title: Odporúčanie Rady z 11. júla 2017, ktoré sa týka národného programu reforiem Talianska na rok 2017 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady k programu stability Talianska na rok 2017

text:
               9.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/46

         ODPORÚČANIE RADY
   z 11. júla 2017,
   ktoré sa týka národného programu reforiem Talianska na rok 2017 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady k programu stability Talianska na rok 2017
   (2017/C 261/11)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 121 ods. 2 a článok 148 ods. 4,
   so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii (1), a najmä na jeho článok 5 ods. 2,
   so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1176/2011 zo 16. novembra 2011 o prevencii a náprave makroekonomických nerovnováh (2), a najmä na jeho článok 6 ods. 1,
   so zreteľom na odporúčanie Európskej komisie,
   so zreteľom na uznesenia Európskeho parlamentu,
   so zreteľom na závery Európskej rady,
   so zreteľom na stanovisko Výboru pre zamestnanosť,
   so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a finančného výboru,
   so zreteľom na stanovisko Výboru pre sociálnu ochranu,
   so zreteľom na stanovisko Výboru pre hospodársku politiku,
   keďže:

               (1)

               Komisia začala európsky semester pre koordináciu hospodárskych politík na rok 2017 prijatím ročného prieskumu rastu 16. novembra 2016. Priority ročného prieskumu rastu schválila Európska rada na zasadnutí 9. až 10. marca 2017. Komisia 16. novembra 2016 prijala na základe nariadenia (EÚ) č. 1176/2011 správu o mechanizme varovania, v ktorej Taliansko určila za jeden z členských štátov, vo vzťahu ku ktorým sa vykoná hĺbkové preskúmanie. V ten istý deň Komisia prijala aj odporúčanie na odporúčanie Rady týkajúce sa hospodárskej politiky eurozóny, ktoré schválila Európska rada na zasadnutí 9. až 10. marca 2017. Rada prijala 21. marca 2017 odporúčanie o hospodárskej politike eurozóny („odporúčanie pre eurozónu“) (3).

               (2)

               Taliansko by ako členský štát, ktorého menou je euro, malo vzhľadom na úzke prepojenia medzi ekonomikami v hospodárskej a menovej únii zabezpečiť úplné a včasné vykonanie odporúčania pre eurozónu, ako sa zohľadňuje v odporúčaniach 1 až 4.

               (3)

               Správa o Taliansku na rok 2017 bola uverejnená 22. februára 2017. Posúdil sa v nej pokrok, ktorý Taliansko dosiahlo pri plnení odporúčaní pre jednotlivé krajiny prijatých Radou 12. júla 2016, následné opatrenia v nadväznosti na odporúčania pre jednotlivé krajiny prijaté v predchádzajúcich rokoch a pokrok Talianska pri dosahovaní jeho národných cieľov stratégie Európa 2020. Súčasťou správy bolo aj hĺbkové preskúmanie podľa článku 5 nariadenia (EÚ) č. 1176/2011, ktorého výsledky boli takisto uverejnené 22. februára 2017. Z analýzy Komisie vyplýva, že v Taliansku existujú nadmerné makroekonomické nerovnováhy. Vysoký verejný dlh a dlhotrvajúca slabá dynamika produktivity so sebou prinášajú určité riziká s cezhraničným významom, a to v kontexte vysokého objemu nesplácaných úverov a vysokej miery nezamestnanosti. Potreba konať je obzvlášť naliehavá v záujme zníženia rizika pôsobenia nepriaznivých účinkov na talianske hospodárstvo a, vzhľadom na jeho veľkosť a cezhraničný význam, aj na hospodársku a menovú úniu.

               (4)

               Taliansko predložilo 27. apríla 2017 svoj národný program reforiem na rok 2017 a svoj program stability na rok 2017. S cieľom zohľadniť prepojenia medzi nimi sa obidva tieto programy posudzovali súčasne. Národný program reforiem Talianska na rok 2017 obsahuje záväzky krátkodobého aj strednodobého charakteru. V krátkodobom horizonte sa počíta s konečným prijatím prerokovávaných právnych predpisov o hospodárskej súťaži, reformou trestného konania a inštitútu premlčania, so zavedením právnych predpisov zameraných na boj proti chudobe, ako aj s opatreniami v oblasti kolektívneho vyjednávania na podnikovej úrovni, presunu daňového zaťaženia a privatizácie. V strednodobom horizonte pôjde o opatrenia týkajúce sa verejných financií, daňového systému, trhu práce, bankového a úverového systému, hospodárskej súťaže, verejnej správy a justície a investícií. Národný program reforiem na rok 2017 zahŕňa aj výzvy identifikované v správe o tejto krajine na rok 2017 a v odporúčaní pre eurozónu, vrátane potreby oživiť investície a zaistiť udržateľnosť verejných financií. Ak by sa tieto opatrenia vykonali v plnej miere a v uvedených lehotách, pomohli by Taliansku reagovať na makroekonomické nerovnováhy a splniť odporúčania pre túto krajinu. Komisia na základe posúdenia politických záväzkov Talianska potvrdzuje svoje predchádzajúce stanovisko, že v tejto fáze nie sú v rámci postupu pri makroekonomickej nerovnováhe stanoveného v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1176/2011 a nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1174/2011 (4) opodstatnené žiadne ďalšie kroky. Vykonávanie programu politických reforiem sa bude dôkladne sledovať prostredníctvom osobitného monitorovania.

               (5)

               Príslušné odporúčania pre jednotlivé krajiny sa zohľadnili pri programovaní európskych štrukturálnych a investičných fondov („EŠIF“) na roky 2014 až 2020. Ako je stanovené v článku 23 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1303/2013 (5), platí, že ak je to nevyhnutné na podporu vykonávania príslušných odporúčaní Rady, Komisia môže požiadať členský štát, aby preskúmal svoju partnerskú dohodu a príslušné programy a navrhol ich zmeny. Komisia poskytla ďalšie informácie o tom, ako bude využívať uvedené ustanovenie, v usmerneniach o uplatňovaní opatrení spájajúcich účinnosť EŠIF a riadnu správu hospodárskych záležitostí.

               (6)

               Na Taliansko sa v súčasnosti vzťahuje preventívna časť Paktu stability a rastu a dlhové pravidlo. Vláda vo svojom programe stability na rok 2017 plánuje zlepšiť celkový deficit z úrovne 2,4 % HDP v roku 2016 na úroveň 2,1 % v roku 2017 a následne na úroveň 1,2 % v roku 2018, pričom do roku 2019 počíta s celkovo vyrovnanou rozpočtovou pozíciou. Predpokladá sa, že strednodobý rozpočtový cieľ, ktorým je vyrovnaná rozpočtová pozícia v štrukturálnom vyjadrení, sa dosiahne do roku 2019, pričom sa udrží sa aj v roku 2020, zatiaľ čo prepočítané (6) štrukturálne saldo poukazuje v oboch rokoch na nízky štrukturálny deficit (0,3 % HDP). Pokiaľ ide o pomere dlhu verejnej správy k HDP, v programe stability na rok 2017 sa predpokladá, že po ďalšom zvýšení v roku 2016 (z úrovne 132,1 % HDP v roku 2015 na úroveň 132,6 % HDP) sa tento pomer v roku 2017 celkovo stabilizuje a následne bude od roku 2018 klesať, pričom v roku 2020 dosiahne úroveň 125,7 % HDP. Neistota týkajúca sa zostavenia a vykonávania strednodobej rozpočtovej stratégie vytýčenej v programe stability na rok 2017 prináša negatívne riziká, pokiaľ ide o prognózy rastu aj dosahovanie rozpočtových cieľov. Konkrétne podľa prognózy Komisie z jari 2017 sa v roku 2018 počíta s takmer rovnakým rastom reálneho HDP ako v programe stability na rok 2017, a to i napriek výrazne vyššiemu deficitu. Dôvodom je skutočnosť, že do prognózy Komisie nie je zahrnuté zvýšenie sadzby DPH (0,9 % HDP), ktoré je legislatívne upravené ako „ochranná doložka“ na dosiahnutie rozpočtových cieľov v roku 2018, a to aj z toho dôvodu, že v programe stability na rok 2017 sa potvrdzuje úmysel neaktivovať túto doložku bez toho, aby boli uvedené podrobnosti o alternatívnych kompenzačných opatreniach. V programe stability na rok 2017 sa okrem toho uvádza zámer nájsť ďalší priestor na znižovanie daňového zaťaženia.

               (7)

               V programe stability na rok 2017 sa uvádza, že celkový rozpočtový vplyv mimoriadneho prílevu utečencov a bezpečnostných opatrení v rokoch 2016 a 2017 je značný a poskytuje primerané dôkazy o rozsahu a povahe týchto dodatočných rozpočtových nákladov. Podľa Komisie predstavovali v roku 2016 oprávnené dodatočné výdavky súvisiace s mimoriadnym prílevom utečencov 0,06 % HDP a výdavky súvisiace s bezpečnostnými opatreniami 0,06 % HDP. Na rok 2017 sa oprávnené výdavky súvisiace s mimoriadnym prílevom utečencov predbežne odhadujú na 0,16 % HDP (7). Talianske orgány okrem toho požiadali v roku 2017 o uplatnenie ustanovenia o nezvyčajnej udalosti v súvislosti s výnimočnou seizmickou aktivitou. Na rok 2017 sa oprávnené výdavky súvisiace s výnimočnou seizmickou aktivitou predbežne odhadujú na 0,18 % HDP (8). V ustanoveniach článku 5 ods. 1 a článku 6 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1466/97 sa zohľadňujú tieto dodatočné výdavky, pretože prílev utečencov, závažnosť teroristickej hrozby a výnimočná seizmická aktivita predstavujú nezvyčajnú udalosť, ich vplyv na verejné financie Talianska je značný a udržateľnosť financií by nebola ohrozená, ak by sa umožnila dočasná odchýlka od postupu úprav smerom k strednodobému rozpočtovému cieľu. S cieľom zohľadniť dodatočné náklady na utečencov a bezpečnostné opatrenia sa preto požadovaný postup úprav smerom k strednodobému rozpočtovému cieľu na rok 2016 znížil o 0,12 % HDP. Pokiaľ ide o rok 2017, konečné posúdenie vrátane posúdenia oprávnených súm sa uskutoční na jar 2018 na základe zistených údajov poskytnutých talianskymi orgánmi.

               (8)

               Taliansku bola v roku 2016 priznaná dočasná odchýlka na úrovni 0,5 % HDP od požadovaného postupu úprav smerom k strednodobému rozpočtovému cieľu s cieľom zohľadniť zásadné štrukturálne reformy, ktoré majú pozitívny vplyv na dlhodobú udržateľnosť verejných financií, a ďalšia odchýlka na úrovni 0,25 % HDP v súvislosti s vnútroštátnymi investičnými výdavkami na projekty spolufinancované Úniou. Pokiaľ ide o investičnú výnimku, jedným z kritérií oprávnenosti je zvýšenie verejných investícií Z výsledných údajov za rok 2016 vyplýva, že v porovnaní s rokom 2015 došlo v roku 2016 k poklesu verejných investícií (o 1,6 mld. EUR). Rada však uznáva, že verejné investície brzdili v minulom roku osobitné faktory. Jedným z týchto faktorov bola neistota spojená s prechodom na nový zákon o verejnom obstarávaní a koncesiách, ktorý bol revidovaný v súlade s odporúčaniami pre jednotlivé krajiny z roku 2016. Dôležitejšie v tomto smere však bolo to, že v roku 2016 došlo v dôsledku začiatku nového programového obdobia k prudkému poklesu investícií financovaných z fondov Únie, zatiaľ čo v prípade investícií financovaných z vnútroštátnych zdrojov bol zaznamenaný nepatrný nárast (o 1,1 mld. EUR). Keďže investície financované z vnútroštátnych zdrojov sa v roku 2016 zvýšili a výdavky spojené s investičnou výnimkou neboli náhradou týchto investícií, Taliansku možno v súvislosti s investičnou výnimkou priznať dočasnú odchýlku na úrovni 0,21 % HDP, čo zodpovedá vnútroštátnym výdavkom oprávneným na spolufinancovanie, ako sa uvádza v programe stability na rok 2017. Po zohľadnení celkovej dodatočnej flexibility na úrovni 0,83 % HDP, ktorá je dôsledkom nezvyčajnej udalosti, štrukturálnych reforiem a investičnej výnimky, prognóza Komisie z jari 2017 poukazuje v roku 2016 na určitú odchýlku od odporúčaného postupu úprav smerom k strednodobému cieľu.

               (9)

               Rada 12. júla 2016 Taliansku odporučila dosiahnuť v roku 2017 ročnú fiškálnu úpravu na úrovni 0,6 % HDP alebo viac smerom k strednodobému rozpočtovému cieľu. Z prognózy Komisie z jari 2017 vyplýva, že pri spoločnom posudzovaní rokov 2016 a 2017 existuje riziko značnej odchýlky od odporúčaného postupu úprav smerom k strednodobému cieľu v roku 2017. Odlišný záver, teda existenciu rizika určitej odchýlky, by však bolo možné vyvodiť vtedy, ak by sa v roku 2017 od požiadavky odčítala dočasná úľava zodpovedajúca ustanoveniu o nezvyčajnej udalosti v súvislosti s mimoriadnym prílevom utečencov a preventívnym investičným plánom na ochranu územia štátu pred seizmickými rizikami (predbežne sa odhaduje celkom na 0,34 % HDP).

