title: Odporúčanie Komisie (EÚ) 2020/1307 z 18. septembra 2020 o spoločnom súbore nástrojov Únie na zníženie nákladov na zavádzanie vysokokapacitných sietí a zabezpečenie včasného prístupu k rádiovému frekvenčnému spektru 5G priaznivého pre investície v záujme podpory pripojiteľnosti s cieľom oživiť hospodárstvo po kríze COVID-19 v Únii

text:
               21.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 305/33

      ODPORÚČANIE KOMISIE (EÚ) 2020/1307
      z 18. septembra 2020
      o spoločnom súbore nástrojov Únie na zníženie nákladov na zavádzanie vysokokapacitných sietí a zabezpečenie včasného prístupu k rádiovému frekvenčnému spektru 5G priaznivého pre investície v záujme podpory pripojiteľnosti s cieľom oživiť hospodárstvo po kríze COVID-19 v Únii
      EURÓPSKA KOMISIA,
      so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 292,
      keďže:

                  (1)

                  Kríza COVID-19 ukázala, aká dôležitá je pripojiteľnosť pre ľudí a podniky v Únii. Elektronické komunikačné siete, predovšetkým vysokokapacitné siete od začiatku zohrávajú rozhodujúcu úlohu pri reagovaní na krízu, pretože umožňujú teleprácu a televzdelávanie, poskytovanie zdravotnej starostlivosti na diaľku i osobnú komunikáciu a zábavu. Rozsiahla gigabitová pripojiteľnosť podporuje použitia náročné na šírku pásma v oblastiach zdravia, vzdelávania, dopravy, logistiky a médií, ktoré môžu zohrávať kľúčovú rolu v oživení hospodárstva Európy. Vo všeobecnosti možno povedať, že pevná a bezdrôtová pripojiteľnosť výrazne prispieva k finančne dostupným a jednoducho prístupným službám a pomáha prekonať digitálnu priepasť. Prináša dôležité prostriedky na informovanie verejnosti, pomáha príslušným subjektom verejného sektora brániť šíreniu vírusu a umožňuje organizáciám zdravotnej starostlivosti vymieňať si údaje a poskytovať služby na diaľku.

                  (2)

                  V dôsledku pandémie sa zmenil hospodársky výhľad na nasledujúce roky. Viac než kedykoľvek doteraz potrebujeme investície a reformy, aby sme zabezpečili konvergenciu a vyvážané a udržateľné oživenie hospodárstva zamerané na budúcnosť. Investície do spoločných priorít Únie, predovšetkým v oblastiach ekologickej, digitálnej a sociálnej politiky zlepšia odolnosť Únie a pomôžu vytvoriť pracovné miesta, zaručiť udržateľný rast a modernizáciu hospodárstiev členských štátov. Členské štáty by preto mali úplne využiť potenciál navrhovaného Mechanizmu na podporu obnovy a odolnosti, zabezpečiť efektívne verejné výdavky a vytvoriť čo najpriaznivejšie podmienky pre súkromné investície. Na tento účel toto odporúčanie obsahuje usmernenia pre členské štáty, ktoré v súčasnosti zostavujú svoje návrhy zamerané na oživenie a plány dosahovania odolnosti. Ponúka objasnenie, ako členské štáty môžu zaviesť jednoduché a realistické opatrenia na prideľovanie rádiového frekvenčného spektra sieťam piatej generácie (5G) za podmienok priaznivých pre investovanie, a ako môžu uľahčiť zavádzanie vysokokapacitných pevných a bezdrôtových sietí napríklad tak, že odstránia nepotrebné administratívne prekážky a zjednodušia postupy udeľovania povolení.

                  (3)

                  V tomto spoločensko-hospodárskom kontexte je potrebné vyvinúť spoločnú koncepciu Únie, teda súbor nástrojov vychádzajúci z najlepších postupov. Cieľom je poskytnúť stimuly na včasné zavádzanie vysokokapacitných sietí vrátane optických sietí a bezdrôtových sietí novej generácie. Takáto koncepcia by podporila vznikajúce a budúce digitálne procesy a aplikácie a predstavovala priamy prínos k rastu a zamestnanosti ako súčasť oživenia hospodárstva Únie.

                  (4)

                  Rada vo svojich záveroch o formovaní digitálnej budúcnosti Európy z 9. júna 2020 (1) zdôraznila, že pandémia COVID-19 ukázala potrebu rýchlej a všadeprítomnej pripojiteľnosti. V tejto situácii je potrebné, aby členské štáty v úzkej spolupráci s Komisiou vypracovali súbor najlepších postupov na zníženie nákladov na zavádzanie sietí a uľahčenie zavádzania vysokokapacitnej infraštruktúry vrátane optických sietí a 5G.

                  (5)

                  Mobilné siete 5G používateľom prinesú vysokokapacitnú pripojiteľnosť. Tieto siete zohrajú mimoriadne dôležitú úlohu pri vytváraní základov na digitálnu a zelenú transformáciu v oblastiach ako doprava, energetika, výroba, zdravie, poľnohospodárstvo a médiá. Predpokladom úspechu celej škály využití 5G je neprerušené fungovanie služieb na podstatnej časti územia, a to aj cezhranične. Preto je dôležité, aby členské štáty podnikli primerané kroky na podporu zavádzania technológie 5G na svojich územiach (vrátane vidieckych a vzdialených regiónov) a spolupracovali pri jej zavádzaní vo svojich pohraničných oblastiach.

                  (6)

                  Opatrenia zamerané na spektrum, na ktoré sa toto odporúčanie vzťahuje, môžu poslúžiť Komisii pri vypracúvaní budúceho aktualizovaného akčného plánu pre 5G a 6G v Európe, ktorý avizovala vo svojom oznámení „Formovanie digitálnej budúcnosti Európy“ (2). V aktualizovanom pláne by zbilancovala dosiahnutý pokrok, zamerala sa na aktuálne nedostatky pri zavádzaní sietí a vytýčila novú úroveň ambícií zavádzania 5G v budúcnosti na úrovni EÚ v snahe zabezpečiť, aby pripojiteľnosť 5G rozvinula svoj plný potenciál a EÚ pomohla naplniť dlhodobejšie ciele digitálnej transformácie hospodárstva.

                  (7)

                  Cieľom smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/61/EÚ (3) („smernica o znižovaní nákladov na širokopásmové pripojenie“) je uľahčiť a stimulovať zavádzanie vysokorýchlostných elektronických komunikačných sietí. Komisia vo svojej správe o vykonávaní smernice o znižovaní nákladov na širokopásmové pripojenie (4) odhalila viacero problémov z hľadiska účinnosti, a to vrátane skutočnosti, že členské štáty nerealizujú úplný potenciál niektorých z nepovinných opatrení. Toto odporúčanie by preto malo zahŕňať návrhy opatrení na stimulovanie včasného zavádzania udržateľných vysokokapacitných elektronických komunikačných sietí vrátane sietí 5G.

                  (8)

                  V smernici Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/1972 (5), ktorú členské štáty musia transponovať a začať uplatňovať od 21. decembra 2020, sa podporuje pripojiteľnosť k vysokokapacitným sieťam, prístup k nim a ich používanie pre všetkých občanov a podniky Únie. Účelom tohto oznámenia je prispieť k dosiahnutiu tohto cieľa, a je teda zamerané na zavádzanie vysokokapacitných sietí.

                  (9)

                  Členské štáty by mali spolupracovať navzájom i s Komisiou v snahe čo najrýchlejšie zostaviť súbor nástrojov obsahujúci najlepšie postupy uplatňovania smernice o znižovaní nákladov na širokopásmové pripojenie a vychádzajúci z jej minimálnych požiadaviek, pričom k zlepšeniam by sa malo dospieť v týchto oblastiach: i) zjednodušiť postupy udeľovania povolení v kontexte širšieho úsilia zlepšiť efektívnosť a transparentnosť verejnej správy a prispieť u uľahčeniu podnikateľských činností; ii) zvýšiť transparentnosť a posilniť jednotné informačné miesto; iii) rozšíriť právo na prístup k existujúcej fyzickej infraštruktúre pod kontrolou subjektov verejného sektora a iv) zlepšiť mechanizmus urovnávania sporov. Členské štáty by navyše mali určiť opatrenia, ktoré by pomohli znížiť vplyv elektronických komunikačných sietí na životné prostredie a zabezpečiť ich udržateľnosť.

                  (10)

                  Podľa článku 7 smernice o znižovaní nákladov na širokopásmové pripojenie sú členské štáty povinné zabezpečiť, aby príslušné orgány rozhodovali o všetkých povoleniach na potrebné stavebné práce s cieľom zaviesť prvky vysokorýchlostných elektronických komunikačných sietí do štyroch mesiacov, pričom táto lehota sa môže predĺžiť len výnimočne v náležite odôvodnených prípadoch alebo s cieľom dodržať iné lehoty alebo povinnosti stanovené vo vnútroštátnom práve v záujme správneho vykonania postupu. Aby sa predišlo nejednotným postupom v Únii, členské štáty by sa mali usilovať o dodržanie stanovenej štvormesačnej lehoty na udelenie alebo zamietnutie všetkých potrebných povolení a takisto by spoločne mali určiť najlepšie postupy pri ďalšom zefektívňovaní postupov udeľovania povolení, akým je napríklad tichý súhlas alebo zjednodušené povoľovacie postupy.

                  (11)

                  Niektoré členské štáty pri niektorých typoch zavádzania sietí vytvorili zjednodušené povoľovacie postupy v snahe výrazne znížiť administratívne zaťaženie prevádzkovateľov i vnútroštátnych správ. Členské štáty by mali zvážiť využívanie zjednodušených povoľovacích postupov alebo výnimiek z povolení presahujúcich rámec článku 57 európskeho kódexu elektronických komunikácií, ako aj určiť scenáre zavádzania sietí, na ktoré by boli vhodné (napr. dočasné zavádzanie potrebné na zabezpečenie nepretržitosti elektronických komunikačných služieb alebo jednoduchá modernizácia existujúcich sietí vrátane zavedenia 5G pri existujúcich mobilných základňových staniciach).

                  (12)

                  V snahe znížiť administratívne zaťaženie a zjednodušiť postupy udeľovania povolení by sa malo uľahčiť využívanie elektronických postupov a mala by sa posilniť úloha jednotného informačného miesta. Na tento účel by sa členské štáty mali zaoberať otázkou, ako by sa jednotné informačné miesto mohlo stať účinným jednotným kontaktným miestom na podávanie elektronických žiadostí o povolenia na všetkých administratívnych úrovniach.

                  (13)

                  Ako ďalší krok by priniesla nezanedbateľnú pridanú hodnotu integrovaná koncepcia vydávania povolení v zodpovednosti jednotného informačného miesta. V prípade zapojenia viacerých než len jedného príslušného orgánu by sa to mohlo diať v rámci úplne koordinovaného postupu. Členské štáty by preto mali zvážiť, že jednotnému informačnému miestu prisúdia aktívnu úlohu pri koordinovaní a monitorovaní postupov udeľovania povolení jednotlivých príslušných orgánov a pri zabezpečení správnej výmeny relevantných informácií.

                  (14)

                  V snahe zabrániť neželaným oneskoreniam by sa postupy udeľovania povolení a práv vstupu (vrátane pozdĺž komunikácií, ako sú cesty a železničné trate) podľa článku 43 európskeho kódexu elektronických komunikácií mali vykonávať súbežne. Členské štáty by mali preskúmať možnosť udeliť práva vstupu čo najrýchlejšie a v každom prípade v rámci maximálnej štvormesačnej lehoty vzťahujúcej sa na povolenia, čím sa tento postup zladí s ustanoveniami článku 7 ods. 3 smernice o znižovaní nákladov na širokopásmové pripojenie.

                  (15)

                  Vzhľadom na narastajúci počet povolení na zavádzanie elektronických komunikačných sietí a ich prevažne miestny charakter sa poplatky za povolenia na stavebné práce môžu v rámci členských štátov a medzi nimi výrazne líšiť. Takisto môžu predstavovať značnú časť nákladov na zavádzanie, predovšetkým vo vidieckych a vzdialených regiónoch, kde sú náklady na zavedenie technológie na používateľa najvyššie. Preto by bolo veľmi užitočné, keby si členské štáty vymieňali poznatky a dohodli sa na spôsoboch, ako udržať náklady na udeľovanie povolení na úrovni, ktorá by neodrádzala od investovania, pričom treba zohľadniť mnohorakosť povolení, ktoré sú často potrebné.

                  (16)

                  Prístup k obsiahlym, presným a aktuálnym informáciám je predpokladom zabezpečenia efektívneho používania existujúcej fyzickej infraštruktúry a primeranej koordinácie stavebných prác. Úloha jednotného informačného miesta je z tohto hľadiska kľúčová. Stransparentnenie existujúcej infraštruktúry a plánovaných stavebných prác je nevyhnutným prvým krokom na umožnenie prístupu k existujúcej infraštruktúre a zlepšenie koordinácie stavebných prác, čo zas povedie k ďalším prínosom pre životné prostredie a jednotlivcov. Členské štáty by preto mali zvážiť poskytnutie všetkých dostupných informácií (z rôznych zdrojov) o fyzickej infraštruktúre v určitej oblasti jednotnému informačnému miestu a pomáhať pri poskytovaní georeferencovaných informácií.

