				|

		52012DC0311

			Odporúčanie pre ODPORÚČANIA RADY týkajúce sa národného programu reforiem Estónska na rok 2012, ktorým sa predkladá stanovisko Rady k aktualizovanému programu stability Estónska na roky 2012 – 2015 /* COM/2012/0311 final - 2012/ () */

			   	Odporúčanie
ODPORÚČANIE RADY
týkajúce sa národného programu reforiem
Estónska na rok 2012,
ktorým sa predkladá stanovisko Rady k aktualizovanému programu stability
Estónska
na roky 2012 – 2015
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej
Únie, a najmä na jej článok 121 ods. 2 a článok 148 ods. 4,
so zreteľom na nariadenie Rady (ES)
č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi
rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami
a ich koordinácii[1],
a najmä na jeho článok 5 ods. 2,
so zreteľom na odporúčanie Európskej
komisie[2],
so zreteľom na závery Európskej rady,
so zreteľom na uznesenia Európskeho
parlamentu[3],

so zreteľom na stanovisko Výboru pre
zamestnanosť,
po porade s Hospodárskym a finančným
výborom,
keďže:
(1)       Európska rada 26. marca 2010
schválila návrh Európskej komisie o iniciovaní novej stratégie pre
zamestnanosť a rast nazvanej Európa 2020, založenej na posilnenej
koordinácii hospodárskych politík, ktorá sa zameria na kľúčové
oblasti, v ktorých sú potrebné opatrenia na oživenie potenciálu Európy v
oblasti udržateľného rastu a konkurencieschopnosti.
(2)       Rada 13. júla 2010 prijala
odporúčanie týkajúce sa všeobecných usmernení pre hospodárske
politiky členských štátov a Únie (2010 až 2014) a 21. októbra 2010 prijala
rozhodnutie o usmerneniach pre politiky zamestnanosti členských
štátov[4],
ktoré spolu tvoria „integrované usmernenia“. Členské štáty boli vyzvané,
aby tieto integrované usmernenia zohľadnili vo svojej vnútroštátnej
hospodárskej politike a politike zamestnanosti.
(3)       Rada 12. júla 2011 prijala
odporúčanie, ktoré sa týka národného programu reforiem Estónska na rok
2011, a vydala stanovisko k aktualizovanému programu stability Estónska na roky
2011 – 2014.
(4)       Komisia 23. novembra 2011
prijala druhý ročný prieskum rastu, čo znamená začiatok druhého
európskeho semestra ex-ante a integrovanej koordinácie politiky, ktorá
je zakotvená v stratégii Európa 2020. Komisia 14. februára 2012 prijala na
základe nariadenia (EÚ) č. 1176/2011 správu o mechanizme varovania[5], v ktorej neurčila
Estónsko za jeden z členských štátov, vo vzťahu ku ktorému sa vykoná
hĺbkové preskúmanie.
(5)       Európska rada 2. marca 2012
schválila priority na zabezpečenie finančnej stability, fiškálnej
konsolidácie a opatrenia na posilnenie rastu. Zdôraznila potrebu presadzovania
diferencovanej fiškálnej konsolidácie, ktorá bude podporovať rast, obnovy
bežných úverových podmienok pre hospodárstvo, podpory rastu
a konkurencieschopnosti, zníženia nezamestnanosti a vyriešenia sociálnych
dôsledkov krízy, ako aj potrebu modernizácie verejnej správy. Vyzvala
členské štáty, aby vykonali odporúčania rady pre jednotlivé krajiny
na rok 2011 a aby tieto priority premietli do konkrétnych opatrení, ktoré
zahrnú do svojich programov stability alebo konvergenčných programov a do
svojich národných programov reforiem.
(6)       Európska rada 2. marca 2012
takisto vyzvala členské štáty, ktoré sa zúčastňujú na Pakte Euro
Plus, aby svoje záväzky predložili včas na to, aby mohli byť zaradené
do ich programov stability alebo konvergenčných programov a do ich
národných programov reforiem.
(7)       Estónsko 26. apríla 2012
predložilo svoj program stability na obdobie roky 2012 – 2015 a svoj národný
program reforiem na rok 2012. S cieľom zohľadniť prepojenia
medzi nimi sa obidva programy posudzovali súčasne.
(8)       Vychádzajúc z posúdenia
programu stability podľa článku 5 ods. 1 nariadenia Rady
(ES) č. 1466/97 Rada zastáva názor, že makroekonomický scenár uvedený
v programe, ktorý tvorí základ rozpočtových prognóz, je realistický pre
roky 2012 – 2013, v ktorých sa predpokladá, že rast HDP dosiahne
v priemere okolo 2,4 %. V prognóze Komisie z jari 2012 sa v
roku 2013 počíta s 3,8 % rastom HDP. Cieľom rozpočtovej
stratégie načrtnutej v programe je zabezpečiť
udržateľnú fiškálnu politiku, ktorá podporuje vyvážený rast, dosiahnutím
štrukturálneho prebytku a súčasným zabezpečením
dostatočných kapitálových rezerv a znížením daňového
zaťaženia práce. Cieľom stratégie je tiež splniť požiadavky
Paktu o stabilite a raste. Program je zameraný na prekročenie
strednodobého rozpočtového cieľa, ktorý spočíva vo vytváraní
štrukturálneho prebytku od roku 2012. Strednodobý rozpočtový cieľ
primerane zodpovedá požiadavkám Paktu o stabilite a raste. Na základe
(prepočítaného) štrukturálneho rozpočtového salda[6] je miera rastu verejných
výdavkov pri zohľadnení diskrečným príjmových opatrení v súlade
s referenčnou hodnotou pre výdavky podľa Paktu o stabilite a
raste vo všetkých rokoch okrem roku 2013 (v ktorom sa plánuje
dosiahnuť strednodobý rozpočtový cieľ) a roku 2014. Súbežne
je cieľom programu dosahovať celkové prebytky od roku 2014. Pomer
zadlženosti je hlboko pod úrovňou 60 % HDP a podľa programu
pravdepodobne klesne po roku 2013 na okolo 10 % v roku 2015.
(9)       Estónsko dosiahlo v roku
2011 značný rozpočtový prebytok. Prognózovaná miera hospodárskeho
rastu na rok 2012 sa v prognóze Komisie z jari 2012 zdá byť omnoho
slabšia než v roku 2011, keďže klesá zo 7,6 % na 1,6 %, a preto
je potrebná ďalšia kontrola efektivity výdavkov. Estónska plánuje
zaviesť v roku 2012 štrukturálne rozpočtové pravidlo, ktoré má
pomôcť pri kontrole výdavkov. Pravidlo by malo byť doplnené
posilnením záväznosti viacročných cieľov na strane výdavkov
hneď, ako bude toto rozpočtové pravidlo zavedené. Estónsko teda
v tejto oblasti čiastočne vykonalo odporúčania z roku 2011.
(10)     Pokiaľ ide o trh práce,
v oblasti zdanenia práce sa podniklo niekoľko krokov. Je však stále
možné zlepšiť stimuly, ktoré by motivovali ľudí pracovať,
riešením narastajúceho trendu poberať invalidné dôchodky a dávky
v pracovnej neschopnosti a zabezpečením toho, aby sa pracovníkom
s nízkymi i vysokými príjmami, ktorí poberajú dávky
v nezamestnanosti a rodičovské príspevky, oplatilo
pracovať. Hoci sa vynakladá sľubné úsilie na zníženie vysokej
nezamestnanosti, dlhodobá nezamestnanosť a nezamestnanosť
mládeže je stále vysoká. V dôsledku toho sa zvyšuje riziko chudoby detí v
domácnostiach nezamestnaných, a musí sa preto riešiť účinnými
sociálnymi službami vrátane služieb starostlivosti o rodinu. Samotná podpora
rodiny by mohla byť efektívnejšia rozpočtovo neutrálnym spôsobom, ak
by sa lepšie zamerala na prideľovanie rodičovských a rodinných
dávok a ak by sa odstránili neefektívne oslobodenia od dane z príjmov
súvisiace s deťmi.