               (10)

               Očakáva sa, že Taliansko vzhľadom na svoju fiškálnu situáciu, a najmä vzhľadom na úroveň svojho dlhu, dosiahne v roku 2018 ďalšiu úpravu smerom k strednodobému rozpočtovému cieľu, ktorým je vyrovnaná rozpočtová pozícia v štrukturálnom vyjadrení. Podľa spoločne dohodnutej matice úprav uvedenej v Pakte stability a rastu sa táto úprava premietne do požiadavky, aby nominálna miera zníženia čistých primárnych verejných výdavkov predstavovala v roku 2018 minimálne 0,2 %. To by zodpovedalo ročnej štrukturálne úprave na úrovni minimálne 0,6 % HDP. Za predpokladu nezmenených politík existuje v roku 2018 riziko značnej odchýlky od uvedenej požiadavky. Odhaduje sa, že Taliansko v rokoch 2017 a 2018 prima facie nedodrží dlhové pravidlo. Rada celkovo zastáva názor, že Taliansko musí byť v roku 2017 pripravené prijať ďalšie opatrenia na zabezpečenie dodržania požiadaviek a že v roku 2018 budú potrebné ďalšie opatrenia na zabezpečenie súladu s ustanoveniami Paktu stability a rastu. Ako sa však stanovuje v nariadení (ES) č. 1466/97, pri posudzovaní rozpočtových plánov a výsledkov rozpočtového hospodárenia by sa malo zohľadniť rozpočtové saldo členských štátov v kontexte cyklických podmienok. Ako sa pripomína v oznámení Komisie o európskom semestri na rok 2017, ktoré je pripojené k týmto odporúčaniam pre jednotlivé krajiny, pri posudzovaní návrhu rozpočtového plánu na rok 2018 a následnom posudzovaní výsledkov rozpočtového hospodárenia za rok 2018 sa bude musieť náležite zohľadniť cieľ, ktorým je dosiahnutie zámerov fiškálnej politiky prispievajúcich k posilneniu prebiehajúceho oživenia, ako aj k zaisteniu udržateľnosti verejných financií v Taliansku. V tejto súvislosti Rada poznamenáva, že Komisia má v úmysle vykonať celkové posúdenie v súlade s nariadením (ES) č. 1466/97, najmä vzhľadom na cyklickú situáciu v Taliansku.

               (11)

               Vzhľadom na to, že Taliansko v roku 2015 prima facie nedodržalo dlhové pravidlo, vydala Komisia 22. februára 2017 podľa článku 126 ods. 3 ZFEÚ správu, v ktorej dospela k záveru, že „pokiaľ nebudú dodatočné štrukturálne opatrenia v objeme aspoň 0,2 % HDP, ku ktorým sa vláda zaviazala, že ich prijme najneskôr do apríla 2017, vierohodne zavedené v stanovenom čase, a to s cieľom viac sa priblížiť k všeobecnému dodržiavaniu preventívnej časti paktu v roku 2017 (a tým v roku 2016), súčasná analýza naznačuje, že dlhové kritérium v zmysle vymedzenia v zmluve a v nariadení (ES) č. 1467/97 by sa malo považovať za v súčasnosti nedodržané. Rozhodnutie o tom, či sa odporučí začatie postupu pri nadmernom deficite, by sa však prijalo len na základe prognózy Komisie z jari 2017, pričom sa zohľadnia výsledné údaje za rok 2016 a plnenie fiškálnych záväzkov talianskych orgánov z februára 2017.“ V apríli 2017 prijala vláda požadované dodatočné konsolidačné opatrenia. Z tohto dôvodu sa v tejto fáze nepovažuje za potrebné prijať ďalšie kroky na dodržanie dlhového kritéria v roku 2015. Komisia na jeseň 2017 opätovne posúdi, či Taliansko dodržiava dlhového kritérium, pričom bude vychádzať z oznámených údajov za rok 2016 a zo svojej prognózy z jesene 2017, do ktorej budú zahrnuté nové informácie o plnení rozpočtu v roku 2017 a aktuálne rozpočtové plány na rok 2018.

               (12)

               Vysoký verejný dlh Talianska v pomere k HDP sa má síce stabilizovať, ale nemá klesať z dôvodu zhoršenia štrukturálneho primárneho salda a súčasných makroekonomických podmienok. Dlh na úrovni vyše 130 % HDP znamená, že výrazné zdroje sú vyčleňované na pokrytie nákladov na dlhovú službu, a to na úkor položiek, ktoré výraznejšie podporujú rast vrátane vzdelávania, inovácií a infraštruktúry.

               (13)

               Daňový systém Talianska nepodporuje hospodársky rast ani efektívnosť z viacerých dôvodov. Daňové zaťaženie výrobných faktorov ostáva i napriek nedávnemu miernemu zníženiu jedno z najvyšších v Únii. Existuje priestor na presun daňového zaťaženia na dane, ktoré sú menej škodlivé z hľadiska rastu, a to rozpočtovo neutrálnym spôsobom. Daň z prvej nehnuteľnosti bola zrušená v roku 2015, čo predstavovalo krok späť v procese vytvárania efektívnejšej daňovej štruktúry. Dlho očakávaná revízia daňových výdavkov, najmä pokiaľ ide o znížené sadzby dane z pridanej hodnoty, bola opäť odložená, a to i napriek tomu, že na základe vnútroštátnych právnych predpisov by sa mala uskutočňovať každoročne. Reforma zastaraných katastrálnych hodnôt a ich zosúladenie so súčasnými trhovými hodnotami ešte stále prebieha. Nedostatočná daňová disciplína a zložitý daňový zákon zvyšujú záťaž pre disciplinované podniky a domácnosti. Nedávne opatrenia, ako napr. povinná elektronická fakturácia a mechanizmus rozdelenej platby v prípade nakupovania štátnymi orgánmi, sú krokom správnym smerom. Keďže však elektronická fakturácia nie je povinná pri transakciách v súkromnom sektore a nedávno boli zvýšené aj hraničné hodnoty pre platby v hotovosti, využívanie elektronických platieb ostáva výrazne pod priemerom Únie, čo sa negatívne prejavuje na daňovej disciplíne.

               (14)

               Pokiaľ ide rozpočtový postup, komplexná reforma bola schválená v roku 2016. Komisia bude i naďalej monitorovať vykonávanie tejto reformy, vďaka ktorej by sa preskúmanie výdavkov malo stať vo väčšej miere integrálnou súčasťou rozpočtového postupu.

               (15)

               V Taliansku pretrvávajú viaceré štrukturálne nedostatky, ktoré majú negatívny vplyv na rámcové podmienky, verejnú správu a podnikateľské prostredie. Tieto nedostatky naďalej spomaľujú vykonávanie reforiem, bránia investíciám, nastoľujú neistotu a vytvárajú príležitosti na dobývanie renty. Reformy občianskeho súdneho systému, ktoré boli prijaté v posledných rokoch s cieľom zvýšiť efektívnosť justície, zlepšiť systém správy prípadov a zabezpečiť procesnú disciplínu, začínajú prinášať výsledky len pomaly. Najväčšou výzvou v tejto oblasti ostáva dĺžka trvania občianskoprávnych konaní. Hoci sa čas rozsúdenia a počet nahromadených nevyriešených vecí v občianskoprávnych a obchodnoprávnych konaniach na súdoch nižších stupňov mierne znižuje, i naďalej patria oba ukazovatele na všetkých stupňoch medzi najhoršie v Únii. Prebiehajúca reforma občianskoprávnych konaní zabezpečí ďalšie sprísnenie podmienok prípustnosti opravného prostriedku, zjednodušenie občianskoprávnych konaní na všetkých stupňoch a zníženie motivácie podávať kverulantské žaloby.

               (16)

               Viaceré ukazovatele potvrdzujú skutočnosť, že i napriek doteraz prijatým reformám predstavuje korupcia stále najväčší problém Talianska. Na dlho odkladanú reformu inštitútu premlčania, ktorej zámerom je zintenzívniť boj proti korupcii, sa čaká od roku 2014. Inštitút premlčania vo svojej súčasnej podobe spôsobuje, že vysoké percento prípadov sa po odsúdení súdom prvého stupňa stane premlčaným. Národný protikorupčný úrad disponuje navyše len obmedzenými finančnými a ľudskými zdrojmi na vykonávanie svojich právomocí a rámec na predchádzanie korupcii je aj naďalej fragmentovaný.

               (17)

               Komplexný vykonávací právny predpis na reformu verejnej správy bol prijatý v roku 2015. Tento predpis má potenciál na zlepšenie efektívnosti a účinnosti verejnej správy. Avšak po rozhodnutí ústavného súdu z novembra 2016, v ktorom tento súd vyhlásil postup na prijatie určitých vykonávacích legislatívnych dekrétov za protiústavný, sa na vykonanie kľúčových prvkov reformy ešte stále čaká. Rozhodnutie ústavného súdu sa týka najmä troch zásadných oblastí reformy: miestnych verejných služieb, zamestnania vo verejnej službe a štátnych podnikov. V súvislosti s reformou miestnych verejných služieb a vykonávaním verejnej služby na manažérskej úrovni budú potrebné nové legislatívne iniciatívy, keďže konečný termín na prijatie týchto dekrétov uplynul v novembri 2016. Pokiaľ ide o štátne podniky, dekrét prijatý pred rozhodnutím ústavného súdu je potrebné zmeniť. Cieľom reformy je znížiť počet štátnych podnikov, zlepšiť ich efektívnosť a zabezpečiť, aby sa na ich činnosť vzťahovali rovnaké pravidlá ako na súkromné podniky. K racionalizácii štátnych podnikov by prispelo aj uskutočnenie plánovanej privatizácie.

               (18)

               Rámcové podmienky upravujúce oblasť hospodárskej súťaže ostávajú naďalej nepriaznivé. Doteraz nebol prijatý každoročný zákon o hospodárskej súťaži z roku 2015. Výrazné prekážky hospodárskej súťaže pretrvávajú v určitých sektoroch, napr. pri regulovaných povolaniach, koncesiách, verejnom obstarávaní a systéme udeľovania povolení, ako aj pri miestnych verejných službách vrátane dopravy. Pri zabezpečovaní efektívneho, transparentného a konkurencieschopného fungovania trhu so službami verejnej dopravy, najmä pokiaľ ide o železničnú dopravu poskytovanú na základe koncesie udelenej štátom, možno ešte stále pozorovať len obmedzený pokrok. Podľa nového ukazovateľa, ktorý vypracovala Komisia, je miera reštrikcií v Taliansku v prípade väčšiny analyzovaných povolaní vyššia, ako je vážený priemer Únie. Komisia v snahe riešiť tento problém vydala v januári 2017 konkrétne usmernenia pre jednotlivé povolania vo svojom oznámení o odporúčaniach reforiem v oblasti regulácie odborných služieb, ktoré je súčasťou balíka opatrení na odstránenie prekážok na trhoch so službami.

               (19)

               V bankovom sektore zostáva veľký objem nesplácaných úverov i naďalej prekážkou pri dosahovaní zisku a pri vnútornej tvorbe kapitálu bánk. To má následne negatívny vplyv na poskytovanie úverov, najmä pre malé podniky. Doterajšie politické iniciatívy nepriniesli zatiaľ výrazné zníženie objemu týchto úverov. Usmernenia pre dohľad nad riadením nesplácaných úverov na vnútroštátnej úrovni sú ešte stále nedostatočné, stredné a malé banky sú aj naďalej zraniteľnejšie ako veľké úverové inštitúcie. Komisia bude preto v prípade najväčších bánk (banche popolari) a malých družstevných bánk monitorovať vykonávanie reformy správy a riadenia, ktorá je základným predpokladom konsolidácie bankového sektora. Hoci sa nedávno prijali reformné opatrenia, právny rámec upravujúci insolvenčné konanie a vymáhanie kolaterálu ešte stále v nedostatočnej miere podporuje rýchle vymáhanie nesplácaných úverov a ich reštrukturalizáciu, najmä vo vzťahu k malým podnikom a mikropodnikom. Návrh vykonávacieho právneho predpisu zameraného na revíziu a zjednodušenie insolvenčného mechanizmu a mechanizmu vymáhania, o ktorom sa momentálne diskutuje v parlamente, by mohol prispieť k odstráneniu existujúcich nedostatkov a k vytvoreniu talianskeho sekundárneho trhu s problémovými dlhopismi.

               (20)

               Napriek postupnému zlepšovaniu podmienok na trhu práce, ktoré je podporované reformami, zostáva miera dlhodobej nezamestnanosti a miera nezamestnanosti mladých ľudí na vysokej úrovni (6,7 % a 38 % v roku 2016), pričom viac ako 1,2 milióna mladých ľudí nie je zamestnaných, ani nie je v procese vzdelávania alebo odbornej prípravy. Hoci implementácia systému záruky pre mladých ľudí (9) výrazným spôsobom napredovala, Taliansko ešte stále stojí pred niektorými výzvami v snahe zabezpečiť jej účinnejšiu a úplnú implementáciu. Percentuálny podiel príjemcov záruky pre mladých ľudí, ktorí sú šesť mesiacov po vystúpení stále zamestnaní, v procese vzdelávania, učňovskej prípravy alebo na stáži je vyšší ako priemer Únie. Zapájanie cieľovej populácie do systému záruky je stále nízke a regionálne rozdiely v dosahovaní výsledkov sú naďalej značné. Reforma aktívnej politiky trhu práce vrátane jej systému riadenia je stále v počiatočnej fáze a služby zamestnanosti sú naďalej nedostatočné, pričom aj tu existujú veľké rozdiely medzi jednotlivými regiónmi. Koncepcia vzdelávania dospelých nie je v Taliansku dostatočne rozvinutá, čo môže negatívnym spôsobom ovplyvňovať úspešnosť nízkokvalifikovaných osôb na trhu práce.

