Dôležité právne oznámenie

|

52007PC0217

Odporúčanie pre rozhodnutie Rady o pristúpení Bulharska a Rumunska k Dohovoru o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky otvorenom na podpis v Ríme 19. júna 1980  /* KOM/2007/0217 v konečnom znení - CNS 2007/0077 */

	[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV |Brusel, 25.4.2007KOM(2007) 217 v konečnom znení2007/0077 (CNS)Odporúčanie preROZHODNUTIE RADYo pristúpení Bulharska a Rumunska k Dohovoru o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky otvorenom na podpis v Ríme 19. júna 1980(predložené Komisiou)DÔVODOVÁ SPRÁVAAkt o pristúpení Bulharska a Rumunska[1] z roku 2005 zaviedol zjednodušený systém pre pristúpenie Bulharska a Rumunska k dohovorom (a protokolom), ktoré uzatvorili členské štáty na základe článku 34 Zmluvy o EÚ (predtým článok K.3 Zmluvy o EÚ) alebo článku 293 Zmluvy o ES. V súčasnosti už nie je potrebné rokovať o osobitných prístupových protokoloch k týmto dohovorom a uzatvárať ich, ako to bolo v minulosti (vyžadovala by sa ratifikácia 27 štátov): článok 3 ods. 3 Aktu o pristúpení stanovuje, že Bulharsko a Rumunsko pristúpia k týmto dohovorom a protokolom na základe tohto aktu.Článok 3 ods. 3 a ods. 4 Aktu o pristúpení v tejto súvislosti stanovujú, že Rada prijme rozhodnutie, v ktorom určí dátum nadobudnutia platnosti týchto dohovorov pre Bulharsko a Rumunsko a urobí k nim všetky potrebné úpravy, ktoré sa vyžadujú v dôsledku pristúpenia dvoch nových členských štátov (ide najmä o prijatie dohovorov v bulharskom a rumunskom jazyku, aby aj tieto znenia boli „rovnako autentické“). Rada bude konať na základe odporúčania Komisie a po konzultácii s Európskym parlamentom.V prílohe I k Aktu o pristúpení je uvedených sedem dohovorov a protokolov, ktoré patria do oblasti Spravodlivosť a vnútorné veci.Tento zoznam zahŕňa Dohovor z 19. júna 1980 o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky otvorenom na podpis v Ríme dňa 19. júna 1980, Dohovor z 10. apríla 1984 o pristúpení Helénskej republiky k Dohovoru o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky otvorenom na podpis v Ríme dňa 19. júna 1980, Prvý protokol z 19. decembra 1988 o výklade Súdneho dvora Európskych spoločenstiev k Dohovoru o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky otvorenom na podpis v Ríme dňa 19. júna 1980, Druhý protokol z 19. decembra 1988, ktorým sa na Súdny dvor Európskych spoločenstiev delegujú niektoré právomoci vykladať Dohovor o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky otvorenom na podpis v Ríme dňa 19. júna 1980, Dohovor z 18. mája 1992 o pristúpení Španielskeho kráľovstva a Portugalskej republiky k Dohovoru o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky otvorenom na podpis v Ríme dňa 19. júna 1980, Dohovor z 29. novembra 1996 o pristúpení Rakúskej republiky, Fínskej republiky a Švédskeho kráľovstva k Dohovoru o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky otvorenom na podpis v Ríme dňa 19. júna 1980 a Prvý a Druhý protokol o jeho výklade Súdnym dvorom.V súlade s článkom 3 ods. 6 Komisia pripravila návrh na doplnenie zoznamu o Dohovor o pristúpení Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Lotyšskej republiky, Litovskej republiky, Maďarskej republiky, Maltskej republiky, Poľskej republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej republiky k Dohovoru o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky otvorenom na podpis v Ríme dňa 19. júna 1980 a Prvému a Druhému protokolu o jeho výklade Súdnym dvorom Európskych spoločenstiev.Cieľom odporúčania Komisie pre rozhodnutie Rady je urobiť úpravy potrebné v dôsledku pristúpenia Bulharska a Rumunska k uvedeným dohovorom a protokolom v súlade s článkom 3 ods. 4 Aktu o pristúpení.2007/0077 (CNS)Odporúčanie preROZHODNUTIE RADYo pristúpení Bulharska a Rumunska k Dohovoru o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky otvorenom na podpis v Ríme 19. júna 1980RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,so zreteľom na Zmluvu o pristúpení Bulharska a Rumunska,so zreteľom na Akt o pristúpení Bulharska a Rumunska (ďalej len „Akt o pristúpení“), a najmä na jeho článok 3 ods. 4,so zreteľom na odporúčanie Komisie[2],so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu[3],keďže:(1) Dohovor o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky (ďalej len „dohovor z roku 1980“) bol podpísaný v Ríme 19. júna 1980 a nadobudol platnosť 1. apríla 1991.(2) Dohovor z roku 1980 bol doplnený prvým a druhým protokolom z 19. decembra 1988 o jeho výklade Súdnym dvorom[4].(3) Helénska republika pristúpila k dohovoru z roku 1980 dohovorom z 10. apríla 1984[5], ktorý nadobudol platnosť 1. apríla 1991.(4) Španielske kráľovstvo a Portugalská republika pristúpili k dohovoru z roku 1980 dohovorom z 18. mája 1992[6], ktorý nadobudol platnosť 1. septembra 1993.(5) Rakúska republika, Fínska republika a Švédske kráľovstvo pristúpili k dohovoru z roku 1980 dohovorom z 29. novembra 1996[7], ktorý nadobudol platnosť 1. októbra 1998.(6) Po pristúpení Českej republiky, Estónska, Cypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Poľska, Slovinska a Slovenska k Európskej únii bol dňa 14. apríla 2005 podpísaný dohovor o pristúpení týchto nových členských štátov k dohovoru z roku 1980[8], ktorý zatiaľ nenadobudol platnosť.(7) Článok 3 ods. 3 Aktu o pristúpení stanovuje, že Bulharsko a Rumunsko pristúpia k dohovorom a protokolom, ktoré uzatvorili medzi sebou členské štáty a ktoré sú uvedené v prílohe I k Aktu o pristúpení, inter alia k dohovoru z roku 1980 a k prvému a druhému protokolu z roku 1988, spolu s dohovormi o pristúpení z 10. apríla 1984, 18. mája 1992, 29. novembra 1996 a 14. apríla 2005. Vo vzťahu k Bulharsku a Rumunsku nadobudnú platnosť v deň, ktorý určí Rada.(8) V súlade s článkom 3 ods. 4 Aktu o pristúpení Rada urobí všetky úpravy potrebné v dôsledku pristúpenia k uvedeným dohovorom a protokolom,ROZHODLA TAKTO:Článok 1Prvý protokol z roku 1988 o výklade Súdneho dvora Európskych spoločenstiev týkajúcom sa dohovoru z roku 1980 sa mení a dopĺňa takto:V článku 2 písm. a) sa vkladajú tieto zarážky:-  v Bulharsku:Върховен касационен съд-  v Rumunsku:Înalta Curte de Casaţie şi JustiţieČlánok 2Dohovor z roku 1980 a prvý a druhý protokol z roku 1988, spolu s dohovormi o pristúpení z 10. apríla 1984, 18. mája 1992 a 29. novembra 1996 v znení tohto rozhodnutia, nadobúdajú medzi Bulharskom, Rumunskom a ostatnými členskými štátmi platnosť prvým dňom prvého mesiaca, ktorý nasleduje po prijatí tohto rozhodnutia. Dohovor o pristúpení zo 14. apríla 2005 je platný medzi Bulharskom, Rumunskom a ostatnými členskými štátmi odo dňa nadobudnutia jeho platnosti.Článok 3Znenia dohovoru z roku 1980 a prvého a druhého protokolu z roku 1988, spolu so znením dohovorov o pristúpení z 10. apríla 1984, 18. mája 1992, 29. novembra 1996 a 14. apríla 2005, ktoré sú vyhotovené v bulharskom a rumunskom jazyku a tvoria prílohu k tomuto rozhodnutiu, sú autentické za rovnakých podmienok ako ostatné znenia uvedených dohovorov a protokolov.Článok 4Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie .V Bruseli […]Za RadupredsedaPRÍLOHA Znenie dohovoru z roku 1980, dohovoru z roku 1984, prvého protokolu z roku 1988, druhého protokolu z roku 1988, dohovoru z roku 1992, dohovoru z roku 1996 a dohovoru z roku 2005 v bulharskom a rumunskom jazyku.[1] Ú. v. EÚ L 157, 21.6.2005, s.203.[2] Ú. v. EÚ C […], […], s. […].[3] Ú. v. EÚ C […], […], s. […].[4] Ú. v. ES L 48, 20.2.1989, s. 1 a Ú. v. ES L 48, 20.12.1989, s. 17.[5] Ú. v. ES L 146, 31.5.1984, s. 1.[6] Ú. v. ES L 333, 18.11.1992, s. 1.[7] Ú. v. ES C 15, 15.1.1997, s. 10.[8] Ú. v. EÚ C 169, 8.7.2005, s. 1.


title: Odporúčanie Dozorného orgánu EZVO z  5. novembra 2008 o relevantných trhoch výrobkov a služieb v sektore elektronickej komunikácie umožňujúcich reguláciu ex ante v súlade s právnym aktom uvedeným v bode 5cl prílohy XI k Dohode o EHP (smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby), upraveným protokolom 1 k dohode a sektorovými úpravami uvedenﾽmi v prílohe XI k dohode

text:
               9.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/18

      ODPORÚČANIE DOZORNÉHO ORGÁNU EZVO
   z 5. novembra 2008
   o relevantných trhoch výrobkov a služieb v sektore elektronickej komunikácie umožňujúcich reguláciu ex ante v súlade s právnym aktom uvedeným v bode 5cl prílohy XI k Dohode o EHP (smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby), upraveným protokolom 1 k dohode a sektorovými úpravami uvedenými v prílohe XI k dohode
   2009/C 156/12
   DOZORNÝ ORGÁN EZVO,
   SO ZRETEĽOM NA Dohodu o Európskom hospodárskom priestore (1),
   SO ZRETEĽOM NA Dohodu medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného orgánu a súdneho dvora, a najmä na jej článok 5 ods. 2 písm. b),
   SO ZRETEĽOM NA právny akt uvedený v bode 5cl prílohy XI k Dohode o EHP (smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby) (2), upravený protokolom 1 k dohode a sektorovými úpravami uvedenými v prílohe XI k dohode, a najmä na jeho článok 15,
   SO ZRETEĽOM NA rozhodnutie dozorného orgánu č. 194/04/COL zo 14. júla 2004, ktorým bolo prijaté odporúčanie o príslušných trhoch výrobkov a služieb v sektore elektronickej komunikácie umožňujúcich reguláciu ex ante a usmernenie dozorného orgánu pre analýzu trhu a posúdenie významnej trhovej sily,
   keďže:

               (1)

               Rámcovou smernicou sa vytvára legislatívny rámec pre sektor elektronickej komunikácie, ktorý je prejavom snahy reagovať na konvergentné trendy tým, že pokrýva všetky elektronické komunikačné siete a služby vo svojej pôsobnosti. Cieľom regulačného rámca je s postupným rozvojom hospodárskej súťaže na tomto trhu redukovať ex ante pravidlá špecifické pre daný sektor.

               (2)

               V článku 15 rámcovej smernice sa stanovuje, že Dozorný orgán EZVO (ďalej len „dozorný orgán“) prijme po verejných konzultáciách a konzultácii s národnými regulačnými orgánmi v štátoch EZVO odporúčanie o relevantných trhoch výrobkov a služieb.