(11)     Opatrenia v národnom
akčnom pláne energetickej účinnosti sú stále nedostatočné
vzhľadom na súčasný trend odklonu od prostriedkov verejnej dopravy
a prechodu na iný druh dopravy. Nové vozidlá v Estónsku sú
energeticky najnáročnejšie v EÚ. Spotrebné dane z palív sú pre zmenu
správania spotrebiteľov nedostatočné. Transpozícia niekoľkých
smerníc EÚ z oblasti energetiky nebola dosiaľ ukončená. Estónsko
stále potrebuje diverzifikovať svoje zásobovanie energiou. Elektrická
infraštruktúra by sa mohla zmodernizovať, aby zahŕňala stále
väčší podiel veternej energie.
(12)     Kvalita a dostupnosť
odborného vzdelávania sa značne zlepšili a na roky 2012 – 2013
sa plánujú ďalšie modernizačné opatrenia. Prechod zo všeobecného
vzdelávania na odborné vzdelávanie je však potrebné zlepšiť a mohlo
by sa zvážiť zovšeobecnenie programov viac založených na vzdelávaní
prácou. Účasť na celoživotnom vzdelávaní sa zlepšuje, ale zameranie
na nízkokvalifikovaných pracovníkov je nedostatočné. Aj naďalej
pretrvávajú problémy pri zosúlaďovaní výstupov vzdelávania a potrieb
trhu práce. Rovnako je potrebné naliehavo zreformovať vyššie sekundárne
vzdelávanie a ďalej zlepšovať poskytovanie služieb
v oblasti vzdelávania zo strany miestnych orgánov. Rovnako spolupráca
medzi podnikovým sektorom a inštitúciami vyššieho vzdelávania je aj
naďalej slabá, pričom tá časť súkromného sektora, ktorá je
náročná na znalosti, by sa mala ďalej rozvíjať.
(13)     Aby sa zohľadnil trend
demografického poklesu a zabezpečil vyrovnaný
a konkurencieschopný regionálny rozvoj, je z dlhodobého hľadiska
potrebné zabezpečiť finančnú udržateľnosť miestnych
samospráv a tiež lepšie poskytovanie verejných služieb na miestnej úrovni
a optimalizovať používanie relatívne rozptýlených zdrojov.
Väčšina miestnych samospráv má obmedzenú veľkosť, a preto
aj ťažkosti pri všeobecnom poskytovaní potrebných sociálnych a zdravotných
služieb, služieb trhu práce a dopravných a vzdelávacích služieb.
(14)     Estónsko prijalo v rámci Paktu
Euro Plus niekoľko záväzkov. Tieto záväzky a plnenie záväzkov predložených
v roku 2011 sa týkajú podpory zamestnanosti, zlepšenia hospodárskej súťaže
a posilnenia udržateľnosti verejných financií. Komisia posúdila plnenie
záväzkov vyplývajúcich z Paktu Euro Plus. Výsledky tohto posúdenia sa
zohľadnili v odporúčaniach.
(15)     Komisia vykonala
v kontexte európskeho semestra dôkladnú analýzu hospodárskej politiky Estónska.
Posúdila program stability a národný program reforiem. Zohľadnila nielen
ich význam, čo sa týka udržateľnej fiškálnej a sociálno-ekonomickej
politiky Estónska, ale aj ich súlad s pravidlami a usmerneniami EÚ
vzhľadom na potrebu posilniť celkové hospodárske riadenie a správu
Európskej únie tým, že poskytne vstupy na úrovni EÚ do budúcich vnútroštátnych
rozhodnutí. Jej odporúčania v rámci európskeho semestra sú premietnuté do
nižšie uvedených odporúčaní (1) až (5).
(16)     Rada na základe tohto
posúdenia preskúmala program stability Estónska a jej stanovisko[7] je premietnuté najmä do nižšie
uvedeného odporúčania (1),
TÝMTO ODPORÚČA, aby Estónsko
prijalo v období rokov 2012 – 2013 opatrenia s cieľom:
1.           Zachovať zdravú fiškálnu
pozíciu vykonaním stanovených rozpočtových plánov a súčasne
zabezpečiť dosiahnutie strednodobého rozpočtového cieľa
najneskôr do roku 2013 a splnenie referenčnej hodnoty pre výdavky.
Doplniť plánované rozpočtové pravidlo záväznejšími viacročnými
výdavkovými pravidlami v rámci strednodobého rozpočtového rámca,
naďalej zvyšovať efektivitu verejných výdavkov
a zintenzívniť boj proti tieňovej ekonomike.
2.           Zlepšovať stimuly, ktoré
motivujú ľudí pracovať, racionalizáciou systému sociálnych dávok
a zvýšením pružnosti pri prideľovaní dávok v pracovnej
neschopnosti, dávok v nezamestnanosti a rodičovských dávok
a súčasne zabezpečiť zodpovedajúcu sociálnu ochranu. Zlepšiť
poskytovanie sociálnych služieb a súčasne lepšie zacieliť
rodinné a rodičovské dávky a odstrániť oslobodenie od dane
z príjmov súvisiace s deťmi, ktoré narušujú trh práce.
Zvýšiť účasť mladých ľudí a dlhodobo nezamestnaných na trhu
práce.
3.           Účinnejšie prepojiť
odbornú prípravu s potrebami trhu práce a zvýšiť spoluprácu medzi
podnikmi a akademickou obcou. Zvýšiť príležitosti pre
nízkokvalifikovaných pracovníkov s cieľom uľahčiť im
prístup k celoživotnému vzdelávaniu. Podporovať uprednostňovanie
a internacionalizáciu systémov výskumu a inovácií.
4.           Zlepšiť energetickú
účinnosť, najmä pokiaľ ide o budovy a dopravu,
a posilniť environmentálne stimuly týkajúce sa vozidiel a odpadu
a v rámci toho zvážiť také stimuly, ako napríklad zdanenie
vozidiel. Podporovať využívanie energie z obnoviteľných zdrojov,
a to aj pomocou modernizovanej infraštruktúry a právnych predpisov. Naďalej
rozvíjať cezhraničné vzťahy v záujme ukončenia
relatívnej izolácie trhov.
5.           Posilniť fiškálnu
udržateľnosť obcí a súčasne zlepšiť efektívnosť
miestnych samospráv a zabezpečiť účinné poskytovanie služieb,
najmä prostredníctvom silnejších stimulov na zlučovanie obcí alebo
posilnenú spoluprácu medzi obcami. Relevantné reformné návrhy by sa mali
zaviesť v primeranom časovom rámci.
V Bruseli
                                                                       Za
Radu
                                                                       predseda
[1]               Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               COM(2012) 311 final.
[3]               P7_TA(2012)0048 a P7_TA(2012)0047
[4]               Rozhodnutie Rady 2012/238/EÚ z 26. apríla 2012.
[5]               COM(2012) 68 final.
[6]               Saldo očistené od cyklických vplyvov bez
jednorazových a dočasných opatrení, prepočítané útvarmi Komisie na
základe informácií poskytnutých v programe a za použitia spoločne
dohodnutej metodiky.
[7]               Podľa článku 5 ods. 2 nariadenia Rady (ES)
č. 1466/97.