               (21)

               Účasť žien na trhu práce je nedostatočná a ich potenciál pracovnej sily zostáva v značnej miere nevyužitý. Miera zamestnanosti žien je jedna z najnižších v Únii. Niektoré faktory daňového systému a systému sociálneho zabezpečenia i naďalej odrádzajú druhé zárobkovo činné osoby v domácnosti od účasti na trhu práce a obmedzený ostáva aj prístup k cenovo dostupným službám starostlivosti o deti a starších ľudí, pričom v tejto oblasti pretrvávajú značné regionálne rozdiely. Otcovská dovolenka patrí medzi najkratšie v Únii.

               (22)

               Kolektívne vyjednávanie na druhotnej úrovni nie je v Taliansku značne rozšírené. To bráni efektívnemu prideľovaniu zdrojov a možnosti prispôsobiť mzdy miestnym ekonomickým podmienkam. Tento stav je zároveň výsledkom existujúcich rámcových pravidiel a postupov kolektívneho vyjednávania, ktoré ponechávajú len obmedzený priestor na vyjednávanie na lokálnej úrovni. Dohody podpísané sociálnymi partnermi od januára 2014, v ktorých sa stanovujú postupy a kritériá hodnotenia reprezentatívnosti odborových zväzov, na základe ktorých by sa znížila neistota v pracovnoprávnych vzťahoch, sa zatiaľ nevykonávajú. Daňové zvýhodnenie miezd, ktorých zvýšenie je naviazané na produktivitu, nebolo dostatočne silným podnetom na výrazné zvýšenie využívania kolektívneho vyjednávania na druhotnej úrovni.

               (23)

               Miera rizika chudoby alebo sociálneho vylúčenia je v Taliansku vysoko nad priemerom Únii, a to najmä v prípade detí a osôb s migrantským pôvodom. Aj v tejto oblasti existujú výrazné regionálne rozdiely. Pokiaľ ide o národnú stratégiu boja proti chudobe, bol zaznamenaný určitý pokrok. Nedávno prijatý systém minimálneho príjmu na podporu sociálneho začlenenia je pozitívnym krokom smerom k vytvoreniu jednotného komplexného systému boja proti chudobe. Účinnosť tohto systému bude závisieť od jeho riadneho vykonávania a mobilizácie primeraných zdrojov (a to aj prostredníctvom zjednodušenia rozličných sociálnych dávok), od jeho adresnosti na základe testovania príjmov a prioritného prideľovania prostriedkov rodinám s deťmi, ako aj od účinnosti konkrétnych postupov v praxi, a to tak z hľadiska poskytovania podpory príjmu, ako aj integrovaných služieb. V tejto fáze však ešte nie je jasné, či budú k dispozícii dostatočné finančné zdroje, aby systém mohol čeliť výzve, ktorú chudoba v Taliansku predstavuje. Výzvou do budúcnosti v tejto oblasti ostáva zabezpečenie dodatočných zdrojov pri dodržaní rozpočtových cieľov, zníženie fragmentácie systému sociálnej pomoci, racionalizácia sociálnych výdavkov a vyváženie súčasného zameriavania sa na dôchodky.

               (24)

               Komisia vykonala v kontexte európskeho semestra na rok 2017 komplexnú analýzu hospodárskej politiky Talianska, ktorú uverejnila v správe o tejto krajine na rok 2017. Zároveň posúdila program stability na rok 2017, národný program reforiem na rok 2017 a následné opatrenia v nadväznosti na odporúčania adresované Taliansku v predchádzajúcich rokoch. Zohľadnila nielen ich význam pre udržateľnú fiškálnu a sociálno-ekonomickú politiku v Taliansku, ale aj ich súlad s pravidlami a usmerneniami Únie vzhľadom na potrebu posilniť celkovú správu hospodárskych záležitostí Únie zabezpečením vstupov na úrovni Únie do budúceho vnútroštátneho rozhodovania.

               (25)

               Rada na základe tohto posúdenia preskúmala program stability na rok 2017 a jej stanovisko (10) je zohľadnené najmä v odporúčaní 1.

               (26)

               Rada na základe hĺbkového preskúmania vykonaného Komisiou a na základe tohto posúdenia preskúmala národný program reforiem na rok 2017 a program stability na rok 2017. Jej odporúčania podľa článku 6 nariadenia (EÚ) č. 1176/2011 sú zohľadnené v ďalej uvedených odporúčaniach 1 až 4,

         TÝMTO ODPORÚČA, aby Taliansko v rokoch 2017 a 2018 prijalo opatrenia s týmto cieľom:

               1.

               Vynaložiť v roku 2018 značné fiškálne úsilie v súlade s požiadavkami preventívnej časti Paktu stability a rastu a zohľadniť pritom potrebu posilniť prebiehajúce oživenie a zabezpečiť udržateľnosť verejných financií Talianska. Zaistiť včasnú realizáciu privatizačného programu a využiť neočakávané zisky na rýchlejšie zníženie pomeru dlhu verejnej správy k HDP. Presunúť daňové zaťaženie z výrobných faktorov na dane, ktoré sú menej škodlivé z hľadiska rastu, a to rozpočtovo neutrálnym spôsobom, prostredníctvom prijatia ráznych opatrení zameraných na zníženie množstva a rozsahu daňových výdavkov, reformy zastaraného systému katastra a opätovného zavedenia dane z prvej nehnuteľnosti pre domácnosti s vysokým príjmom. Rozšíriť povinné využívanie elektronickej fakturácie a platieb.

               2.

               Skrátiť dĺžku trvania občianskoprávnych konaní prostredníctvom účinného systému správy prípadov a pravidiel zabezpečujúcich procesnú disciplínu. Zintenzívniť boj proti korupcii, najmä prostredníctvom revízie inštitútu premlčania. Dokončiť reformu zamestnania vo verejnej službe a zlepšiť efektívnosť štátnych podnikov. Bezodkladne prijať a vykonávať prerokovávaný právny predpis o hospodárskej súťaži a odstrániť zostávajúce prekážky hospodárskej súťaže.

               3.

               Urýchliť znižovanie objemu nesplácaných úverov a zvýšiť stimuly na „očistenie“ súvah a reštrukturalizáciu, a to najmä v segmente bánk pod národným dohľadom. Prijať komplexnú revíziu regulačného rámca upravujúceho insolvenčné konanie a vymáhanie kolaterálu.

               4.

               V súčinnosti so sociálnymi partnermi posilniť rámec kolektívneho vyjednávania a umožniť tak, aby kolektívne zmluvy zohľadňovali vo väčšej miere miestne podmienky. Zabezpečiť účinnosť aktívnej politiky trhu práce. Uľahčiť zaradenie druhých zárobkovo činných osôb v domácnosti do pracovného procesu. Racionalizovať sociálne výdavky a zlepšiť ich štruktúru.

      V Bruseli 11. júla 2017

            Za Radu

            predseda

         T. TÕNISTE

      (1)  Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Ú. v. EÚ L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Ú. v. EÚ C 92, 24.3.2017, s. 1.

      (4)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1174/2011 zo 16. novembra 2011 o opatreniach na presadzovanie vykonávania nápravy nadmernej makroekonomickej nerovnováhy v rámci eurozóny (Ú. v. EÚ L 306, 23.11.2011, s. 8).

      (5)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1303/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa stanovujú spoločné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde, Kohéznom fonde, Európskom poľnohospodárskom fonde pre rozvoj vidieka a Európskom námornom a rybárskom fonde a ktorým sa stanovujú všeobecné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde, Kohéznom fonde a Európskom námornom a rybárskom fonde, a ktorým sa zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 1083/2006 (Ú. v. EÚ L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (6)  Cyklicky upravené saldo bez jednorazových a dočasných opatrení prepočítané Komisiou podľa spoločne dohodnutej metodiky.

      (7)  Táto suma je založená na celkových rozpočtových nákladoch vo výške 0,25 % HDP, ktoré sa odhadujú v programe stability na rok 2017, od ktorých je odpočítaná dočasná odchýlka vo výške 0,03 % HDP priznaná v roku 2015 a odchýlka vo výške 0,06 % HDP priznaná v roku 2016. Komisia vo svojom stanovisku k návrhu rozpočtového plánu Talianska na rok 2017 uviedla, že je pripravená zvážiť dodatočnú odchýlku z dôvodu pretrvávajúceho mimoriadneho prílevu utečencov do Talianska, a to aj v nadväznosti na zasadnutie Európskej rady z októbra 2016, na ktorom sa uznal „významný príspevok členských štátov v prvej línii v posledných rokoch, čo zahŕňa aj príspevok finančnej povahy“.

      (8)  Komisia vo svojom stanovisku k návrhu rozpočtového plánu Talianska na rok 2017 zastáva názor, že výdavky vyčlenené na riešenie núdzových situácií a na preventívny investičný plán na ochranu územia štátu pred seizmickými rizikami možno považovať za výdavky integrovanej povahy. V nasledujúcich rokoch by boli ďalšie možné dočasné odchýlky opodstatnené iba na základe pozitívnych prírastkových zmien v zdrojoch vyčlenených na tento účel.

      (9)  Odporúčanie Rady z 22. apríla 2013 o zavedení záruky pre mladých ľudí (Ú. v. EÚ C 120, 26.4.2013, s. 1).

      (10)  Podľa článku 5 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 1466/97.


title: Odporúčanie Rady z  9. júla 2013 , ktoré sa týka národného programu reforiem Českej republiky na rok 2013 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady ku konvergenčnému programu Českej republiky na roky 2012 – 2016

text:
               30.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/14

      ODPORÚČANIE RADY

   z 9. júla 2013,
   ktoré sa týka národného programu reforiem Českej republiky na rok 2013 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady ku konvergenčnému programu Českej republiky na roky 2012 – 2016
   2013/C 217/04
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 121 ods. 2 a článok 148 ods. 4,
   so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii (1), a najmä na jeho článok 9 ods. 2,
   so zreteľom na odporúčanie Európskej komisie,
   so zreteľom na závery Európskej rady,
   so zreteľom na stanovisko Výboru pre zamestnanosť,
   so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a finančného výboru,
   so zreteľom na stanovisko Výboru pre sociálnu ochranu,
   so zreteľom na stanovisko Výboru pre hospodársku politiku,
   keďže:

               (1)

               Európska rada schválila 26. marca 2010 návrh Komisie o iniciovaní novej stratégie pre zamestnanosť a rast nazvanej Európa 2020, založenej na posilnenej koordinácii hospodárskych politík, ktorá sa zameriava na kľúčové oblasti, v ktorých sú potrebné opatrenia na oživenie potenciálu Európy v oblasti udržateľného rastu a konkurencieschopnosti.

               (2)

               Rada prijala 13. júla 2010 odporúčanie o hlavných usmerneniach pre hospodárske politiky členských štátov a Únie (2010 až 2014) a 21. októbra 2010 prijala rozhodnutie týkajúce sa usmernení pre politiky zamestnanosti členských štátov (2), ktoré spolu tvoria „integrované usmernenia“. Členské štáty boli vyzvané, aby tieto integrované usmernenia zohľadnili vo svojej vnútroštátnej hospodárskej politike a politike zamestnanosti.

               (3)

               Hlavy štátov alebo predsedovia vlád členských štátov 29. júna 2012 prijali rozhodnutie o Pakte pre rast a zamestnanosť, ktorým sa stanovuje jednotný rámec pre opatrenia na vnútroštátnej úrovni, na úrovni EÚ aj na úrovni eurozóny, a to s využitím všetkých dostupných stimulov, nástrojov a politík. Rozhodli o opatreniach, ktoré sa prijmú na úrovni členských štátov, a najmä vyjadrili plný záväzok dosiahnuť ciele stratégie Európa 2020 a vykonať odporúčania pre jednotlivé krajiny.

               (4)

               Rada 10. júla 2012 prijala odporúčanie (3) (ďalej len „odporúčanie z roku 2012“) týkajúce sa národného programu reforiem Českej republiky na rok 2012 a predložila svoje stanovisko ku konvergenčnému programu Českej republiky na roky 2012 – 2015.

               (5)

               Komisia 28. novembra 2012 prijala ročný prieskum rastu, čo znamenalo začiatok európskeho semestra koordinácie hospodárskych politík na rok 2013. Komisia zároveň 28. novembra 2012 na základe nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1176/2011 zo 16. novembra 2011 o prevencii a náprave makroekonomických nerovnováh (4) prijala správu o mechanizme varovania, v ktorej Česká republika nie je uvedená medzi členskými štátmi, v súvislosti s ktorými sa vykoná hĺbkové preskúmanie.

               (6)

               Európsky parlament je náležite zapojený do európskeho semestra v súlade s nariadením (ES) č. 1466/97 a 7. februára 2013 prijal uznesenie o zamestnanosti a sociálnych aspektoch v ročnom prieskume rastu na rok 2013 a uznesenie o príspevku k ročnému prieskumu rastu na rok 2013.

               (7)

               Európska rada 14. marca 2013 schválila priority na zabezpečenie finančnej stability, fiškálnej konsolidácie, ako aj opatrenia na posilnenie rastu. Zdôraznila potrebu presadzovania diferencovanej fiškálnej konsolidácie, ktorá bude podporovať rast, obnovenia bežných úverových podmienok pre hospodárstvo, podporovania rastu a konkurencieschopnosti, riešenia nezamestnanosti a sociálnych dôsledkov krízy, ako aj potrebu modernizácie verejnej správy.

               (8)

               Česká republika 17. apríla 2013 predložila svoj národný program reforiem na rok 2013 a 26. apríla 2013 predložila svoj konvergenčný program na roky 2012 – 2016. S cieľom zohľadniť prepojenia medzi nimi sa obidva programy posudzovali súčasne.