                  (17)

                  Ďalej by členské štáty mali skúmať možnosti stransparentnenia existujúcej fyzickej infraštruktúry tak, že sa zvýši množstvo a zlepší kvalita informácií dostupných prostredníctvom jednotného informačného miesta. Zahŕňa to informácie, ktoré si na základe článku 4 ods. 2 a 4 smernice o znižovaní nákladov na širokopásmové pripojenie poskytujú na vyžiadanie bilaterálne prevádzkovatelia, ako aj informácie o fyzickej infraštruktúre pod kontrolou subjektov verejného sektora.

                  (18)

                  Okrem požiadaviek smernice o znižovaní nákladov na širokopásmové pripojenie týkajúcich sa prístupu k existujúcej fyzickej infraštruktúre možno zavádzanie vysokokapacitných sietí ďalej uľahčiť tak, že sa prevádzkovateľom umožní prístup k relevantnej fyzickej infraštruktúre pod kontrolou subjektov verejného sektora, a to za podobných podmienok, ako sú podmienky stanovené v článku 3 uvedenej smernice. K takejto fyzickej infraštruktúre by patrili budovy (predovšetkým strechy) a mestský mobiliár (napr. stĺpy pouličného osvetlenia, dopravné značky, semafory, bilbordy, autobusové a električkové zastávky a stanice metra).

                  (19)

                  V smernici o znižovaní nákladov na širokopásmové pripojenie sa pre prípady zlyhania rokovaní o prístupe k infraštruktúre stanovuje možnosť riešenia sporov. Členské štáty by mali zintenzívniť úsilie a spoločne hľadať najlepšie postupy v záujme účinného a efektívneho mechanizmu riešenia sporov a dobrého fungovania orgánov na riešenie sporov v celej Únii. V snahe o transparentnosť by tieto postupy mali zahŕňať včasné uverejňovanie rozhodnutí orgánov na riešenie sporov.

                  (20)

                  Environmentálna stopa sektora elektronickej komunikácie sa zväčšuje a je mimoriadne dôležité zvážiť všetky možné prostriedky na zvrátenie tohto trendu. Stimuly na zavádzanie sietí napríklad so zmiernenou uhlíkovou stopou môžu prispieť k udržateľnosti sektora i zmierňovaniu zmeny klímy a adaptácii na ňu. Komisia členské štáty vyzýva, aby v úzkej spolupráci s ňou určovali a propagovali takéto stimuly, medzi nimi napríklad urýchlené postupy udeľovania povolení alebo znížené poplatky za povolenie a prístup pri sieťach, ktoré spĺňajú určité environmentálne kritériá.

                  (21)

                  Členské štáty by si s cieľom predísť nenáležitým omeškaniam pri postupoch schvaľovania využívania spektra a pri inštalácii bezdrôtových komunikačných sietí mali vymieňať najlepšie postupy, ako zohľadniť výsledky posúdenia vplyvov na životné prostredie, ak sa vyžaduje, a predovšetkým keď orgány zostavujú rámec pre budúce povoľovanie realizácie projektov, pri úplnom dodržiavaní právnych predpisov Únie, najmä smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/42/ES (6) („smernica o strategickom environmentálnom hodnotení“), smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/92/EÚ (7) (smernica o posudzovaní vplyvov na životné prostredie) a smernice Rady 92/43/EHS (8) („smernica o biotopoch“). Posúdenie vplyvov na životné prostredie by sa malo vykonať vo fáze, keď možno vplyvy na životné prostredie identifikovať a posúdiť.

                  (22)

                  V európskom kódexe elektronických komunikácií sa stanovuje spoločná lehota koncom roka 2020, do ktorej majú členské štáty umožniť používanie pásma 3,4 – 3,8 GHz a minimálne 1 GHz priekopníckeho pásma 24,25 – 27,5 GHz pre 5G. Okrem toho sa v rozhodnutí Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/899 (9) stanovuje spoločná lehota do 30. júna 2020, do ktorej majú členské štáty umožniť používanie priekopníckeho pásma 700 MHz pre 5G. Členské štáty by mali zabezpečiť, aby sa pri spravovaní spektra podporovala vysokokvalitná pripojiteľnosť pre podniky a spoločnosť s cezhraničným rozmerom, ako aj digitalizácia priemyselného sektora, čím sa dosiahnu prínosy pre hospodárstvo a spoločnosť ako celok, a to aj z hľadiska prístupnosti, rovnakých príležitostí a inkluzivity. Dosiahnutie tohto cieľa by sa dalo uľahčiť včasnou výmenou názorov a najlepších postupov pred partnerským preskúmaním stanoveným v európskom kódexe elektronických komunikácií a počas neho.

                  (23)

                  Členské štáty by s cieľom zabezpečiť včasné zavedenie sietí 5G a zavádzanie inovačných služieb od roku 2020 (v súlade s akčným plánom pre 5G (10)) a s ohľadom na súbor nástrojov podľa odporúčania Komisie o kybernetickej bezpečnosti sietí 5G (11) mali predísť omeškaniam pri povoľovaní používania priekopníckych pásem 5G z dôvodu krízy COVID-19 alebo takéto omeškania minimalizovať.

                  (24)

                  Vzhľadom na veľký význam bezpečnej a odolnej infraštruktúry 5G pre oživenie hospodárstva a hospodársky rast by postupy povoľovania spektra mali vo vhodných prípadoch podporovať investície do infraštruktúry a na tento účel v súlade s pravidlami štátnej pomoci zmierniť finančné zaťaženie používateľov rádiového frekvenčného spektra, predovšetkým prevádzkovateľov. Význam tohto aspektu práve za okolností súvisiacich s krízou COVID-19 ešte viac narástol. Na tento účel by sa členské štáty mali podporovať v tom, aby určovali pravidlá povoľovania spektra zamerané na uplatňovanie metodiky stanovovania cien spektra priaznivej pre investície. Takéto praktiky môžu zahŕňať prípadné stimuly na poskytovanie vysokokvalitného bezdrôtového pokrytia v snahe zabezpečiť široko dostupné služby, a to aj v cezhraničnom kontexte.

                  (25)

                  V snahe zabrániť nedostatku spektra, ktoré má za následok vyššie ponuky na aukciách spektra, môžu najlepšie postupy zahŕňať opatrenia, podľa ktorých sa podľa možnosti spektrum na účely verejnej bezpečnosti a obrany nerezervuje v priekopníckom pásme 5G, či opatrenia na rezervovanie rádiového spektra harmonizovaného na úrovni EÚ pre elektronické komunikačne služby pre súkromných používateľov rádiového frekvenčného spektra (tak z hľadiska veľkosti spektra, ako aj výberu konkrétneho frekvenčného pásma) len v náležite odôvodnených prípadoch.

                  (26)

                  Siete 5G si v porovnaní s predchádzajúcimi generáciami technológií vyžadujú podstatne hustejšie zavádzanie rádiových buniek vo vyšších frekvenčných pásmach. Prostredníctvom spoločného využívania pasívnej a aktívnej infraštruktúry a spoločného zavádzania bezdrôtovej infraštruktúry možno znížiť náklady na toto zavádzanie (vrátane prírastkových nákladov), predovšetkým pri využívaní frekvenčných pásem 3,4 – 3,8 GHz a 24,25 – 27,5 GHz, a tak ho urýchliť, podporovať narastajúce sieťové pokrytie a umožniť účinnejšie a efektívnejšie využívanie rádiového frekvenčného spektra v prospech spotrebiteľov. Preto by príslušné orgány mali takéto spoločné postupovanie vnímať pozitívne, najmä v oblastiach s obmedzenou ekonomickou návratnosťou.

                  (27)

                  Aj pružné režimy udeľovania povolení stimulujúce investície do bezdrôtových sietí a zabezpečujúce efektívne využívanie spektra by znamenali výhody pre zavádzanie hustých bezdrôtových sietí 5G. Vysokofrekvenčné pásma nad 24 GHz („frekvenčné pásma mm vĺn“), ako napríklad frekvenčné pásmo 24,25 – 27,5 GHz, ponúkajú široké rozpätie rádiového frekvenčného spektra s obmedzenými vlastnosťami šírenia z geografického hľadiska. Hoci by členské štáty vo všeobecnosti mali uplatňovať súťažné konania (napríklad aukcie) na udelenie práv na používanie frekvenčných pásem so zmenšenou dostupnosťou, takéto postupy môžu v určitých prípadoch obmedziť potenciál investovania do hustých bezdrôtových sietí 5G i flexibilitu a vyplývajúcu efektívnosť používania spektra. Individuálne povoľovanie harmonizovaných frekvenčných pásem mm vĺn na základe urýchleného administratívneho postupu, ktorý je otvorený, objektívny, primeraný, nediskriminačný a riadi sa transparentnými kritériami a postupmi, možno považovať za najlepší postup.

                  (28)

                  S cieľom zabrániť rozličným riešeniam pri udeľovaní práv na používanie rádiového frekvenčného spektra na účely poskytovania cezhraničných bezdrôtových služieb by členské štáty mali lepšie koordinovať svoje kroky pri prideľovaní rádiového frekvenčného spektra, aby sa podporovala bezdrôtová pripojiteľnosť v prospech priemyselnej transformácie a digitálnej nezávislosti Únie na báze pružnej infraštruktúry 5G vhodnej pre mnohoraké služby. Koordinované prideľovanie spektra je mimoriadne dôležité z hľadiska spĺňania požiadaviek na pripojiteľnosť pri nových využitiach, ktoré prispievajú k digitalizácii operácií v cestnej a železničnej doprave a mobilite i v priemyselnej výrobe. Tieto podmienky sa týkajú konkrétne kvality služby, teda kapacity, priepustnosti, oneskorenia, spoľahlivosti a bezpečnosti a odolnosti siete.

                  (29)

                  Na tento účel by členské štáty mali prispieť k súboru najlepších postupov a dohodnúť sa na ňom v úzkej spolupráci s Komisiou a s podporou skupiny pre politiku rádiového frekvenčného spektra, pričom by sa tieto postupy mali vzťahovať na dôležité inovačné príklady v sektoroch hospodárstva s cezhraničným rozmerom, ako je cestná a železničná doprava (vrátane cezhraničných koridorov na kooperatívnu, prepojenú a automatizovanú mobilitu) či inteligentné továrne. Takéto praktiky by mohli profitovať z výsledkov pilotných projektov financovaných zo zdrojov EÚ a pokusov vo vertikálnych sektoroch vrátane cezhraničných koridorov 5G. V rámci takýchto postupov by sa mali určiť relevantné spoločné frekvenčné rozsahy, režimy udeľovania povolení a podmienky pre prevádzkovateľov na účely poskytovania špecializovaných (sektorových) bezdrôtových služieb. Spoločné režimy udeľovania povolení by mohli byť zamerané na individuálne povolenia pre prevádzkovateľov a odvetvové zainteresované strany vrátane otázky spoločného používania spektra. Spoločné podmienky povoľovania by mohli byť zamerané na zavádzanie, kvalitu služby, spoločné používanie spektra, koexistenciu bezdrôtových systémov, hromadenie frekvenčného spektra, kybernetickú bezpečnosť, vyrokované dohody medzi mobilnými operátormi a priemyselnými aktérmi, ako aj opatrenia na ochranu komunikácií potrebných pre leteckú dopravu. Z tohto hľadiska by skupina pre politiku rádiového frekvenčného spektra mala pomáhať Komisii pri určovaní, či je potrebné udeliť mandát Európskej konferencii poštových a telekomunikačných administratív na vypracovanie harmonizovaných technických podmienok na používanie spektra.

                  (30)

                  Členské štáty by mali pri vykonávaní súboru najlepších postupov, ktorý zostavili v spolupráci s Komisiou, koordinovať postup povoľovania spektra a predovšetkým využívať spoločný postup povoľovania v súlade s článkom 37 európskeho kódexu elektronických komunikácií. Takýto postup môže zahŕňať pridelenie spoločného vyhradeného frekvenčného rozsahu za spoločných podmienok povoľovania.

                  (31)

                  Používaniu súboru nástrojov by pomohol jednoznačný postup, primerané monitorovanie, zvýšená transparentnosť a dialóg na vnútroštátnej úrovni i na úrovni Únie.

                  (32)

                  Členské štáty by mali pri zostavovaní súboru nástrojov spolupracovať medzi sebou a intenzívne aj s Komisiou. V prípade potreby by sa intenzívne mala zapojiť skupina pre politiku rádiového frekvenčného spektra, Orgán európskych regulátorov pre elektronické komunikácie, národné regulačné orgány, sieť úradov pre širokopásmové pripojenie, orgány zodpovedné za riešenie sporov a príslušné orgány zodpovedné za fungovanie jednotného informačného miesta.