Dôležité právne oznámenie

|

52007SC0140

Odporúčanie stanovisko Rady v súlade s tretím odsekom článku 9 nariadenia Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 k aktualizovanému konvergenčnému programu Malty na roky 2006 – 2009  /* SEK/2007/0140 v konečnom znení */

	[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV |Brusel, 7.2.2007SEK(2007) 140 konečné znenieOdporúčanieSTANOVISKO RADYv súlade s tretím odsekom článku 9 nariadenia Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 k aktualizovanému konvergenčnému programu Malty na roky 2006 – 2009(predložené Komisiou)DÔVODOVÁ SPRÁVAVšeobecné súvislostiPakt stability a rastu, ktorý nadobudol platnosť 1. júla 1998, je založený na dosiahnutí cieľa zdravých verejných financií ako prostriedku posilňovania podmienok cenovej stability a silného udržateľného rastu smerujúceho k vytváraniu pracovných miest. V reforme paktu z roku 2005 sa mu priznáva jeho užitočnosť pri upevňovaní fiškálnej disciplíny, požaduje sa však posilnenie jeho účinnosti a hospodárskych základov, ako aj zabezpečenie dlhodobej udržateľnosti verejných financií.V nariadení Rady (ES) č. 1466/97 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii[1], ktoré je súčasťou paktu stability a rastu, sa stanovuje, že členské štáty musia Rade a Komisii predložiť programy stability alebo konvergenčné programy a ich ročné aktualizácie (členské štáty, ktoré už prijali jednotnú menu, predkladajú (aktualizované) programy stability a členské štáty, ktoré zatiaľ jednotnú menu neprijali, predkladajú (aktualizované) konvergenčné programy). Prvý konvergenčný program Malty bol predložený v máji 2004. Rada k nemu v súlade s nariadením predložila stanovisko 5. júla 2004 na základe odporúčania Komisie a po porade s Hospodárskym a finančným výborom. Aktualizované programy stability a konvergenčné programy v súlade s týmto postupom hodnotí Komisia a skúma uvedený výbor, pričom ich môže skúmať aj Rada.KONTEXT HODNOTENIA AKTUALIZOVANÉHO PROGRAMUKomisia preskúmala najnovšiu aktualizáciu konvergenčného programu Malty predloženú 7. decembra 2006 a prijala k nej odporúčanie pre stanovisko Rady (pozri tabuľku s hlavnými bodmi zahrnutými v hodnotení).S cieľom vymedziť kontext, v ktorom sa hodnotí rozpočtová stratégia v aktualizovanom konvergenčnom programe, obsahujú nasledujúce odseky prehľad o:1.  výsledkoch v hospodárskej a rozpočtovej oblasti za posledných desať rokov;2.  situácii krajiny v rámci nápravnej časti paktu stability a rastu (postup riešenia nadmerného deficitu);3.  najnovšom hodnotení situácie krajiny v rámci preventívnej časti paktu stability a rastu (zhrnutie stanoviska Rady k predchádzajúcej aktualizácii konvergenčného programu) a4.  hodnotení národného programu reforiem z októbra 2006 Komisiou.Súčasné výsledky v hospodárskej a rozpočtovej oblastiPo období silného hospodárskeho rastu v druhej polovici 90. rokov sa dynamika hospodárstva Malty v období rokov 2001 až 2005 výrazne znížila[2]. Hoci nepriaznivé cyklické vývoje prispeli k tomuto výsledku, domáce štrukturálne nedostatky – zvýšené sektorovou koncentráciou v prospech výroby – postupne viedli k strate vonkajšej konkurencieschopnosti Malty. To viedlo k poklesu vývozu a zhoršujúcemu sa deficitu platobnej bilancie, ktorý sa v roku 2005 ustálil na úrovni približne 11 % HDP. Hoci odhady rastu celkovej produktivity faktorov môžu dosiahnuť „kvalitatívny“ aspekt vstupov rôznych faktorov, nízka celková produktivita faktorov v posledných rokoch sa javí ďalším z dôvodov, ktoré spôsobujú slabý hospodársky rast Malty. Malta zaznamenala v posledných rokoch deficit verejných financií. Napriek tomu, že od roku 1998 viaceré pokusy viedli k zníženiu pomeru deficitu k HDP, úprava nebola vždy trvalá. Vo väčšine rokov sa úprava dosiahla prostredníctvom vyššieho príjmu, v poslednom období sa však úprava dosahuje prostredníctvom kontroly výdavkov, ktorá by mala prispieť k trvalejšej konsolidácii. Napriek úspechu pri obmedzovaní celkových výdavkov v posledných rokoch niektoré výdavkové položky – ako sú položky súvisiace so zdravotníctvom a sociálnym zabezpečením – v období 1998 – 2004 rástli.Postup riešenia nadmerného deficitu na MalteRada 5. júla 2004 prijala rozhodnutie, v ktorom sa uvádza, že Malta mala nadmerný deficit v súlade s článkom 104 ods. 6. Rada zároveň adresovala Malte odporúčanie podľa článku 104 ods. 7, v ktorom sa upresňuje, že nadmerný deficit sa musí upraviť do roku 2006. Malte sa predovšetkým odporúčalo, aby implementovala rázne opatrenia, najmä štrukturálneho charakteru, zamerané na racionalizáciu a zníženie výdavkov. Rada Malte takisto odporúčala, aby v roku 2005 zastavila rast pomeru dlhu a v ďalších rokoch ho znížila.Hodnotenie v stanovisku Rady k predchádzajúcemu programuRada 14. marca 2006 prijala stanovisko k predchádzajúcej aktualizácii konvergenčného programu na obdobie rokov 2005 – 2008. Rada zastávala názor, že „program vo všeobecnosti zodpovedá odstráneniu nadmerného deficitu do roku 2006“. Rada Maltu vyzvala, aby „v roku 2006 v súlade s aktualizovaným konvergenčným programom dôsledne realizovala rozpočtové opatrenia a zároveň zabezpečila odstránenie nadmerného deficitu a aby zabezpečila udržanie rozpočtovej konsolidácie zameranej na dosiahnutie strednodobého cieľa po odstránení nadmerného deficitu“, „zabezpečila pokles pomeru dlhu uspokojivým tempom k úrovni referenčnej hodnoty 60 % HDP stanovenej v zmluve, počnúc rokom 2006“ a „zvýšila dlhodobú udržateľnosť verejných financií ďalším zlepšením návrhov a realizácie dôchodkovej reformy.“Hodnotenie národného programu reforiem z októbra 2006 KomisiouVykonávacia správa národného programu reforiem Malty vypracovaná v rámci obnovenej lisabonskej stratégie rastu a zamestnanosti bola predložená 15. októbra 2006. V maltskom národnom programe reforiem sú označené ako hlavné výzvy/priority: udržateľnosť verejných financií, konkurencieschopnosť, životné prostredie, zamestnanosť, vzdelávanie a odborná príprava. V hodnotení programu Komisiou (prijatom ako súčasť výročnej správy o dosiahnutom pokroku z decembra 2006 [3] ) sa ukázalo, že Malta dobre napreduje v implementácii svojho národného programu reforiem. Implementácia výrazne napreduje v oblasti fiškálnej udržateľnosti, ktorú orgány považujú za rozhodujúci prvok na dosiahnutie vyššieho rastu a zamestnanosti a na prijatie eura. Implementačné úsilie v mikroekonomickej oblasti a v oblasti zamestnanosti je miernejšie.Na podklade označených silných a slabých stránok sa Malte odporúčalo prijať opatrenia v oblastiach: posilnenia hospodárskej súťaže a zníženia i presmerovania štátnej pomoci; prilákania väčšieho počtu ľudí na trh práce, zamedzenia práce načierno a zavedenia zmien do systému daní a dávok.Tabuľka: Hlavné body hodnotenia V zmysle článku 5 ods. 1 (pre programy stability) a článku 9 ods. 1 (pre konvergenčné programy) nariadenia Rady (ES) č. 1466/97 sa hodnotenie týka týchto bodov: či sú hospodárske predpoklady, na ktorých je program založený, pravdepodobné, strednodobý rozpočtový cieľ predložený členským štátom a či je postup úpravy smerom k jeho dosiahnutiu vhodný, či sú prijímané a/alebo navrhované opatrenia na dodržiavanie postupu úpravy dostatočné na dosiahnutie strednodobého cieľa v rámci cyklu, či pri hodnotení postupu úpravy smerom k strednodobému cieľu je snaha o úpravu vyššia v priaznivom hospodárskom období, pričom snaha môže byť nižšia v nepriaznivom hospodárskom období a či sa v prípade členských štátov eurozóny a ERM II členský štát usiluje o ročné zlepšenie cyklicky upraveného salda bez jednorazových a iných dočasných opatrení o 0,5 % HDP ako štandardnej hodnoty na splnenie strednodobého