               (9)

               Vychádzajúc z posúdenia konvergenčného programu podľa nariadenia Rady (ES) č. 1466/97 Rada zastáva názor, že Česká republika znížila celkový deficit o 1,4 % (5) HDP od roku 2009 do roku 2012, a to v dôsledku podstatného konsolidačného úsilia a že na základe súčasných očakávaní je na dobrej ceste k odstráneniu nadmerného deficitu. Makroekonomický scenár, na ktorom sú založené rozpočtové prognózy konvergenčného programu, je realistický. Podľa konvergenčného programu sa očakáva, že rast reálneho HDP v roku 2013 dosiahne 0 % a v roku 2014 dosiahne 1,2 %, pričom v prognóze útvarov Komisie z jari 2013 to bolo –0,4 % na rok 2013 a 1,6 % na rok 2014. Cieľom rozpočtovej stratégie načrtnutej v konvergenčnom programe je udržať deficit verejných financií pod úrovňou referenčnej hodnoty 3 % HDP stanovenej v zmluve. Cieľ týkajúci sa deficitu verejných financií vo výške 2,8 % HDP v roku 2013 je v súlade s lehotou na odstránenie nadmerného deficitu stanovenou v odporúčaní Rady z 2. decembra 2009. V prognóze útvarov Komisie z jari 2013 sa predpokladá deficit verejných financií vo výške 2,9 % v roku 2013 a vo výške 3 % HDP v roku 2014. Existuje riziko horšieho rozpočtového výsledku v roku 2013, než sa očakávalo, čo vyplýva z dodatočných opráv platieb finančných prostriedkov EÚ. Pokiaľ ide o pozitívnu stránku, jednorazové príjmy týkajúce sa plánovanej aukcie nových telekomunikačných frekvenčných pásiem by mohli v roku 2013 viesť k lepšiemu rozpočtovému výsledku, než sa očakáva.
               Konvergenčným programom sa potvrdzuje predchádzajúci strednodobý cieľ deficitu vo výške 1 % HDP, v ktorom sa primerane odrážajú požiadavky Paktu stability a rastu. (Prepočítaný) štrukturálny rozpočtový deficit sa podľa predpokladov zvýši o 0,3 % HDP v roku 2014, 0,2 % HDP v roku 2015 a 0,5 % HDP v roku 2016; preto sa v konvergenčnom programe neplánuje žiadna úprava smerom k strednodobému cieľu, čo nie je v súlade s Paktom stability a rastu. Tempo rastu výdavkov verejnej správy je v súlade s referenčnou hodnotou týkajúcou sa výdavkov v Pakte stability a rastu v roku 2014, odchyľuje sa však o 0,3 % HDP v roku 2015 a o 0,5 % HDP v roku 2016, pričom podľa Komisie by pre dosiahnutie strednodobého cieľa bolo vhodné zlepšenie o 0,5 %. Podľa konvergenčného programu sa predpokladá, že pomer dlhu k HDP bude naďalej rásť počas programového obdobia, hoci pomalým tempom, a v roku 2016 dosiahne 51,9 % HDP.

               (10)

               Rýchlemu a trvalému oživeniu v Českej republike bránia opakované škrty verejných investičných výdavkov. Zabezpečenie výdavkov podporujúcich rast s vysokým multiplikačným účinkom vrátane projektov spolufinancovaných z fondov EÚ by nielen pomohlo pri podporovaní oživenia, ale prispelo by aj k vyriešeniu dlhodobých problémov. Významné účinky na rast by mohli vyplynúť z prioritizácie výdavkov na opatrenia zamerané na zvýšenie zamestnanosti, výskum a inovácie, vzdelávanie, zariadenia starostlivosti o deti a infraštruktúrne projekty. Kľúčové je zároveň zabezpečenie zákonnosti, pravidelnosti a efektívnosti takýchto výdavkov.

               (11)

               V roku 2012 sa v oblasti daňovej reformy dosiahol obmedzený pokrok. Aj keď došlo k zvýšeniu dane z prevodu nehnuteľností, neprijali sa žiadne opatrenia na zvýšenie veľmi nízkej úrovne periodických daní z nehnuteľností. Plány na zavedenie dane z CO2 a zrušenie výnimiek zo spotrebných daní zo zemného plynu na vykurovanie sa nerealizovali. Sadzba implicitnej dane za energiu je pod priemerom EÚ a cestné dane zostávajú na veľmi nízkej úrovni. Štrukturálne problémy sú aj naďalej v oblasti zdanenia práce, pričom ovplyvňujú najmä pracovníkov s nízkym zárobkom a zamestnancov na čiastočný pracovný úväzok. Prijali sa len okrajové opatrenia s cieľom znížiť rozdiely v zdaňovaní zamestnancov a samostatne zárobkovo činných osôb. Česká republika má takisto priestor na ďalšie zlepšenie efektívnosti daňovej správy. Pokiaľ ide o dane z príjmu fyzických a právnických osôb, vláda plánuje v roku 2015 zaviesť jednotné miesto pre výber daní, prostredníctvom ktorého by sa mohla účinne zracionalizovať daňová správa, čo by pomohlo zjednodušiť súčasný zložitý systém. Nevýhodou reformy je však to, že sa nebudú harmonizovať daňové základy v prípade dane z príjmu fyzických osôb, zdravotných a sociálnych príspevkov, v dôsledku čoho zostane nevyužitá rozsiahla časť potenciálnych výhod reformy.

               (12)

               Česká republika má medzeru v udržateľnosti verejných financií vo výške 5,0 % HDP, čo je nad priemerom EÚ. Táto medzera je do veľkej miery odzrkadlením predpokladaných dlhodobých nákladov v súvislosti so starnutím obyvateľstva, ktoré rastú hlavne v dôsledku očakávaného zvyšovania výdavkov na dôchodky a výdavkov na zdravotnú a dlhodobú starostlivosť. Zákonom stanovený vek odchodu do dôchodku sa pomaly zvyšuje najmä u mužov. Udržateľnosť systému by sa v porovnaní so súčasnými právnymi predpismi výrazne posilnila, ak by sa zvýšil aj skutočný vek odchodu do dôchodku tým, že by sa vek odchodu do dôchodku a výška dôchodku odvíjali od strednej dĺžky života. V kombinácii s týmito zmenami by mohlo byť preskúmanie vzorca valorizácie dôchodkov založeného na cenách z dlhodobého hľadiska zdrojom úspor.

               (13)

               Na rozdiel od odporúčania z roku 2012 zaviedla vláda v roku 2013 mechanizmus predčasného odchodu do dôchodku, ktorý ponúka možnosť čerpať dôchodok až päť rokov pred dosiahnutím zákonného veku odchodu do dôchodku. V prípade predčasného odchodu do dôchodku sa dôchodky budú vyplácať z (tretieho) piliera dôchodkových úspor. Tento pilier však dostáva významnú štátnu subvenciu prostredníctvom priameho spolufinancovania a daňovej odpočítateľnosti príspevkov. Bez ohľadu na to, či bude kritériám oprávnenosti na získanie prístupu do mechanizmu účinne vyhovovať iba obmedzený počet osôb, ako očakáva vláda, opatrenia umožňujú príjemcom využívať prostriedky v minulosti naakumulovaných verejných subvencií na účel, ktorý je v rozpore s politikami na podporu dlhšieho pracovného života.

               (14)

               Očakávané zvýšenie výdavkov na zdravotnú a dlhodobú starostlivosť takisto poskytuje značný príspevok k nákladom na starnutie obyvateľstva a rozsiahlej medzere udržateľnosti. V Českej republike sa v posledných rokoch vykonávali reformy zamerané na zlepšenie efektívnosti systému zdravotnej starostlivosti prostredníctvom obmedzenia nákladov a prostredníctvom riešení viac orientovaných na trh. Problémy však stále existujú. V porovnaní s ostatnými členskými štátmi má zdravotný systém v Českej republike sklon nadmerne sa sústreďovať na nemocničnú starostlivosť, v dôsledku čoho vznikajú neefektívnosti. Existuje priestor na zlepšenie poskytovania starostlivosti klinicky najvhodnejším a nákladovo najefektívnejším spôsobom, napríklad vykonávanie jednodenných chirurgických zákrokov a skrátenie neprimeranej dĺžky pobytu v nemocniciach na poskytovanie akútnej starostlivosti.

               (15)

               Z najnovších prognóz Organizácie pre hospodársku spoluprácu a rozvoj (OECD) vyplýva, že vďaka úplnej konvergencii zamestnanosti žien a mužov by sa zastavil predpokladaný pokles celkovej pracovnej sily a HDP na osobu by sa do roku 2030 zvýšil až o 16,5 %. Vláda 22. mája 2013 predložila návrh zákona s cieľom zaviesť „detské skupiny“ vedené profesionálnymi opatrovateľkami a podporované daňovými úľavami pre poskytovateľov starostlivosti a zúčastnené rodiny. To je krok správnym smerom, ale iba čiastočné riešenie problému. Z dôvodu pokračujúceho nedostatku zariadení starostlivosti o deti, najmä mladšie než tri roky, je potrebné zvýšiť v rozpočte podporu pre verejné predškolské zariadenia starostlivosti o deti. Zamestnateľnosť a účasť na trhu práce znevýhodnených osôb zostávajú takisto problematické: existuje priestor na zvýšenie efektívnosti a účinnosti verejných služieb zamestnanosti.

               (16)

               V odporúčaní z roku 2012, ktoré sa týka verejnej správy, sa osobitne uvádza potreba zvýšiť efektívnosť verejnej správy a posilniť boj proti korupcii. Pri prijímaní prioritných právnych aktov v rámci českej protikorupčnej stratégie na roky 2011 – 2012 sa však dosiahol len obmedzený pokrok. Po novej protikorupčnej stratégii na roky 2013 – 2014, ktorú vláda prijala v januári 2013, musí nevyhnutne nasledovať prijímanie stále neprijatých prioritných zákonov, ako je zákon o štátnych úradníkoch. V tomto novom právnom predpise bude potrebné adekvátne oddeliť politických nominantov od nepolitických, zaručiť nezávislosť štátnym úradníkom a vytvoriť dobre fungujúci kariérny systém s cieľom znížiť vysokú fluktuáciu zamestnancov. Česká republika dosiahla výrazný pokrok pri vykonávaní zákona o verejnom obstarávaní, ktorý nadobudol účinnosť v apríli 2012. Miestne orgány však informujú o problémoch s vykonávaním zákona o verejnom obstarávaní. Pokiaľ ide o využívanie prostriedkov z fondov EÚ, väčšina opatrení zahrnutých v akčnom pláne na posilnenie systémov riadenia a kontroly sa zaviedla na konci roku 2012. České orgány však musia zaistiť neustále monitorovanie akčného plánu.

               (17)

               Na úrovni povinnej školskej dochádzky dosahujú českí žiaci vo všeobecnosti priemerné výsledky v medzinárodných porovnaniach. V matematike a prírodných vedách sa však výsledky rapídne zhoršujú. České orgány na to zareagovali súborom opatrení, ktoré zahŕňajú vypracovanie minimálnych vzdelávacích noriem, ktoré sa budú používať na celoštátne testovanie žiakov. Mal by sa však vypracovať integrovanejší systém, ktorý by zaistil, aby žiaci, učitelia a školy, ktoré dosiahnu v testoch slabé výsledky, dostali systematickú podporu, aby sa ďalej zvýšila úroveň ambície reformy. Hlavnou výzvou, ktorej čelí český systém vyššieho vzdelávania, je zaistiť, aby bol stále vyšší počet študentov vybavený zručnosťami potrebnými na presadenie sa na trhu práce. O reforme zákona o vyššom vzdelávaní sa diskutuje v súvislosti so zavedením diferencovaných finančných opatrení a zlepšením akreditácie. Ide o relevantné a ambiciózne návrhy, aj keď ich skutočný vplyv bude závisieť od konečnej podoby reformy. Orgány takisto plánujú prijať revidované normy hodnotenia na financovanie výskumných ústavov. Zvýšenie podielu ukazovateľov kvality vrátane zlepšenia spolupráce s podnikateľským sektorom by českému systému výskumu a inovácie pomohlo dosiahnuť vyššiu úroveň excelentnosti.

               (18)

               Česká republika patrí medzi členské štáty s najvyšším počtom regulovaných povolaní. Verejná konzultácia o preskúmaní regulačného rámca pre povolania sa uskutočnila v roku 2012 a výsledky sa majú predložiť v roku 2013. Ide o významný krok s cieľom znížiť alebo odstrániť prekážky v prípade tých povolaní, pri ktorých sa potvrdilo, že regulácia nie je potrebná alebo sa považuje za nadmernú (vrátane dĺžky trvania povinnej odbornej stáže) a v prípade ktorých by ľahší prístup mohol zabezpečiť ďalšiu zamestnanosť a rast. Napriek zlepšeniam v posledných rokoch má Česká republika stále jednu z najviac energeticky náročných ekonomík a nízku energetickú účinnosť budov.

               (19)

               Komisia vykonala v kontexte európskeho semestra komplexnú analýzu hospodárskej politiky Českej republiky. Posúdila národný program reforiem a konvergenčný program. Zohľadnila nielen ich význam, pokiaľ ide o udržateľnú fiškálnu a sociálno-ekonomickú politiku Českej republiky, ale aj ich súlad s pravidlami a usmerneniami Únie vzhľadom na potrebu posilniť celkovú správu ekonomických záležitostí Európskej únie tým, že poskytne vstupy na úrovni EÚ pre budúce vnútroštátne rozhodnutia. Jej odporúčania v rámci európskeho semestra sú premietnuté do odporúčaní 1 až 7.