                  (33)

                  Týmto odporúčaním nie je dotknuté uplatňovanie práva hospodárskej súťaže a pravidiel štátnej pomoci,

            PRIJALA TOTO ODPORÚČANIE:
      1.   ÚČEL A VYMEDZENIE POJMOV

                  1.

                  V tomto odporúčaní sa stanovujú usmernenia k vypracovaniu najlepších postupov (tzv. súbor nástrojov) na podporu pripojiteľnosti v záujme oživenia hospodárstva po kríze COVID-19, pričom v stredobode pozornosti sú tri oblasti zamerané konkrétne na:

                              a)

                              zníženie nákladov a zvýšenie tempa zavádzania elektronických komunikačných sietí a konkrétne vysokokapacitných sietí prostredníctvom zjednodušenia postupov udeľovania povolení na stavebné práce, zlepšenia transparentnosti a posilnenia možností jednotného informačného miesta (jednotných informačných miest) zriadených smernicou o znižovaní nákladov na širokopásmové pripojenie, rozšírenia prístupových práv k existujúcej fyzickej infraštruktúre pod kontrolou subjektov verejného sektora a určenia opatrení, ktoré by pomohli znížiť vplyv elektronických komunikačných sietí na životné prostredie;

                              b)

                              prípadné poskytovanie včasného prístupu k rádiovému frekvenčnému spektru 5G priaznivého pre investovanie, a to prostredníctvom proinvestičných stimulov na využívanie spektra, ako aj rýchle postupy prideľovania frekvenčného spektra na priekopnícke pásma 5G;

                              c)

                              stanovenie silnejšieho postupu koordinovania pri prideľovaní spektra, ktorý takisto uľahčí cezhraničné poskytovanie inovačných služieb 5G.

                  2.

                  Na účely tohto odporúčania sa uplatňuje vymedzenie pojmov stanovené v smernici o znižovaní nákladov na širokopásmové pripojenie a v európskom kódexe elektronických komunikácií.

            2.   POSTUP ZOSTAVENIA SÚBORU NÁSTROJOV

                  3.

                  Členské štáty by mali spolupracovať a v úzkej spolupráci s Komisiou zostaviť súbor nástrojov v oblastiach zahrnutých v oddieloch 3, 4 a 5 tohto odporúčania. Podľa potreby by sa do práce mali zapojiť:

                              a)

                              Orgán európskych regulátorov pre elektronické komunikácie, ako aj národné regulačné orgány, sieť úradov pre širokopásmové pripojenie a príslušné orgány zodpovedné za fungovanie jednotného informačného miesta, pokiaľ ide o oblasti určené v oddiele 3;

                              b)

                              skupina pre politiku rádiového frekvenčného spektra a príslušné národné regulačné orgány, pokiaľ ide o oblasti určené v oddiele 4 a 5.

                  4.

                  Do 20. decembra 2020 by mali členské štáty určiť, vzájomne si vymieňať a Komisii postúpiť najlepšie postupy podľa oddielov 3 a 4.

                  5.

                  Do 30. marca 2021 by sa členské štáty v úzkej spolupráci s Komisiou mali dohodnúť na súbore nástrojov.

                  6.

                  Členské štáty by mali súbor nástrojov začať urýchlene používať, a to v úzkej spolupráci s ostatnými členskými štátmi, Komisiou a inými relevantnými zainteresovanými stranami.

                  7.

                  Na zabezpečenie transparentnosti a uľahčenie výmeny osvedčených postupov medzi členskými štátmi by sa súbor nástrojov a všetky nahlásené súvisiace informácie mali uverejniť na webových stránkach Europa, ako aj prostredníctvom jednotných informačných miest.

            3.   ZLEPŠENÁ KOORDINÁCIA NA ÚROVNI ÚNIE PRI ZNIŽOVANÍ NÁKLADOV A ZVYŠOVANÍ TEMPA ZAVÁDZANIA VYSOKOKAPACITYCH SIETÍ

         Zjednodušenie postupov udeľovania povolení

                  8.

                  Členské štáty by mali vyvinúť najlepšie postupy na ďalšie zjednodušenie postupov udeľovania povolení, ktoré presahujú rozsah pôsobnosti smernice o znižovaní nákladov na širokopásmové pripojenie, ako je vymedzený v jej článku 1, a na uľahčenie dodržiavania lehoty a iných podmienok stanovených v článku 7 ods. 3 smernice o znižovaní nákladov na širokopásmové pripojenie, a mali by sa na týchto najlepších postupoch dohodnúť. Konkrétne by členské štáty mali prebádať možnosti, ako:

                              a)

                              uľahčiť dodržiavanie maximálnej štvormesačnej lehoty na udelenie alebo zamietnutie povolení. S cieľom zvýšiť právnu istotu a pomôcť znížiť administratívne zaťaženie by členské štáty v prípade chýbajúceho výslovného rozhodnutia v štvormesačnej lehote mali zvážiť tichý súhlas so žiadosťou;

                              b)

                              zjednodušiť a racionalizovať postupy udeľovania povolení vrátane vytvorenia urýchlených postupov udeľovania povolení a/alebo prípadne výnimiek z povolení a vymedziť oprávnené typy zavádzania siete;

                              c)

                              poskytovať prevádzkovateľom právo predkladať (elektronicky prostredníctvom jednotného informačného miesta) žiadosti o všetky potrebné povolenia vyžadované pri stavebných prácach na zavedenie prvkov vysokokapacitných sietí;

                              d)

                              určiť jednotné informačné miesto ako jednotné kontaktné miesto na podávanie žiadostí týkajúcich sa takýchto stavebných prác. Na tento účel by sa mohla jednotnému informačnému miestu prisúdiť aktívna úloha pri koordinovaní a monitorovaní postupov udeľovania povolení na všetkých administratívnych úrovniach. Takisto by sa mu mohla zveriť úloha uľahčovať výmenu informácií o pokroku pri týchto postupoch medzi žiadateľmi a príslušnými orgánmi vrátane oznamovania rozhodnutia, ktoré vydá príslušný orgán (príslušné orgány), žiadateľovi.

                  9.

                  Členské štáty by takisto mali zvážiť najlepšie postupy na uľahčenie udeľovania práv vstupu stanovených v článku 43 európskeho kódexu elektronických komunikácií, ak sú potrebné na zavedenie prvkov vysokokapacitných sietí. Takéto najlepšie postupy mali byť zárukou toho, že v prípadoch, keď sú na zavedenie takýchto sieťových prvkov potrebné povolenia na stavebné práce aj práva vstupu, príslušné orgány udeľujú alebo zamietajú potrebné povolenia súbežne, a to v lehote maximálne štyri mesiace od podania žiadosti.

                  10.

                  Členské štáty by si mali vymieňať najlepšie postupy a dohodnúť sa na nich v snahe zabezpečiť, aby poplatky vyberané za udelenie povolení na stavebné práce potrebných na zavedenie vysokokapacitných sietí boli objektívne odôvodnené, transparentné, nediskriminačné a primerané účelu a aby pokrývali len administratívne náklady na udelenie predmetných povolení.

         Zlepšenie transparentnosti prostredníctvom jednotného informačného miesta

                  11.

                  Členské štáty by mali zostaviť primerané najlepšie postupy na zlepšenie transparentnosti týkajúcej sa fyzickej infraštruktúry, aby prevádzkovatelia mali jednoduchší prístup ku všetkým relevantným informáciám o infraštruktúre, ktorá je k dispozícii v určitej oblasti. Na tento účel by členské štáty mali zvážiť posilnenie úlohy jednotného informačného miesta a rozšíriť jeho funkcie tak, aby zahŕňali napríklad georeferencované informácie (mapy a digitálne modely), ako aj informácie z rozličných zdrojov (najmä informácie, ktoré poskytujú príslušné vnútroštátne orgány všetkých úrovní, subjekty verejného sektora a prevádzkovatelia sietí).

                  12.

                  Členské štáty by mali zostaviť najlepšie postupy na zabezpečenie toho, aby sa informácie uvedené v článku 4 ods. 1 smernice v držbe subjektov verejného sektora sprístupňovali prostredníctvom jednotného informačného miesta v elektronickom formáte. Navyše by členské štáty mali zvážiť, že prostredníctvom jednotného informačného miesta sprístupnia informácie o fyzickej infraštruktúre presahujúce minimum informácií špecifikované v smernici, napríklad georeferencované údaje o umiestnení infraštruktúry, jej digitálny model, typ a aktuálne využitie, či jej celkovú a voľnú kapacitu.

                  13.

                  V záujme ďalšieho zvýšenia množstva a rozmanitosti druhov informácií k dispozícii prostredníctvom jednotného informačného miesta by členské štáty mali zvážiť povinnosť prevádzkovateľov siete sprístupniť prostredníctvom jednotného informačného miesta a v elektronickom formáte informácie o ich existujúcej fyzickej infraštruktúre, ktoré sprístupnili na osobitnú žiadosť iným prevádzkovateľom.

         Rozšírenie práva na prístup k existujúcej fyzickej infraštruktúre

                  14.

                  S cieľom zvýšiť počet a rozmanitosť druhov zariadení k dispozícii pre prevádzkovateľov na zavádzanie prvkov vysokokapacitných sietí by členské štáty mali zostaviť najlepšie postupy, ako umožniť operátorom získavať prístup k fyzickej infraštruktúre (vrátane budov a mestského mobiliára) pod kontrolou subjektov verejného sektora, ktorá môže pojať prvky vysokokapacitných sietí, za podobných podmienok ako sú podmienky stanovené v článku 3 smernice o znižovaní nákladov na širokopásmové pripojenie.

         Mechanizmus riešenia sporov

                  15.

                  Členské štáty by mali zostaviť najlepšie postupy na zlepšenie účinnosti a efektívnosti mechanizmu riešenia sporov pri sporoch týkajúcich sa prístupu k fyzickej infraštruktúre a fungovania orgánov na riešenie sporov v snahe vyriešiť súvisiace problémy v čo najkratšom čase a poskytnúť stranám usmernenia k primeraným podmienkam a poplatkom, čo zahŕňa aj včasné uverejnenie ich rozhodnutí.

         Zmiernenie environmentálnej stopy sietí

                  16.

                  Členské štáty by mali zostaviť najlepšie postupy stimulovania zavádzania elektronických komunikačných sietí so zmiernenou environmentálnou stopou, predovšetkým vzhľadom na spotrebu energie a súvisiace emisie skleníkových plynov vrátane:

                              a)

                              kritérií na posudzovanie environmentálnej udržateľnosti budúcich sietí;

                              b)

                              stimulov poskytovaných prevádzkovateľom na zavádzanie environmentálne udržateľný sietí.

         Posudzovanie vplyvov na životné prostredie

                  17.

                  V prípadoch, keď sa v právnych predpisoch Únie, konkrétne v smernici 2001/42/ES („smernica o strategickom environmentálnom hodnotení“), smernici 2011/92/EÚ („smernica o posudzovaní vplyvov na životné prostredie“) a smernici 92/43/EHS („smernica o biotopoch“) vyžaduje posúdenie vplyvu, a predovšetkým keď orgány zostavujú rámec pre budúce povoľovanie realizácie projektov, členské štáty by si mali vymieňať najlepšie postupy, ako vykonávať posudzovanie vplyvov na životné prostredie a zohľadňovať výsledky z neho, a to vo fáze, keď možno vplyvy na životné prostredie identifikovať a posúdiť, napríklad v momente, keď prevádzkovatelia predstavujú celkové plány projektov zahŕňajúce konkrétne inštalácie alebo zavádzanie sietí.

            4.   OPATRENIA NA VNÚTROŠTÁTNEJ ÚROVNI NA ZABEZPEČENIE VČASNÉHO PRÍSTUPU K RÁDIOVÉMU FREKVENČNÉMU SPEKTRU 5G PRIAZNIVÉHO PRE INVESTÍCIE

         Harmonogram postupov povoľovania spektra

                  18.

                  Členské štáty by bez toho, aby boli dotknuté akékoľvek posúdenia vyššej moci na základe právnych predpisov Únie, mali zabezpečiť, aby všetky prípadné odklady postupov na udelenie práv na využívanie rádiového frekvenčného spektra v dôsledku krízy COVID-19 boli minimálne a trvali len tak dlho, ako je potrebné na prevenciu alebo zmierenie šírenia choroby COVID-19. Členské štáty by mali zodpovedajúcim spôsobom aktualizovať všetky svoje relevantné národné plány týkajúce sa spektra.

                  19.

                  Členské štáty by mali podľa článku 35 európskeho kódexu elektronických komunikácií požiadať o zvolanie fóra partnerského preskúmania s cieľom vopred preskúmať návrh opatrení na udeľovanie práv na používanie spektra vo frekvenčných pásmach 700 MHz, 3,4 – 3,8 GHz a 24,25 – 27,5 GHz v snahe o výmenu najlepších postupov.