cieľa, pri definovaní postupu úpravy smerom k strednodobému cieľu (pre členské štáty, ktoré ho ešte nedosiahli) alebo pri umožnení dočasného odchýlenia od strednodobého cieľa (pre členské štáty, ktoré ho už dosiahli), zavedenie významných štrukturálnych reforiem, ktoré majú priamy dlhodobý účinok na úsporu nákladov (vrátane zvýšenia potenciálneho rastu), a preto aj preukázateľný vplyv na dlhodobú udržateľnosť verejných financií (pod podmienkou, že sa zachová primeraná bezpečnostná rezerva vo vzťahu k referenčnej hodnote 3 % HDP a že sa očakáva, že sa rozpočtová pozícia vráti k strednodobému cieľu v rámci programového obdobia), s osobitnou pozornosťou venovanou dôchodkovým reformám, ktoré zavádzajú viacpilierový systém s povinným, plne financovaným pilierom, či sú hospodárske politiky členského štátu v súlade so všeobecnými usmerneniami hospodárskej politiky. Pravdepodobnosť makroekonomických predpokladov programu sa hodnotí na základe predpovede útvarov Komisie z jesene 2006 spolu s využitím spoločne dohodnutej metodiky na odhad potenciálneho produktu a cyklicky upravených sáld. Hodnotenie súladu so všeobecnými usmerneniami hospodárskej politiky sa vykonáva na podklade všeobecných usmernení hospodárskej politiky v oblasti verejných financií uvedených v integrovaných usmerneniach na obdobie rokov 2005 – 2008. V hodnotení sa takisto skúma: vývoj pomeru dlhu a výhľad pre dlhodobú udržateľnosť verejných financií, ktorým by sa mala venovať „dostatočná pozornosť pri dohľade nad rozpočtovou pozíciou“ podľa správy Rady z 20. marca 2005 o „Zlepšení vykonávania paktu stability a rastu“. V oznámení Komisie z 12. októbra 2006 sa stanovuje prístup k hodnoteniu dlhodobej udržateľnosti[4], stupeň integrácie s národným programom reforiem predloženým členskými štátmi v kontexte lisabonskej stratégie rastu a zamestnanosti. Rada ECOFIN vo svojom sprievodnom liste o všeobecných usmerneniach hospodárskej politiky na obdobie rokov 2005 – 2008 zo 7. júna 2005 určenom Európskej rade uviedla, že národné programy reforiem by mali byť v súlade s programami stability a s konvergenčnými programami, súlad s kódexom správania[5], v ktorom sa okrem iného stanovuje aj spoločná štruktúra a súbor tabuliek údajov pre programy stability a konvergenčné programy. |-  OdporúčanieSTANOVISKO RADYv súlade s tretím odsekom článku 9 nariadenia Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 k aktualizovanému konvergenčnému programu Malty na roky 2006 – 2009RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii[6], a najmä na jeho článok 9 ods. 3,so zreteľom na odporúčanie Komisie,po porade s Hospodárskym a finančným výborom,PREDLOŽILA TOTO STANOVISKO:5.  Rada 27. februára 2007 preskúmala aktualizovaný konvergenčný program Malty, ktorý sa vzťahuje na obdobie rokov 2006 až 2009.6.  Makroekonomický scenár, z ktorého program vychádza, predpokladá, že rast reálneho HDP sa počas programového obdobia ustáli na hodnote približne 3 %. Na základe v súčasnosti dostupných informácií sa zdá, že tento scenár vychádza z priaznivých predpokladov rastu na rok 2007 a z výrazne priaznivých predpokladov na nasledujúce obdobie, vyplývajúcich najmä z optimistického strednodobého vývoja zahraničného obchodu. Menej priaznivý čistý vývoz v strednodobom horizonte ako predpokladaný v programe by mohli zvýšiť nerovnováhu pri zahraničnej platobnej bilancii zaznamenanú v posledných rokoch.7.  V predpovedi útvarov Komisie z jesene 2006 sa deficit verejných financií v roku 2006 odhaduje na 2,9 % HDP oproti cieľovej úrovni 2,7 % HDP stanovenej v predchádzajúcej aktualizácii konvergenčného programu. Výsledok odhadovaný na rok 2006 v novej aktualizácii (2,6 % HDP) je nižší ako plánovaný v predpovedi útvarov Komisie z jesene 2006 a vzhľadom na posledné informácie o raste HDP a údaje o verejných financiách v hotovosti sa zdá pravdepodobný.8.  Rozpočtová stratégia navrhnutá v aktualizácii sa zameriava na zníženie deficitu pod referenčnú hodnotu 3 % HDP v roku 2006 a v ďalších rokoch na uskutočnenie fiškálnej konsolidácie. V aktualizácii sa predpokladá postupné zníženie deficitu verejných financií, ktoré do roku 2009 povedie k všeobecne vyváženému rozpočtu. Pri plánovanom poklese úrokovej záťaže sa očakáva, že primárny prebytok do roku 2009 dosiahne 3,25 % HDP. Úprava sa má dosiahnuť prostredníctvom zníženia podielu primárnych výdavkov o takmer 5,75 percentuálneho bodu HDP, čo môže viac ako vyrovnať pokles podielu príjmov o takmer 3,75 percentuálneho bodu HDP. Napriek úspešnému obmedzeniu celkových výdavkov mali výdavky na zdravotníctvo v posledných rokoch stúpajúcu tendenciu. Jednorazové opatrenia, ktoré znižujú deficit, sa budú v porovnaní s poslednými rokmi využívať menej. Program vo všeobecnosti potvrdzuje nominálnu úpravu rozpočtu plánovanú v predchádzajúcej aktualizácii na základe priaznivejšieho makroekonomického scenára.9.  Štrukturálne saldo (t. j. cyklicky upravené saldo bez jednorazových a iných dočasných opatrení), vypočítané podľa spoločne dohodnutej metodiky, sa má podľa plánu zlepšiť z približne 3 % HDP v roku 2006 na 0,5 % HDP na konci programového obdobia. Rovnako ako v predchádzajúcej aktualizácii konvergenčného programu je strednodobým cieľom pre rozpočtovú pozíciu uvedeným v programe vyvážená pozícia zo štrukturálneho hľadiska, nový program sa však nezameriava na dosiahnutie strednodobého cieľa v programovom období. Keďže strednodobý cieľ je náročnejší, ako minimálna štandardná hodnota (odhadovaný deficit je približne 1,75 % HDP), jeho dosiahnutie by malo splniť cieľ zabezpečenia bezpečnostnej rezervy proti vzniku nadmerného deficitu. Tento strednodobý cieľ sa nachádza v rozpätí stanovenom pre členské štáty eurozóny a ERM II v pakte stability a rastu a v kódexe správania a primerane odráža pomer dlhu a priemerný potenciálny dlhodobý rast.10.  Riziká pre rozpočtové prognózy v programe sa zdajú byť pre rok 2007 vo všeobecnosti vyvážené, rozpočtové výsledky by však v ďalších rokoch mohli byť horšie ako plánované v programe. To je spôsobené priaznivým rastom HDP predpokladaným na rok 2007 a výrazne priaznivým makroekonomickým scenárom na roky 2008 – 2009, z ktorého prognózy v aktualizácii vychádzajú (hoci sa zdá, že daňové prognózy na tieto roky sú opatrné). Okrem toho, po roku 2007 sa neuvádzajú údaje o stratégii úpravy, čo zvyšuje riziká spojené s plánovanou fiškálnou konsolidáciou.11.  V zmysle hodnotenia rizika sa zdá, že rozpočtová pozícia v programe je v súlade s korekciou nadmerného deficitu do roku 2006, ako odporúčala Rada. Okrem toho sa zdá, že poskytuje dostatočnú bezpečnostnú rezervu proti prekročeniu hraničnej hodnoty deficitu na úrovni 3 % HDP pri bežných makroekonomických výkyvoch od roku 2008. V rokoch nasledujúcich po korekcii nadmerného deficitu je tempo postupu úpravy smerom k strednodobému cieľu stanovené v programe vo všeobecnosti v súlade s paktom stability a rastu, v ktorom sa uvádza, že v prípade členských štátov eurozóny a ERM II by malo ročné zlepšenie štrukturálneho salda dosiahnuť štandardnú hodnotu 0,5 % HDP a že úprava by mala byť vyššia v priaznivom hospodárskom období a mohla by byť nižšia v nepriaznivom hospodárskom období.12.  Odhaduje sa, že v roku 2006 hrubý verejný dlh dosiahol 68,25 % HDP, čo je nad referenčnou hodnotou 60 % HDP stanovenou v zmluve. V programe sa predpokladá, že v priebehu programového obdobia sa pomer dlhu zníži o 8,75 percentuálneho bodu HDP. Vzhľadom na uvedené riziká pre rozpočtové ciele je pravdepodobné, že vývoj pomeru dlhu bude v porovnaní s prognózou programu menej priaznivý. V zmysle hodnotenia rizika sa zdá, že pomer dlhu sa počas programového obdobia dostatočne zníži smerom k referenčnej hodnote.13.  