               (20)

               Rada na základe tohto posúdenia preskúmala konvergenčný program a jej stanovisko (6) je premietnuté najmä do odporúčania 1,

         TÝMTO ODPORÚČA, aby Česká republika prijala v období rokov 2013 – 2014 opatrenia s cieľom:

               1.

               Plniť rozpočet na rok 2013 podľa plánu, aby sa odstránil nadmerný deficit v roku 2013 udržateľným spôsobom a vyvinúť úsilie o štrukturálnu úpravu uvedené v odporúčaní Rady v rámci postupu pri nadmernom deficite. Na rok 2014 a na nasledujúce roky posilniť a prísne vykonávať rozpočtovú stratégiu podporovanú dostatočne špecifikovanými opatreniami, aby sa zabezpečilo primerané fiškálne úsilie s cieľom dosiahnuť dostatočný pokrok smerom k strednodobému cieľu. Uprednostniť výdavky podporujúce rast a takisto včas vyčleniť prostriedky na zostávajúce projekty spolufinancované z fondov EÚ v súčasnom finančnom rámci.

               2.

               Znížiť vysokú úroveň zdanenia práce presunutím zdanenia do oblastí, ktoré majú menej škodlivý vplyv na rast, ako sú periodické dane z bývania a cestné dane. Ďalej znížiť rozdiely v zdaňovaní zamestnancov a samostatne zárobkovo činných osôb. Zlepšiť daňovú disciplínu a znížiť náklady na dodržiavanie predpisov zavedením jednotného miesta pre výber daní a harmonizáciou daňových základov pre daň z príjmu fyzických osôb a príspevky na zdravotné a sociálne poistenie.

               3.

               Zvyšovať skutočný vek odchodu do dôchodku tým, že sa vek odchodu do dôchodku alebo výška dôchodku naviažu na zmeny v strednej dĺžke života, a revidovať mechanizmus valorizácie dôchodkov. Doplniť zvyšovanie zákonného veku odchodu do dôchodku o opatrenia na podporu zamestnateľnosti starších pracovníkov a znížiť možnosti predčasného odchodu do dôchodku. Predovšetkým zrušiť verejnú subvenciu pre režim predčasného odchodu do dôchodku. Prijať opatrenia na významné zlepšenie nákladovej účinnosti výdavkov na zdravotnú starostlivosť, najmä v prípade nemocničnej starostlivosti.

               4.

               Vyvinúť ďalšie úsilie na posilnenie efektívnosti a účinnosti verejných služieb zamestnanosti. Výrazne zvýšiť dostupnosť zariadení starostlivosti o deti podporujúcich sociálne začlenenie so zameraním na deti do troch rokov a zvýšiť účasť rómskych detí, najmä prijatím a uplatňovaním zákona o zariadeniach starostlivosti o deti a posilnením kapacít verejných a súkromných zariadení starostlivosti o deti.

               5.

               Zaistiť uplatňovanie protikorupčnej stratégie na roky 2013 – 2014. Prijať zákon o štátnych úradníkoch, ktorý by mal zaistiť stabilnú, efektívnu a profesionálnu štátnu administratívnu službu. Zlepšiť správu prostriedkov z fondov EÚ so zreteľom na programové obdobie rokov 2014 – 2020. Posilniť kapacitu na vykonávanie verejného obstarávania na miestnej a regionálnej úrovni.

               6.

               Zaviesť komplexný rámec hodnotenia povinnej školskej dochádzky a prijať cielené opatrenia na podporu škôl, ktoré dosahujú slabé výsledky v oblasti vzdelávania. Prijať opatrenia na zlepšenie systému akreditácie a financovania vyššieho vzdelávania. Zvýšiť podiel financovania výskumných ústavov na základe ich výsledkov.

               7.

               S využitím prebiehajúceho preskúmania pokročiť s reformou regulovaných povolaní znížením alebo odstránením prekážok vstupu do týchto povolaní a vyhradzovania činností v neodôvodnených prípadoch. Prijať ďalšie opatrenia na zlepšenie energetickej efektívnosti budov a priemyselných odvetví.

      V Bruseli 9. júla 2013

            Za Radu

            predseda

         R. ŠADŽIUS

      (1)  Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Platnosť predĺžená na rok 2013 rozhodnutím Rady 2013/208/EÚ z 22. apríla 2013 o usmerneniach pre politiky zamestnanosti členských štátov (Ú. v. EÚ L 118, 30.4.2013, s. 21).

      (3)  Ú. v. EÚ C 219, 24.7.2012, s. 17.

      (4)  Ú. v. EÚ L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (5)  Deficit verejných financií na rok 2012 zahŕňa jednorázové zvýšenie deficitu v dôsledku prijatia zákona o majetkovom vyrovnaní s cirkvami a náboženskými spoločnosťami (1,5 % HDP).

      (6)  Podľa článku 9 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1466/97.


title: Odporúčanie Komisie z  8. mája 2006  týkajúce sa podpory využívania pobrežnej elektrickej siete pre lode kotviace v prístavoch Spoločenstva   (Text s významom pre EHP)

text:
               12.5.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 125/38

      ODPORÚČANIE KOMISIE

   z 8. mája 2006
   týkajúce sa podpory využívania pobrežnej elektrickej siete pre lode kotviace v prístavoch Spoločenstva
   (Text s významom pre EHP)
   (2006/339/ES)
   KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 211,
   keďže:

               (1)

               V novembri 2002 Komisia prijala oznámenie Európskemu parlamentu a Rade o stratégii Európskej únie na redukciu emisií z námorných lodí do atmosféry (1), ktoré nalieha na prístavné orgány, aby od lodí v prístave požadovali využívanie pobrežnej elektrickej siete, podporovali ich v ňom alebo im toto využívanie zjednodušovali.

               (2)

               Európsky parlament vo svojom uznesení zo 4. decembra 2003 o stratégii (2) uviedol, že propagáciu využívania elektrickej energie z pobrežia v prístavoch by mohlo uľahčiť vypracovanie správy, ktorá by uvádzala kladné príklady z prijatia takýchto opatrení, ako aj náklady na ne a ich výhody.

               (3)

               Rada vo svojich záveroch o stratégii z 22. decembra 2003 (3) uznala, že sa o niektorých problémoch týkajúcich sa životného prostredia na medzinárodnej úrovni nehovorí dostatočne a že obzvlášť vplyv námorných lodí na koncentráciu tuhých častíc a ozónu a jeho prekurzorov v okolitom ovzduší by mal byť predmetom ďalších úvah.

               (4)

               Komisia v súvislosti so svojím oznámením o programe Čistý vzduch pre Európu (CAFE): Na ceste k tematickej stratégii kvality ovzdušia (4) opätovne preskúmala, aký vplyv na koncentráciu látok znečisťujúcich okolitý vzduch má lodná plavba, a konštatovala, že podstatný, a to najmä v okolí prístavov. V určitých oblastiach môžu emisie z lodí ohrozovať dosahovanie noriem kvality ovzdušia.

               (5)

               V programe CAFE sa skonštatovalo, že znižovanie emisií z lodí je v porovnaní s opatreniami v iných odvetviach čoraz väčšmi nákladovo efektívne. Väčšinu emisií z lodí v kotvisku možno znížiť iba prostredníctvom motora a dodatočnej úpravy alebo využívaním elektrickej energie z pobrežia.

               (6)

               Na medzinárodnej úrovni reguluje emisie z lodných motorov Medzinárodná námorná organizácia (IMO). Vývoj týchto noriem však nie je dostatočný na to, aby predstavoval pomoc pri riešení problémov kvality ovzdušia v prístavoch Spoločenstva.

               (7)

               Článok 4b smernice Rady 1999/32/ES z 26. apríla 1999 o znížení obsahu síry určitých kvapalných palív, ktorým sa menila a dopĺňala smernica 93/12/EHS (5), stanovuje pre lode, ktoré v kotvisku vypnú všetky motory a využívajú elektrickú energiu z pobrežia, výnimku z požiadavky používať námorné palivo s 0,1 % obsahom síry.

               (8)

               Smernica Rady 2003/96/ES z 27. októbra 2003 o reštrukturalizácii právneho rámca Spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny (6) umožňuje členským štátom za určitých podmienok požiadať o úplnú alebo čiastočnú daňovú úľavu alebo oslobodenie od dane na úrovni zdaňovania elektriny,

         TÝMTO ODPORÚČA:

               1.

               Členské štáty by mali zvážiť montáž zariadení, prostredníctvom ktorých by lode kotviace v prístave mohli čerpať elektrickú energiu z pobrežia, najmä v prístavoch, kde kvalita ovzdušia prekračuje limitné hodnoty alebo kde obyvateľstvo vyjadrilo svoje znepokojenie nad vysokou hladinou hluku, a obzvlášť v prístavoch v blízkosti obývaných oblastí.

               2.

               Členské štáty by mali venovať pozornosť informácii uvedenej v prílohe o nákladovej efektívnosti a praktickosti využívania elektrickej energie z pobrežia na zníženie emisií pre rozličné typy lodí, trás a prístavov. Pozitívny vplyv na stav životného prostredia a nákladová efektívnosť by sa však mali posudzovať jednotlivo pre každý prípad.

               3.

               Členské štáty by mali v Medzinárodnej námornej organizácii (IMO) v súvislosti so súčasným prehodnocovaním Medzinárodného dohovoru o zabránení znečisťovaniu z lodí (dohovor MARPOL) spolupracovať s cieľom presadzovať vývoj zosúladených medzinárodných noriem pre zapojenia do pobrežnej elektrickej siete, pričom by sa do úvahy mala brať aj prebiehajúca práca.

               4.

               Členské štáty by mali zvážiť využitie možností v právnych predpisoch Spoločenstva a ponúknuť ekonomické stimuly prevádzkovateľom ako motiváciu využívať elektrickú energiu z pobrežia.

               5.

               Členské štáty by mali podporovať poskytovanie informácií o využívaní pobrežnej elektrickej siete miestnym orgánom zodpovedným za prístavné oblasti, námorným orgánom, prístavným orgánom, klasifikačným spoločnostiam a priemyselným združeniam.

               6.

               Členské štáty by mali podporovať prístavné orgány a priemyselné podniky vo vymieňaní informácií o osvedčených postupoch pri dodávkach elektrickej energie z pobrežia a zlaďovaní postupov na poskytovanie takejto služby.

               7.

               Členské štáty by mali Komisii podávať správy o opatreniach, ktoré plánujú prijať s cieľom znížiť emisie z lodí v prístavoch, obzvlášť v prípadoch, keď kvalita ovzdušia prekračuje limitné hodnoty.

      V Bruseli 8. mája 2006

            Za Komisiu

         Stavros DIMAS

            člen Komisie

      (1)  KOM(2002) 595, konečné znenie.

      (2)  Ú. v. EÚ C 89 E, 14.4.2004, s. 107.

      (3)  Ú. v. EÚ C 8, 13.1.2004, s. 3.

      (4)  KOM(2001) 245, konečné znenie.

      (5)  Ú. v. ES L 121, 11.5.1999, s. 13. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2005/33/ES (Ú. v. EÚ L 191, 22.7.2005, s. 59).

      (6)  Ú. v. EÚ L 283, 31.10.2003, s. 51. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 2004/75/ES (Ú. v. EÚ L 157, 30.4.2004, s. 100).

      PRÍLOHA
      SÚHRNNÉ INFORMÁCIE O VYUŽÍVANÍ POBREŽNEJ ELEKTRICKEJ SIETE
      V tejto prílohe sa uvádzajú príslušné informácie o nákladoch využívania pobrežnej elektrickej siete a ich výhodách. Podrobnejšie informácie sú obsiahnuté v správe pre Komisiu – Zmluva o poskytovaní služieb v oblasti emisií z lodí: pridelenie emisií, ich znižovanie a trhové nástroje: elektrická energia z pobrežnej siete (1). Údaje o emisiách a nákladoch v tejto správe sa týkajú námorných lodí, ale technológia je takisto vhodná pre vnútrozemské plavidlá.
      1.   Technické požiadavky – typická konfigurácia
      Tento diagram znázorňuje typické požiadavky na zapojenie do pobrežnej elektrickej siete. V závislosti od lode a kotviska sú možné aj iné konfigurácie. Medzinárodná komisia pre pravidlá schvaľovania elektrického zariadenia a Medzinárodné združenie klasifikačných spoločností v súčasnosti pracujú na priemyselných normách, ktoré v budúcnosti bude môcť posúdiť Medzinárodná námorná organizácia.

                  1.

                  Zapojenie do miestnej siete s napätím 20–100 kV, odkiaľ je prúd vedený do miestnej transformačnej stanice, kde sa napätie transformuje na 6–20 kV.

                  2.

                  Káble, ktorými sa vedie elektrická energia s napätím 6–20 kV z rozvodne do kotviska.

                  3.

                  V prípade potreby zmena frekvencie prúdu. (V rámci Spoločenstva má dodávaný elektrický prúd spravidla frekvenciu 50 Hz. Loď nastavená na prúd s frekvenciou 60 Hz by pravdepodobne mohla využiť prúd s frekvenciou 50 Hz pre niektoré zariadenia, ako je domáce osvetlenie a kúrenie, ale nie pre zariadenia poháňané motormi, ako sú čerpadlá, navijaky a žeriavy. Preto by pre loď nastavenú na prúd s frekvenciou 60 Hz bolo nutné konvertovať prúd s frekvenciou 50 Hz na prúd s frekvenciou 60 Hz.)

                  4.