               (3)

               Účelom tohto odporúčania je určiť tie trhy výrobkov a služieb, na ktorých môže byť opodstatnená regulácia ex ante v súlade s článkom 15 ods. 1 rámcovej smernice. Cieľom akejkoľvek regulačnej intervencie ex ante je v konečnom dôsledku získanie výhod pre koncových užívateľov zabezpečením konkurencieschopnosti maloobchodných trhov na udržateľnom základe. Vymedzenie relevantných trhov sa v priebehu času môže, resp. sa mení v dôsledku vývoja charakteristík výrobkov a služieb, ako aj možností nahraditeľnosti na strane dopytu a ponuky. Keďže odporúčanie zo 14. júla 2004 (3) je účinné viac ako štyri roky, nastal vhodný čas zrevidovať ho vo svetle vývoja na trhu EHP. Z uvedeného dôvodu sa odporúčanie zo 14. júla 2004, prijaté rozhodnutím č. 194/04/COL, nahrádza týmto odporúčaním.

               (4)

               V článku 15 ods. 1 rámcovej smernice sa od dozorného orgánu vyžaduje určiť trhy v súlade so zásadami práva hospodárskej súťaže. Preto sa v tomto odporúčaní využívajú uvedené zásady na vymedzenie hraníc trhu výrobkov v sektore elektronickej komunikácie, pričom určenie alebo výber trhov vymedzených pre reguláciu ex ante závisí od toho, či tieto trhy majú také charakteristiky, ktoré sú dôvodom na uloženie regulačných povinností ex ante. Terminológia použitá v tomto odporúčaní vychádza z terminológie rámcovej smernice a smernice 2002/22/ES (4). V súlade s rámcovou smernicou je úlohou národných regulačných orgánov vymedziť relevantné trhy vyhovujúce vnútroštátnym pomerom, a najmä určiť relevantné geografické trhy na ich území.

               (5)

               Východiskom pre určovanie trhov v odporúčaní je vymedzenie pojmu maloobchodné trhy na základe vyhliadok do budúcnosti, zohľadňujúc nahraditeľnosť na strane dopytu a na strane ponuky. Po vymedzení maloobchodných trhov prichádza na rad potreba určenia relevantných veľkoobchodných trhov. Ak je trh odbytu z veľkej časti zásobovaný vertikálne integrovaným podnikom alebo podnikmi, pre prípadné neintegrované podniky môže byť ťažké dostať sa na trh. Aby sme teda mohli rozhodnúť, či daný trh umožňuje reguláciu ex ante, môže byť potrebné skonštruovať na teoretickej báze veľkoobchodný trh ponuky. Trhy v sektore elektronickej komunikácie majú často dvojstranný charakter, keďže pozostávajú zo služieb poskytovaných prostredníctvom sietí alebo platforiem, ktoré spájajú užívateľov na oboch stranách trhu – napr. koncových užívateľov, ktorí navzájom komunikujú, či odosielateľov a prijímateľov informácií alebo obsahu. Tieto aspekty je potrebné vziať do úvahy pri určovaní a vymedzovaní trhov, pretože môžu ovplyvniť spôsob vymedzenia trhov, ako aj skutočnosť, či trhy majú charakteristiky, ktoré sú dôvodom na uloženie regulačných povinností ex ante.

               (6)

               Pri určovaní trhov umožňujúcich reguláciu ex ante je vhodné uplatňovať tieto kumulatívne kritériá. Prvým kritériom je existencia veľkých a pretrvávajúcich prekážok vstupu na trh. Tieto prekážky môžu mať štrukturálny, právny alebo regulačný charakter. Vzhľadom na dynamický charakter a fungovanie trhov elektronickej komunikácie je však pri analýze predpokladov na určenie relevantných trhov pre možnú reguláciu ex ante potrebné brať do úvahy aj možnosti prekonania prekážok vstupu v adekvátnom časovom horizonte. Druhé kritérium preto pripúšťa iba také trhy, ktorých štruktúra nesmeruje k efektívnej hospodárskej súťaži v adekvátnom časovom horizonte. Uplatňovanie tohto kritéria zahŕňa preskúmanie stavu hospodárskej súťaže nielen v súvislosti s prekážkami vstupu. Tretie kritérium spočíva v tom, že samo uplatňovanie práva hospodárskej súťaže nestačí na primerané riešenie príslušného zlyhania(-í) trhu.

               (7)

               Hlavné ukazovatele, ktoré treba zohľadňovať pri posudzovaní podľa prvého a druhého kritéria, sú podobné ukazovateľom skúmaným v rámci analýzy trhu zameranej na budúcnosť, najmä ukazovateľom prekážok vstupu pri absentujúcej regulácii (vrátane výšky stratených nákladov, tzv. „sunk costs“), trhovej štruktúry, trhovej výkonnosti a trhovej dynamiky vrátane takých ukazovateľov, ako sú napríklad trhové podiely a trendy, trhové ceny a trendy, ako aj rozsah a pokrytie konkurenčných sietí alebo infraštruktúr. Pri trhoch, ktoré spĺňajú všetky tri kritériá pri absentujúcej regulácii ex ante, prichádza regulácia ex ante do úvahy.

               (8)

               Z hľadiska hospodárskej súťaže a v súlade s rámcovou smernicou by novovznikajúce trhy nemali podliehať neprimeraným povinnostiam ani v prípade, keď podnikom, ktoré sú na trhu prvé, môžu z tohto postavenia plynúť výhody. Za novovznikajúce sa pokladajú trhy tvorené výrobkami alebo službami, pri ktorých je pre ich novosť veľmi ťažké predvídať podmienky dopytu alebo podmienky vstupu a ponuky, vzhľadom na čo je ťažké uplatniť tieto tri kritériá. Účelom nezavádzania regulačných opatrení v mene hospodárskej súťaže pre novovznikajúce trhy je snaha propagovať inováciu, ako sa požaduje v článku 8 rámcovej smernice; a súčasne snaha predísť uzavretiu týchto trhov zo strany vedúcich podnikov, ako sa uvádza aj v usmernení dozorného orgánu pre analýzu trhu a posúdenie významnej trhovej sily podľa regulačného rámca Spoločenstva pre elektronické komunikačné siete a služby (5). Postupná modernizácia existujúcej infraštruktúry sietí má len výnimočne za následok objavenie nových alebo vznikajúcich trhov. Skôr než sa dospeje k záveru, že výrobok nie je súčasťou už existujúceho trhu, je potrebné preukázať jeho nedostatočnú nahraditeľnosť tak z hľadiska dopytu, ako aj z hľadiska ponuky. Vznik nových maloobchodných služieb môže viesť ku vzniku nového odvodeného veľkoobchodného trhu len za predpokladu, že tieto maloobchodné služby nemožno poskytnúť využitím existujúcich veľkoobchodných výrobkov.

               (9)

               Pokiaľ ide o prekážky vstupu, na účely tohto odporúčania sú relevantné len ich dva druhy: štrukturálne prekážky a právne alebo regulačné prekážky.

               (10)

               Štrukturálne prekážky vstupu vyplývajú z takých prvotných nákladov alebo podmienok dopytu, ktoré vytvárajú asymetrické podmienky pre súčasných a nových účastníkov trhu, brániace alebo znemožňujúce novým účastníkom vstúpiť na trh. Veľké štrukturálne prekážky možno nájsť napríklad na trhu, pre ktorý sú príznačné absolútne cenové výhody, značné úspory z rozsahu a/alebo úspory z efektívneho zacielenia, kapacitné obmedzenia a vysoké stratené náklady. V súčasnosti takéto prekážky možno stále nájsť v súvislosti s rozšíreným rozmiestňovaním a/alebo poskytovaním miestnych prístupových sietí na pevných miestach. Štrukturálna prekážka tohto typu môže existovať aj v prípade, keď si poskytovanie služby vyžaduje sieťový komponent, ktorý nie je možné technicky zduplikovať alebo ho možno zduplikovať iba s takými nákladmi, že tento komponent je pre konkurenciu hospodársky nevýhodný.

               (11)

               Právne alebo regulačné prekážky nevychádzajú z hospodárskych podmienok, ale vyplývajú z legislatívnych, administratívnych alebo iných štátnych opatrení, ktoré majú priamy účinok na podmienky vstupu a/alebo na postavenie prevádzkovateľov na relevantnom trhu. Príkladom právnych alebo regulačných prekážok zabraňujúcich vstupu na trh je obmedzenie počtu podnikov, ktoré majú prístup k spektru na poskytovanie základných služieb. Inými príkladmi právnych alebo regulačných prekážok je zavedenie cenových kontrol alebo iných cenových opatrení pre podniky. Tieto kontroly a opatrenia majú vplyv nielen na vstup, ale aj na postavenie podnikov na trhu. Právne alebo regulačné prekážky, ktoré možno odstrániť v adekvátnom časovom horizonte, by sa za bežných okolností nemali považovať za hospodársku prekážku vstupu v zmysle prvého kritéria.

               (12)

               Prekážky vstupu nemusia byť také závažné na trhoch, ktoré sa rozvíjajú prostredníctvom inovácií a vyznačujú sa nepretržitým technickým pokrokom. Konkurenčný tlak na takýchto trhoch často vyplýva z hrozby možných inovácií potenciálnych konkurentov, ktorí v súčasnosti nie sú na trhu. Na trhoch rozvíjajúcich sa prostredníctvom inovácií môže prebiehať dynamická alebo dlhodobá hospodárska súťaž aj medzi firmami, ktoré nemusia byť nevyhnutne konkurentmi na existujúcom „statickom“ trhu. Toto odporúčanie sa nevzťahuje na trhy, na ktorých sa očakáva odstránenie prekážok v dohľadnom čase. Pri posudzovaní pravdepodobnosti pretrvania prekážok vstupu bez regulačného zásahu je potrebné preskúmať, či sa v odvetví uskutočnili časté a úspešné vstupy a či tieto vstupy boli alebo pravdepodobne budú v budúcnosti dostatočne pohotové a vytrvalé pri obmedzovaní vplyvu na trhu. Závažnosť prekážok vstupu bude okrem iného závisieť od minimálneho efektívneho rozsahu výroby a od stratených nákladov.

               (13)

               Aj na trhu, ktorý sa vyznačuje veľkými prekážkami vstupu, môžu iné štrukturálne faktory pôsobiace na ňom znamenať, že tento trh smeruje k efektívnej hospodárskej súťaži v adekvátnom časovom horizonte. Dynamiku trhu môže ovplyvniť napríklad technologický rozvoj alebo konvergencia výrobkov a trhov, čo môže viesť ku konkurenčnému tlaku medzi prevádzkovateľmi pôsobiacimi na rozdielnych trhoch výrobkov. Môže ísť napríklad o trhy s obmedzeným, ale postačujúcim počtom podnikov, ktoré majú odlišné nákladové štruktúry a musia čeliť cenovej pružnosti dopytu na trhu. Na trhu môže byť aj prebytočná kapacita, ktorá by za normálnych okolností umožnila konkurenčným firmám veľmi rýchlo zvýšiť výkon v reakcii na akékoľvek zvýšenie cien. Na takýchto trhoch časom môže dôjsť k zmene podielov na trhu a/alebo k poklesu cien. Ak sa dynamika trhu prudko mení, malo by sa pri výbere adekvátneho časového horizontu postupovať opatrne, aby sa zohľadnil prípadný vývoj na trhu.