         Stimulovanie investovania

                  20.

                  Na to, aby Komisia mohla získať prehľad o stimuloch pre používateľov rádiového frekvenčného spektra, aby výrazne investovali do zavádzania sietí 5G, členské štáty by ju (predovšetkým prostredníctvom skupiny pre politiku rádiového frekvenčného spektra) mali informovať o konkrétnych opatreniach, ktoré považujú za najlepšie postupy, vrátane opatrení, ktoré vykonali alebo plánujú na vnútroštátnej úrovni pri povoľovaní rádiového spektra vo frekvenčných pásmach 700 MHz, 3,4 – 3,8 GHz a 24,25 – 27,5 GHz.
                  Konkrétne by členské štáty mali nahlásiť všetky relevantné opatrenia, ktorých cieľom je:

                              a)

                              presadzovať primerané vyvolávacie ceny, ktoré zodpovedajú minimálnym úrovniam poplatkov za práva na používanie rádiového frekvenčného spektra;

                              b)

                              zabrániť nedostatku spektra zabezpečením pridelenia celého rádiového frekvenčného spektra harmonizovaného na úrovni Únie;

                              c)

                              nediskriminačným spôsobom poskytovať možnosť uhrádzať poplatky za práva na používanie rádiového frekvenčného spektra v splátkach počas trvania platnosti predmetných práv;

                              d)

                              využívať individuálny režim udeľovania povolení na frekvenčné pásmo 24,25 – 27,5 GHz, ktorý podporuje ich rýchle používanie a predovšetkým zahŕňa urýchlené administratívne postupy pri geograficky obmedzených právach na používanie;

                              e)

                              spojiť finančné stimuly s povinnosťou alebo formálnym záväzkom urýchliť alebo rozšíriť vysokokvalitné bezdrôtové pokrytie;

                              f)

                              v medziach práva hospodárskej súťaže poskytnúť možnosť spoločného využívania pasívnej a aktívnej infraštruktúry, ako aj možnosť spoločného zavádzania infraštruktúry využívajúcej rádiové frekvenčné spektrum.

            5.   ZLEPŠENÁ KOORDINÁCIA NA ÚROVNI ÚNIE PRI PRIDEĽOVANÍ FREKVENČNÉHO SPEKTRA NA CEZHRANIČNÉ POUŽÍVANIE

                  21.

                  V záujme jednotnej praxe pri prideľovaní práv na používanie rádiového frekvenčného spektra prevádzkovateľom na zavádzanie bezdrôtovej infraštruktúry budúcej generácie (vrátane 5G) na cezhraničné priemyselné účely by členské štáty mali v rámci súboru nástrojov zostaviť súbor najlepších postupov v tejto oblasti a dohodnúť sa ňom, pričom tieto postupy by sa mali týkať aj:

                              a)

                              určovania využití s cezhraničným rozmerom, predovšetkým na účely cestnej a železničnej dopravy, ako aj priemyselnej výroby v súlade s prioritami (12) Únie pri zavádzaní 5G;

                              b)

                              pri každom zistenom využití, identifikácie spoločného vyhradeného frekvenčného rozsahu v spojení s vhodným spoločným režimom udeľovania povolení, ako aj podmienkami naviazanými na takéto povoľovanie, ktoré sú nevyhnutné na zabezpečenie nepretržitosti služby v cezhraničnom kontexte, okrem iného vrátane kvality služby a bezpečnosti siete.

                  22.

                  Členské štáty by mali uplatniť najlepšie postupy súboru uvedené v bode 21 vzhľadom na relevantných používateľov na svojom území a osobitne by sa mali zamerať na spoločné určenie jednotných aspektov spoločného postupu povoľovania podľa článku 37 európskeho kódexu elektronických komunikácií a tento postup vykonať do 30. marca 2022.

            6.   PODÁVANIE SPRÁV

                  23.

                  Každý členský štát by do 30. apríla 2021 mal Komisii predložiť plán vykonávania súboru nástrojov.

                  24.

                  Každý členský štát by do 30. apríla 2022 mal Komisii podať správu o vykonávaní súboru nástrojov.

         V Bruseli 18. septembra 2020

               Za Komisiu

            Thierry BRETON

               člen Komisie

         (1)  Závery Rady o formovaní digitálnej budúcnosti Európy, 9. jún 2020, 8711/20.
      https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-8711-2020-INIT/sk/pdf.

         (2)  COM(2020) 67 final.

         (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/61/EÚ z 15. mája 2014 o opatreniach na zníženie nákladov na zavedenie vysokorýchlostných elektronických komunikačných sietí (Ú. v. EÚ L 155, 23.5.2014, s. 1).

         (4)  Správa Komisie Európskemu parlamentu a Rade o vykonávaní smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/61/EÚ z 15. mája 2014 o opatreniach na zníženie nákladov na zavedenie vysokorýchlostných elektronických komunikačných sietí, COM(2018) 492 final, 27. jún 2018.

         (5)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/1972 z 11. decembra 2018, ktorou sa stanovuje európsky kódex elektronických komunikácií (Ú. v. EÚ L 321, 17.12.2018, s. 36).

         (6)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/42/ES z 27. júna 2001 o posudzovaní účinkov určitých plánov a programov na životné prostredie (Ú. v. ES L 197, 21.7.2001, s. 30).

         (7)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/92/EÚ z 13. decembra 2011 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v. EÚ L 26, 28.1.2012, s. 1).

         (8)  Smernica Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (Ú. v. ES L 206, 22.7.1992, s. 7).

         (9)  Rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/899 zo 17. mája 2017 o využívaní frekvenčného pásma 470 – 790 MHz v Únii (Ú. v. EÚ L 138, 25.5.2017, s. 131).

         (10)  Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov – 5G pre Európu: akčný plán, COM(2016) 588 final.

         (11)  Odporúčanie Komisie (EÚ) 2019/534 z 26. marca 2019 Kybernetická bezpečnosť sietí 5G (Ú. v. EÚ L 88, 29.3.2019, s. 42).

         (12)  Pozri predovšetkým oznámenia Komisie COM(2016) 587 a COM(2020) 67.


title: Odporúčanie Európskeho výboru pre systémové riziká z 15. decembra 2020, ktorým sa mení odporúčanie ESRB/2020/7 o obmedzeniach týkajúcich sa rozdeľovania počas pandémie COVID-19 (ESRB/2020/15) 2021/C 27/01

text:
                  25.1.2021

                  SK

                  Úradný vestník Európskej únie

                  C 27/1

         ODPORÚČANIE EURÓPSKEHO VÝBORU PRE SYSTÉMOVÉ RIZIKÁ
         z 15. decembra 2020,
         ktorým sa mení odporúčanie ESRB/2020/7 o obmedzeniach týkajúcich sa rozdeľovania počas pandémie COVID-19
         (ESRB/2020/15)
         (2021/C 27/01)
         GENERÁLNA RADA EURÓPSKEHO VÝBORU PRE SYSTÉMOVÉ RIZIKÁ,
         so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
         so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1092/2010 z 24. novembra 2010 o makroprudenciálnom dohľade Európskej únie nad finančným systémom a o zriadení Európskeho výboru pre systémové riziká (1), a najmä na jeho článok 3 ods. 2 písm. b), d) a f) a články 16 až 18,
         so zreteľom na rozhodnutie Európskeho výboru pre systémové riziká ESRB/2011/1 z 20. januára 2011, ktorým sa prijíma rokovací poriadok Európskeho výboru pre systémové riziká (2), a najmä na jeho článok 15 ods. 3 písm. e) a články 18 až 20,
         keďže:

                     (1)

                     Pri vypuknutí pandémie COVID-19 Európska rada pre systémové riziká (ESRB) uznala, že je potrebné, aby si finančné inštitúcie zachovali vysokú úroveň vlastných zdrojov s cieľom zmierniť systémové riziko a prispieť k oživeniu hospodárstva. Na tieto účely vydal ESRB odporúčanie ESRB/2020/7 o obmedzeniach týkajúcich sa rozdeľovania počas pandémie COVID-19 (3), ktorého cieľom bolo zabezpečiť, aby si všetky finančné inštitúcie, ktoré môžu predstavovať riziko pre finančnú stabilitu, zachovali vysokú úroveň kapitálu, a to tak, že sa ním príslušné orgány vyzvali, aby požiadali finančné inštitúcie, aby sa zdržali rozdeľovania počas trvania pandémie COVID-19, aspoň však do 1. januára 2021.

                     (2)

                     Kríza COVID-19 pretrváva v Európe aj na celom svete a s ňou pretrváva aj neistota, aký bude mať dopad na ekonomiku a finančné inštitúcie, pričom existuje riziko ďalšieho zhoršovania zdravotných a hospodárskych podmienok. Trhy a príslušné orgány nemajú k dispozícii informácie o dlhodobých dopadoch krízy na finančný sektor a úverové trhy. Finančné inštitúcie sú tiež naďalej výrazne závislé na podpore verejnej politiky. Zabezpečenie nepretržitého riadneho fungovania finančného systému je nesmierne dôležité. Výnimočné predĺženie obmedzenia vyplácania z dôvodu neistoty, pokiaľ ide o budúci makroekonomický vývoj, prispieva k dosiahnutiu tohto cieľa tým, že umožňuje, aby si finančné inštitúcie zachovali dostatočne vysokú úroveň kapitálu s cieľom zmierniť systémové riziko a prispieť k oživeniu hospodárstva. Zároveň ESRB oceňuje pokroky dosiahnuté príslušnými orgánmi a finančnými inštitúciami pri vyrovnávaní sa s doterajšími dopadmi pandémie. ESRB si je takisto vedomá dôležitosti rozdeľovania pre finančné inštitúcie, ktoré im umožňuje zvyšovať kapitál z vonkajších zdrojov, keďže odmeňovanie investorov za ich investície je zásadné pre dlhodobú udržateľnosť finančných inštitúcií a trhov. ESRB napriek tomu vyzýva v súvislosti s rozdeľovaním na mimoriadnu opatrnosť, aby sa ním neohrozila stabilita finančného systému a proces oživenia, a domnieva sa, že akákoľvek úroveň rozdeľovania by mala byť výrazne nižšia ako v posledných rokoch pred krízou COVID-19.

                     (3)

                     Odporúčanie ESRB/2020/7 sa vzťahuje aj na centrálne protistrany vzhľadom na ich systémový význam pri zúčtovaní transakcií na finančných trhoch. Zamýšľaným cieľom bolo zabrániť akcionárom a vrcholovým manažérom, aby prostredníctvom rozdeľovania čerpali prebytočný kapitál centrálnych protistrán v dobe, keď je operačné riziko – ktoré centrálne protistrany kryjú svojimi vlastnými zdrojmi, a nie príspevkami zúčtovacích členov – najzávažnejšie, a to aj vzhľadom na obmedzenia týkajúce sa prítomnosti zamestnancov v kanceláriách centrálnych protistrán. Stresové testovanie centrálnych protistrán v Únii, ktoré vykonal Európsky orgán pre cenné papiere a trhy po vypuknutí pandémie COVID-19, však potvrdilo celkovú prevádzkovú odolnosť centrálnych protistrán v Únii voči spoločným šokom a viacnásobným zlyhaniam, pokiaľ ide o kreditné riziko, riziko likvidity a riziko koncentrácie v súvislosti so stresovými situáciami (4). Okrem toho je potrebné uviesť, že k dnešnému dňu neboli preukázané žiadne systémové alebo procesné zlyhania. Účinnosť opatrení zavedených centrálnymi protistranami na zníženie operačného rizika naznačuje, že už nie je potrebné zahrnúť centrálne protistrany do rozsahu pôsobnosti odporúčania ESRB/2020/7.

                     (4)

                     Opatrenia, ktoré sú súčasťou odporúčania ESRB/2020/7, majú dočasný charakter a ESRB bude aj naďalej sledovať ich dopad na finančné inštitúcie a ich schopnosť prispieť k oživeniu hospodárstva. Pri rozhodovaní o tom, či a kedy sú potrebné zmeny tohto odporúčania, by mal ESRB okrem iného vziať do úvahy makroekonomický vývoj a nové údaje o stabilite finančného systému.

                     (5)

                     Oddiel 2 bod 5 odporúčania ESRB/2020/7 stanovuje, že generálna rada môže rozhodnúť, či a kedy sú potrebné zmeny odporúčania ESRB/2020/7. Takéto zmeny by mohli zahŕňať najmä predĺženie obdobia, počas ktorého sa uplatňuje odporúčanie A.

                     (6)

                     Odporúčanie ESRB/2020/7 by sa preto malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť,

               PRIJALA TOTO ODPORÚČANIE:

            ZMENY

         Odporúčanie ESRB/2020/7 sa mení takto:

                     1.