                  Káble na rozvod elektriny ku kotvisku. Môžu byť rozložené pod zemou v existujúcich alebo nových elektrických vedeniach.

                  5.

                  Systém káblových bubnov, aby sa zabránilo manipulácii s káblami vysokého napätia. Takáto zostava káblového bubna, otočného žeriavu a nosnej konštrukcie môže byť namontovaná v kotvisku. Pomocou otočného žeriava a nosnej konštrukcie možno káble na loď zdvihnúť a spustiť. Káblový bubon a nosná konštrukcia sa môžu napájať a ovládať elektromechanicky.

                  6.

                  Zásuvka na palube lode pre prípojný kábel.

                  7.

                  Transformátor na palube lode na transformáciu vysokého napätia dodaného prúdu na 400 V.

                  8.

                  Celá loď využíva elektrickú energiu z pobrežia, takže pomocné motory môžu byť vypnuté.

            2.   Výhody – zníženie emisií
      Využívanie pobrežnej elektrickej siete je jedným z nástrojov na dosiahnutie zlepšenia miestnej kvality ovzdušia. Výhody, ktoré z neho plynú, sa v závislosti od celej škály faktorov výrazne líšia. V hodnotení vplyvu pripojenom k tomuto odporúčaniu sa uvádza ilustrácia výhod, ktoré by sa mohli dosiahnuť prostredníctvom širšieho využitia tohto nástroja v rámci EÚ. Pred začatím montáže jednotlivých zariadení bude nutné vypracovať analýzy na zistenie nákladov a výhod pre konkrétne podmienky.
      V hodnotení vplyvu sa vychádza z predpokladu lodí so stredne veľkými motormi a znázorňuje zníženie emisií znečisťujúcich vzduch v 500 kotviskách. Jedným z dôležitých faktorov ovplyvňujúcich výhody je obsah síry v palive. Právo Spoločenstva stanovuje od roku 2010 pre väčšinu prípadov prísnejšie hraničné hodnoty obsahu síry v palivách používaných pri kotvení. Preto sa v hodnotení vplyvu uvádza ilustrácia v prípade paliva s 2,7 % a 0,1 % obsahom síry. Ukazuje sa, že využívaním pobrežnej elektrickej siete by sa pri palive s 2,7 % obsahom síry dosiahla celková finančná výhoda vo výške 252 miliónov až 708 miliónov EUR ročne a pri palive s 0,1 % obsahom síry 103 miliónov až 284 miliónov EUR ročne. Tieto finančné výhody odrážajú zlepšený stav zdravia ľudí a zníženie poškodenia materiálu v dôsledku zníženia emisií znečisťujúcich vzduch (2).
      Využívanie pobrežnej elektrickej siete prinesie taktiež iné výhody, ktoré v týchto údajoch nie sú zahrnuté. Zníži emisie oxidu uhličitého o viac ako 50 %, emisie oxidu uhoľnatého o takmer 99 % a emisie oxidu dusného (N2O) o viac ako 50 %. Vďaka nemu sa eliminujú vibrácie a hluk z pomocných motorov, v ktorého tesnej blízkosti bola nameraná intenzita 90–120 dB, a lodným strojníkom zlepší podmienky údržby.
      3.   Náklady – kapitálové výdavky a prevádzkové náklady
      Náklady na montáž zariadení a využívanie pobrežnej elektrickej siete sú rozdelené medzi prístav a loď a budú sa podstatne líšiť v závislosti od existujúcej infraštruktúry najmä v prístave. Hodnotenie vplyvu uvádza orientačné výpočty pre celkové ročné systémové náklady priemerného kotviska a pre nové a zmodernizované plavidlá s rozličnými veľkosťami pomocných motorov. Výsledky sú zachytené v tabuľke 1.
      Možno konštatovať, že celkové náklady sú oveľa nižšie pri lodiach s väčšími pomocnými motormi, pri ktorých takisto možno očakávať najvýraznejšie zníženie objemu emisií. Taktiež sú náklady omnoho nižšie v prípadoch, keď sa zariadenie na využívanie pobrežnej elektrickej siete inštaluje v novoskonštruovaných lodiach, ako v prípadoch modernizácie starších lodí. Významným faktorom pre celkové náklady lodí je palivo a náklady za elektrickú energiu. Palivové náklady sa líšia, no palivo s nižším obsahom síry je spravidla drahšie ako palivo s vyšším obsahom síry. Zatraktívniť využívanie pobrežnej elektrickej siete na lodiach kotviacich v prístave by takisto mala znížená daň z tejto elektrickej energie.
      Tabuľka 1

                  TYP LODE
                  Veľkosť pomocného motora

                  Celkové ročné systémové náklady

                  s daňou
                  nízke ceny paliva

                  bez dane
                  vysoké ceny paliva

                  (EUR/kotvisko/rok)

                  (EUR/kotvisko/rok)

                  NOVÁ

                  Malá

                  164 659

                  82 315

                  Stredná

                  269 416

                  39 904

                  Veľká

                  521 630

                  –72 298

                  MODERNIZOVANÁ

                  Malá

                  202 783

                  120 439

                  Stredná

                  324 402

                  94 890

                  Veľká

                  617 999

                  24 071

            4.   Porovnanie výhod a nákladov
      Ročné finančné výhody zo zníženia objemu spomenutých štyroch látok znečisťujúcich ovzdušie v 500 kotviskách by pri použití paliva s 0,1 % obsahom síry boli 103 miliónov až 284 miliónov EUR a pri použití paliva s 2,7 % obsahom síry 252 miliónov až 708 miliónov EUR. Rozpätie hodnôt závisí od rozličných metodologických faktorov vrátane predpokladanej dĺžky štatistického života. Viac podrobností nájdete v hodnotení vplyvu tematickej stratégii o znečistení ovzdušia (3).
      Celkové ročné systémové náklady na kotvisko, uvedené v tabuľke 1, závisia od troch faktorov: veľkosti lodného motora, toho, či sa technológia zavádza na novej, alebo starej lodi, a od nákladov na elektrickú energiu a lodné palivá. V hodnotení vplyvu sa odhaduje, že za predpokladu nízkych cien paliva a plného daňového zaťaženia lodí z elektrickej energie sú náklady lodí, ktoré v 500 kotviskách využívajú pobrežnú elektrickú sieť, ročne o 185 miliónov EUR vyššie ako náklady lodí, ktoré v kotvisku využívajú na výrobu elektrickej energie lodné palivo. Za predpokladu vyšších cien paliva a úplnej výnimky z dane z elektrickej energie by sa celkové náklady znížili o 80 % približne na 34 miliónov EUR ročne.
      Z týchto údajov vyplýva, že v mnohých situáciách výhody využívania pobrežnej elektrickej siete vyvážia náklady naň. V mnohých prípadoch sú výhody mnohonásobne väčšie než náklady.
      5.   Záver
      Výhody využívania pobrežnej elektrickej siete a náklady naň sa podstatne líšia v závislosti od existujúcej konfigurácie a lokality prístavu, kotviska a lode. To znamená, že jeho nákladovú efektívnosť je nutné overovať v jednotlivých prípadoch osobitne a že úsilie o priame zníženie emisií z lodných motorov by malo pokračovať.
      Z ekologického hľadiska dosahuje využívanie pobrežnej elektrickej siete oveľa výraznejšie zníženie objemu emisií, ako sa dosahuje, keď lode v kotvisku využívajú palivo s 0,1 % obsahom síry (ako od roku 2010 stanovuje smernica 2005/33/ES), najmä v prípade NOx a tuhých častíc. Preto by sa malo obzvlášť zvážiť v prístavoch, kde emisie NOx a tuhých častíc sú jednou z príčin problémov s miestnou kvalitou ovzdušia, ako napríklad prekročené limitné hodnoty ozónu a tuhých častíc v okolitom ovzduší.
      Z údajov všeobecne vyplýva, že pre lode s väčšími motormi, ktoré pravidelne kotvia v tých istých prístavoch, by využívanie pobrežnej elektrickej energie bolo tak z ekologického, ako aj z ekonomického hľadiska výhodnejšie ako používanie paliva s 0,1 % obsahom síry. Z ekonomického hľadiska by využívanie pobrežnej elektrickej siete malo priniesť úspory porovnateľné s úsporami spojenými s novými loďami, ktoré používajú palivá s malým obsahom síry a pravidelne kotvia v tých istých prístavoch, najmä – ale nielen – ak by sa využili daňové úľavy z dane z elektrickej energie, ktoré povoľuje smernica 2003/96/ES. Členské štáty a miestne orgány budú možno chcieť zvážiť iné prostriedky, ktoré by mohli byť motiváciou pre investície prístavov na zriadenie a využívanie infraštruktúry pobrežnej elektrickej siete.

         (1)  Pozri: http://www.europa.eu.int/comm/environment/air/pdf/task2_shore-side.pdf

         (2)  Pozri: http://europa.eu.int/comm/environment/air/cafe/activities/pdf/cafe_cba_externalities.pdf (s. 4). Hodnoty sú priemery krajín (mestské a vidiecke oblasti spolu), preto výhody môžu byť vyššie v prístavoch pri centrách miest.

         (3)  SEK(2005) 1133.


				|

		52013DC0365

			Odporúčanie ODPORÚČANIA RADY, ktoré sa týka národného programu reforiem Litvy na rok 2013 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady ku konvergenčnému programu Litvy na roky 2012 – 2016 /* COM/2013/0365 final */