               (14)

               Rozhodnutie o vymedzení trhu ako umožňujúceho reguláciu ex ante by sa malo odvíjať aj od posúdenia toho, či je právo hospodárskej súťaže dostatočné na riešenie zlyhaní trhu vyplývajúcich zo splnenia prvých dvoch kritérií. Intervencie uplatňovaním práva hospodárskej súťaže pravdepodobne nebudú stačiť tam, kde sú právne požiadavky intervencie určenej na nápravu zlyhania trhu veľmi obsiahle alebo kde sú nevyhnutné časté a/alebo včasné intervencie.

               (15)

               Uplatnením týchto troch kritérií by sa mal obmedziť počet trhov v sektore elektronickej komunikácie, na ktorých sú zavedené regulačné povinnosti ex ante, a prispieť tým k cieľu regulačného rámca s postupným rozvojom hospodárskej súťaže na trhoch redukovať ex ante pravidlá špecifické pre daný sektor. Tieto kritériá by sa mali uplatňovať kumulatívne, takže nesplnenie niektorého z nich by malo znamenať, že trh by nemal byť vymedzený ako umožňujúci reguláciu ex ante.

               (16)

               Regulačná kontrola maloobchodných služieb by sa mala uplatňovať len vtedy, keď národné regulačné orgány usúdia, že príslušné veľkoobchodné opatrenia alebo opatrenia týkajúce sa výberu alebo predbežného výberu prevádzkovateľa nezaručia dosiahnutie cieľa, ktorým je zabezpečenie efektívnej hospodárskej súťaže a plnenie cieľov verejného záujmu. Intervenciou na úrovni veľkoobchodu vrátane náprav, ktoré by mohli ovplyvniť maloobchodné trhy, môžu členské štáty EHP zaistiť, aby bol hodnotový reťazec maximálne otvorený bežnej hospodárskej súťaži a koncovým užívateľom sa tým dodávali najlepšie výrobky a služby. V tomto odporúčaní sa teda vymedzujú najmä tie veľkoobchodné trhy, ktorých primeraná regulácia je zameraná na riešenie nedostatočne efektívnej hospodárskej súťaže, čo sa prejaví na trhoch pre koncových užívateľov. Ak národný regulačný orgán preukáže, že intervencie v oblasti veľkoobchodu boli neúspešné, relevantný maloobchodný trh môže za predpokladu splnenia troch vyššie uvedených kritérií prichádzať do úvahy pre reguláciu ex ante.

               (17)

               Dňa 17. decembra 2007 Európska komisia vydala nové odporúčanie 2007/879/ES o príslušných trhoch výrobkov a služieb v sektore elektronickej komunikácie umožňujúcich reguláciu ex ante v súlade s rámcovou smernicou (6).

               (18)

               Východiskovým bodom pre revíziu odporúčania dozorného orgánu o príslušných trhoch je toto nové odporúčanie Komisie, ako aj úvahy Komisie uvedené vo vysvetlivke k jej odporúčaniu. Pri revízii dozorný orgán zaujal taký postoj, že porovnávanie vývoja na trhu by sa malo vykonávať porovnávaním s referenčnou hodnotou EHP, a nielen zohľadňovaním situácie na trhoch v jednotlivých štátoch EZVO.

               (19)

               Z vývoja na trhu v štátoch EZVO, ako aj z pripomienok predložených vo verejných konzultáciách a ostatných informácií, ktorými dozorný orgán disponuje, vyplýva, že fungovanie trhov elektronickej komunikácie v troch štátoch EZVO sa vo všeobecných rysoch neodchýli od priemerného fungovania trhov v Európskej únii ani v celom EHP pravdepodobne o nič viac ako fungovanie zodpovedajúcich trhov v jednotlivých členských štátoch EÚ od tohto priemeru.

               (20)

               Cieľom Dohody o EHP je vytvorenie „dynamického a homogénneho Európskeho hospodárskeho priestoru založeného na spoločných pravidlách a rovnakých podmienkach hospodárskej súťaže“ (7). Zohľadňujúc tento cieľ, ako aj doterajšie úvahy, dozorný orgán prijíma odporúčanie zosúladené s odporúčaním Komisie s cieľom zabezpečiť jednotné uplatňovanie spoločného regulačného rámca a právnu istotu pre zainteresované strany pôsobiace na trhoch elektronickej komunikácie v EHP. Vzhľadom na to sa počet trhov umožňujúcich reguláciu ex ante znížil v tomto odporúčaní z 18 na sedem trhov.

               (21)

               Zníženie počtu trhov umožňujúcich reguláciu ex ante nemusí nevyhnutne znamenať, že na trhoch vylúčených z tohto počtu funguje efektívna hospodárska súťaž v každom zo štátov EZVO a že regulácia ex ante už nie je opodstatnená na týchto trhoch. V pripomienkach predložených dozornému orgánu počas revízneho procesu sa uvádza, že na určitých trhoch môže byť regulácia aj naďalej odôvodnená.

               (22)

               Trhy uvedené v prílohe boli určené na základe troch uvedených kumulatívnych kritérií. Na trhy, ktoré nie sú vymenované v tomto odporúčaní, by mali národné regulačné orgány uplatniť test týchto troch kritérií. Pokiaľ ide o trhy z prílohy k odporúčaniu č. 194/04/COL zo 14. júla 2004, ktoré nie sú uvedené v prílohe k tomuto odporúčaniu, národné regulačné orgány by mali mať právomoc uplatniť test troch kritérií na posúdenie toho, či pomery v krajine umožňujú, aby daný trh stále prichádzal do úvahy pre reguláciu ex ante. Pre trhy uvedené v tomto odporúčaní sa národný regulačný orgán môže rozhodnúť nevykonať postup s analýzou trhu, ak usúdi, že na danom trhu tri kritériá nie sú splnené. Národné regulačné orgány môžu určiť aj trhy, ktoré sú iné ako trhy uvedené v tomto odporúčaní, a to za predpokladu, že konajú v súlade s článkom 7 rámcovej smernice. Neoznámenie návrhu opatrenia, ktoré ovplyvňuje obchod medzi štátmi EZVO, ako sa uvádza v odôvodnení 38 rámcovej smernice, môže mať za následok konanie proti danému štátu vo veci porušenia právnych predpisov. Trhy, ktoré nie sú uvedené v tomto odporúčaní, by sa mali vymedziť podľa zásad hospodárskej súťaže ustanovených v oznámení dozorného orgánu o vymedzení relevantného trhu na účely právnych predpisov Spoločenstva týkajúcich sa hospodárskej súťaže (8) a mali by byť v súlade s usmernením dozorného orgánu pre analýzu trhu a posúdenie významnej trhovej sily, pričom by mali spĺňať aj tri kritériá uvedené vyššie.

               (23)

               Skutočnosť, že toto odporúčanie určuje tie trhy výrobkov a služieb, na ktorých by mohla byť opodstatnená regulácia ex ante, ešte neznamená, že táto regulácia je vždy opodstatnená alebo že tieto trhy budú podliehať zavedeniu regulačných povinností stanovených v osobitných smerniciach. Reguláciu nemožno zaviesť, resp. ju treba zrušiť najmä v prípade, ak na týchto trhoch funguje efektívna hospodárska súťaž aj bez regulácie, čo znamená, že žiadny prevádzkovateľ nemá významný vplyv na trhu v zmysle článku 14 rámcovej smernice. Regulačné povinnosti musia byť primerané a musia vychádzať z podstaty zisteného problému, musia byť proporcionálne a odôvodnené vzhľadom na ciele ustanovené v rámcovej smernici, najmä pokiaľ ide o maximalizáciu prínosov pre užívateľov, zabezpečenie nenarúšania ani neobmedzovania hospodárskej súťaže, stimuláciu efektívnych investícií do infraštruktúry a podporu inovácie, povzbudenie efektívneho využívania a správy rozhlasových frekvencií a číslovacích zdrojov.

               (24)

               Určovanie trhov v tomto odporúčaní sa vykonáva bez toho, aby boli dotknuté vymedzenia trhov v jednotlivých prípadoch podľa práva hospodárskej súťaže. Okrem toho ani rozsah možných aktivít analyzovaných podľa práva hospodárskej súťaže neovplyvňuje rozsah regulácie ex ante.

               (25)

               Toto odporúčanie bolo predmetom verejnej konzultácie a konzultácie s národnými regulačnými orgánmi a ostatnými vnútroštátnymi orgánmi v štátoch EZVO.

               (26)

               Toto odporúčanie by sa malo vykladať v súlade s vysvetlivkou k odporúčaniu Komisie 2007/879/ES o príslušných trhoch výrobkov a služieb v sektore elektronickej komunikácie umožňujúcich reguláciu ex ante v súlade s rámcovou smernicou. Vysvetlivka obsahuje okrem iného aj opis vyvíjajúcich sa technológií vo vzťahu k trhom vymedzeným v odporúčaní,

         PRIJAL TOTO ODPORÚČANIE:

               1.

               Národným regulačným orgánom sa odporúča, aby pri vymedzovaní relevantných trhov vyhovujúcich vnútroštátnym pomerom v súlade s článkom 15 ods. 3 právneho aktu uvedeného v bode 5cl prílohy XI k Dohode o EHP, smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby, upravenej protokolom 1 k dohode a sektorovými úpravami uvedenými v prílohe XI k dohode, analyzovali trhy výrobkov a služieb uvedené v prílohe k tomuto odporúčaniu.

               2.

               Pri určovaní trhov, ktoré nie sú uvedené v tejto prílohe, by sa národné regulačné orgány mali ubezpečiť o kumulatívnom splnení týchto troch kritérií:

                           a)

                           existencia veľkých a pretrvávajúcich prekážok vstupu na trh. Tieto prekážky môžu mať štrukturálny, právny alebo regulačný charakter;

                           b)

                           štruktúra trhu, ktorá nesmeruje k efektívnej hospodárskej súťaži v adekvátnom časovom horizonte. Uplatňovanie tohto kritéria zahŕňa preskúmanie stavu hospodárskej súťaže nielen v súvislosti s prekážkami vstupu;

                           c)

                           samo uplatňovanie práva hospodárskej súťaže nestačí na primerané riešenie príslušného zlyhania(-í) trhu.

               3.

               Týmto odporúčaním nie sú dotknuté vymedzenia trhov, výsledky trhových analýz ani regulačné povinnosti prijaté národnými regulačnými orgánmi v súlade s článkom 15 ods. 3 a článkom 16 právneho aktu uvedeného v bode 5cl prílohy XI k Dohode o EHP, upraveného protokolom 1 k dohode a sektorovými úpravami uvedenými v prílohe XI k dohode (smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby), pred dátumom prijatia tohto odporúčania.

               4.

               Toto odporúčanie je určené štátom EZVO.

      V Bruseli 5. novembra 2008

            Za Dozorný orgán EZVO

         Per SANDERUD

            predseda

         Kurt JAEGER

            člen kolégia

      (1)  Ďalej len „Dohoda o EHP“.

      (2)  Ú. v. ES L 108, 24.4.2002, s. 33. Smernica zmenená a doplnená nariadením (ES) č. 717/2007 (Ú. v. EÚ L 171, 29.6.2007, s. 32). Ďalej len „rámcová smernica“.

      (3)  Odporúčanie Dozorného orgánu EZVO zo 14. júla 2004 o príslušných trhoch výrobkov a služieb v sektore elektronickej komunikácie umožňujúcich reguláciu ex ante v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby, zakotvené v Dohode o Európskom hospodárskom priestore. (Ú. v. EÚ L 113, 27.4.2006, s. 18 a dodatok EHP č. 21, 27.4.2006, s. 33). Prijaté rozhodnutím č. 194/04/COL.