                     V oddiele 1 sa odporúčanie A nahrádza takto:
                     „Odporúčanie A - Obmedzenia týkajúce sa rozdeľovania

                     Odporúča sa, aby príslušné orgány požiadali finančné inštitúcie, ktoré patria do ich pôsobnosti v oblasti dohľadu (*1), aby sa do 30. septembra 2021 zdržali týchto krokov:

                                 a)

                                 rozdelenie dividend alebo prevzatie neodvolateľného záväzku rozdeliť dividendy;

                                 b)

                                 spätný nákup kmeňových akcií;

                                 c)

                                 vytvorenie povinnosti zaplatiť pohyblivú zložku odmeny osobe zodpovednej za podstupovanie závažných rizík,
                                 ktoré majú za následok zníženie objemu alebo kvality vlastných zdrojov okrem prípadov, keď finančné inštitúcie pri uskutočnení týchto krokov postupujú s mimoriadnou opatrnosťou a takéto zníženie nepresahuje konzervatívnu prahovú hodnotu stanovenú príslušným orgánom. Príslušným orgánom sa odporúča, aby sa zapojili do diskusií s finančnými inštitúciami predtým, ako finančné inštitúcie uskutočnia niektorý z krokov uvedených v písmenách a) alebo b).

                           Toto odporúčanie sa uplatňuje na úrovni skupiny v EÚ (alebo na individuálnej úrovni, ak finančná inštitúcia nie je súčasťou skupiny v EÚ), a prípadne na subkonsolidovanej alebo individuálnej úrovni.

                        (*1)  Nepatria sem pobočky finančných inštitúcií.“"

                     2.

                     Oddiel 2 bod. 1 ods. 1 sa mení takto :

                                 a)

                                 písmeno b) sa nahrádza takto:

                                             „b)

                                             ‚Príslušný orgán‘ je príslušný orgán v zmysle článku 4 ods. 1 bodu 40 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, alebo orgán dohľadu v zmysle článku 13 bodu 10 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/138/ES. (*2)

                                    (*2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/138/ES z 25. novembra 2009 o začatí a vykonávaní poistenia a zaistenia (Solventnosť II) (Ú. v. EÚ L 335, 17.12.2009, s. 1)“;"

                                 b)

                                 písmeno c) sa nahrádza takto:

                                             „c)

                                             ‚Finančná inštitúcia‘ je ktorýkoľvek z týchto podnikov, ktoré majú ústredie alebo sídlo v Únii:

                                                         i)

                                                         inštitúcia, ako je vymedzená v článku 4 ods. 1 bode 3 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;

                                                         ii)

                                                         poisťovňa, ako je vymedzená v článku 13 bode 1 smernice 2009/138/ES;

                                                         iii)

                                                         zaisťovňa, ako je vymedzená v článku 13 bode 4 smernice 2009/138/ES.“;

                                 c)

                                 písmeno d) sa nahrádza takto:

                                             „d)

                                             ‚Osoba zodpovedná za podstupovanie závažných rizík‘ je zamestnanec, ktorý patrí do kategórie zamestnancov, ktorých pracovná činnosť má významný vplyv na rizikový profil finančnej inštitúcie, vrátane kategórie zamestnancov uvedenej v článku 92 ods. 2 smernice 2013/36/EÚ alebo v článku 275 ods. 1 písm. c) delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2015/35 (*3).

                                    (*3)  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2015/35 z 10. októbra 2014, ktorým sa dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/138 / ES o začatí a vykonávaní poistenia a zaistenia (Solventnosť II) ( Ú. v. EÚ L 12, 17.1.2015, s. 1).“"

                     3.

                     V oddiele 2 bode 3 sa vkladá tento odsek:

                                 „1a.

                                 Pri nastavení konzervatívnej prahovej hodnoty by mali príslušné orgány náležite zohľadniť:

                                             a)

                                             ciele tohto odporúčania, najmä potrebu, aby finančné inštitúcie zachovávali dostatočne vysokú úroveň kapitálu – aj so zohľadnením vývoja úrovne kapitálu – s cieľom zmierniť systémové riziko a prispieť k oživeniu hospodárstva, s prihliadnutím na riziká spočívajúce v zhoršení solventnosti spoločností a domácností v súvislosti s pandémiou;

                                             b)

                                             potrebu zabezpečiť, aby celková výška rozdeľovania uskutočňovaného finančnými inštitúciami, ktoré patria do ich právomoci v oblasti dohľadu, bola podstatne nižšia, ako v posledných rokoch predchádzajúcich kríze COVID-19;

                                             c)

                                             špecifiká jednotlivých sektorov, ktoré patria do ich pôsobnosti.“

                     4.

                     Oddiel 2 bod 4 sa nahrádza takto:
                     „4.   Lehoty na uskutočnenie nadväzujúcich krokov

                     V súlade s článkom 17 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 1092/2010 sú adresáti povinní informovať Európsky parlament, Radu, Komisiu a ESRB o opatreniach prijatých v reakcii na toto odporúčanie alebo náležite odôvodniť prípadnú nečinnosť. Každý z adresátov sa vyzýva, aby do 15. októbra 2021 predložil správu o vykonávaní odporúčania A.“

                     5.

                     Oddiel 2 bod 5 sa nahrádza takto:
                     „5.   Zmeny tohto odporúčania

                     Generálna rada do 30. septembra 2021 rozhodne, či a kedy sú potrebné zmeny tohto odporúčania, pričom okrem iného zohľadní makroekonomický vývoj a nové údaje o stabilite finančného systému.“

                     6.

                     V oddiele 2 bode 6 s názvom „Monitorovanie a hodnotenie“ sa vkladá tento odsek:

                                 „3.

                                 Sekretariát ESRB bude pomáhať adresátom tak, že zabezpečí koordináciu podávania správ a poskytne príslušné vzory a v prípade potreby spresní postup a lehoty na uskutočnenie nadväzujúcich krokov.“

                     7.

                     Príloha s názvom „Oznámenie činnostiach vykonaných v reakcii na toto odporúčanie“ sa vypúšťa.

            Vo Frankfurte nad Mohanom 15. decembra 2020

                  Vedúci sekretariátu ESRB

                  v mene Generálnej rady ESRB

               Francesco MAZZAFERRO

            (1)  Ú. v. EÚ L 331, 15.12.2010, s. 1.

            (2)  Ú. v. EÚ C 58, 24.2.2011, s. 4.

            (3)  Odporúčanie Európskeho výboru pre systémové riziká ESRB/2020/7 z 27. mája 2020 o obmedzeniach týkajúcich sa rozdeľovania počas pandémie COVID-19 (Ú. v. EÚ C 212, 26.6.2020, s. 1).

            (4)  Pozri tlačovú správu ESMA: " ESMA’s Third EU-Wide CCP Stress Test Finds System Resilient to Shocks " , ktorá je dostupná na: https://www.esma.europa.eu/press-news/esma-news/esma%E2%80%99s-third-eu-wide-ccp-stress-test-finds-system-resilient-shocks.


title: Odporúčanie Rady z 3. apríla 2020 s cieľom odstrániť nadmerný deficit verejných financií v Rumunsku 2020/C 116/01

text:
               8.4.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 116/1

      ODPORÚČANIE RADY
      z 3. apríla 2020
      s cieľom odstrániť nadmerný deficit verejných financií v Rumunsku
      (2020/C 116/01)
      RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
      so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 126 ods. 7,
      so zreteľom na odporúčanie Európskej komisie,
      keďže:

                  (1)

                  Podľa článku 126 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ďalej len „ZFEÚ“) sa členské štáty majú vyhýbať nadmernému deficitu verejných financií.

                  (2)

                  Pakt stability a rastu vychádza z cieľa zdravých verejných financií, ktoré sú prostriedkom na posilňovanie podmienok pre cenovú stabilitu a silný udržateľný rast smerujúci k vytváraniu pracovných miest.

                  (3)

                  V súlade s článkom 126 ods. 6 ZFEÚ Rada 3. apríla 2020 rozhodla, že v Rumunsku existuje nadmerný deficit.

                  (4)

                  V článku 126 ods. 7 ZFEÚ a článku 3 ods. 4 nariadenia Rady (ES) č. 1467/97 (1) sa vyžaduje od Rady, aby vydala pre dotknutý členský štát odporúčania s cieľom odstrániť nadmerný deficit v stanovenej lehote. V uvedených odporúčaniach sa musí stanoviť maximálna lehota šesť mesiacov na to, aby dotknutý členský štát prijal účinné opatrenia na nápravu nadmerného deficitu. V odporúčaní týkajúcom sa nápravy nadmerného deficitu má Rada navyše požadovať dosiahnutie ročných rozpočtových cieľov, ktoré sú na základe prognózy, z ktorej vychádza odporúčanie, v súlade s minimálnym ročným zlepšením štrukturálneho salda, t. j. salda očisteného od cyklických vplyvov bez jednorazových a iných dočasných opatrení, vo výške referenčnej hodnoty na úrovni najmenej 0,5 % hrubého domáceho produktu (ďalej len „HDP“).

                  (5)

                  Podľa prognózy Komisie zo zimy 2020, ktorá bola rozšírená o fiškálne premenné do roku 2022, sa predpokladá, že rast reálneho HDP v roku 2019 dosiahol 3,9 %. Na základe predpokladu nezmenenej politiky Komisia predpokladá, že rast reálneho HDP sa zmierni, ale v roku 2020 zostane solídny na úrovni 3,8 % a v rokoch 2021 a 2022 sa bude nachádzať na úrovni 3,5 %. Na jednej strane by významný fiškálny stimul vyplývajúci zo súčasných politík aj naďalej podnecoval súkromnú spotrebu. Na druhej strane by však pokračujúce prehlbovanie rozpočtového deficitu narušilo dôveru spotrebiteľov a investorov v udržateľnosť hospodárskeho rastu. V dôsledku toho sa očakáva pokles investícií, keďže súkromní investori berú do úvahy rastúce makroekonomické nerovnováhy. Očakáva sa, že príspevok čistého vývozu zostane počas prognózovaného obdobia záporný, keďže vývoz je stále ovplyvňovaný slabým vonkajším dopytom, zatiaľ čo dovoz je podporovaný súkromnou spotrebou. To by následne ešte viac zhoršilo už aj tak vysoký deficit bežného účtu.

                  (6)

                  Vláda 10. decembra 2019 prijala a zaslala parlamentu svoju fiškálno-rozpočtovú stratégiu na roky 2020 až 2022 (fiškálna stratégia) s revidovaným cieľovým deficitom verejných financií vo výške 3,8 % HDP v roku 2019, čo je nad referenčnou hodnotou 3 % HDP. Táto revízia z pôvodne plánovaných 2,8 % HDP v roku 2019 vychádzala z údajov o plnení rozpočtu od začiatku roka k danému dňu. Fiškálna stratégia bola 18. decembra 2019 prijatá ako zákon.

                  (7)

                  V prognóze Komisie zo zimy 2020, ktorá bola rozšírená o fiškálne premenné do roku 2022, sa predpokladá, že deficit verejných financií zostane počas celého prognózovaného obdobia nad referenčnou hodnotou 3 % HDP. Komisia pri predpoklade nezmenenej politiky očakáva v roku 2019 deficit verejných financií vo výške 4 % HDP, v roku 2020 vo výške 4,9 % HDP, v roku 2021 vo výške 6,9 % a v roku 2022 vo výške 7,7 %. Predpokladá sa, že štrukturálny deficit sa v roku 2020 zhorší o 1 % HDP, v roku 2021 o ďalších 1,9 % HDP a v roku 2022 o ďalších 0,8 %. Zvýšenie deficitu predpokladané Komisiou je spôsobené najmä výrazným zvyšovaním dôchodkov, ktoré bolo prijaté v lete 2019. Vyššie výdavky na dôchodky by prispeli k zvýšeniu deficitu v roku 2020 hodnotou 0,9 percentuálneho bodu HDP, v roku 2021 hodnotou 1,7 percentuálneho bodu HDP a v roku 2022 hodnotou 1,1 percentuálneho bodu HDP. Odhaduje sa, že zdvojnásobenie príspevku na dieťa, ktoré má nadobudnúť účinnosť v auguste 2020, predstavuje ročné rozpočtové náklady vo výške 0,6 % HDP. Vláda vo svojej fiškálnej stratégii predpokladá v roku 2020 deficit verejných financií vo výške 3,6 % HDP, v roku 2021 vo výške 3,4 % HDP a v roku 2022 vo výške 2,8 % HDP. Na základe vládnych odhadov by to v roku 2020 viedlo k štrukturálnej úprave vo výške 0,3 %, v roku 2021 vo výške 0,2 % a v roku 2022 vo výške 0,6 %. Úprava vo fiškálnej stratégii sa nachádza najmä na výdavkovej strane. Predpokladá sa, že najmä výdavky na odmeňovanie zamestnancov, na tovary a služby a kapitálové výdavky spolufinancované z krajín mimo EÚ budú ako podiel HDP klesať. Prognóza nižšieho deficitu vo fiškálnej stratégii v porovnaní s prognózou Komisie vychádza z optimistickejších základných makroekonomických prognóz vo fiškálnej stratégii a zo skutočnosti, že fiškálna stratégia nezohľadňuje fiškálny vplyv niektorých prijatých opatrení, zatiaľ čo plánované zmiernenie súčasných výdavkov nie je plne podporované uzákonenými ani dôveryhodne ohlásenými opatreniami, a preto ho nebolo možné v prognóze Komisie v plnej miere zohľadniť.