			   	Odporúčanie
ODPORÚČANIA RADY,
ktoré sa týka národného programu reforiem
Litvy na rok 2013
a ktorým sa predkladá stanovisko Rady ku konvergenčnému programu Litvy na roky
2012 – 2016
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní
Európskej únie, a najmä na jej článok 121 ods. 2 a článok 148 ods. 4,
so zreteľom na nariadenie Rady (ES)
č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi
rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii[1], a najmä na jeho článok 9
ods. 2,
so zreteľom na odporúčania Európskej
komisie[2],
so zreteľom na uznesenia Európskeho
parlamentu[3],
so zreteľom na závery Európskej rady,
so zreteľom na stanovisko Výboru pre
zamestnanosť,
po porade s Hospodárskym a finančným
výborom,
keďže:
(1)       Európska rada 26. marca 2010
schválila návrh Komisie o iniciovaní novej stratégie pre rast a
zamestnanosť nazvanej Európa 2020 založenej na posilnenej koordinácii
hospodárskych politík, ktorá sa zameria na kľúčové oblasti,
v súvislosti s ktorými je potrebné vykonať opatrenia na oživenie
potenciálu Európy v oblasti udržateľného rastu a konkurencieschopnosti.
(2)       Rada 13. júla 2010 prijala na
základe návrhov Komisie odporúčanie o hlavných usmerneniach pre
hospodárske politiky členských štátov a Únie (2010 až 2014)
a 21. októbra 2010 Rada prijala rozhodnutie týkajúce sa usmernení pre
politiky zamestnanosti členských štátov[4],
ktoré spolu tvoria „integrované usmernenia“. Členské štáty boli vyzvané,
aby tieto integrované usmernenia zohľadnili vo svojej vnútroštátnej
hospodárskej politike a politike zamestnanosti.
(3)       Hlavy štátov alebo
predsedovia vlád sa 29. júna 2012 dohodli na Pakte pre rast a zamestnanosť,
ktorý poskytol ucelený rámec opatrení na vnútroštátnej úrovni, na úrovni
EÚ aj na úrovni eurozóny, a to s využitím všetkých dostupných stimulov,
nástrojov a politík. Rozhodli o opatrení, ktoré treba prijať na úrovni
členských štátov, a predovšetkým vyjadrili plné odhodlanie dosiahnuť
ciele stratégie Európa 2020 a vykonať odporúčania pre jednotlivé
krajiny.
(4)       Rada 6. júla 2012 prijala
odporúčanie k národnému programu reforiem Litvy na rok 2012 a predložila
stanovisko k aktualizovanému konvergenčnému programu Litvy na roky
2011 – 2015.
(5)       Komisia 28. novembra 2012
prijala ročný prieskum rastu[5],
čo znamenalo začiatok európskeho semestra koordinácie hospodárskej
politiky na rok 2013. Komisia zároveň 28. novembra 2012 na základe
nariadenia (EÚ) č. 1176/2011 prijala správu o mechanizme varovania[6], v ktorej neurčila Litvu
za jeden z členských štátov, v súvislosti s ktorým sa vykoná
hĺbkové preskúmanie.
(6)       Európska rada schválila 14.
marca 2013 priority na zabezpečenie finančnej stability, fiškálnej
konsolidácie, ako aj opatrenia na posilnenie rastu. Zdôraznila potrebu
presadzovania diferencovanej fiškálnej konsolidácie, ktorá bude podporovať
rast, obnovenia bežných úverových podmienok pre hospodárstvo, podporovania
rastu a konkurencieschopnosti, riešenia nezamestnanosti a sociálnych
dôsledkov krízy, ako aj potrebu modernizácie verejnej správy.
(7)       Litva predložila 9. apríla
2013 svoj aktualizovaný národný program reforiem na rok 2013 a 26. apríla
2013 predložila svoj konvergenčný program na obdobie rokov
2012 – 2016. S cieľom zohľadniť prepojenia medzi nimi
sa obidva programy posudzovali súčasne.
(8)       Vychádzajúc z posúdenia
konvergenčného programu na rok 2013 podľa nariadenia Rady (ES)
č. 1466/97 Rada zastáva názor, že makroekonomický scenár, na ktorom sú
založené rozpočtové prognózy programu, je realistický a vo
všeobecnosti v súlade s posúdením v prognóze Komisie z jari. Po
ambicióznej fiškálnej konsolidácii uskutočňovanej od roku 2009 sa
deficit verejných financií znížil v roku 2012 na 3,2 % HDP, čo sa pri
zohľadnení nákladov na systémovú dôchodkovú reformu považuje za
dostatočné na zrušenie rozhodnutia o existencii nadmerného deficitu.
K zníženie deficitu do istej miery došlo na základe výrazného
hospodárskeho rastu a dočasného zmrazenia výdavkov. V programe
sa zmenil strednodobý cieľ z +0,5 % na ‑1,0 %,
čo je stále v súlade s cieľmi Paktu stability a rastu.
Cieľom rozpočtovej stratégie načrtnutej v programe je
dosiahnuť strednodobý cieľ do roku 2016. Na základe
(prepočítaného) štrukturálneho rozpočtového salda je ročný
pokrok smerom k strednodobému cieľu v štrukturálnom vyjadrení
vyšší než 0,5 % HDP. V rámci programového obdobia sa dosiahla
referenčná hodnota pre výdavky. Úprava je mierne sústredená na
začiatok obdobia a zakladá sa najmä na obmedzení výdavkov, je však len
čiastočne podporená konkrétnymi opatreniami vrátane jednorazových
opatrení, ktoré nie sú vždy špecifikované. Podľa prognózy Komisie sa v
roku 2013 očakáva štrukturálna úprava na úrovni 0,3 % HDP
a 0,0 % HDP v roku 2014, teda pod požadovaným pokrokom vo výške
0,5 % HDP, čo môže zároveň vyvolávať pochybnosti
o procese prispôsobovania podľa programu. Je potrebné určiť
ďalšie konsolidačné opatrenia a mali by sa zvážiť
štrukturálne reformy vrátane posunu k opatreniam založeným na príjmoch.
Verejný dlh zostáva pod úrovňou 60 % HDP, pričom v roku
2012 bol na úrovni 40,7 % a očakáva sa, že počas
programového obdobia mierne klesne. Kým v konvergentnom programe sa
očakáva, že dlh klesne v roku 2013 na 39,7 % a do roku 2016
klesne ďalej na 34,5 %, podľa prognózy Komisie má klesnúť
na 40,1 % HDP v roku 2013 a na 39,4 % v roku 2014. Tieto
rozdiely vznikli predovšetkým v dôsledku toho, že konvergenčný
program počíta s nižšími deficitmi.
(9)       Napriek tomu, že
v priebehu rokov došlo k zlepšeniu jej situácie, pokiaľ ide
o deficit, Litva stále nemá dostatočný fiškálny priestor, ktorý by
jej umožňoval odolávať nepriaznivým otrasom. Má však priestor pre
menej deformujúce zdanenie a ďalšie zlepšenie daňovej
disciplíny. Litva má stále najnižší pomer daní k HDP v EÚ
a konsolidácia sa zameriava najmä na stranu výdavkov. Stále existuje
priestor na prehodnotenie dodatočných zdrojov daňových príjmov, ktoré
sú najmenej škodlivé pre rast, ako napríklad environmentálne dane
a periodické dane z nehnuteľností. Hoci Litva podnikla kroky na
zvýšenie príjmov z periodických daní z nehnuteľností, zdá sa, že
existuje priestor na ďalšie zlepšenie. Príjmy Litvy
z environmentálnych daní majú klesajúcu tendenciu a v roku 2011 boli
druhé najnižšie v EÚ, a to aj z dôvodu najnižšej úrovne daní z dopravy v
EÚ. To neuľahčuje snahy o zníženie vysokej energetickej
náročnosti hospodárstva Litvy. Zároveň by sa pri fiškálnej
konsolidácii mali uprednostňovať výdavky stimulujúce rast, napríklad
výdavky na výskum a vzdelávanie. Vykonanie právnych predpisov na
posilnenie fiškálneho rámca sa oneskorilo. Fiškálny rámec Litvy nedokázal
zabrániť procyklickej fiškálnej politike v rokoch vysokého rastu
a pravidlá nie sú dostatočné záväzné. Je potrebné zlepšiť
monitorovanie, zodpovednosť a vykonávanie rozpočtového postupu
a posilniť záväzný charakter strednodobého rámca.
(10)     Demografický vývoj je
z hľadiska dlhodobej fiškálnej udržateľnosti Litvy výzvou.
Komplexná dôchodková reforma, ktorá by sa zamerala tak na
udržateľnosť, ako aj na dostatočnosť dôchodkov, je preto aj
naďalej dôležitá. Dostatočnosť dôchodkov predstavuje výzvu,
keďže staršie obyvateľstvo čelí vysokému riziku chudoby a vylúčenia.
Reforma systému akumulácie dôchodkov z roku 2012 podporuje druhý pilier
akumulácie dôchodkov prostredníctvom finančných stimulov zo štátneho
rozpočtu. Taktiež zavádza možnosť odhlásiť sa zo súkromnej
akumulácie dôchodkov a vrátiť sa do fondu štátneho sociálneho
poistenia počas prechodného obdobia, ako aj postupné zvyšovanie
dôchodkového veku. Reforma nadobudne účinnosť od 1. januára 2014. Ide
síce o dôležité ale izolované kroky správnym smerom a je potrebné
vykonať významnejšie zmeny, najmä v rámci prvého dôchodkového piliera.
Okrem toho sú potrebné opatrenia, ktoré podporujú zamestnateľnosť
starších pracovníkov a pracovné prostredie prispôsobené starším
ľuďom.
(11)     Boj
s nezamestnanosťou a nízkou účasťou pracovnej sily
zostáva hlavnou výzvou. Vysoké miery nezamestnanosti sa obzvlášť dotýkajú
mladých pracovníkov a pracovníkov s nízkou kvalifikáciou. Nesúlad
medzi ponúkanými a požadovanými zručnosťami sa stal obzvlášť
zrejmým počas krízy a predstavuje narastajúci problém, ktorý
poukazuje na štrukturálne nedostatky v politikách v oblasti vzdelávania
a trhu práce. Z toho vyplývajúci nedostatok kvalifikovanej pracovnej
sily ešte znásobuje vysoká miera emigrácie. Preto sú v záujme zlepšenia
flexibility trhu práce a podpory účasti na trhu práce, najmä
pokiaľ ide o mladých ľudí, nekvalifikované osoby a starších
pracovníkov, potrebné dodatočné opatrenia. Celkový dosah aktívnych
opatrení trhu práce a finančných príspevkov pre jednotlivé opatrenia
je aj naďalej nedostatočný a opatrenia sú nedostatočne
zacielené na nezamestnaných s nízkou kvalifikáciou a dlhodobo
nezamestnaných. Komplexné prehodnotenie pracovného práva, so zapojením
sociálnych partnerov, by mohlo pomôcť identifikovať zbytočné
obmedzenia a administratívne prekážky, ktoré majú vplyv na flexibilné pracovné
zmluvy, ustanovenia o prepúšťaní a opatrenia flexibilného režimu
pracovného času. Učňovské vzdelávanie a stáže by sa mohli viac
zatraktívniť v záujme zabezpečenia účinnejšieho prechodu zo
vzdelávacieho procesu na trh práce.
(12)     Chudoba a sociálne
vylúčenie sú stále znepokojujúco vysoké. Obavy vyvoláva najmä zvýšenie
chudoby detí. Reformné opatrenia v oblasti peňažnej sociálnej pomoci,
ktoré majú za cieľ zvýšiť pracovné stimuly (zamestnanecké výhody pre
dlhodobo nezamestnaných, postupné znižovanie sociálnych dávok pre neaktívnych
ľudí v produktívnom veku) a znížiť chudobu sa začali
vykonávať v roku 2012. Pilotný projekt v piatich obciach priniesol
impozantné výsledky, pokiaľ ide o úspory výdavkov a lepšie
zameranie sa na príjemcov. Teraz je potrebné, aby sa zaviedol monitorovací
systém s cieľom posúdiť jeho efektívnosť a jeho vplyv na
boj proti chudobe a vylúčeniu. Reforma by mala byť takisto prepojená
s aktivačnými opatreniami podnecujúcimi účasť, a to najmä pre
dlhodobých príjemcov sociálnej pomoci. Opatrenia prijaté na zníženie chudoby
zahŕňajú rozšírenie dosahu sociálnych dávok a novú metódu
výpočtu výšky dávok. Navyše 1. januára 2013 došlo k zvýšeniu
minimálnej mzdy o 18 %, čo by mohlo pomôcť znížiť pascu
nečinnosti a chudobu zamestnaných osôb. Tieto opatrenia sa však zdajú
byť nedostatočné vzhľadom na rozmer problému a chýba
komplexná stratégia alebo akčný plán na boj s chudobou.
(13)     Vláda uskutočňuje od
roku 2010 ambicióznu reformu štátnych podnikov (ŠP). Ide o relevantnú
a vierohodnú reformu, ktorá zahŕňa legislatívne, ako aj organizačné
zmeny. Regulačné aspekty reformy sa už zaviedli a dosiahol sa
rozsiahly súlad s požiadavkami na podávanie správ. Teraz je potrebné
zabrániť konfliktom záujmov v súvislosti s regulačnými
a neregulačnými funkciami a rozlišovať medzi
komerčnými a nekomerčnými činnosťami ŠP. Úplné
vykonanie reformy by mohlo prispieť k podpore konkurencieschopnosti
a rastu. Zásadný význam bude mať preto monitorovanie dodržiavania
právnych predpisov.
(14)     Prepojenie elektrických sietí a rozvodní plynu na susediace krajiny je
stále nedostatočné. V dôsledku toho je hospodárska súťaž
v energetickom odvetví veľmi obmedzená a ceny energií sú vysoké.
Okrem toho energetická efektívnosť zostáva aj naďalej problémom.
Pokrok v renovácii budov, vrátane renovácie súvisiacej s investíciami
z holdingového fondu JESSICA je pomalý a v oblasti renovácie
súkromných obytných priestorov stále pretrvávajú veľké problémy.
(15)     Komisia vykonala v kontexte
európskeho semestra komplexnú analýzu hospodárskej politiky Litvy. Posúdila
konvergenčný program a národný program reforiem. Zohľadnila nielen
ich význam pre udržateľnú fiškálnu a sociálno-ekonomickú politiku v Litve,
ale aj ich súlad s pravidlami a usmerneniami EÚ vzhľadom na potrebu
posilniť celkovú správu ekonomických záležitostí Európskej únie tým, že
poskytne vstupy na úrovni EÚ pre budúce vnútroštátne rozhodnutia . Jej
odporúčania v rámci európskeho semestra sú premietnuté do nižšie uvedených
odporúčaní 1 až 6.
(16)     Rada na základe tohto
posúdenia preskúmala konvergenčný program Litvy a jej stanovisko[7] je premietnuté najmä do nižšie
uvedeného odporúčania 1,
TÝMTO ODPORÚČA, aby Litva prijala
v období rokov 2013 – 2014 opatrenia s cieľom:
1.           Zabezpečiť fiškálnu
konsolidáciu, ktorá podporuje rast, a vykonať rozpočtovú
stratégiu podľa plánu v snahe o štrukturálnu úpravu, ktorá Litve
umožní dosiahnuť strednodobý cieľ. Uprednostniť výdavky
podporujúce rast. Posilniť fiškálny rámec najmä zavedením
vynútiteľných a záväzných výdavkových stropov v strednodobom rozpočtovom
rámci. Prehodnotiť daňový systém a zvážiť zvýšenie tých daní,
ktoré sú najmenej škodlivé pre rast, akými sú periodické dane z
nehnuteľností a environmentálne dane, vrátane zavedenia dane
z automobilov pri súčasnom posilňovaní daňovej disciplíny.
2.           Prijať
a vykonať právne predpisy týkajúce sa komplexnej reformy dôchodkového
systému. Uviesť do súladu so zákonným vekom odchodu do dôchodku so
strednou dĺžkou života, obmedziť prístup k predčasnému
odchodu do dôchodku, stanoviť jasné pravidlá valorizácie dôchodkov a
podporovať využívanie doplnkových systémov sporenia pri súčasnom
zabezpečení vykonávania prebiehajúcich reforiem. Podporiť dôchodkovú
reformu opatreniami, ktoré napomáhajú zamestnateľnosť starších
pracovníkov.
3.           Riešiť problém vysokej
nezamestnanosti osôb s nízkou kvalifikáciou a dlhodobo nezamestnaných zameraním
zdrojov na aktívne politiky trhu práce a súčasným zvyšovaním ich dosahu
a efektivity. Zlepšiť zamestnateľnosť mladých ľudí,
napríklad prostredníctvom záruky pre mladých, zlepšiť vykonávanie
a účinnosť programov učňovskej prípravy
a riešiť pretrvávajúci nesúlad medzi ponúkanými a požadovanými
zručnosťami. Preskúmať v konzultácii so sociálnymi
partnermi primeranosť pracovnoprávnych predpisov týkajúcich sa
flexibilných pracovných zmlúv, ustanovení o prepúšťaní a opatrení flexibilného
pracovného času.
4.           Vykonať konkrétne
opatrenia zacielené na zníženie chudoby a sociálneho vylúčenia.
Posilniť prepojenia medzi peňažnou sociálnou pomocou
a aktivačnými opatreniami.
5.           Dokončiť
vykonávanie reformy štátnych podnikov, najmä s cieľom zabezpečiť
oddelenie vlastníckych a regulačných funkcií a dôkladne monitorovať
súlad s požiadavkami reformy.
6.           Zintenzívniť opatrenia
na zvýšenie energetickej účinnosti budov, a to aj prostredníctvom
odstránenia demotivačných faktorov a rýchlej implementácie holdingového
fondu. Podporovať hospodársku súťaž v rámci energetických sietí
prostredníctvom zlepšenia prepojenia s inými členskými štátmi v
oblasti elektrickej energie a plynárenstva.
V Bruseli
                                                                       Za
Radu
                                                                       predseda
[1]               Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               COM(2013) 365 final.
[3]               P7_TA(2013)0052 a P7_TA(2013)0053.
[4]               2013/208/EÚ z 22. apríla 2013.
[5]               COM(2012) 750 final.
[6]               COM(2012) 751 final.
[7]               Podľa článku 9 ods. 2 nariadenia Rady (ES)
č. 1466/97.


title: Odporúčanie Rady, z  10. júla 2012 , ktoré sa týka národného programu reforiem Švédska na rok 2012 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady ku konvergenčnému programu Švédska na roky 2012 – 2015

text:
               24.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 219/85

         ODPORÚČANIE RADY,
   z 10. júla 2012,
   ktoré sa týka národného programu reforiem Švédska na rok 2012 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady ku konvergenčnému programu Švédska na roky 2012 – 2015
   2012/C 219/25
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej Únie, a najmä na jej článok 121 ods. 2 a článok 148 ods. 4,
   so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii (1), a najmä na jeho článok 9 ods. 2,
   so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1176/2011 zo 16. novembra 2011 o prevencii a náprave makroekonomických nerovnováh (2), a najmä na jeho článok 6 ods. 1,
   so zreteľom na odporúčanie Európskej komisie,
   so zreteľom na závery Európskej rady,
   so zreteľom na stanovisko Výboru pre zamestnanosť,
   po porade s Hospodárskym a finančným výborom,
   keďže:

               (1)

               Európska rada 26. marca 2010 schválila návrh Komisie o zahájení novej stratégie pre zamestnanosť a rast nazvanej Európa 2020, založenej na posilnenej koordinácii hospodárskych politík, ktorá sa zameriava na kľúčové oblasti, v ktorých sú potrebné opatrenia na oživenie potenciálu Európy v oblasti udržateľného rastu a konkurencieschopnosti.