Malta nedávno zaviedla dôchodkovú reformu zameranú na zvýšenie dôchodkového veku a zároveň na zvýšenie úrovne dôchodkov. V dôsledku toho odhady v programe naznačujú, že výdavky na dôchodky budú vyššie, čo povedie k vyššiemu nárastu výdavkov súvisiacich s vekom, takmer na úroveň priemeru EÚ. Hoci v porovnaní s predchádzajúcimi trendmi stúpajú pomalším tempom, prognózy v prípade výdavkov na zdravotníctvo predpokladajú pri pokračujúcom súčasnom trende dlhodobý nárast okolo 1,75 percentuálneho bodu HDP. Súčasná rozpočtová pozícia by nezabezpečila trvalé zníženie dlhu pod referenčnú hodnotu stanovenú v zmluve. Zlepšenie rozpočtovej pozície, ako sa plánuje v programe, by preto prispelo k zníženiu rizík pre udržateľnosť verejných financií. Celkovo sa zdá, že pre Maltu platí v súvislosti s udržateľnosťou verejných financií stredné riziko.14.  Konvergenčný program neobsahuje kvalitatívne hodnotenie celkového vplyvu vykonávacej správy národného programu reforiem z októbra 2006 v rámci strednodobej fiškálnej stratégie. Poskytuje však systematické informácie o priamych rozpočtových nákladoch alebo úsporách týkajúcich sa hlavných reforiem navrhnutých v národnom programe reforiem a jeho rozpočtové prognózy výslovne zohľadňujú dôsledky akcií uvedených v národnom programe reforiem na verejné financie. Opatrenia v oblasti verejných financií predpokladané v konvergenčnom programe sa zdajú byť v súlade s opatreniami stanovenými v národnom programe reforiem. V obidvoch programoch sa predpokladá najmä implementácia dôchodkovej reformy, pričom v konvergenčnom programe sa poskytujú podrobné údaje o daňovej reforme ohlásenej v národnom programe reforiem.15.  Rozpočtová stratégia v programe je vo všeobecnosti v súlade so všeobecnými usmerneniami hospodárskej politiky zahrnutými v integrovaných usmerneniach na obdobie rokov 2005 – 2008.16.  Pokiaľ ide o požiadavky na údaje stanovené v kódexe správania pre programy stability a konvergenčné programy, program má určité nedostatky v povinných i nepovinných údajoch[7].Celkový záver je taký, že program je v súlade s korekciou nadmerného deficitu do roku 2006 a v súvislosti s predpokladmi silného rastu sa v ňom predpokladá primeraný pokrok k dosiahnutiu strednodobého cieľa v ďalších rokoch. Zdá sa, že pomer dlhu, ako sa predpokladá v programe, klesá uspokojivým tempom smerom k referenčnej hodnote 60 % HDP. Existujú však riziká pre dosiahnutie rozpočtových cieľov po roku 2007. Udržanie rozpočtovej pozície, ktorá je odolná voči možným zmenám plánovaného modelu silného rastu, je dôležité najmä vzhľadom na nedávny vznik nerovnováh zahraničnej platobnej bilancie. V zmysle uvedeného hodnotenia sa Malta vyzýva, aby:(i) primeraným spôsobom napredovala k dosiahnutiu strednodobého cieľa a zabezpečila primerané zníženie pomeru dlhu k HDP, pričom objasní rozpočtovú stratégiu, najmä na strane výdavkov v dlhodobom horizonte;(ii) vzhľadom na úroveň dlhu a plánovaný nárast výdavkov súvisiacich s vekom zlepšila dlhodobú udržateľnosť verejných financií dosiahnutím strednodobého cieľa a ďalšieho pokroku v navrhovaní a implementácii reformy zdravotníctva.Porovnanie kľúčových makroekonomických a rozpočtových prognóz2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Reálny HDP (zmena v %) | KP dec. 2006 | 2,2 | 2,9 | 3,0 | 3,1 | 3,1 |KOM nov. 2006 | 2,2 | 2,3 | 2,1 | 2,2 | neuv. |KP jan. 2006 | 0,9 | 1,1 | 1,2 | 2,0 | neuv. |Inflácia HISC (%) | KP dec. 2006 | 2,5 | 3,1 | 2,2 | 2,1 | 2,0 |KOM nov. 2006 | 2,5 | 3,0 | 2,6 | 2,4 | neuv. |KP jan. 20066 | 2,8 | 3,1 | 2,5 | 1,9 | neuv. |Produkčná medzera (% potenciálneho HDP) | KP dec. 20061 | -2,8 | -2,1 | -1,3 | -0,3 | 0,9 |KOM nov. 20065 | -2,1 | -1,4 | -1,1 | -0,5 | neuv. |KP jan. 20061 | -2,9 | -3,7 | -4,2 | -4,4 | neuv. |Saldo verejných financií (% HDP) | KP dec. 2006 | -3,2 | -2,6 | -2,3 | -0,9 | 0,1 |KOM nov. 2006 | -3,2 | -2,9 | -2,7 | -2,9 | neuv. |KP jan. 2006 | -3,9 | -2,7 | -2,3 | -1,2 | neuv. |Primárne saldo (% HDP) | KP dec. 2006 | 0,8 | 1,1 | 1,1 | 2,5 | 3,2 |KOM nov. 2006 | 0,8 | 0,9 | 0,7 | 0,6 | neuv. |KP jan. 2006 | 0,3 | 1,4 | 1,5 | 2,4 | neuv. |Cyklicky upravené saldo (% HDP) | KP dec. 20061 | -2,2 | -1,8 | -1,8 | -0,8 | -0,2 |KOM nov. 2006 | -2,4 | -2,3 | -2,3 | -2,7 | neuv. |KP jan. 20061 | -2,8 | -1,3 | -0,7 | 0,4 | neuv. |Štrukturálne saldo2 (% HDP) | KP dec. 20063 | -3,8 | -2,9 | -2,0 | -1,0 | -0,4 |KOM nov. 20064 | -4,0 | -3,5 | -2,5 | -2,7 | neuv. |KP jan. 2006 | -3,8 | -2,3 | -1,4 | 0,3 | neuv. |Hrubý verejný dlh (% HDP) | KP dec. 2006 | 74,2 | 68,3 | 66,7 | 63,2 | 59,4 |KOM nov. 2006 | 74,2 | 69,6 | 69,0 | 68,6 | neuv. |KP jan. 2006 | 76,7 | 70,8 | 68,9 | 67,3 | neuv. |Poznámky: 1 Výpočty útvarov Komisie na základe informácií v programe. 2 Cyklicky upravené saldo (ako v predchádzajúcich riadkoch) bez jednorazových opatrení a iných dočasných opatrení. 3 Jednorazové a iné dočasné opatrenia uvedené v programe (1,6 % HDP v roku 2005, 1,1 % HDP v roku 2006, 0,2 % HDP v roku 2007, 0,2 % HDP v roku 2008 a 0,2 % HDP v roku 2009; všetky s účinkom zníženia deficitu). 4 Jednorazové a iné dočasné opatrenia uvedené v predpovedi útvarov Komisie z jesene 2006 (1,6 % HDP v roku 2005, 1,1 % HDP v roku 2006, 0,2 % HDP v roku 2007, 0 % HDP v roku 2008; všetky s účinkom zníženia deficitu). 5 Založené na odhadovanom potenciálnom raste 2,2 %, 1,7 %, 1,7 % resp. 1,6 % v období rokov 2005 – 2008. 6 Číselné údaje v KP z januára 2006 zodpovedajú indexu maloobchodných cien. Zdroj: Konvergenčný program (KP), Ekonomické predpovede útvarov Komisie z jesene 2006 (KOM), Výpočty útvarov Komisie. |[1] Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1. Nariadenie zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 1055/2005 (Ú. v. EÚ L 174, 7.7.2005, s. 1). Všetky dokumenty uvedené v tomto texte možno nájsť na tejto internetovej stránke: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Maltské orgány predložili Eurostatu 7. decembra 2006 nové údaje o HDP od roku 1995, ktoré s prihliadnutím na číselné údaje uverejnené v septembri 2006 poukazujú na úpravu úrovní nominálneho HDP nadol na úroveň približne 1 % v období rokov 1996 až 2003. Nominálny HDP bol na rok 2004 upravený nahor o 0,4 % a na rok 2005 o 0,9 % a v prípade prvej polovice roku 2006 úprava zodpovedala 1,1 %. Tieto úpravy boli vykonané v rámci bežného postupu hodnotenia súladu so štatistickými postupmi Eurostatu. Posledné číselné údaje použila Komisia vo svojom hodnotení aktualizovaného programu.[3] Oznámenie Komisie pre jarné zasadnutie Európskej rady, „Implementácia obnovenej lisabonskej stratégie rastu a zamestnanosti – rok výsledkov“, 12.12.2006, KOM(2006) 816.[4] Oznámenie Komisie Rade a Európskemu parlamentu, „Dlhodobá udržateľnosť verejných financií v EÚ“, 12.10.2006, KOM(2006) 574, a Európska komisia, Generálne riaditeľstvo pre hospodárske a finančné záležitosti (2006), „Dlhodobá udržateľnosť verejných financií v Európskej únii“, European Economy č. 4/2006.[5] „Špecifikácie vykonávania paktu stability a rastu a usmernenia k forme a obsahu programov stability a konvergenčných programov“, schválené Radou ECOFIN z 11. októbra 2005.[6] Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1. Nariadenie zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 1055/2005 (Ú. v. EÚ L 174, 7.7.2005, s. 1). Dokumenty uvedené v tomto texte možno nájsť na tejto internetovej stránke:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[7] Neuvádzajú sa najmä údaje o sektorových saldách v osobitných predpovediach poskytnutých/prijatých pôžičiek vzhľadom na zvyšok sveta na obdobie rokov 2006 – 2009 a o zamestnanosti a produktivite práce v odpracovaných hodinách.