                  (8)

                  Dlh verejnej správy v Rumunsku dosiahol v roku 2018 úroveň 34,7 % HDP. Podľa prognózy Komisie sa predpokladá, že dlh verejnej správy sa v roku 2022 zvýši na úroveň 46,6 % HDP, čo znamená, že zostane pod referenčnou hodnotou stanovenou v zmluve.

                  (9)

                  Podľa článku 3 ods. 4 nariadenia (ES) č. 1467/97 sa má nadmerný deficit napraviť v roku, ktorý nasleduje po jeho zistení (v tomto prípade rok 2021), ak nenastanú osobitné okolnosti. Postup úpravy by sa mal určiť v súlade s nariadením (ES) č. 1467/97 s prihliadnutím na hospodársku a fiškálnu pozíciu daného členského štátu.

                  (10)

                  V súčasnej situácii v Rumunsku takéto osobitné okolnosti nastali. Náprava nadmerného deficitu do roku 2021 by si vyžadovala príliš výraznú fiškálnu úpravu a jej výsledkom by bola značná strata produkcie. Hoci si dlhší postup úpravy vyžiada značné ročné úpravy, mal by postupný vplyv na rast a zohľadňoval by skutočnosť, že rozpočtový rok 2020 už začal. Štrukturálne reformy uskutočňované súbežne s fiškálnou konsolidáciou prispejú k zabezpečeniu trvalej nápravy nadmerného deficitu. Na základe uvedených skutočností a s ohľadom na hospodársku a fiškálnu situáciu v Rumunsku je opodstatnené stanoviť lehotu na nápravu nadmerného deficitu do roku 2022.

                  (11)

                  V rámci dôveryhodného a udržateľného postupu úprav by sa v tejto lehote vyžadovalo, aby Rumunsko dosiahlo v roku 2020 celkový cieľový deficit verejných financií vo výške 3,6 % HDP, v roku 2021 vo výške 3,4 % HDP a v roku 2022 vo výške 2,8 % HDP, čo je podľa prognózy Komisie v súlade s nominálnou mierou rastu čistých primárnych verejných výdavkov (2) vo výške 8,2 % v roku 2020, 5,5 % HDP v roku 2021 a 5,5 % HDP v roku 2022. Ak bude potrebná dôkladná analýza, takáto miera rastu čistých výdavkov bude primárnym ukazovateľom, ktorý sa použije na posúdenie fiškálneho úsilia. Zodpovedajúca ročná úprava štrukturálneho salda predstavuje v roku 2020 hodnotu 0,5 % HDP, v roku 2021 hodnotu 0,8 % HDP a v roku 2022 hodnotu 0,8 % HDP. Uvedené ciele na základe súčasnej prognózy stále umožňujú ročné zvyšovanie skutočných čistých výdavkov. Dosiahnutie uvedených cieľov si pravdepodobne vyžiada prehodnotenie rozsiahleho uzákoneného zvyšovania dôchodkov a iných nedávnych opatrení, ktoré pri základnom scenári spôsobujú prudké zhoršenie deficitu.

                  (12)

                  Opatreniami na konsolidáciu rozpočtu by sa mala zabezpečiť trvalá náprava, pričom by sa mali zamerať na zvyšovanie kvality verejných financií a posilňovanie rastového potenciálu hospodárstva.

                  (13)

                  Rumunsko sa od roku 2016 systematicky a opakovane odchyľuje od fiškálnych pravidiel zakotvených vo vnútroštátnom fiškálnom rámci, v dôsledku čoho sú tieto pravidlá do veľkej časti neúčinné. Je mimoriadne dôležité, aby Rumunsko v budúcnosti zabezpečilo plné uplatňovanie vnútroštátneho fiškálneho rámca.

                  (14)

                  V strednodobom a dlhodobom horizonte sa riziká pre zdravé verejné financie zdajú vysoké, čo je spôsobené vysokými fiškálnymi deficitmi a vysokými nákladmi na starnutie obyvateľstva. Zvyšovanie dôchodkov uzákonené v lete 2019, ktoré má nadobudnúť účinnosť v rokoch 2019 až 2021, zohráva pri týchto rizikách veľkú úlohu. Potvrdzuje to naliehavú potrebu úplného obnovenia dlhodobej udržateľnosti verejných financií,

            TÝMTO ODPORÚČA:

                  (1)

                  Rumunsko by malo najneskôr do roku 2022 odstrániť súčasný nadmerný deficit.

                  (2)

                  Rumunsko by malo v roku 2020 dosiahnuť celkový cieľový deficit verejných financií vo výške 3,6 % HDP, v roku 2021 vo výške 3,4 % HDP a v roku 2022 vo výške 2,8 % HDP, čo je v súlade s nominálnou mierou rastu čistých primárnych verejných výdavkov vo výške 8,2 % v roku 2020, 5,5 % HDP v roku 2021 a 5,5 % HDP v roku 2022, čo zodpovedá ročnej štrukturálnej úprave vo výške 0,5 % HDP v roku 2020, 0,8 % HDP v roku 2021 a 0,8 % HDP v roku 2022.

                  (3)

                  Rumunsko by malo konkretizovať a dôsledne vykonávať opatrenia, ktoré sú nevyhnutné na dosiahnutie nápravy jeho nadmerného deficitu do roku 2022. Opatreniami na konsolidáciu rozpočtu by sa mala zabezpečiť trvalá náprava spôsobom, ktorý podporuje rast. Rumunsko by malo použiť akékoľvek neočakávané zisky na zníženie svojho deficitu.

                  (4)

                  Rada stanovila Rumunsku lehotu do 15. septembra 2020, aby prijalo účinné opatrenia a aby v súlade s článkom 3 ods. 4a nariadenia Rady (ES) č. 1467/97 predložilo podrobnú správu o konsolidačnej stratégii, ktorú plánuje v záujme dosiahnutia týchto cieľov. Následne na to by rumunské orgány mali podávať správu o pokroku pri vykonávaní týchto odporúčaní aspoň raz za šesť mesiacov, až kým sa nedosiahne náprava nadmerného deficitu.

            Rumunské orgány by okrem toho mali zabezpečiť plné uplatňovanie vnútroštátneho fiškálneho rámca. V záujme zaručenia úspechu fiškálnej konsolidačnej stratégie bude takisto dôležité podporiť fiškálnu konsolidáciu komplexnými štrukturálnymi reformami v súlade s odporúčaniami Rady, ktoré boli Rumunsku adresované v kontexte európskeho semestra, a to najmä s odporúčaniami týkajúcimi sa postupu pri makroekonomických nerovnováhach.
      Toto odporúčanie je určené Rumunsku.

         V Bruseli 3. apríla 2020

               Za Radu

               predseda

            G. GRLIĆ RADMAN

         (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1467/97 zo 7. júla 1997 o urýchľovaní a objasňovaní vykonania postupu pri nadmernom schodku (Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 6).

         (2)  Čisté primárne verejné výdavky pozostávajú z celkových verejných výdavkov bez úrokových výdavkov, výdavkov na programy Únie plne hradených z fondov Únie a nediskrečných zmien vo výdavkoch na dávky v nezamestnanosti. Tvorba hrubého fixného kapitálu financovaná z vnútroštátnych zdrojov je rozložená na obdobie 4 rokov. Diskrečné opatrenia na strane príjmov alebo zvýšenia príjmov vyplývajúce z právnych predpisov sú započítané. Jednorazové opatrenia na strane príjmov aj výdavkov sú vzájomne započítané.


               8.4.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/158

      P8_TA(2018)0294
      Rokovania o komplexnej dohode medzi EÚ a Azerbajdžanom
      Odporúčanie Európskeho parlamentu zo 4. júla 2018 Rade, Komisii a podpredsedníčke Komisie/vysokej predstaviteľke Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku k rokovaniam o komplexnej dohode medzi EÚ a Azerbajdžanom (2017/2056(INI))
      (2020/C 118/25)

         Európsky parlament,

                  —

                  so zreteľom na články 2, 3 a 8 a na hlavu V, najmä na články 21, 22 a 36 Zmluvy o Európskej únii, ako aj na piatu časť Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ďalej len „ZFEÚ“),

                  —

                  so zreteľom na rokovania medzi Európskou úniou a Azerbajdžanom, ktoré sa začali 7. februára 2017, o novej komplexnej dohode, ktorou by sa mala nahradiť Dohoda o partnerstve a spolupráci, z roku 1999 medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane a Azerbajdžanskou republikou na strane druhej (1),

                  —

                  so zreteľom na skutočnosť, že Rada prijala 7. novembra 2016 smernice na rokovania o tejto dohode,

                  —

                  so zreteľom na memorandum o porozumení týkajúce sa strategického partnerstva medzi EÚ a Azerbajdžanom v oblasti energetiky zo 7. novembra 2006,

                  —

                  so zreteľom na hlavné výsledky 15. zasadnutia Rady pre spoluprácu medzi Európskou úniou a Azerbajdžanom, ktoré sa konalo 9. februára 2018,

                  —

                  so zreteľom na správu Komisie z 19. decembra 2017 o vzťahoch EÚ a Azerbajdžanu v rámci revidovanej európskej susedskej politiky (ESP) (SWD(2017)0485),

                  —

                  so zreteľom na odkaz predsedníctva Parlamentného zhromaždenia Euronest hlavám štátov alebo predsedom vlád z 30. októbra 2017,

                  —

                  so zreteľom na svoje odporúčanie Rade, Komisii a Európskej službe pre vonkajšiu činnosť (ďalej len „ESVČ“) z 15. novembra 2017 o Východnom partnerstve v rámci príprav na samit v novembri 2017 (2),

                  —

                  so zreteľom na svoje uznesenie z 13. decembra 2017 o výročnej správe o vykonávaní spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky (3),

                  —

                  so zreteľom na spoločné vyhlásenia zo samitov Východného partnerstva vrátane samitu, ktorý sa uskutočnil 24. novembra 2017,

                  —

                  so zreteľom na publikáciu Komisie a ESVČ z júna 2016 o Globálnej stratégii pre zahraničnú a bezpečnostnú politiku Európskej únie, a najmä v nej stanovené kľúčové zásady,

                  —

                  so zreteľom na svoje uznesenie z 15. júna 2017 o prípade azerbajdžanského novinára Afgana Muchtarliho (4) a ostatné uznesenia o Azerbajdžane, najmä uznesenia týkajúce sa ľudských práv a právneho štátu,

                  —

                  so zreteľom na vyhlásenie hovorcu pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku/európsku susedskú politiku a rokovania o rozšírení zo 14. januára 2018 o odsúdení novinára Afgana Muchtarlího v Azerbajdžane,

                  —

                  so zreteľom na uznesenie Parlamentného zhromaždenia Rady Európy z 11. októbra 2017 o fungovaní demokratických inštitúcií v Azerbajdžane,

                  —

                  so zreteľom na začatie konania o neplnení povinnosti 5. decembra 2017 zo strany Výboru ministrov Rady Európy, keďže azerbajdžanské orgány naďalej odmietali vykonať rozsudok Európskeho súdu pre ľudské práva (ďalej len „ESĽP“) vo veci Ilgar Mammadov/Azerbajdžan,

                  —

                  so zreteľom na správu misie Úradu pre demokratické inštitúcie a ľudské práva Organizácie pre bezpečnosť a spoluprácu v Európe (ďalej len „OBSE/ODIHR“) o odhade potrieb z 2. marca 2018 o predčasných prezidentských voľbách v Azerbajdžane,

                  —

                  so zreteľom na článok 108 ods. 4 a článok 52 rokovacieho poriadku,

                  —

                  so zreteľom na správu Výboru pre zahraničné veci a pozíciu vo forme pozmeňujúcich návrhov Výboru pre medzinárodný obchod (A8-0185/2018),

                  A.

                  keďže Východné partnerstvo je založené na spoločnom záväzku medzi Arménskom, Azerbajdžanom, Bieloruskom, Gruzínskom, Moldavskom, Ukrajinou a Európskou úniou prehlbovať svoje vzťahy a dodržiavať medzinárodné právo a základné hodnoty vrátane demokracie, právneho štátu, dobrej správy vecí verejných, rešpektovania ľudských práv a základných slobôd; keďže nová dohoda medzi EÚ a Azerbajdžanom by mala rozvíjať záujmy Únie v regióne, ako aj podporovať jej hodnoty;

                  B.