      (4)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb (smernica univerzálnej služby) (Ú. v. ES L 108, 24.4.2002, s. 51), vložená do bodu 5cm prílohy XI k Dohode o EHP rozhodnutím Spoločného výboru EHP č. 11/2004 (Ú. v. EÚ L 116, 22.4.2004, s. 60 a dodatok EHP č. 20, 22.4.2004, s. 14).

      (5)  Usmernenie dozorného orgánu EZVO zo 14. júla 2004 pre analýzu trhu a posúdenie významnej trhovej sily podľa regulačného rámca pre elektronické komunikačné siete a služby uvedeného v prílohe XI Dohody o Európskom hospodárskom priestore (Ú. v. EÚ C 101, 27.4.2006, s. 1 a dodatok EHP č. 21, 27.4.2006, s. 1).

      (6)  6 Ú. v. EÚ L 344, 28.12.2007, s. 65.

      (7)  Štvrté odôvodnenie v preambule k Dohode o EHP.

      (8)  8 Rozhodnutie Dozorného orgánu EZVO č. 46/98/COL zo 4. marca 1998 o vydaní dvoch oznámení v oblasti hospodárskej súťaže: o vymedzení relevantného trhu na účely právnych predpisov týkajúcich sa hospodárskej súťaže v Európskom hospodárskom priestore (EHP) a o dohodách malého významu, ktoré nepatria do pôsobnosti článku 53 ods. 1 Dohody o EHP (Ú. v. ES L 200, 16.7.1998, s. 46 a dodatok EHP k Ú. v. ES č. 28, 16.7.1998, s. 1).

      PRÍLOHA

         Maloobchodná úroveň

                  1.

                  Prístup k verejnej telefónnej sieti na pevnom mieste pre bytové a nebytové stanice.

         Veľkoobchodná úroveň

                  2.

                  Zriadenie hovoru v pevnej telefónnej sieti poskytovanej na pevnom mieste.
                  Na účely tohto odporúčania zriadenie hovoru zahŕňa prenos hovorov a je vymedzené takým spôsobom, aby bolo na vnútroštátnej úrovni v súlade s vymedzenými hranicami trhov pre prenos hovorov a trhov pre ukončenie hovorov vo verejnej telefónnej sieti poskytovanej na pevnom mieste.

                  3.

                  Ukončenie hovoru v individuálnych verejných telefónnych sieťach poskytovaných na pevnom mieste.
                  Na účely tohto odporúčania ukončenie hovoru zahŕňa prenos hovorov a je vymedzené takým spôsobom, aby bolo na vnútroštátnej úrovni v súlade s vymedzenými hranicami trhov pre zriadenie hovorov a trhov pre prenos hovorov vo verejnej telefónnej sieti poskytovanej na pevnom mieste.

                  4.

                  Veľkoobchodný (fyzický) prístup k sieťovej infraštruktúre (vrátane spoločného prístupu alebo úplného uvoľneného prístupu) na pevnom mieste.

                  5.

                  Veľkoobchodný širokopásmový prístup.
                  Tento trh zahŕňa virtuálny prístup k sieti vrátane prístupu k toku bitov na pevnom mieste. Je to trh odbytu nadväzujúci na fyzický prístup zahrnutý vo vyššie uvedenom trhu č. 4, pretože veľkoobchodný širokopásmový prístup možno vybudovať použitím tohto vstupu v kombinácii s inými prvkami.

                  6.

                  Veľkoobchodné koncové segmenty prenajatých vedení bez ohľadu na technológiu použitú na zabezpečenie prenajatej alebo vyhradenej kapacity.

                  7.

                  Ukončenie hlasového hovoru v individuálnych mobilných sieťach.


title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Italyand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Italy, 2011-2014

text:
       EURÓPSKA KOMISIA

                                      V Bruseli, 7.6.2011
                                      SEK(2011) 810 v konečnom znení

                         Odporúčanie pre

                     ODPORÚČANIA RADY

     k národnému programu reforiem Talianska na rok 2011,

              ktorým sa predkladá stanovisko Rady

k aktualizovanému programu stability Talianska na roky 2011 – 2014

                {SEK(2011) 720 v konečnom znení}
 ---pagebreak---                                                  Odporúčanie pre

                                           ODPORÚČANIA RADY

                        k národnému programu reforiem Talianska na rok 2011,

                                    ktorým sa predkladá stanovisko Rady

                 k aktualizovanému programu stability Talianska na roky 2011 – 2014

     RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

     so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 121 ods. 2 a článok
     148 ods. 4,

     so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad
     stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii1, a najmä na
     jeho článok 5 ods. 3,

     so zreteľom na odporúčanie Európskej komisie2,

     so zreteľom na závery Európskej rady,

     so zreteľom na stanovisko Výboru pre zamestnanosť,

     po konzultácii s Hospodárskym a finančným výborom,

     keďže:

     (1)      Európska rada 26. marca 2010 schválila návrh Európskej komisie o iniciovaní novej
              stratégie pre zamestnanosť a rast nazvanej Európa 2020, založenej na posilnenej
              koordinácii hospodárskych politík, ktorá sa zameria na kľúčové oblasti, v ktorých sú
              potrebné opatrenia na oživenie potenciálu Európy v oblasti udržateľného rastu a
              konkurencieschopnosti.

     (2)      Rada 13. júla 2010 prijala odporúčanie týkajúce sa všeobecných usmernení k
              hospodárskym politikám členských štátov a Únie (2010 až 2014) a 21. októbra 2010
              prijala rozhodnutie týkajúce sa usmernení politík zamestnanosti členských štátov3,
              ktoré spolu tvoria „integrované usmernenia“. Členské štáty boli vyzvané, aby
              integrované usmernenia zohľadnili vo svojich vnútroštátnych hospodárskych
              politikách a politikách zamestnanosti.

     1
              Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1.
     2
              Ú. v. EÚ C , , s. .
     3
              Rozhodnutím Rady 2011/308/EÚ z 19. mája 2011 sa stanovuje, že sú naďalej platné aj v roku 2011.

SK                                                        2                                                     SK
 ---pagebreak---      (3)   Komisia 12. januára 2011 prijala prvý ročný prieskum rastu, čo znamená začiatok
           nového cyklu hospodárskeho riadenia v EÚ a prvý európsky semester ex-ante a
           integrovanej koordinácie politiky, ktorá je zakotvená v stratégii Európa 2020.

     (4)   Európska rada 25. marca 2011 schválila priority fiškálnej konsolidácie a štrukturálnej
           reformy (v súlade so závermi Rady z 15. februára a 7. marca 2011 a v nadväznosti na
           ročný prieskum Komisie v oblasti rastu). Zdôraznila potrebu dať prioritu obnoveniu
           stabilných rozpočtov a fiškálnej udržateľnosti, zníženiu nezamestnanosti
           prostredníctvom reforiem pracovného trhu a vynaloženiu nového úsilia na posilnenie
           rastu. Európska rada požiadala členské štáty, aby tieto priority premietli do
           konkrétnych opatrení, ktoré zahrnú do svojich programov stability alebo
           konvergenčných programov a do svojich národných programov reforiem.

     (5)   Európska rada 25. marca 2011 takisto vyzvala členské štáty, ktoré sa zúčastňujú na
           Pakte Euro Plus, aby svoje záväzky predložili včas na to, aby mohli byť zaradené do
           ich programov stability alebo konvergenčných programov a do ich národných
           programov reforiem.

     (6)   Taliansko 6. mája 2011 predložilo aktualizáciu svojho programu stability na rok 2011,
           ktorý sa vzťahuje na obdobie rokov 2011 – 2014, a svoj národný program reforiem na
           rok 2011. S cieľom zohľadniť prepojenia medzi nimi sa obidva programy posudzovali
           súčasne.

     (7)   Talianske hospodárstvo ovplyvňovali štrukturálne nedostatky dávno pre súčasnou
           celosvetovou hospodárskou a finančnou krízou. V rokoch 2001 až 2007 bol priemerný
           rast reálneho HDP približne 1 %, t. j. iba polovičný v porovnaní s priemerom
           eurozóny, a to najmä z dôvodu pomalého rastu produktivity. Keďže tento vývoj
           ovplyvnil celú krajinu, k zníženiu rozsiahlych hospodárskych rozdielov medzi
           regiónmi nedošlo. Aj keď sa hospodárstvo nevyznačovalo rozsiahlymi vnútornými
           nerovnováhami v súkromnom sektore, celosvetová kríza ho vážne zasiahla. Úpadok v
           oblasti vývozu a následne aj v oblasti investícií spôsobil od druhého štvrťroka 2008 do
           druhého štvrťroka 2009 prudký pokles reálneho HDP približne o 7 %. Po trvalom
           poklese v predchádzajúcom desaťročí sa hrubý verejný dlh do konca roku 2010 zvýšil
           na 119 %, čo odzrkadľuje aj prudký pokles HDP. Zamestnanosť podporovaná vládou
           sponzorovaným systémom na zníženie odpracovaných hodín klesla oveľa menej,
           vďaka čomu sa miera nezamestnanosti v rokoch 2008 – 2009 zvýšila iba mierne.
           Hospodárstvo vedené vývozom sa v druhej polovici roku 2009 začalo zotavovať, hoci
           len pomalým tempom. Situácia na pracovnom trhu zostala v roku 2010 krehká a miera
           nezamestnanosti sa do konca roku stabilizovala na úrovni približne 8,5 %. Vzhľadom
           na veľmi vysoký pomer verejného dlhu Taliansko si počas krízy udržalo obozretnú
           fiškálnu pozíciu a neprijalo rozsiahly fiškálny stimul, vďaka čomu si v rokoch 2009 –
           2010 udržalo deficit verejných financií pod priemerom eurozóny.

     (8)   Vychádzajúc z posúdenia aktualizovaného programu stability podľa nariadenia Rady
           (ES) č. 1466/97 sa Rada domnieva, že makroekonomický scenár, ktorý tvorí základ
           programu, je realistický. V programe sa plánuje znížiť do roku 2012 celkový deficit
           verejných financií pod úroveň referenčnej hodnoty 3 % HDP, a to ďalším
           obmedzovaním výdavkov a dodatočnými príjmami zo zlepšeného plnenia daňových
           povinností. Po korekcii nadmerného deficitu sa v programe plánuje, že do konca
           programového obdobia (2014) sa dosiahne strednodobý cieľ (MTO), ktorým je
           vyrovnaná rozpočtová pozícia v štrukturálnom vyjadrení, a tento cieľ bude podporený

SK                                                3                                                  SK
 ---pagebreak---             záväzkom ďalej obmedziť primárne výdavky. V programe sa predpokladá, že v roku
            2011 pomer verejného dlhu dosiahne vrchol a potom, ako sa zvýši primárny prebytok,
            klesne zrýchľujúcim sa tempom. Plánované priemerné ročné fiškálne úsilie počas
            rokov 2010 – 2012 je nad úrovňou 0,5 % HDP odporúčanou Radou v rámci postupu
            pri nadmernom deficite a predpokladané tempo úprav po roku 2012 je výrazne nad
            úrovňou v ustanoveniach Paktu o stabilite a raste. Dosiahnutie uvedených výsledkov v
            oblasti deficitu a dlhu bude vyžadovať prísne plnenie rozpočtu, pričom je potrebných
            viac informácií o plánovaných konsolidačných opatreniach na zvýšenie
            dôveryhodnosti programu.