				|

		52014DC0411

			Odporúčanie ODPORÚČANIA RADY, ktoré sa týka národného programu reforiem Francúzska na rok 2014 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady k programu stability Francúzska na rok 2014 /* COM/2014/0411 final - 2014/ () */

			   	Odporúčanie
ODPORÚČANIA RADY,
ktoré sa týka národného programu reforiem
Francúzska na rok 2014
a ktorým sa predkladá stanovisko Rady k programu stability Francúzska na
rok 2014

RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní
Európskej únie, a najmä na jej článok 121 ods. 2 a článok
148 ods. 4,
so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1466/97
zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov
a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii[1], a najmä na jeho
článok 5 ods. 2,
so zreteľom na nariadenie Európskeho
parlamentu a Rady (EÚ) č. 1176/2011 zo 16. novembra 2011
o prevencii a náprave makroekonomických nerovnováh[2], a najmä na jeho
článok 6 ods. 1,
so zreteľom na odporúčanie Európskej
komisie[3],
so zreteľom na uznesenia Európskeho
parlamentu[4],
so zreteľom na závery Európskej rady,
so zreteľom na stanovisko Výboru pre
zamestnanosť,
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho
a finančného výboru,
so zreteľom na stanovisko Výboru pre
sociálnu ochranu,
so zreteľom na stanovisko Výboru pre
hospodársku politiku,
keďže:
(1)
Európska rada 26. marca 2010 schválila návrh
Európskej komisie o iniciovaní novej stratégie pre rast a zamestnanosť
nazvanej Európa 2020, založenej na posilnenej koordinácii hospodárskych
politík, ktorá sa zameria na kľúčové oblasti, v ktorých sú
potrebné opatrenia na oživenie potenciálu Európy v oblasti
udržateľného rastu a konkurencieschopnosti.
(2)
Na základe návrhov Komisie prijala Rada 13. júla
2010 odporúčanie týkajúce sa všeobecných usmernení pre hospodárske
politiky členských štátov a Únie (na roky 2010 až 2014) a 21. októbra
2010 prijala rozhodnutie týkajúce sa usmernení pre politiky zamestnanosti
členských štátov, ktoré spolu tvoria „integrované usmernenia“.
Členské štáty boli vyzvané, aby tieto integrované usmernenia zohľadnili
vo svojej vnútroštátnej hospodárskej politike a politike zamestnanosti.
(3)
Hlavy štátov alebo predsedovia vlád 29. júna
2012 rozhodli o Pakte pre rast a zamestnanosť, v ktorom sa
stanovuje koherentný rámec opatrení na vnútroštátnej úrovni, úrovni EÚ a na
úrovni eurozóny s využitím všetkých možných stimulov, nástrojov a politík.
Rozhodli o tom, že treba prijať opatrenie na úrovni členských
štátov, a predovšetkým sa v plnej miere prihlásili k záväzku
dosiahnuť ciele stratégie Európa 2020 a splniť odporúčania
pre jednotlivé krajiny.
(4)
Rada 9. júla 2013 prijala odporúčanie,
ktoré sa týka národného programu reforiem Francúzska na rok 2013, a vydala
svoje stanovisko k aktualizovanému programu stability Francúzska na roky
2012 – 2017. Komisia 15. novembra
2013 v súlade s nariadením (EÚ) č. 473/2013[5] predložila
svoje stanovisko k návrhu rozpočtového plánu Francúzska na rok 2014[6].
(5)
Komisia 13. novembra 2013 prijala ročný
prieskum rastu[7],
čo znamenalo začiatok európskeho semestra koordinácie hospodárskej
politiky na rok 2014. Komisia v ten istý deň prijala na základe
nariadenia (EÚ) č. 1176/2011 správu o mechanizme varovania[8], v ktorej
určila Francúzsko za jeden z členských štátov, vo vzťahu ku
ktorým sa vykoná hĺbkové preskúmanie.
(6)
Európska rada 20. decembra 2013 schválila
priority na zabezpečenie finančnej stability a fiškálnej
konsolidácie, ako aj opatrenia na posilnenie rastu. Zdôraznila, že je potrebné
presadzovať diferencovanú fiškálnu konsolidáciu, ktorá podporuje rast,
obnoviť bežné úverové podmienky pre hospodárstvo, podporovať rast
a konkurencieschopnosť, riešiť problematiku nezamestnanosti
a sociálnych dôsledkov krízy, ako aj modernizovať verejnú správu.
(7)
Komisia uverejnila 5. marca 2014 výsledky
hĺbkového preskúmania pre Francúzsko[9]
podľa článku 5 nariadenia (EÚ) č. 1176/2011. Z analýzy
Komisie vyplýva záver, že vo Francúzsku existujú makroekonomické nerovnováhy,
ktoré si vyžadujú osobitné monitorovanie a rozhodné opatrenia politiky.
Neustálu pozornosť politiky si zaslúži najmä zhoršenie obchodnej bilancie
a konkurencieschopnosti, ako aj vplyvy vysokej úrovne verejného zadlženia.
(8)
Francúzsko predložilo 7. mája 2014 svoj
národný program reforiem na rok 2014 a svoj program stability na rok 2014.
S cieľom zohľadniť prepojenia medzi nimi sa obidva programy
posudzovali súčasne.
(9)
Cieľom rozpočtovej stratégie
načrtnutej v programe stability na rok 2014 je do roku 2015
napraviť nadmerný deficit a v roku 2017 dosiahnuť
strednodobý cieľ. V programe sa potvrdzuje predchádzajúci strednodobý
cieľ vyrovnaného rozpočtu v štrukturálnom vyjadrení, ktorý je
prísnejší ako požiadavky Paktu stability a rastu. V programe sa
plánuje znížiť deficit na 3 % HDP v roku 2015, čo je nad
cieľom stanoveným v odporúčaní Rady z 21. júna 2013.
Plánovaný (prepočítaný) ročný pokrok smerom k dosiahnutiu
strednodobého cieľa je teda nižší ako minimálna požiadavka 0,5 % HDP.
Celkovo je rozpočtová stratégia opísaná v programe len
čiastočne v súlade s požiadavkami Paktu stability a rastu.