                  keďže Európsky parlament uprednostňuje prehĺbenie vzťahov so všetkými členmi Východného partnerstva, pokiaľ rešpektujú tieto základné hodnoty; keďže v rámci politiky Východného partnerstva by atraktívny dlhodobejší model „Východného partnerstva+“, ktorý navrhol Európsky parlament vo svojom uznesení z 15. novembra 2017 o Východnom partnerstve, ktorý by mohol v konečnom dôsledku viesť okrem iného k ich vstupu do colnej únie, energetickej a digitálnej únie a schengenského priestoru, mal byť otvorený aj krajinám, ktoré nemajú s EÚ dohodu o pridružení – napríklad Azerbajdžan, keď budú pripravené na takéto posilnené záväzky a dosiahnu významný pokrok smerom k realizácii vzájomne dohodnutých reforiem;

                  C.

                  keďže vzťahy medzi EÚ a Azerbajdžanom sú v súčasnosti upravené v dohode o partnerstve a spolupráci z roku 1999; keďže EÚ je najdôležitejším obchodným partnerom Azerbajdžanu a jeho najväčším dovozným aj vývozným trhom, ktorý predstavuje 48,6 % celkového obchodu Azerbajdžanu a predstavuje tiež najväčší zdroj priamych zahraničných investícií; keďže Azerbajdžan je strategickým energetickým partnerom pre EÚ, ktorý umožňuje diverzifikáciu energetických zdrojov EÚ; keďže hospodárstvo Azerbajdžanu závisí od ropy a zemného plynu, ktorý predstavuje približne 90 % jeho vývozu, v dôsledku čoho je tak citlivé na vonkajšie otrasy a na fluktuáciu svetových cien ropy; keďže Azerbajdžan zatiaľ nie je členom WTO, v dôsledku čoho vznikajú vážne colné a necolné prekážky brániace obchodným a podnikateľským vzťahom s EÚ;

                  D.

                  keďže EÚ a Azerbajdžan zdôraznili v spoločnom vyhlásení zo samitu Východného partnerstva, ktorý sa konal 24. novembra 2017, že „EÚ bude diferencovaným spôsobom pokračovať v spoločnej diskusii s každou z partnerských krajín vrátane Arménska, Azerbajdžanu a Bieloruska o atraktívnych a realistických možnostiach, ako posilniť vzájomný obchod a podporiť investície s cieľom zohľadniť spoločné záujmy, reformovanú investičnú politiku v oblasti ochrany investícií, ako aj pravidlá medzinárodného obchodu a medzinárodné normy súvisiace s obchodom, a to aj v oblasti duševného vlastníctva, a prispieť k modernizácii a diverzifikácii hospodárstiev“;

                  E.

                  keďže nová dohoda by mala mať pozitívny dosah na Azerbajdžan, pokiaľ ide o podporu demokratických noriem, rastu a hospodárskeho rozvoja; keďže tieto vyhliadky sú osobitne dôležité pre mladých ľudí v Azerbajdžane, pokiaľ ide o podporu novej generácie vzdelaných azerbajdžanských občanov, v záujme presadzovania našich základných hodnôt a modernizácie krajiny; keďže plne funkčná občianska spoločnosť je zásadným predpokladom zaistenia hospodárskej diverzifikácie;

                  1.

                  predkladá Rade, Komisii a podpredsedníčke Komisie / vysokej predstaviteľke Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku tieto odporúčania:

                        Všeobecné zásady, základné hodnoty a odhodlanie riešiť konflikty

                              a)

                              zabezpečiť, aby podmienkou prehlbovania vzťahov medzi EÚ a Azerbajdžanom bolo zachovanie a rešpektovanie základných hodnôt a zásad demokracie, právneho štátu, dobrej správy vecí verejných, dodržiavania ľudských práv a základných slobôd vrátane slobody prejavu a združovania, práv menšín, a rodovej rovnosti v záujme oboch strán a najmä ich občanov;

                              b)

                              pripomenúť azerbajdžanským orgánom pozíciu Európskeho parlamentu, ktorú vyjadril vo svojom odporúčaní z 15. novembra 2017 o Východnom partnerstve a v ktorej vyzýva Azerbajdžan, aby plnil svoje medzinárodné záväzky, a v ktorej sa jednoznačne uvádza, že nebude ratifikovaná žiadna komplexná dohoda s krajinou, ktorá nedodržiava základné hodnoty a práva EÚ, najmä pokiaľ ide o nevykonávanie rozhodnutí ESĽP a obťažovanie, zastrašovanie a prenasledovanie obhajcov ľudských práv, MVO, prívržencov opozície, právnikov, novinárov a aktivistov v oblasti životného prostredia; zabezpečiť pred akoukoľvek novou dohodou medzi EÚ a Azerbajdžanom prepustenie všetkých politických väzňov a väzňov svedomia v Azerbajdžane, ako oznámili orgány krajiny; zabezpečiť, aby sa do novej dohody začlenil osobitný mechanizmus pozastavenia s jasnými ustanoveniami o dodržiavaní zásad právneho štátu, ľudských práv a základných slobôd;

                              c)

                              pripomenúť azerbajdžanským orgánom stanovisko Európskeho parlamentu vyjadrené v uvedenom odporúčaní, podľa ktorého musí byť ratifikácia novej dohody medzi EÚ a každou zo strán konfliktu v Náhornom Karabachu podmienená zmysluplnými záväzkami a podstatným pokrokom smerom k mierovému vyriešeniu konfliktu, ako sú zachovanie prímeria a podpora realizácie základných zásad OBSE z roku 2009 a úsilia spolupredsedov Minskej skupiny OBSE; pripomenúť, že do každého rokovacieho procesu treba zapojiť arménsku aj azerbajdžanskú občiansku spoločnosť;

                              d)

                              zabezpečiť, aby budúca dohoda s Azerbajdžanom bola ambiciózna, komplexná a zameraná na budúcnosť, zlučiteľná s očakávaniami EÚ aj Azerbajdžanu na základe spoločných hodnôt a záujmov, aby bola v súlade s Agendou 2030 pre udržateľný rozvoj a aby prinášala hmatateľné a konkrétne výhody pre obe strany, nielen pre veľké spoločnosti, ale aj s ohľadom na osobitosti MSP, a pre občanov EÚ a Azerbajdžanu;

                              e)

                              zabezpečiť rýchly a stabilný pokrok v rokovaniach s cieľom podpísať túto novú dohodu ešte pred nadchádzajúcim samitom Východného partnerstva v roku 2019, pokiaľ budú splnené uvedené podmienky;

                              f)

                              aktívne a jasne komunikovať o cieľoch a podmienkach novej dohody a prebiehajúcom rokovacom procese s cieľom zlepšiť transparentnosť a informovanosť verejnosti v Azerbajdžane aj v EÚ a o očakávaných príležitostiach a výhodách, ktoré vyplynú z jej uzatvorenia, s cieľom zamedziť všetkým dezinformačným kampaniam;

                        Politický dialóg a regionálna spolupráca

                              g)

                              zaistiť pravidelný a hĺbkový dialóg s cieľom podnietiť výrazné reformy zamerané na posilnenie inštitúcií a deľby moci medzi nimi, s cieľom zvýšiť ich demokratický charakter a nezávislosť, dodržiavať ľudské práva a slobodu médií a rozvíjať regulačné prostredie, v ktorom môže občianska spoločnosť pôsobiť bez neprimeraných zásahov, a to aj v procese reforiem;

                              h)

                              stanoviť osobitné opatrenia zamerané na vykonávanie odporúčaní OBSE/ODIHR a Benátskej komisie Rady Európy s cieľom zaistiť pokrok smerom k inkluzívnym, pluralitným a transparentným voľbám a referendám, ktoré azerbajdžanským občanom zaručia slobodné vyjadrovanie názorov a očakávaní;

                              i)

                              plne podporiť predbežné závery volebnej pozorovateľskej misie OBSE a Rady Európy v súvislosti s predčasnými prezidentskými voľbami 11. apríla 2018, podľa ktorých vo voľbách „chýbalo skutočné súperenie“ z dôvodu „reštriktívneho politického prostredia“ a „právneho rámca, ktorý obmedzuje základné práva a slobody“, „absencie plurality, a to aj v médiách, rozsiahleho nerešpektovania predpísaných postupov, nedostatku transparentnosti a mnohých vážnych nedostatkov, ako je viacnásobné hlasovanie“;

                              j)

                              zamerať sa na ustanovenia, ktoré posilňujú spoluprácu pri presadzovaní mieru a medzinárodnej spravodlivosti, a trvať najmä na tom, aby si Azerbajdžan plnil medzinárodné povinnosti, napríklad aj tie, ktoré má ako člen Rady Európy, a aby rešpektoval rozhodnutia ESĽP; naliehať na Azerbajdžan, aby podpísal a ratifikoval Rímsky štatút Medzinárodného trestného súdu (MTS); usilovať sa aj o zavedenie silných opatrení v oblasti spolupráce v boji proti šíreniu zbraní hromadného ničenia, ako aj v boji proti nedovolenému obchodovaniu s ručnými a ľahkými zbraňami;

                              k)

                              zabezpečiť užšiu spoluprácu v zahraničných, obranných a bezpečnostných otázkach s cieľom zaistiť čo najväčšiu mieru konvergencie, najmä pokiaľ ide o reakcie na globálne hrozby a výzvy vrátane terorizmu, predchádzania konfliktom, krízového riadenia a regionálnej spolupráce, pričom sa zohľadní aj diverzifikovaná zahraničná politika Azerbajdžanu; podporiť podpísanie rámcovej dohody o účasti medzi EÚ a Azerbajdžanom vytvoriť právny a politický základ spolupráce pri misiách a operáciách v oblasti spoločnej bezpečnostnej a obrannej politiky (SBOP);

                              l)

                              zabezpečiť, aby veľkou prioritou bol dialóg medzi Azerbajdžanom a Arménskom a posilnená účasť EÚ na mierovom riešení konfliktu v Náhornom Karabachu v súlade so základnými zásadami OBSE z roku 2009, a to najmä s podporou spolupredsedov Minskej skupiny OBSE, podporovať všetky iniciatívy vedúce k budovaniu mieru, ako je dodržiavanie prímeria všetkými stranami, dialóg na všetkých úrovniach vrátane rozhovorov na vysokej úrovni, potlačovanie nenávistných prejavov, opatrenia na budovanie dôvery, podstatné zvýšenie počtu medzinárodných pozorovateľov OBSE a intenzívnejšia výmena medzi arménskou a azerbajdžanskou občianskou spoločnosťou, a to aj medzi náboženskými a kultúrnymi osobnosťami, s cieľom pripraviť arménsku a azerbajdžanskú spoločnosť na mierové spolunažívanie; vyjadriť hlboké znepokojenie nad budovaním armády a neprimeranými výdavkami na obranu v regióne;

                              m)

                              zaviesť osobitné opatrenia na podporu dôležitého úsilia orgánov pomôcť veľkému počtu utečencov a osôb presídlených v rámci krajiny a podporovať civilistov žijúcich v oblastiach postihnutých konfliktom v rámci medzinárodne uznávaných hraníc Azerbajdžanu; trvať na dodržiavaní práv všetkých ľudí žijúcich na území Azerbajdžanu, či už dočasne, alebo stále; prispievať najmä k tomu, aby všetky strany konfliktu dodržiavali ich práva na návrat do svojich domovov a k svojmu majetku, ako aj na odškodnenie v súlade s rozsudkami ESĽP;

                        Právny štát, dodržiavanie ľudských práv a základných slobôd

                              n)

                              poskytnúť podporu reforme súdnictva s cieľom zaistiť jeho nestrannosť a nezávislosť od výkonnej moci a posilniť právny štát; najmä zabezpečiť nezávislosť príslušníkov právnického povolania odstránením akéhokoľvek nevhodného zasahovania do práce advokátov, umožniť samostatne pôsobiacim advokátom, aby zastupovali klientov na základe notársky osvedčenej plnej moci, a zabrániť azerbajdžanskej advokátskej komore vo vykonávaní svojvoľnej právomoci, na základe ktorej vylučuje právnikov a odmieta prijímanie nových členov;

                              o)

                              poskytnúť tiež podporu na rozvoj pevného rámca na ochranu ľudských práv, základných slobôd a rodovej rovnosti; zdôrazniť význam zastúpenia žien na všetkých úrovniach vlády vrátane ich rovnakej, úplnej a aktívnej účasti na predchádzaní konfliktom a ich riešení a naliehať na Azerbajdžan, aby podpísal Istanbulský dohovor o predchádzaní násiliu na ženách a domácemu násiliu a o boji proti nemu;

                              p)

                              zaviesť osobitné opatrenia na podporu Azerbajdžanu v boji proti hospodárskej kriminalite vrátane korupcie, prania špinavých peňazí a daňových únikov; presadzovať väčšiu transparentnosť konečných príjemcov výhod spoločností a trustov, ako aj finančných aktivít veľkých spoločností z hľadiska uskutočnených ziskov a zaplatených daní; podporovať vyšetrovanie prania špinavých peňazí, najmä vo veci Laundromat, a vytvoriť osobitné mechanizmy dohľadu a kontroly, ako napríklad obmedzený prístup k európskemu bankovému systému pre tých, ktorí sú zapojení do prania špinavých peňazí a systémov podvodov;