     (9)    Vzhľadom na veľmi vysoký verejný dlh, ktorý je v roku 2011 na úrovni približne
            120 % HDP, je pre Taliansko kľúčovou prioritou trvalá a dôveryhodná konsolidácia
            a prijatie štrukturálnych opatrení na zvýšenie rastu. V období do roku 2012
            dosahovanie cieľov celkového deficitu verejných financií ustanovených v programe
            stability, a teda aj korekcia nadmerného deficitu do roku 2012 závisí od úplného
            vykonania už prijatých opatrení. Ďalšie opatrenia by boli potrebné, ak budú napríklad
            príjmy zo zlepšeného plnenia daňových povinností nižšie, než sa plánovalo v rozpočte,
            alebo ak vzniknú ťažkosti pri dosahovaní plánovaného obmedzenia kapitálových
            výdavkov. Na roky 2013 – 2014 sa v novom trojročnom rozpočtovom rámci
            ustanovuje, že konkrétne opatrenia na podporu konsolidačného úsilia sa musia prijať
            do októbra 2011. Aj keď sa tento rámec v posledných rokoch výrazne posilnil,
            zavedenie záväzných výdavkových stropov a ďalšie zlepšenie monitorovania rozpočtu
            vo všetkých subsektoroch verejnej správy je zamerané na upevnenie fiškálnej
            disciplíny a posilnenie dôveryhodnosti strednodobej rozpočtovej stratégie.

     (10)   Napriek pomerne intenzívnemu vytváraniu pracovných miest v rokoch pred krízou sa
            na pracovnom trhu Talianska prejavujú určité štrukturálne nedostatky. Pracovníci so
            zmluvami na dobu neurčitú majú väčšiu ochranu ako pracovníci s krátkodobými
            zmluvami alebo so zmluvami na dobu určitú, najmä ak sú oficiálne zaregistrovaní ako
            samostatne zárobkovo činné osoby, ale v skutočnosti sú v štandardnom podriadenom
            pracovnom vzťahu. V prípade pracovníkov so zmluvami na dobu neurčitú umožňuje
            pracovná legislatíva hromadné prepúšťanie a prepúšťanie z ekonomických dôvodov
            len vo veľmi obmedzenom počte prípadov. Súčasne sa stáva, že nie všetci pracovníci,
            ktorí stratia prácu, dostanú primeranú podporu, pretože segmentáciu pracovného trhu
            sprevádza roztrieštený systém dávok v nezamestnanosti. Nezamestnanosť medzi
            pracovníkmi mladšími ako 25 rokov v roku 2010 dosiahla 27,8 % s nerovnomerným
            rozložením v rámci krajiny, pričom nezamestnanosť mladých v južných regiónoch
            bola v porovnaní so severnými regiónmi dvojnásobná. Dostatočne sa nezdôrazňuje
            úloha učňovského a odborného vzdelávania. V súčasnosti neexistuje jednotný systém
            kvalifikačných osvedčení a uznávania odborných a výcvikových noriem uznávaných v
            celej krajine, aj keď by bol veľmi užitočný a potrebný, čo brzdí mobilitu pracovnej
            sily a pracovné príležitosti v rámci Talianska. Najmä v regiónoch s vysokou
            nezamestnanosťou je priestor na posilnenie efektívnosti služby zamestnanosti.
            Napokon nelegálna práca v Taliansku zostáva aj naďalej významným javom.

     (11)   Vzhľadom na stále straty konkurencieschopnosti od konca 90-tych rokov minulého
            storočia je dôležité, aby sa vývoj miezd prispôsobil rastu produktivity; v tomto ohľade
            môže významnú úlohu zohrať kolektívne vyjednávanie na úrovni firmy, ktoré môže
            takisto pomôcť pri riešení regionálnych rozdielov na pracovnom trhu. Reformou
            rámca kolektívneho vyjednávania z roku 2009 sa okrem iného zaviedla možnosť

SK                                                 4                                                  SK
 ---pagebreak---             „klauzúl o otvorenosti“ (t. j. výnimiek v oblasti sektorových miezd dohodnutých na
            vnútroštátnej úrovni), zatiaľ sa však vo veľkej miere nevyužíva.

     (12)   Zamestnanosť žien na celom území zaostáva za zamestnanosťou mužov o viac ako 20
            percentuálnych bodov. V roku 2009 bola v južných regiónoch zamestnaná sotva jedna
            tretina žien vo veku od 20 do 64 rokov, a to jednak z dôvodu nižšej miery
            ekonomickej aktivity, ako aj z dôvodu vyššej nezamestnanosti. Pomerne vysoké
            zdaňovanie práce v Taliansku spôsobuje znižovanie motivácie týkajúce sa ponuky
            práce, najmä v prípade nezaopatrených manželov alebo manželiek, a negatívne
            ovplyvňuje dopyt firiem po pracovnej sile. S cieľom pomôcť zvýšiť zamestnanosť žien
            sa v národnom programe reforiem pripomína plán prijatý v roku 2010, v ktorom sa na
            zosúladenie pracovného a rodinného života koordinovalo úsilie na úrovniach štátnej
            správy. Vláda nedávno zaviedla daňovú motiváciu pre spoločnosti, ktoré si najímajú
            znevýhodnených pracovníkov vrátane tých, ktorí pracujú v sektore alebo povolaní so
            zvlášť vysokou nerovnováhou pohlaví a v regiónoch s vysokou nezamestnanosťou. V
            programe sa takisto oznamuje reforma daňového systému s cieľom postupne presunúť
            daňové zaťaženie z práce na spotrebu, čo by mohlo pomôcť pri zvyšovaní
            zamestnanosti.

     (13)   V porovnaní s normami EÚ zostávajú náklady na podnikanie v Taliansku, najmä
            v južných regiónoch, naďalej vysoké, a to aj napriek nedávnym opatreniam na
            zlepšenie podnikateľského prostredia a posilnenie orientácie na výkonnosť a
            zodpovednosť verejnej správy. Zostáva stále dostatočný priestor na odstránenie
            ďalších regulačných a administratívnych prekážok na trhoch s výrobkami a službami,
            najmä v profesionálnych službách. Na posilnenie konkurenčného prostredia a ochrany
            spotrebiteľov sa v roku 2009 ako legislatívny nástroj zaviedol výročný zákon o
            hospodárskej súťaži, zatiaľ sa však neprijal. Zdĺhavé postupy presadzovania zmlúv sú
            ďalším nedostatkom podnikateľského prostredia v Taliansku. Nebankové kanály na
            financovanie rastu firiem sú v Taliansku stále pomerne zriedkavé, najmä v prípade
            MSP. Najmä akciové financovanie a rizikový kapitál naďalej zohrávajú obmedzenú
            úlohu, a to napriek ich potenciálu podporovať rast veľkosti firmy, mať dosah na nové
            celosvetové trhy a zlepšenú správa a riadenie spoločností.

     (14)   Za posledných desať rokov došlo iba k miernemu zvýšeniu výdavkov na výskum a
            vývoj. V dôsledku toho intenzita výskumu a vývoja zostáva nízka, na úrovni približne
            1,27 % HDP a výrazne pod priemerom EÚ (1,9 %). Tento rozdiel je spôsobený hlavne
            nízkou úrovňou priemyselného výskumu, pretože intenzita výskumu a vývoja
            dosahuje 0,64 % HDP v porovnaní s priemerom EÚ-27, ktorý je 1,23 %. Intenzita
            rizikového kapitálu zostáva takisto veľmi nízka. V národnom programe reforiem sa
            uvádzajú mnohé opatrenia vrátane časovo obmedzených daňových prázdnin pre
            spoločnosti, ktoré investujú do výskumných projektov vykonávaných univerzitami
            alebo subjektmi verejného sektora, ale 1,53 % HDP ako cieľ stanovený pre intenzitu
            výskumu a vývoja je sotva vyšší ako súčasné úrovne.

     (15)   Taliansko je tretím najväčším príjemcom kohéznych fondov EÚ, keďže v rokoch 2007
            – 2013 dostane približne 8 % z celkového rozpočtu EÚ na kohéznu politiku. V
            polovici programového obdobia predstavuje podiel skutočne zmobilizovaných fondov
            EÚ iba 16,8 % a v južných konvergenčných regiónoch je oveľa nižší.

SK                                               5                                                 SK
 ---pagebreak---      (16)   Taliansko v rámci Paktu Euro Plus prijalo niekoľko záväzkov4. V národnom programe
            reforiem sa uvádzajú niektoré nedávno prijaté opatrenia a vo všeobecnosti sa opisujú
            niektoré budúce plány reforiem, ktoré majú riešiť udržateľnosť verejných financií a
            finančnú stabilitu, posilniť konkurencieschopnosť a zvýšiť zamestnanosť v súlade so
            zásadami Paktu Euro Plus. Novým zásadným záväzkom špecificky prijatým v reakcii
            na Pakt je zámer vlády zmeniť a doplniť Ústavu s cieľom upevniť rozpočtovú
            disciplínu. Tieto aspekty sa posudzovali a zohľadňovali v odporúčaniach.

     (17)   Komisia posúdila program stability a národný program reforiem vrátane záväzkov
            Paktu Euro Plus pre Taliansko5. Zohľadnila nielen ich význam pre udržateľnú fiškálnu
            a sociálno-ekonomickú politiku v Taliansku, ale aj ich súlad s pravidlami a
            usmerneniami EÚ vzhľadom na potrebu posilniť celkovú správu ekonomických
            záležitostí Európskej únie tým, že sa v rámci prijímania budúcich vnútroštátnych
            rozhodnutí poskytnú vstupy na úrovni EÚ. V tomto ohľade sa Komisia domnieva, že
            konsolidačný plán Talianska na roky 2011 – 2014 je dôveryhodný do roku 2012, na
            roky 2013 – 2014 by sa však mal podporiť konkrétnymi opatreniami, aby veľmi
            vysoký verejný dlh začal trvalo klesať. V národnom programe reforiem sa uvádza
            komplexný súbor iniciatív týkajúcich sa všetkých rozmerov stratégie Európa 2020, zdá
            sa však, že na riešenie dlhodobých štrukturálnych nedostatkov zhoršených v dôsledku
            krízy sú potrebné ďalšie opatrenia. Na posilnenie potenciálu rastu a vytvárania
            pracovných miest Talianska, ako aj na podporu vyrovnávania úrovne južných
            regiónov by sa v rokoch 2011 – 2012 mali prijať ďalšie kroky s cieľom zlepšiť
            fungovanie pracovného trhu, otvoriť trhy s výrobkami a službami väčšej konkurencii,
            zlepšiť podnikateľské prostredie, posilniť politiku v oblasti výskumu a inovácií a
            podporiť rýchlejšie a lepšie využívanie kohéznych fondov EÚ.

     (18)   Vzhľadom na toto posúdenie a takisto pri zohľadnení odporúčania Rady podľa článku
            126 ods. 7 Zmluvy o fungovaní Európskej únie z 2. júna 2010 Rada preskúmala
            aktualizáciu programu stability Talianska na rok 2011 a jej stanovisko6 sa odzrkadľuje
            najmä v odporúčaní v bode 1) ďalej. Po zohľadnení záverov Európskej rady z 25.
            marca 2011 Rada preskúmala národný program reforiem Talianska.

     TÝMTO ODPORÚČA, aby Taliansko prijalo v období rokov 2011 – 2012 opatrenia s
     cieľom:

     (1)     Vykonať plánovanú fiškálnu konsolidáciu v roku 2011 a v roku 2012 na zaistenie
             korekcie nadmerného deficitu. V plnej miere využiť každý lepší než očakávaný
             rozpočtový vývoj na rýchlejšie dosiahnutie zníženia deficitu a dlhu a byť pripravený
             zabrániť sklzom pri plnení rozpočtu. Podporiť ciele na roky 2013 – 2014
             konkrétnymi opatreniami do októbra 2011, ako sa ustanovuje v novom viacročnom
             rozpočtovom rámci. Posilniť tento rámec zavedením záväzných výdavkových
             stropov a zlepšením monitorovania vo všetkých subsektoroch verejnej správy.