Podľa programu má verejný dlh dosiahnuť vrchol na úrovni 95,6 %
HDP v rokoch 2014 a 2015 a následne má v roku 2017
klesnúť na 91,9 %. Makroekonomický scenár, na ktorom sú založené
rozpočtové prognózy programu, je realistický pre rok 2014 a mierne
optimistický pre rok 2015. Predpokladá sa v ňom, že v tomto
a nasledujúcom roku bude HDP rásť o 1,0 % a 1,7 %,
v porovnaní s rastom na úrovni 1,0 % a 1,5 % v jarnej
prognóze Komisie na rok 2014. Nezávislá Vysoká rada pre verejné financie („Haut Conseil des finances publiques”) vydala v apríli 2014 stanovisko k makroekonomickému
scenáru programu. Dňa 5. marca odporučila Komisia Francúzsku,
aby vyvinulo dodatočné úsilie pri zabezpečení úplného plnenia
odporúčania Rady v rámci postupu pri nadmernom deficite. V programe
stability sa opisuje viacero dodatočných opatrení na rok 2014, medzi nimi
napríklad zrušenie ministerských rozpočtových prostriedkov, ktoré sa mali
schváliť ako súčasť doplnkového rozpočtu a prvé
účinky plánu úspor vo výške 50 miliárd EUR ohláseného vládou. Na tomto
základe a vzhľadom na skutočnosť, že dosiahnuté fiškálne úsilie
bolo v roku 2013 vyššie, ako sa predpokladalo v čase
odporúčania Komisie, sa program môže vo všeobecnosti považovať za
zodpovedajúci odporúčaniu Komisie. Úroveň podrobností opatrení
fiškálnej konsolidácie nie je dostatočná na to, aby sa dôveryhodne zabezpečilo
odstránenie nadmerného deficitu do roku 2015, ako to odôvodnila Komisia vo
svojej prognóze deficitu 3,4 % HDP na ďalší rok. Východisková
štrukturálna úprava ani zďaleka nedosahuje úroveň, ktorú
odporučila Rada. Okrem toho majú riziká týkajúce sa vládnych cieľov
sklon k zhoršeniu. Časť z dodatočných opatrení na rok
2014 opísaných v programe ešte nebola prijatá a plánovaná výška úspor
na rok 2015 je veľmi ambiciózna. Na základe prognózy Komisie fiškálne
úsilie v období rokov 2013 – 2014 je o 0,2 percentuálneho bodu HDP
nižšie než stanovená (prepočítaná) zmena štrukturálneho salda
a o 0,1 percentuálneho bodu HDP nižšie než stanovené opatrenia, ktoré
sa v čase odporúčania Rady považovali za potrebné. Na základe
posúdenia programu a prognózy Komisie podľa nariadenia Rady (ES) č. 1466/97
Rada zastáva názor, že je potrebné ešte viac spresniť podporné opatrenia
rozpočtovej stratégie a musí sa vyvinúť dodatočné úsilie na
plnenie odporúčania Rady a na zabezpečenie následného náležitého
postupu k dosiahnutiu strednodobého cieľa. Dodatočné úsilie by
sa malo vynaložiť najmä v nadchádzajúcom pozmeňujúcom zákone
o štátnom rozpočte na rok 2014.
(10)
Vzhľadom na to, že úroveň verejného dlhu
je vysoká a stále stúpa, a vzhľadom na skutočnosť, že
lehota na odstránenie nadmerného deficitu sa predĺžila do roku 2015, je
o to dôležitejšie, aby sa rozpočet na rok 2014 prísne plnil a aby
sa v roku 2015 striktne pokračovalo vo vyvíjaní značného
konsolidačného úsilia. Najmä verejné výdavky by mali rásť oveľa
pomalším tempom ako v predchádzajúcich rokoch, ako to plánovala francúzska
vláda. Je preto potrebné ešte viac spresniť
stratégiu znižovania výdavkov pomocou zintenzívnenia prebiehajúceho preskúmania
výdavkov a v prípade potreby opätovného vymedzenia rozsahu vládnych
opatrení. Nie je možné dosiahnuť značné krátkodobé úspory
bez toho, aby sa výrazným spôsobom neznížil nárast výdavkov na sociálne
zabezpečenie, ktoré predstavujú takmer polovicu výdavkov verejného
sektora. To znamená obmedzenie nákladov na zdravotnú starostlivosť a dôchodky,
napríklad pomocou stanovenia ambicióznejších cieľov ročných výdavkov
na zdravotnú starostlivosť a dočasného zmrazenia dôchodkov, ako
aj iných sociálnych výhod, ako to v súčasnosti plánuje vláda. Okrem
toho by mal plánovaný nový zákon o decentralizácii zjednodušiť
rozličné administratívne úrovne vo Francúzsku s cieľom
odstrániť administratívne prekrývanie a dosiahnuť
lepšiu súčinnosť, zvýšenie efektívnosti a úspor pomocou spájania
alebo odstránenia administratívnych úrovní. V tomto ohľade
štrukturálne reformy opísané v programe stability nielenže nadobudnú
účinnosť len v strednodobom horizonte, aj
keď plánovaný harmonogram sa od programu stability posunul dopredu, ale budú vystavené aj značným implementačným rizikám. Mala by
sa posilniť kontrola výdavkov miestnej samosprávy vrátane zavedenia hornej
hranice zvýšenia daňových príjmov miestnej samosprávy a súčasného
prísneho vykonania plánovaného zníženia grantov od ústrednej vlády. Okrem
potreby úspor v krátkodobom horizonte je problematickou záležitosťou aj
dlhodobá udržateľnosť verejných financií. Verejné výdavky na
zdravotníctvo sa síce v posledných rokoch podarilo udržať pod
kontrolou, ale na zlepšenie nákladovej účinnosti systému zdravotnej
starostlivosti je potrebné ďalšie úsilie Existuje najmä potreba
realizovať ďalšie politiky znižovania nákladov, keďže v systéme
zdravotnej starostlivosti sa v strednodobom a dlhodobom horizonte
očakáva značný nárast výdavkov. Medzi oblasti, kde by sa mala
zvýšiť efektívnosť, patria výdavky na lieky a administratívne výdavky,
ako aj nemocničná starostlivosť. V decembri 2013 sa prijala
dôchodková reforma s cieľom zabezpečiť dlhodobú
udržateľnosť systému. Dôchodková reforma však nebude stačiť na odstránenie deficitu systému, a to
najmä deficitu, ktorý vznikol kvôli schémam pre štátnych úradníkov a zamestnancov
početných štátnych podnikov. Celkovo vzaté, nové dôchodkové opatrenia
znížia podľa prognóz francúzskych orgánov celkový deficit systému do roku
2020 len o polovicu – na zhruba 0,5 % HDP. Okrem toho je
veľkosť úpravy vystavená značným rizikám, keďže
makroekonomický scenár, na ktorom sú založené tieto prognózy, by sa mohol
ukázať ako príliš optimistický. Novovytvorený výbor pre sledovanie
dôchodkov („Comité de suivi des retraites“) by mal zaistiť postupné
odstránenie deficitu systému.