                              q)

                              umožniť väčšiu spoluprácu a podporovať Azerbajdžan v oblasti boja proti terorizmu, organizovanej trestnej činnosti a počítačovej kriminalite a v predchádzaní radikalizácii a cezhraničnej trestnej činnosti; spolupracovať najmä na opatreniach zameraných proti náborovým akciám teroristických organizácií;

                              r)

                              začleniť ustanovenia o vykonávaní trestnoprávnych predpisov v Azerbajdžane týkajúcich sa ochrany ľudských práv a základných slobôd a zameraných na ukončenie politického trestného stíhania a únosov, svojvoľných zákazov cestovať, útokov na politických disidentov, a to aj prostredníctvom hanobenia, a nezávislých novinárov, obhajcov ľudských práv, zástupcov MVO a najzraniteľnejších členov spoločnosti, ako sú členovia niektorých menšinových skupín vrátane LGBTQI komunity; zabezpečiť, aby v dohode boli uvedené konkrétne odkazy na tieto skupiny; zdôrazniť, že tieto praktiky sú neprijateľné pre každú potenciálnu partnerskú krajinu EÚ; vytvoriť posilnené fórum pre účinný dialóg medzi EÚ a Azerbajdžanom o ľudských právach orientovaný na výsledky na základe konzultácií s hlavnými medzinárodnými a skutočne nezávislými azerbajdžanskými MVO, ktorého pokrok by sa mal hodnotiť každý rok na základe konkrétnych kritérií;

                              s)

                              trvať na prijatí príslušných zmien zákonov s cieľom umožniť legitímne aktivity občianskej spoločnosti, odstránenie neprimeraných obmedzení podmienok ich registrácie, ich fungovania a možnosti registrácie zahraničného financovania a grantov a ukončiť neoprávnené trestné vyšetrovanie, zbytočné podávanie správ rôznym vládnym orgánom, razie v kanceláriách, zmrazovanie účtov, zákazy cestovať a prenasledovanie ich vedúcich predstaviteľov;

                              t)

                              zaistiť ešte pred uzatvorením rokovaní, aby Azerbajdžan prepustil svojich politických väzňov a väzňov svedomia, ktorých najznámejšími predstaviteľmi sú Ilgar Mammadov, Afgan Muchtarlí, Mehman Husejnov, Ilkin Rustamzada, Sejmur Haziyev, Rašad Ramazanov, Elchin Ismailli, Gijas Ibrahimov, Bejram Mammadov, Asif Jusifli a Fuad Gahramanli, aby zrušil zákazy cestovania po ich prepustení, a to aj v prípade novinárky Chadídže Ismailovovej a právnika Intigama Alijeva, a aby v plnej miere vykonával rozhodnutia ESĽP, najmä v prípade Ilgara Mammadova; zabezpečiť prepustenie a zlepšenie situácie týchto osôb aj ich rodín vrátane ich rehabilitácie prostredníctvom súdnictva a uplatňovania zásad právneho štátu a chrániť azerbajdžanských disidentov v EÚ; odsúdiť skutočnosť, že na rozdiel od oznámení azerbajdžanských orgánov nebol prepustený žiadny z uvedených politických väzňov a že ďalšie osoby boli zadržané za pokojné uplatňovanie svojich ústavných práv vrátane členov opozičných strán a obhajcu ľudských práv Emina Aslana; požadovať, aby právnik v oblasti ľudských práv Emin Aslan bol okamžite prepustený z administratívneho zadržiavania a aby bol úplne zbavený pochybných obvinení z neuposlúchnutia polície; zabezpečiť, aby Azerbajdžan skoncoval s praxou zadržiavania na umlčanie kritikov vlády;

                              u)

                              zabezpečiť, aby Azerbajdžan rešpektoval právo na slobodu pokojného zhromažďovania, aby neobmedzoval toto právo spôsobmi, ktoré nie sú v súlade s jeho povinnosťami podľa medzinárodného práva vrátane Európskeho dohovoru o ľudských právach (EDĽP), a aby čo najrýchlejšie a účinne vyšetril všetky prípady nadmerného použitia sily, svojvoľného zatýkania a neoprávneného zadržiavania pokojných demonštrantov, a to aj v súvislosti so sankcionovanými opozičnými zhromaždeniami v septembri 2017 a marci 2018, a aby postavil páchateľov pred súd;

                              v)

                              dosiahnuť, aby sa azerbajdžanské orgány ešte pred ukončením rokovaní zaviazali k uplatňovaniu Dohovoru OSN proti mučeniu a inému krutému, neľudskému alebo ponižujúcemu zaobchádzaniu alebo trestaniu a k tomu, že skutočne vyšetria všetky prípady zlého zaobchádzania s politickými väzňami a väzňami svedomia, najmä v nedávnom prípade Mehmana Ganadarova, ktorý zomrel vo vyšetrovacej väzbe v Azerbajdžane, ako aj príslušníkov komunity LGBTQI, ktorí boli v septembri 2017 hromadne obťažovaní a zatknutí;

                              w)

                              zdôrazniť obavy EÚ v súvislosti so súčasným stavom slobody tlače v Azerbajdžane, ktorý sa v roku 2018 umiestnil na 163 mieste (zo 180 krajín) v celosvetovom rebríčku slobody tlače vydávanom organizáciou Reportéri bez hraníc; zdôrazniť dôležitosť slobodných a nezávislých médií, a to off-line aj on-line, a zabezpečiť posilnenú politickú, ako aj finančnú podporu EÚ slobodným a pluralistickým médiám v Azerbajdžane s redakčnou nezávislosťou od dominantných politických a oligarchických skupín a v súlade s normami EÚ; žiadať orgány, aby odblokovali prístup k webovým sídlam novín Azadliq a troch nových spravodajských kanálov, ktoré musia pôsobiť zo zahraničia; azerbajdžanská služba Radio Free Europe/Radio Liberty (RFE/RL), Meydan TV a Azerbaycan Saati;

                        Obchodná a hospodárska spolupráca

                              x)

                              začleniť nestranné a ambiciózne obchodné a investičné ustanovenia v rozsahu zlučiteľnom so statusom Azerbajdžanu ako nečlena WTO, ktoré sú plne v súlade s normami EÚ a nenarúšajú ich, najmä s normami v sanitárnej a fytosanitárnej oblasti, v oblasti životného prostredia, práce, sociálnych vecí, rodovej rovnosti a nediskriminácie, a zabezpečiť uznávanie a ochranu práv duševného vlastníctva vrátane zemepisných označení, najmä vín a liehovín; podporovať Azerbajdžan v procese jeho pristúpenia k WTO;

                              y)

                              zaviesť prísne opatrenia, ktorými by sa zabezpečil rýchly pokrok smerom k zlepšeniu podnikateľského a investičného prostredia v Azerbajdžane, najmä pokiaľ ide o zdaňovanie, hospodárenie s verejnými financiami a riadenie verejného obstarávania, so zreteľom na pravidlá stanovené v dohode WTO o vládnom obstarávaní, s cieľom umožniť väčšiu transparentnosť, lepšiu správu a zodpovednosť, rovnaký prístup a spravodlivú súťaž;

                        Energetika a ďalšie oblasti spolupráce

                              z)

                              umožniť väčšiu spoluprácu v odvetví energetiky v súlade so strategickým partnerstvom EÚ a Azerbajdžanu v oblasti energetiky, zohľadňovať, že v marci 2017 bolo členstvo Azerbajdžanu v iniciatíve za transparentnosť v ťažobnom priemysle (EITI) pozastavené a následne stiahnuté z dôvodu „zmien v právnych predpisoch Azerbajdžanu o MVO“, ktoré nespĺňali požiadavky skupiny v oblasti občianskej spoločnosti; donútiť Azerbajdžan k tomu, zaistil súlad s týmito požiadavkami, a tak mohol obnoviť svoje činnosti v EITI;

                              aa)

                              podporovať tiež diverzifikáciu energetického mixu Azerbajdžanu, propagovať neuhlíkové zdroje energie a pripraviť sa na post-uhlíkovú éru znížením závislosti od fosílnych palív a presadzovaním používania obnoviteľných zdrojov energie, a to aj v záujme energetickej bezpečnosti; podporiť dokončenie južného koridoru zemného plynu po vyriešení dôležitých otázok súvisiacich so zmenou klímy a vplyvom na miestne spoločenstvá rozhodnutí Európskej investičnej banky o financovaní transanatolského plynovodu (TANAP);

                              ab)

                              zaviesť do novej dohody ambiciózne ustanovenia o ochrane životného prostredia a obmedzení zmeny klímy v súlade s programom Únie o zmene klímy a so záväzkami obidvoch strán Parížskej dohody, a to aj prostredníctvom uplatňovania týchto politík v rámci iných sektorových politík;

                              ac)

                              poskytnúť nové vyhliadky na posilnenú spoluprácu v oblastiach, ktoré sa netýkajú energetiky, najmä v oblasti vzdelávania, zdravia, dopravy, prepojenia a cestovného ruchu, s cieľom diverzifikovať hospodárstvo Azerbajdžanu, podporiť tvorbu pracovných miest, modernizovať priemyselné odvetvia a sektory so službami a stimulovať trvalo udržateľný rozvoj v podnikateľskej sfére a vo výskume; umožniť viac medziľudských kontaktov na európskej úrovni aj v rámci regionálnych výmen s arménskymi MVO;

                              ad)

                              posilniť spoluprácu v oblasti mládežníckych a študentských výmen upevnením existujúcich a už úspešných programov, ako je sieť Mladí európski susedia (Young European Neighbours), a rozvojom nových štipendijných programov a kurzov odbornej prípravy, a uľahčiť tiež účasť na programoch v oblastiach vysokoškolského vzdelávania, najmä na programe ERASMUS+, čím sa podporí rozvoj zručností vrátane jazykových znalostí a umožní azerbajdžanským občanom oboznámiť sa s EÚ a jej hodnotami;

                              ae)

                              takisto podporiť hospodársky rast prostredníctvom dopravy a prepojení; rozšíriť transeurópsku dopravnú sieť (TEN-T) na Azerbajdžan;

                              af)

                              v súlade so spoločným vyhlásením zo samitu o Východnom partnerstve, ktorý sa konal v roku 2017, „zvážiť vo vhodnom čase, ak to podmienky umožnia, začatie dialógu o liberalizácii vízového režimu s Arménskom a Azerbajdžanom za predpokladu, že budú splnené podmienky dobre riadenej a bezpečnej mobility, a to vrátane účinného vykonávania dohody o zjednodušení udeľovania víz a dohody o readmisii medzi stranami“;

                        Inštitucionálne ustanovenia

                              ag)

                              zabezpečiť, aby mala dohoda silný parlamentný rozmer, posilniť súčasné ustanovenia a mechanizmy spolupráce, ktoré umožnia zvýšiť vklad do jej vykonávania a kontrolu jej vykonávania, najmä prostredníctvom vytvorenia modernejšej medziparlamentnej štruktúry, s cieľom umožniť pravidelný a konštruktívny dialóg medzi Európskym parlamentom a parlamentom Azerbajdžanu o všetkých aspektoch našich vzťahov vrátane vykonávania dohôd;

                              ah)

                              viesť rokovania čo najtransparentnejšie; informovať Európsky parlament vo všetkých fázach rokovaní v súlade s článkom 218 ods. 10 ZFEÚ, podľa ktorého „Európsky parlament je ihneď a v plnom rozsahu informovaný vo všetkých etapách konania“; poskytnúť tiež Európskemu parlamentu texty, o ktorých sa rokuje, a zápisnice z každého kola rokovaní; pripomenúť Rade, že vzhľadom na to, že v minulosti bol porušený článok 218 ods. 10 ZFEÚ, Súdny dvor Európskej únie už zrušil rozhodnutia Rady o podpise a uzatvorení viacerých dohôd; pamätať na to, že Európsky parlament môže v budúcnosti tiež odmietnuť udeliť svoj súhlas s novými dohodami, až kým Rada nesplní svoje právne záväzky;

                              ai)

                              zaručiť, aby sa na novú dohodu nevzťahovalo predbežné uplatňovanie, kým Európsky parlament neudelí súhlas; zdôrazniť, že súhlas Európskeho parlamentu s novými dohodami a inými budúcimi dohodami môže byť odmietnutý, ak sa toto nebude brať do úvahy;

                  2.

                  poveruje svojho predsedu, aby postúpil toto odporúčanie Rade, Komisii a podpredsedníčke Komisie / vysokej predstaviteľke Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku a prezidentovi, vláde a parlamentu Azerbajdžanskej republiky.

         (1)  Ú. v. ES L 246, 17.9.1999, s. 3.

         (2)  Prijaté texty, P8_TA(2017)0440.

         (3)  Prijaté texty, P8_TA(2017)0493.

         (4)  Prijaté texty, P8_TA(2017)0267.