     (2)     Prijať opatrenia na prekonanie segmentácie trhu práce preskúmaním vybraných
             aspektov právnych predpisov na ochranu zamestnanosti a komplexným
             reformovaním súčasného roztriešteného systému dávok v nezamestnanosti. Vyvinúť

     4
            Ďalšie podrobnosti o záväzkoch prijatých v rámci Paktu Euro Plus možno nájsť v SEK(2011) 720.
     5
            SEK(2011) 720.
     6
            Podľa článku 5 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 1466/97.

SK                                                      6                                                   SK
 ---pagebreak---              ďalšie úsilie v boji s nelegálnou prácou. Okrem toho prijať opatrenia na podporu
             vyššej účasti žien na pracovnom trhu zvýšením dostupnosti primeraných a cenovo
             dostupných zariadení zameraných na starostlivosť po celej krajine a poskytnutím
             finančnej motivácie pre to, aby sa do pracovného procesu zapojili aj druhé zárobkovo
             činné osoby v rodine, a to rozpočtovo neutrálnym spôsobom.

     (3)     Prijať opatrenia na základe zákona z roku 2009, ktorým sa reformovalo kolektívne
             vyjednávanie, a po konzultácii so sociálnymi partnermi v súlade s vnútroštátnymi
             praktikami zaistiť, aby sa v raste miezd lepšie odzrkadlil vývoj v oblasti produktivity,
             ako aj miestne podmienky a podmienky na úrovni firmy.

     (4)     Zaviesť opatrenia na otvorenie sektora služieb ďalšej hospodárskej súťaži, najmä v
             oblasti profesionálnych služieb. Prijať v roku 2011 výročný zákon o hospodárskej
             súťaži so zohľadnením odporúčaní predložených antitrustovým orgánom. Skrátiť
             trvanie postupov presadzovania zmlúv. Prijať opatrenia na podporu prístupu MSP na
             kapitálové trhy odstránením regulačných prekážok a znížením nákladov.

     (5)     Zlepšiť rámec pre investovanie do výskumu a inovácií rozšírením súčasnej fiškálnej
             motivácie prostredníctvom zlepšenia podmienok pre rizikový kapitál a podpory
             inovačných mechanizmov obstarávania.

     (6)     Prijať opatrenia na zrýchlenie výdavkov podporujúcich rast spolufinancovaných
             kohéznymi fondmi s cieľom znížiť pretrvávajúce rozdiely medzi regiónmi zlepšením
             administratívnej kapacity a politického riadenia. Dodržiavať záväzky prijaté v
             národnom strategickom referenčnom rámci vzhľadom na množstvo zdrojov a kvalitu
             výdavkov.

     V Bruseli

                                                 Za Radu
                                                 predseda

SK                                                 7                                                    SK


title: 2004/787/ES: Odporúčanie Komisie zo 4. októbra 2004 o technických usmerneniach pre odber vzoriek a určovanie geneticky modifikovaných organizmov a materiálov vyrobených z geneticky modifikovaných organizmov ako výrobkov alebo vo výrobkoch, v súvislosti s nariadením (ES) č. 1830/2003Text s významom pre EHP

text:
               24.11.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 348/18

      ODPORÚČANIE KOMISIE

   zo 4. októbra 2004
   o technických usmerneniach pre odber vzoriek a určovanie geneticky modifikovaných organizmov a materiálov vyrobených z geneticky modifikovaných organizmov ako výrobkov alebo vo výrobkoch, v súvislosti s nariadením (ES) č. 1830/2003
   (Text s významom pre EHP)
   (2004/787/ES)
   KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na druhú zarážku jej článku 211,
   keďže:

               (1)

               Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1830/2003 z 22. septembra 2003, ktoré sa týka sledovateľnosti a označovania geneticky modifikovaných organizmov a sledovateľnosti potravín a krmív vyrobených z geneticky modifikovaných organizmov, a ktorým sa mení a dopĺňa smernica 2001/18/ES (1), zavádza systém na prenos a zachovanie informácií medzi prevádzkovateľmi v každej fáze umiestnenia výrobkov na trhu, ktoré obsahujú alebo pozostávajú z geneticky modifikovaných organizmov, ďalej len „GMO“, alebo potravín a krmív vyrobených z GMO, ale nevyžaduje od operátorov odber vzoriek a testovanie výrobkov, či sú prítomné GMO alebo materiál vyrobený z GMO v každej fáze umiestnenia na trhu.

               (2)

               Podľa článku 9 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1830/2003 sa však od členských štátov vyžaduje zabezpečiť vykonávanie inšpekcií a iných kontrolných opatrení vrátane kontroly a testovania vzoriek (kvalitatívne a kvantitatívne), podľa potreby, aby sa zabezpečil súlad s uvedeným nariadením.

               (3)

               S cieľom uľahčiť koordinovaný postup inšpekcií a kontrolných opatrení vyžaduje článok 9 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1830/2003 zavedenie technických usmernení pre odber vzoriek a testovanie výrobkov na účely určenia prítomnosti GMO a prítomnosti potravín a krmív vyrobených z GMO.

               (4)

               Tieto usmernenia by sa mali vzťahovať na výrobky, ktoré získali oprávnenia na umiestnenie na trh, ale bez toho, aby bol dotknutý článok 4 ods. 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/18/ES (2) s ohľadom na GMO, ktoré nie sú v Európskej únii povolené.

               (5)

               Odber vzoriek a určovanie by sa mali vykonávať pomocou overených vedeckých a štatistických protokolov na to, aby sa dosiahla potrebná úroveň dôveryhodnosti určovania GMO a materiálu vyrobeného z GMO.

               (6)

               Pri vytváraní usmernení prebehli konzultácie s výborom ustanoveným článkom 30 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/18/ES a zobrala sa do úvahy práca príslušných vnútroštátnych úradov, Stáleho výboru pre potravinový reťazec a zdravie zvierat a Referenčného laboratória Spoločenstva.

               (7)

               V prípadoch, kde sa vyžaduje pre veľké množstvo geneticky nemodifikovaného osiva alebo iného množiteľského materiálu súlad s normami o náhodnej alebo technicky nezabrániteľnej prítomnosti geneticky modifikovaného osiva alebo iného množiteľského materiálu, by sa mal vytvoriť právne záväzný protokol pre odber vzoriek a testovanie prítomnosti geneticky modifikovaného osiva alebo iného množiteľského materiálu, ktorý bude v rámci príslušných právnych predpisov o osive a inom množiteľskom materiále; pričom body uvedené v protokole by mali tiež slúžiť ako základ na odber vzoriek a testovanie iných geneticky modifikovaných plodín, ktoré nie sú zahrnuté vo vyššie uvedených právnych predpisoch, kde to je vhodné.

         TÝMTO ODPORÚČA:
   I.   VŠEOBECNÉ ZÁSADY

               1.

               Na účely splnenia požiadaviek stanovených v článku 9 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1830/2003 by členské štáty mali zohľadniť:

                           a)

                           predchádzajúce záznamy o prevádzkovateľoch, pokiaľ ide o dodržiavanie príslušných právnych predpisov;

                           b)

                           spoľahlivosť akýchkoľvek kontrol, ktoré prevádzkovatelia vykonali;

                           c)

                           situácie, kde je podozrenie z nesúladu;

                           d)

                           použitie primeraných prostriedkov na dosiahnutie príslušných cieľov, a najmä na základe nadobudnutých skúseností;

                           e)

                           stupeň heterogénnosti a fáza v dodávateľskom reťazci, v ktorej by sa mali vykonať testy.

               2.

               Úradné kontroly by sa mali uskutočniť bez predchádzajúceho upozornenia, s výnimkou tých prípadov, kedy je predchádzajúce varovanie prevádzkovateľov nutné.

               3.

               Úradné kontroly by sa mali uskutočniť v ktoromkoľvek štádiu výroby, spracovania, uskladňovania a distribúcie výrobkov, ktoré obsahujú alebo môžu obsahovať GMO alebo potraviny a krmivá vyrobené z GMO, vrátane v štádiu, keď sú pripravené na vývoz (3).

               4.

               Úradné kontroly by nemali byť odlišné pre výrobky určené na vývoz mimo Spoločenstva a výrobky určené na umiestnenie na trh v rámci Spoločenstva.

               5.

               Prevádzkovatelia, ktorých výrobky sa musia podrobiť odberu vzoriek a analýzam, by mali byť oprávnené sa odvolať a získať druhé stanovisko. Úradné orgány by mali zhromaždiť dostatočné množstvo kontrolnej vzorky na uplatnenie a referenčné účely, aby zaručili prevádzkovateľom právo odvolať sa a získať druhé stanovisko tak, ako to vyžadujú vnútroštátne právne predpisy.

               6.

               Popri doporučovaných stratégiách v týchto usmerneniach je možné uplatniť alternatívne stratégie odberu vzoriek.

               7.

               Popri doporučovaných stratégiách v týchto usmerneniach je možné uplatniť alternatívne stratégie odberu vzoriek, za predpokladu, že takéto metódy sú schválené referenčným laboratóriom Spoločenstva ustanoveným nariadením (ES) č. 1829/2003.

               8.

               Bez toho, aby boli dotknuté príslušné požiadavky stanovené v právnych predpisoch EÚ, ktoré sa týkajú potravín, krmív a iných kontrol, a najmä smernica 95/53/ES, ktorá ustaľuje zásady upravujúce organizovanie úradných kontrol v oblasti výživy zvierat, smernica 70/373/EHS o zavádzaní metód Spoločenstva na odber vzoriek a metód analýz na úradné kontroly krmív, smernica 89/397/EHS o úradnej kontrole potravín a smernica 93/99/EHS o dodatočných opatreniach týkajúcich sa úradnej kontroly potravín, členské štáty by mali zabezpečiť vykonanie úradných kontrol, aby sa dosiahli ciele nariadenia (ES) č. 1830/2003.

         II.   DEFINÍCIE

               a)

               Dávka je definovaná ako určité a špecifikované množstvo materiálu.
               Nasledovné definície zohľadňujú druh materiálu tvoriaci dávku a sú v súlade s ISTA, ISO normami 6644 a 13690, a FAO (Medzinárodné normy pre fytosanitárne opatrenia):

                  Dávka osiva: špecifikované množstvo osiva, fyzicky identifikovateľné a homogénne, neprekračujúce maximálnu dávku, ako je definovaná v smerniciach osív a tvoriace celkovú alebo čiastočnú zásielku.

                  Iný množiteľský materiál rastlinného pôvodu: niekoľko jednotiek jednej plodiny identifikovateľnej svojou homogenitou kompozície, pôvodu atď., neprekračujúce maximálny objem dávky, ako je definované v právnych predpisoch o inom množiteľskom materiále rastlinného pôvodu a tvoriace celkovú alebo časť zásielky.

                  Dávka potravín a krmív: množstvo naraz odoslaného alebo obdržaného produktu, na ktorý sa vzťahuje príslušná zmluva alebo prepravný dokument.

               b)

                     Čiastková vzorka
                  : malé rovnaké množstvo produktu, ktoré sa odoberie z každého jedného odberného bodu v dávke cez celú hĺbku dávky (štatistický odber vzoriek), alebo, ktoré sa odoberie z priebežnej výroby počas stanoveného časového obdobia (odber vzoriek z tekutych plodín).

               c)

                     Archivovaná čiastková vzorka
                  : čiastková vzorka, ktorá sa získa na konkrétne časové obdobie na účely ďalšej analýzy.

               d)

                     Súhrnná vzorka
                  : množstvo produktu získaného kombináciou a zmiešaním čiastok odobraných z konkrétnej dávky.

               e)

                     Laboratórna vzorka
                  : množstvo produktu, ktoré sa odoberie zo súhrnnej vzorky na účely skúmania a testovania v laboratóriu.

               f)

                     Analytická vzorka
                  : homogenizovaná laboratórna vzorka, ktorá pozostáva buď z úplnej laboratórnej vzorky alebo zjej reprezentatívnej časti.

               g)

                     Kontrolná vzorka
                  : vzorka, ktorá sa uchováva na určité časové obdobie na účely uplatnenia a referenčné účely.

               h)

                     Percento geneticky modifikovanej DNA
                  : percentuálny vzťah počtu geneticky modifikovaných DNA kópií k cieľovému taxonu určitého počtu DNA kópií vypočítaných na základe haploidných genómov.