               (2)

               Rada 13. júla 2010 prijala odporúčanie o hlavných smeroch hospodárskych politík členských štátov a Únie (2010 až 2014) a 21. októbra 2010 Rada prijala rozhodnutie týkajúce sa usmernení pre politiky zamestnanosti členských štátov (3), ktoré spolu tvoria „integrované usmernenia“. Členské štáty boli vyzvané, aby tieto integrované usmernenia zohľadnili vo svojej vnútroštátnej hospodárskej politike a politike zamestnanosti.

               (3)

               Rada 12. júla 2011 prijala odporúčanie (4), ktoré sa týka národného programu reforiem Švédska na rok 2011 a vydala svoje stanovisko k aktualizovanému konvergenčnému programu Švédska na roky 2011 – 2014.

               (4)

               Komisia 23. novembra 2011 prijala druhý ročný prieskum rastu, čo znamenalo začiatok druhého európskeho semestra a integrovanej koordinácie politiky ex-ante, ktorá je zakotvená v stratégii Európa 2020. Komisia 14. februára 2012 prijala na základe nariadenia (EÚ) č. 1176/2011 správu o mechanizme varovania, v ktorej určila Švédsko za jeden z členských štátov, vo vzťahu ku ktorému sa vykoná hĺbkové preskúmanie.

               (5)

               Rada 1. decembra 2011 prijala závery, v ktorých vyzvala Výbor pre sociálnu ochranu, aby v spolupráci s Výborom pre zamestnanosť a ďalšími výbormi predložil svoje vyjadrenie k opatreniam odporúčaným v rámci cyklu politík stratégie Európa 2020. Toto vyjadrenie je súčasťou stanoviska Výboru pre zamestnanosť.

               (6)

               Európsky parlament je náležite zapojený do európskeho semestra v súlade s nariadením (ES) č. 1466/97 a 15. februára 2012 prijal uznesenie o zamestnanosti a sociálnych aspektoch v ročnom prieskume rastu 2012 a uznesenie o príspevku k ročnému prieskumu rastu 2012.

               (7)

               Európska rada 2. marca 2012 schválila priority na zabezpečenie finančnej stability, fiškálnej konsolidácie a opatrenia na posilnenie rastu. Zdôraznila potrebu presadzovania diferencovanej fiškálnej konsolidácie, ktorá bude podporovať rast, obnovy bežných úverových podmienok pre hospodárstvo, podpory rastu a konkurencieschopnosti, riešenia nezamestnanosti a sociálnych dôsledkov krízy, ako aj potrebu modernizácie verejnej správy.

               (8)

               Švédsko 20. apríla 2012 predložilo svoj konvergenčný program, ktorý sa vzťahuje na obdobie rokov 2012 – 2015 a svoj národný program reforiem na rok 2012. S cieľom zohľadniť prepojenia medzi nimi sa obidva programy posudzovali súčasne. Komisia v hĺbkovom preskúmaní podľa článku 5 nariadenia (EÚ) č. 1176/2011 takisto posúdila, či je Švédsko postihnuté makroekonomickou nerovnováhou. Komisia dospela vo svojom hĺbkovom preskúmaní k záveru, že Švédsko zažíva nerovnováhu, hoci nie je nadmerná.

               (9)

               Vychádzajúc z posúdenia konvergenčného programu podľa článku 5 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1466/97 Rada zastáva názor, že makroekonomický scenár, na ktorom sú založené rozpočtové prognózy programu, je v prípade roku 2012 realistický a v prípade rokov 2013 – 2015 optimistický pri očakávanom raste HDP v priemere okolo 3,5 %. V prognóze útvarov Komisie z jari 2012 sa v roku 2013 predpokladá rast HDP vo výške 2,1 %. Cieľom rozpočtovej stratégie načrtnutej v konvergenčnom programe je zabezpečiť dlhodobú udržateľnosť dodržiavaním pravidiel švédskeho fiškálneho rámca vrátane cieľa v podobe prebytku čistých pôžičiek verejnej správy vo výške 1 % HDP v priebehu celého cyklu. Cieľom stratégie je takisto splniť požiadavky Paktu o stabilite a raste, najmä dodržanie referenčnej hodnoty 3 % HDP. V konvergenčnom programe sa zmenil strednodobý rozpočtový cieľ z prebytku verejných financií vo výške 1,0 % HDP na deficit vo výške 1,0 % HDP. Nový strednodobý rozpočtový cieľ primerane odráža požiadavky Paktu o stabilite a raste. V dôsledku tejto zmeny je pravdepodobné, že strednodobý rozpočtový cieľ, na základe (prepočítaného) štrukturálneho rozpočtového salda, sa v priebehu programového obdobia dosiahne, a to aj po zohľadnení pravdepodobnosti ďalších expanzívnych diskrečných opatrení v roku 2013 alebo 2014. Určité riziká poklesu ohrozujúce rozpočtové prognózy od roku 2013 sú viazané na optimistické makroekonomické predpoklady. Plánovaný rast výdavkov verejnej správy by po zohľadnení diskrečných opatrení na strane príjmov bol v súlade referenčnou hodnotou pre výdavky stanovenou v Pakte o stabilite a raste. Pomer dlhu k DPH je pod 60 % HDP a v priebehu programového obdobia sa podľa konvergenčného programu predpokladá jeho ďalšie znižovanie.

               (10)

               Hĺbkový prieskum vykonaný Komisiou podľa článku 5 nariadenia (EÚ) č. 1176/2011 potvrdil, že Švédsko má dosť vysokú úroveň zadlženia domácností. Hoci sa situácia na trhu s bývaním a hypotekárnom trhu v roku 2011 stabilizovala, naďalej pretrváva niekoľko štrukturálnych deformácií, ktoré ohrozujú stabilitu týchto trhov z dlhodobého hľadiska. Prijali sa príslušné opatrenia na posilnenie odolnosti finančného sektora. V súčasnosti je však zavedených niekoľko politík, ktoré môžu prispieť k volatilite na švédskom trhu s bývaním a ku kumulácii hypotekárneho dlhu, ktorým sa venovala menšia pozornosť: štedrý daňový odpočet úrokových platieb a nízke dane z nehnuteľného majetku, nízka miera amortizácie a prísna regulácia nájomného. Na strane ponuky bráni flexibilite ponuky bývania miestny monopol v plánovaní výstavby, zdĺhavé procesy územného plánovania a nedostatok konkurencie.

               (11)

               Napriek všeobecnému zlepšeniu situácie na trhu práce v roku 2011 je miera nezamestnanosti mladých ľudí a zraniteľných skupín naďalej vysoká, a to najmä v prípade ľudí z prostredia migrantov. Švédsko v súčasnosti na vyriešenie tejto situácie zavádza niekoľko opatrení aktívnej politiky trhu práce a uskutočňuje reformy v oblasti vzdelávania. Hoci je príliš skoro na hodnotenie vplyvu týchto opatrení, väčšina z nich sa zdá byť relevantná a dôveryhodná. Význam a účinnosť hlavného opatrenia zameraného na zamestnanosť mladých ľudí – zníženie DPH pre reštauračné a stravovacie služby – sú však otázne a je potrebné ich posúdiť. Navyše úroveň úsilia by sa mohla zvýšiť, ak by sa problémy riešili v širšej miere, a to aj zaoberaním sa pomerne vysokými mzdami na dolnom konci mzdovej stupnice a rozdielmi v pracovnoprávnej ochrane medzi stálymi a dočasnými zamestnancami.

               (12)

               Švédsko má v rámci EÚ druhé najvyššie výdavky na výskum a vývoj (vyjadrené ako percentuálny podiel na HDP) a podľa prehľadu výsledkov výskumu a inovácií v Únii sa považuje za lídra v inováciách. Pokiaľ však ide o komercializáciu inovatívnych produktov, Švédsko je pod priemerom EÚ a vykazuje negatívny trend. Navyše sa zdá, že Švédsko zaostáva vo vytváraní rýchlorastúcich inovatívnych podnikov. Celková silná pozícia Švédska v oblasti výskumu a vývoja je navyše zraniteľná pre jeho silnú závislosť od niekoľkých veľkých nadnárodných spoločností, ktoré čoraz viac premiestňujú svoje činnosti v oblasti výskumu a vývoja za hranice Švédska. Tieto otázky by sa mali riešiť v novom návrhu zákona o výskume a inováciách, ktorý sa má prijať na jeseň roku 2012.

               (13)

               Komisia vykonala v kontexte európskeho semestra dôkladnú analýzu hospodárskej politiky Švédska. Posúdila konvergenčný program a národný program reforiem a predstavila hĺbkové preskúmanie. Zohľadnila nielen ich význam pre udržateľnú fiškálnu a sociálno-ekonomickú politiku vo Švédsku, ale aj ich súlad s pravidlami a usmerneniami EÚ vzhľadom na potrebu posilniť celkové hospodárske riadenie Únie tým, že sa poskytnú vstupy na úrovni EÚ do budúceho vnútroštátneho rozhodovania. Jej odporúčania v rámci európskeho semestra sú premietnuté do nižšie uvedených odporúčaní 1 až 4.

               (14)

               Rada na základe tohto posúdenia preskúmala konvergenčný program Švédska a jej stanovisko (5) je premietnuté najmä do nižšie uvedeného odporúčania 1.

               (15)

               Rada na základe hĺbkového preskúmania vykonaného Komisiou a na základe tohto posúdenia preskúmala národný program reforiem a konvergenčný program. Jej odporúčania podľa článku 6 nariadenia (EÚ) č. 1176/2011 sú premietnuté najmä do nižšie uvedeného odporúčania 2,

         TÝMTO ODPORÚČA, aby Švédsko prijalo v období rokov 2012 – 2013 opatrenia s cieľom:

               1.

               V roku 2012 a v nasledujúcich rokoch zachovať zdravú fiškálnu pozíciu vykonaním rozpočtovej stratégie podľa plánu a ďalším zabezpečením dosahovania strednodobého rozpočtového cieľa.

               2.

               Vykonať ďalšie preventívne opatrenia na posilnenie stability trhu s bývaním a hypotekárneho trhu v strednodobom horizonte, a to aj posilnením obozretnej úverovej politiky, znižovaním tendencie k zadlžovaniu pri financovaní investícií do bývania a riešením prekážok v ponuke bývania a regulácii nájomného.

               3.

               Vykonať ďalšie opatrenia na zvýšenie účasti mladých ľudí a zraniteľných skupín na trhu práce napríklad zvyšovaním efektívnosti aktívnych opatrení na trhu práce, uľahčovaním prechodu zo školy do pracovného procesu, podporovaním politík zameraných na zvýšenie dopytu po zraniteľných skupinách a zlepšovaním fungovania trhu práce. Preskúmať účinnosť súčasnej zníženej sadzby DPH pre reštauračné a stravovacie služby v snahe podporiť vytváranie pracovných miest.

               4.

               Prijať ďalšie opatrenia v nadchádzajúcom návrhu zákona o výskume a inováciách s cieľom naďalej zlepšovať excelentnosť vo výskume a zamerať sa na zlepšovanie komercializácie inovatívnych produktov a vývoja nových technológií.

      V Bruseli 10. júla 2012

            Za Radu

            predseda

         V. SHIARLY

      (1)  Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Ú. v. EÚ L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Platnosť predĺžená na rok 2012 rozhodnutím Rady 2012/238/EÚ z 26. apríla 2012 o usmerneniach pre politiky zamestnanosti členských štátov (Ú. v. EÚ L 119, 4.5.2012, s. 47).

      (4)  Ú. v. EÚ C 217, 23.7.2011, s. 9.

      (5)  Podľa článku 9 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1466/97.