         III.   ZÁSADY PROTOKOLOV PRE ODBER VZORIEK

               1.

               Členské štáty by mali zobrať do úvahy usmernenia, týkajúce sa protokolov pre odber vzoriek pre výrobky pozostávajúce z, obsahujúce, alebo vyrobené z GMO, keď vykonávajú inšpekcie a kontroly prevádzkovateľov, či dodržiavajú články 4 a 5 nariadenia (ES) č. 1830/2003.

               2.

               Referenčné laboratórium Spoločenstva ustanovené nariadením (ES) č. 1829/2003 a na vnútroštátnej úrovni určené laboratóriá patriace k Európskej sieti laboratórií pre GMO, ďalej len „ENGL“, poskytnú ďalšie usmernenia a pomoc pri metódach pre odber vzoriek, ktoré sú v rozsahu pôsobnosti tohto odporúčania.

               3.

               Harmonizované postupy odberu vzoriek by sa mali využiť na účely stanovenia prítomnosti GMO. Tieto postupy by sa mali uplatniť v prípade osiva a iného množiteľského materiálu, potravín, krmív a dávok poľnohospodárskych plodín.

               4.

               S cieľom zabezpečiť, aby zozbierané a analyzované postupy boli reprezentatívne pre rôzne druhy sledovaných plodín, navrhujú sa nasledovné postupy odberu vzoriek. Keďže protokoly pre odber vzoriek na určenie prítomnosti geneticky modifikovaného osiva a iného množiteľského materiálu v dávkach osiva by mali byť vytvorené podľa špecifických právnych predpisov pre osivá a iný množiteľský materiál, stratégiou pre odber vzoriek pre väčšie množstvo plodín a potravín a krmív sa zaoberajú samostatné oddiely, ktoré berú do úvahy špecifické vlastnosti plodín.

         IV.   PROTOKOLY PRE ODBER VZORIEK
   1.   Odber vzoriek z dávok osiva a iného množiteľského materiálu
   Tento oddiel sa zaoberá určením geneticky modifikovaných osív alebo iného množiteľského materiálu v dávkach osiva alebo iného množiteľského materiálu geneticky nemodifikovaných druhov alebo klonov a určením geneticky modifikovaných osív alebo iného množiteľského materiálu pochádzajúceho z iného transformačného postupu ako toho, ktorý bol určený pre dávku osiva alebo iný množiteľský materiál rastlinného pôvodu geneticky modifikovaného druhu alebo klonu.
   Vzorky by mali byť odoberané v súlade so súčasnými medzinárodnými metódami, a kde je to možné, z dávok, ako je definované v smernici Rady 66/401/EHS, 66/402/EHS, 68/193/EHS, 92/34/EHS, 98/56/EHS, 1999/105/ES, 2002/54/ES, 2002/55/ES, 2002/56/ES, 2002/57/ES. Všeobecné zásady a metódy odberu vzoriek osív a iného množiteľského materiálu rastlinného pôvodu by mali byť v súlade s pravidlami Medzinárodnej asociácie pre testovanie osiva (ISTA) a s príručkou asociácie ISTA zameranou na odber vzoriek osiva.
   Schémy odberu vzoriek a testovania, ktoré sa majú použiť pre osivo alebo iný množiteľský materiál, by mali spĺňať požiadavky uvedené v špecifických právnych predpisoch pre osivá a množiteľský materiál, ktoré sa týkajú štatistických rizík. Stupeň kvality dávok osiva alebo iného množiteľského materiálu rastlinného pôvodu, a s ním spojená štatistická neurčitosť, sú definované s ohľadom na medzné hodnoty pre GMO a s ohľadom na percentuálny vzťah počtu geneticky modifikovaných DNA kópií k cieľovému taxonu určitého počtu DNA kópií vypočítaných na základe haploidných genómov.
   2.   Odber vzoriek poľnohospodárskych plodín
   Protokol pre odber vzoriek je založený na dvojfázovom postupe, ktorý umožňuje, ak je to potrebné, získať odhady prítomnosti GMO, rovnako ako aj príslušnú neistotu vyjadrenú ako štandardná odchýlka (SD), bez vyhlásenia akejkoľvek domnienky o možnej heterogénnosti GMO.
   S cieľom umožniť odhad SD by sa mala najskôr urobiť súhrnná vzorka a odvodená analytická vzorka skúmaná na prítomnosť geneticky modifikovaných materiálov. Tam, kde je analytický výsledok blízko k stanovenej hranici (± 50 % jeho hodnoty), odporúča sa urobiť analýz z jednotlivých archivovaných vzoriek, aby sa stanovilo, aká veľká je príslušná neistota.
   Musia sa zohľadniť nasledovné dokumenty:

               a)

               ISO norma 6644 (2002);

               b)

               ISO norma 13690 (1999);

               c)

               ISO norma 5725 (1994);

               d)

               ISO norma 2859 (1985);

               e)

               ISO norma 542 (1990).

         2.1.   Protokol pre odber vzoriek poľnohospodárskych plodín
   Odporúča sa, aby sa odber vzoriek voľne ložených plodín (zrna, olejnín) uskutočnil v súlade so všeobecnými zásadami a metódami odberu vzoriek uvedených v normách ISO 6644 a 13690. V prípade voľne plynúcich plodín by sa malo definovať obdobie pre odber vzoriek podľa normy ISO 6644, ako: celkový čas vyloženia/celkový počet čiastok. V prípade štatistického odberu vzoriek by sa mali čiastky zozbierať v špecifickom odbernom bode. Takéto odberné body by mali byť jednotne rozložené v rámci objemu celej časti, podľa zásad uvedených v ISO 13690. Počet čiastok alebo odberných bodov (kde sa berú čiastkové vzorky na vytvorenie súhrnnej vzorky a archivovanej čiastkovej vzorky) je definovaný podľa veľkosti dávky nasledovne:

               Veľkosť dávky v tonách

               Veľkosť súhrnnej vzorky v kg

               Počet čiastkových vzoriek

               ≤ 50

               5

               10

               100

               10

               20

               250

               25

               50

               ≥ 500

               50

               100

         Pokiaľ ide o dávky od 50 do 500 ton, veľkosť súhrnnej vzorky by mala byť 0,01 % celkovej veľkosti dávky. Pokiaľ ide o dávky menšie ako 50 ton, veľkosť súhrnnej vzorky by mala byť 5kg. Pokiaľ ide o dávky väčšie ako 500 ton, veľkosť súhrnnej vzorky by mala byť 50 kg. Pri každom intervale odberu vzoriek (systematický odber vzoriek) alebo bode odberu vzoriek (štatistický odber vzoriek) by sa mala čiastka 1 kg zozbierať a rozdeliť na dva diely 0,5kg: jedna sa použije ako čiastka na stanovenie súhrnnej vzorky, druhá na uloženie ako archivovaná čiastková vzorka.
   Odber vzoriek materiálov väčších ako zrná (napr. ovocie, odnože, zemiaky) by sa mal vykonať podľa normy ISO 2859. Odber vzoriek olejnín by sa mal vykonať podľa normy ISO 542.
   2.2.   Protokol pre prípravu analytických odberov vzoriek
   Odporúča sa niekoľkofázový postup, na účely minimalizovania nákladov a maximalizovania štatistickej hodnoty podľa preddefinovaných stupňov prípustnosti.
   Pôvodne zozbierané čiastkové vzorky podľa pododdielu 2.1 sa skombinujú a dôkladne zmiešajú podľa postupov uvedených v normách ISO 13690 a 6644 na vytvorenie súhrnnej vzorky.
   Súhrnná vzorka sa používa na vytvorenie analytického odberu vzoriek podľa postupov uvedených v normách ISO 13690 a 6644 a analyzuje sa na zistenie prítomnosti GMO podľa protokolov analytických testov/testovacích metód tak, ako je to uvedené v oddieli V. Ak je výsledok analýzy blízko k stanovenej hranici (hranica ± 50 % jeho hodnoty), môže byť nevyhnutný odhad príslušnej neistoty (protokol na odhad tejto neistoty je uvedený v článku 2.3).
   2.3.   Protokol na odhad neistoty
   Ak je 20 alebo menej archivovaných čiastkových vzoriek, ako je to v prípade menších dávok, všetky vzorky by sa mali analyzovať jednotlivo a malo by sa prijať rozhodnutie týkajúce sa označovania.
   Ak je viac ako 20 archivovaných čiastkových vzoriek, malo by sa náhodne vybrať 20 vzoriek na odber a jednotlivo analyzovať na prítomnosť GMO. Analytické výsledky z týchto vzoriek sa použijú na odhad obsahu GMO v dávke a jej príslušnej neistoty vyjadrenej ako štandardná odchýlka. Ak táto neistota spojená s analýzou 20 vzoriek je prípustná, nie je potrebná žiadna ďalšia analýza zostávajúcich archivovaných čiastkových vzoriek. V prípade, že príslušná neistota nie je prípustná, je potrebné vykonať dodatočné analýzy zostávajúcich archivovaných čiastkových vzoriek.
   Počet dodatočných vzoriek, ktoré je potrebné analyzovať, by sa mal stanoviť individuálne od prípadu k prípadu, v závislosti na stupni neistoty odhadnutého z pôvodných 20 vzoriek.
   Postupný analytický proces by sa mal zastaviť, keď nastane jeden alebo oba z nasledovných prípadov:

               —

               odhadovaný podiel GMO dávky (priemerný podiel GMO analyzovaných archivovaných čiastkových vzoriek) je nad alebo pod stanovenou hranicou ± 50% jeho hodnoty,

               —

               neistota spojená s meraným podielom GMO dávky dosahuje prijateľný stupeň (± 50% priemernej hodnoty analytického výsledku).

         Keď boli otestované všetky vzorky, malo by sa prijať rozhodnutie týkajúce sa označenia.
   2.4.   Protokol pre odber vzoriek dávok potravín a krmív
   Odber vzoriek predbalených potravín a krmív by sa mal vykonať podľa postupov uvedených v ISO 2859.
   Odber vzoriek potravín a krmív, ktoré nie sú predbalené, by sa mal vykonať podľa protokolu uvedeného v pododdieli 2.1.
   V.   PROTOKOLY ANALYTICKÝCH TESTOV/TESTOVACIE METÓDY
   1.   Referenčné laboratórium Spoločenstva ustanovené nariadením (ES) č. 1829/2003 a na vnútroštátnej úrovni určené laboratóriá patriace k ENGL zabezpečia ďalšie usmernenia a pomoc s testovacími metódami, ktoré patria do oblasti pôsobnosti tohto odporúčania.
   2.   Požiadavky na laboratóriá
   Laboratória členských štátov, ktoré vykonávajú analýzy v súlade s týmto odporúčaním, by mali byť akreditované podľa EN ISO/IEC 17025/1999 alebo certifikované podľa príslušnej schémy a mali by sa pravidelne zúčastňovať na testovacích schémach zabezpečujúcich rovnakú úroveň, organizovaných alebo koordinovaných uznávanými vnútroštátnymi alebo medzinárodnými laboratóriami a/ alebo vnútroštátnymi alebo medzinárodnými organizáciami.
   Potraviny predložené na analýzu v súlade s týmto odporúčaním by sa mali odovzdať laboratóriám, ktoré spĺňajú usmernenia článku 3 smernice 93/99/EHS.
   Analytické skúmanie vzoriek by sa malo vykonať v súlade so všeobecnými a procedurálnymi požiadavkami návrhu Európskej normy prEN ISO 24276:2002.
   3.   Analytická príprava vzorky
   Cieľom pri odoberaní vzoriek je získať reprezentatívnu a homogénnu laboratórnu vzorku bez zavádzania sekundárnej kontaminácie. Členské štáty by mali používať návrh Európskej normy prEN ISO 24276:2002 a prEN ISO 21571:2002, ktoré uvádzajú stratégie pre homogenizáciu laboratórnej vzorky, redukciu laboratórnej vzorky na testovaciu vzorku, prípravu testovacej vzorky a extrakciu cieľového analytu.
   Získavanie vzoriek osív by sa malo vykonávať v súlade s medzinárodnými pravidlami pre testovanie osiva asociácie ISTA. Získavanie vzoriek množiteľského materiálu rastlinného pôvodu by sa malo vykonávať v súlade so súčasnými medzinárodnými metódami v prípade, že takéto metódy existujú.
   4.   Analytické testovanie
   Súčasné vedecké znalosti neumožňujú určenie a kvantifikáciu všetkých GMO alebo potravín a krmív vyrobených z GMO, ktorých umiestnenie na trh už bolo odsúhlasené použitím jedinej metódy.
   Niekoľko testovacích postupov pravdepodobne zabezpečí rovnako spoľahlivé výsledky. Tieto môžu zahrnúť jednu alebo kombináciu z nasledovných:

               a)

               kvalitatívne metódy, ktoré môžu byť špecifické pre určité prípady, štruktúry alebo genetické elementy.

               b)

               kvantitatívne metódy, ktoré môžu byť špecifické pre určité prípady, štruktúry alebo genetické elementy.

         Je asi vhodné začať s preverovacou metódou, aby sa otestovalo, či sú GMO prítomné alebo nie. Ak sa dosiahne pozitívny výsledok, malo by sa pokračovať so špecifickými metódami pre genetickú štruktúru a/alebo by sa mal vykonať transformačný postup. Ak sú na trhu prítomné rôzne GMO obsahujúce tú istú genetickú štruktúru, dôrazne sa odporúča špecifická metóda pre prípad. Výsledky kvantitatívnej analýzy by mali byť vyjadrené ako percento počtu geneticky modifikovaných kópií v súvislosti s cieľovým taxonom určitého počtu DNA kópií vypočítaných na základe haploidných genómov. Vždy, keď je to možné, laboratóriá by mali použiť metódu potvrdenú medzinárodne uznávanými kritériami (napr. ISO 5725/1994 alebo IUPAC harmonizovaný protokol), a zahrnúť použitie certifikovaného referenčného materiálu.
   Aktualizovaný zoznam metód vrátane overených metód oznámených Kódexu Alimentarius, je dostupný na (http://biotech.jrc.it).
   5.   Neprítomnosť overených metód
   Ak nastane situácia, keď neexistujú žiadne overené metódy, napríklad na testovanie prítomnosti či neprítomnosti GMO, laboratóriá členských štátov by mali vykonať interné overenie metódy v súlade s medzinárodne uznávanými kritériami. Ak nie je k dispozícii žiadna overená metóda pre matrice v rámci analýzy, odporúča sa vybrať z databázy dostupnej na http://biotech.jrc.it metódu, ktorá bola overená na podobnej matrici alebo na surovom materiáli. Pred uplatnením takej metódy by sa malo otestovať, ako táto metóda funguje na príslušnej matrici.
   6.   Vyjadrenie a interpretácia výsledkov týchto analýz
   Pokiaľ ide o kvalitatívnu metódu, medza dokázateľnosti (LOD) je najnižšia pri analyte, ktorý je možné spoľahlivo dokázať, ak berieme do úvahy známe čísla cieľového taxónu genómových kópií.
   Pokiaľ ide o kvantitatívne metódy, medza kvantifikovateľnosti (LOQ) je najnižšia pri analyte, ktorý je možné spoľahlivo kvantifikovať, ak berieme do úvahy známe čísla cieľového taxónu genómových kópií. Výsledky kvantitatívnej analýzy by sa mali vyjadriť ako počet geneticky modifikovaných DNA kópií vo vzťahu s cieľovým taxónom určitého počtu DNA kópií vypočítaných na základe haploidných genómov. Ak je obsah geneticky modifikovanej postupnosti nižší ako medza kvantifikovateľnosti (LOQ), v tom prípade budú výsledky vyjadrené len kvalitatívne.
   Odporúča sa prezentovať výsledky podľa inštrukcií uvedených v návrhu Európskej normy prEN ISO 24276:2002.
   VI.   ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA
   Metodológia odberu vzoriek a určovania, vrátane príslušných protokolov a dokumentov by sa mala naďalej rozvíjať a aktualizovať, berúc do úvahy akékoľvek zmeny v medzných hodnotách stanovených článkami 12, 24 a 47 nariadenia (ES) č. 1829/2003, článku 21 ods. 2 a ods. 3 smernice 2001/18/ES, a podľa iných právnych predpisov Spoločenstva, správy podľa článku 12 nariadenia (ES) č. 1830/2003, ktorá sa týka implementácie uvedeného nariadenia, pokroku v technológii a rozvoja medzinárodného fóra.

      V Bruseli 4. októbra 2004

            Za Komisiu

         Margot WALLSTRÖM

            člen Komisie

      (1)  Ú. v. EÚ L 268, 18.10.2003, s. 24.

      (2)  Ú. v. ES L 106, 17.4.2001, s. 1. Smernica naposledy zmenená a doplnená nariadením (ES) č. 1830/2003.

      (3)  V súlade s článkom 9 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1830/2003 relevantné informácie, ktoré sa týkajú GMO a ktoré nie sú povolené v EÚ, by sa mali, kde je to možné, začleniť do centrálneho registra.


Dôležité právne oznámenie

|

52009PC0167

Odporúčanie rozhodnutie Rady o určení „Európskeho hlavného mesta kultúry“ na rok 2012  /* KOM/2009/0167 v konečnom znení */

	[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV |Brusel, 8.4.2009KOM(2009) 167 v konečnom zneníOdporúčanieROZHODNUTIE RADYo určení „Európskeho hlavného mesta kultúry“ na rok 2012DÔVODOVÁ SPRÁVAV rozhodnutí Európskeho parlamentu a Rady č. 1622/2006/ES z 24. októbra 2006 o činnosti Spoločenstva na podporu projektu Európske hlavné mesto kultúry na roky 2007 až 2019[1] sa ustanovuje postup určovania európskych hlavných miest kultúry. Podľa článku 2 tohto rozhodnutia sa od roku 2009 za európske hlavné mestá kultúry postupne určia dve mestá z dvoch členských štátov v súlade s chronologickým poradím stanoveným v prílohe k rozhodnutiu.V súlade s článkom 14 nominácia európskych hlavných miest kultúry na rok 2012 podlieha ďalej uvedeným prechodným ustanoveniam.Príslušné členské štáty oznamujú nominácie Európskemu parlamentu, Rade, Komisii a Výboru regiónov najneskôr štyri roky pred predpokladaným začiatkom uvedeného podujatia.Komisia ustanoví výberovú komisiu, ktorá vydá správu o nomináciách posúdených na základe porovnania cieľov a charakteristík tejto činnosti. Výberová komisia je zložená z nezávislých vedúcich osobností, ktoré sú odborníkmi v oblasti kultúry. Výberová komisia predkladá svoju správu Komisii, Európskemu parlamentu a Rade.Európsky parlament môže postúpiť Komisii stanovisko k nomináciám najneskôr tri mesiace po prijatí správy.Rada na základe odporúčania Komisie vypracovaného so zreteľom na správu výberovej komisie oficiálne určí príslušné mestá na rok, na ktorý boli nominované.V súlade s článkom 2 a prílohou pred koncom roka 2007 Portugalsko oznámilo nomináciu mesta Guimarães a Slovinsko mesta Maribor na rok 2012.Výberová komisia zasadala 23. apríla 2008, aby posúdila obidve nominácie. V rámci posudzovania boli vypočutí zástupcovia kandidujúcich miest. Výberová komisia posúdila návrhy na základe kritérií stanovených pre toto podujatie a následne vyzvala príslušné mestá, aby podrobnejšie rozvinuli svoje plány, aby sa intenzívnejšie zamerali na hlavné ciele a charakteristiky tejto činnosti podľa jej vymedzenia v rozhodnutí 1622/2006/ES vrátane kultúrnych programov, ktoré majú dlhodobý vplyv na mesto a región, a aby zodpovedajúcim spôsobom doplnili svoje žiadosti. Výberová komisia očakávala podrobnejší program, najmä pokiaľ ide o podujatia umeleckého charakteru s významným európskym rozmerom[2].Doplnené žiadosti boli Komisii doručené do 30. septembra 2008 a 5. novembra 2008 sa uskutočnilo ďalšie stretnutie výberovej komisie. Výberová komisia podala správu Komisii koncom novembra 2008. Na žiadosť výberovej komisie ju Komisia postúpila ostatným inštitúciám.Na základe celkového hodnotenia žiadostí výberová komisia, po tom, ako navrhla určité zlepšenia týkajúce sa predovšetkým žiadosti mesta Maribor, dospela k jednotnému záveru odporučiť inštitúciám Európskej únie ako usporiadateľov Európskeho hlavného mesta kultúry v roku 2012 Guimarães a Maribor.Výbor Európskeho parlamentu pre kultúru a vzdelávanie poslal 28. januára 2009 list GR EAC ako pokračovanie správy výberovej komisie, v ktorom sú zdôraznené relevantné aspekty určenia európskych hlavných miest kultúry na rok 2012.Následne Komisia v súlade s článkom 14 rozhodnutia 1622/2006/ES predkladá Rade pripojené odporúčanie pre oficiálne určenie miest Guimarães a Maribor za „Európske hlavné mesto kultúry 2012“.OdporúčanieROZHODNUTIE RADYo určení „Európskeho hlavného mesta kultúry“ na rok 2012RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,so zreteľom na rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady č. 1622/2006/ES o činnosti Spoločenstva na podporu projektu Európske hlavné mesto kultúry na roky 2007 až 2019[3], a najmä na jeho článok 14,so zreteľom na správu výberovej komisie z novembra 2008, ktorá bola predložená Komisii, Európskemu parlamentu a Rade v súlade s článkom 14 ods. 2 rozhodnutia č. 1622/2006/ES,berúc do úvahy, že kritériá uvedené v článku 14 ods. 3 rozhodnutia 1622/2006/ES sú v plnej miere splnené,so zreteľom na odporúčanie Komisie z  2009,ROZHODLA TAKTO:Článok 1Guimarães a Maribor sú určené za „Európske hlavné mesto kultúry 2012“ v súlade s článkom 14 rozhodnutia 1622/2006/ES.V BruseliZa Radupredseda [1] Ú. v. EÚ L 304, 3.11.2006, s. 1.[2] Pozri dokument pod názvom „Informácie o stretnutí výberovej komisie pre Európske hlavné mesto kultúry 2012“, ktorý bol mestám zaslaný po zasadnutí výberovej komisie.[3] Ú. v. EÚ L 304, 3.11.2006, s. 1.