(11)
Francúzsko patrí medzi krajiny s najvyššou
cenou práce. Ziskovosť podnikov znižuje najmä vysoké daňovo-odvodové
zaťaženie práce. Na podporu nákladovej konkurencieschopnosti zaviedla
francúzska vláda množstvo iniciatív s cieľom znížiť daňovo-odvodové
zaťaženie práce. V decembri 2012 bola prijatá daňová úľava
na konkurencieschopnosť a zamestnanosť, ktorá sa rovná zníženiu
nákladov na mzdy pod 2,5-násobok minimálnej mzdy. V januári 2014 bol
ohlásený ďalší škrt v nákladoch na prácu vo výške 10 mld. EUR ako
súčasť „paktu zodpovednosti
a solidarity“. Tieto dve opatrenia predstavujú 30 mld. EUR alebo 1,5 %
HDP, čo je porovnateľné s celkovým zvýšením zdaňovania
právnických osôb zaznamenaným v rokoch 2010 – 2013 a pokryli by len polovicu rozdielu v príspevkoch
zamestnávateľov na sociálne zabezpečenie medzi Francúzskom a priemerom
eurozóny Okrem toho budú mať vývozné podniky, ktoré majú tendenciu
platiť vysoké mzdy, menší prospech z daňovej úľavy pre
konkurencieschopnosť a zamestnanosť ako nevývozné
podniky, čím sa zníži dosah opatrenia na konkurencieschopnosť. Pakt
zodpovednosti a solidarity v sebe zahŕňa zníženie nákladov
na prácu pre nízkopríjmové skupiny a skupinu nachádzajúcu sa v rozpätí
1,6- až 3,5-násobku minimálnej mzdy. Druhé opatrenie, ktoré by malo
nadobudnúť účinnosť od roku 2016, by malo priamejší dosah na
vývozné podniky. Stanovovanie miezd vo Francúzku zvyčajne vedie k skresleniu
mzdovej štruktúry a k obmedzeniu schopnosti podnikov upravovať
mzdy v časoch hospodárskeho poklesu. Vysoká rada pre financovanie
sociálnej ochrany („Haut Conseil du financement de la protection sociale“)
posúdila dosah rôznych scenárov výnimiek sociálneho zabezpečenia
týkajúcich sa zamestnanosti, ale dávala malý dôraz na dosah na vývoj miezd
a konkurencieschopnosť. Napriek udeleniu rozsiahlych výnimiek
zamestnancom s minimálnou mzdou zostávajú náklady na prácu na úrovni
minimálnej mzdy vysoké. Tieto výnimky prispeli k brzdeniu nákladov na
prácu v roku 2013, čo predstavuje pozitívny vývoj, ale úroveň
minimálnej mzdy vo Francúzsku je taká, že vďaka nej má krajina jednu
z najvyšších úrovní kúpnej sily v EÚ. Minimálna mzda by sa teda aj
naďalej mala vyvíjať spôsobom, ktorý podporuje
konkurencieschopnosť a tvorbu pracovných miest. Francúzsko má len
málo výnimiek zo zákonom stanovenej minimálnej mzdy a mohlo by sa
vyvinúť dodatočné úsilie o zníženie nákladov na prácu
zraniteľných skupín.
(12)
Celkové postavenie Francúzska vo viacerých
medzinárodných rebríčkoch hodnotiacich podnikateľské prostredie sa
zhoršilo. Aj keď sa od júla 2013 ako súčasť „zjednodušujúceho šoku“ vyvinulo úsilie
zlepšiť vzťahy medzi podnikmi a verejnou správou, stále existuje
potreba ďalšieho zlepšovania podnikateľského prostredia. Okrem toho
sa ešte musí vymedziť a vykonať množstvo opatrení, o ktorých
sa uvažuje na základe zjednodušujúceho plánu. Osobitná pozornosť by sa
mala venovať najmä nariadeniam od zákonníka práce po pravidlá
účtovania prepojené na konkrétne medzné prahové hodnoty, ktoré brzdia rast
francúzskych podnikov. Tieto hodnoty môžu mať vplyv na problémy MSP
s dosiahnutím takej veľkosti, ktorá by im umožnila vyvážať
a inovovať. Iniciatívy politiky na podporu výdavkov na výskum a vývoj
a na podporu inovácií zo strany súkromných firiem, najmä daňová
úľava na výskum a piliere konkurencieschopnosti, doteraz priniesli
zmiešané výsledky. Čoraz nižšia váha priemyselného odvetvia vo francúzskom
súkromnom sektore sa premieta do stagnujúcich výdavkov na výskum a vývoj
zo strany súkromných firiem, a to napriek značnému úsiliu na
podnikovej úrovni. V dôsledku toho financuje veľkú časť
výdavkov na výskum a vývoj verejný sektor, či už priamo
prostredníctvom verejného výskumu alebo nepriamo prostredníctvom dotácií. Na
iniciovanie vyšších výdavkov na výskum, vývoj a inovácie v súkromnom
sektore by sa mala ešte viac zlepšiť účinnosť existujúcich
nástrojov. Najmä zdroje pridelené na piliere konkurencieschopnosti by mohli
viac podporovať úspory z rozsahu a zlepšiť rozširovanie
inovácií. Okrem toho by sa mohla posilniť účinnosť politiky,
a to umožnením, aby sa tieto piliere stali naozajstnými sieťami
podnikov s kladnými účinkami presahovania. Napokon sa očakáva,
že náklady na daňovú úľavu na výskum v roku 2014 dosiahnu 5,8
mld. EUR (takmer 0,3 % HDP). Napriek nákladom na toto opatrenie neexistuje
žiadne ex post posúdenie jeho účinku na výskum a vývoj.
(13)
Pri niektorých povolaniach (napríklad veterinárni
lekári) sa síce odstránili prekážky právnych foriem, požiadaviek v oblasti
držby podielov alebo taríf, ale väčšina povolaní dnes stále čelí
značným prekážkam vstupu alebo vykonávania povolania (napríklad
taxislužba, sektor zdravotníctva, notári a právnické povolania vo
všeobecnosti). Princíp obmedzeného počtu (numerus clausus) pri
prístupe k mnohým povolaniam (doktori, lekárnici, atď.) stále brzdí
prístup k službám a mohol by sa preskúmať bez toho, aby bola
ohrozená kvalita a bezpečnosť týchto služieb. Dodnes sa
neuskutočnilo žiadne podrobné posúdenie potreby a primeranosti
obmedzení týkajúcich sa regulovaných povolaní. V sektore maloobchodu stále
pretrvávajú zaťažujúce požiadavky na povolenie na otvorenie obchodných
pobočiek, najmä v dôsledku právnych predpisov v oblasti
plánovania miest, a zákaz predaja so stratou, čo má nepriaznivý vplyv
na hospodársku súťaž a na spotrebiteľov. Vo Francúzsku sa dodnes
neprijali žiadne konkrétne opatrenia na odstránenie prekážok vstupu do sektora
maloobchodu. Čo sa týka distribúcie elektrickej energie a plynu,
postupne sa rušia regulované ceny pre odberateľov mimo domácností. Ceny
pre domácnosti sú však stále regulované, ceny elektrickej energie sú stanovené
pod úrovňou nákladov a prípadný prístup alternatívnych
dodávateľov je obmedzený. V oblasti energetických prepojení by sa
mali dokončiť prebiehajúce projekty, najmä so Španielskom, s cieľom
posilniť prepojenia elektrickej energie a plynu so susediacimi
krajinami. V sektore železničnej dopravy prekážky vstupu na trh stále
bránia efektívnemu fungovaniu trhu. Francúzsko neotvorilo svoj domáci trh
osobnej železničnej dopravy konkurencii, okrem medzinárodných služieb, kde
je však len málo nových uchádzačov. Spustila sa reforma železničného
systému na účely dosiahnutia finančnej udržateľnosti. V októbri
2013 sa predstavil návrh zákona, o ktorom sa v súčasnosti
diskutuje v parlamente. Medzi predstavené opatrenia patrí zriadenie
plnohodnotného manažéra infraštruktúry vo vertikálne integrovanej štruktúre
s etablovaným prevádzkovateľom. Táto nová štruktúra by mohla
obmedziť prístup k sieti alternatívnym prevádzkovateľom.
(14)
Francúzsko má vysoké a stúpajúce
daňovo-odvodové zaťaženie. V roku 2013 bol pomer daní k HDP
45,9 % jeden z najvyšších v EÚ a odkedy sa začala
fiškálna konsolidácia v roku 2010, stúpol o 3,3 percentuálneho bodu.
Vzhľadom na to poskytol osobitný výbor pre
daňový systém(„Assises de la
fiscalité”) vstupy na reformu
daňového systému. V znižovaní zákonných sadzieb daní z príjmu
fyzických aj právnických osôb a vo zvyšovaní efektívnosti DPH sa
zaznamenal len malý pokrok. Namiesto toho sa predĺžila platnosť
dočasnej prirážky pre veľké podniky do roku 2015, v dôsledku
čoho paušálna zákonná sadzba dane z príjmu právnických osôb dosiahne
38,1 % (zákonná sadzba vo výške 33,3 % je už jedna z najvyšších
v EÚ). Francúzska vláda ohlásila postupné znižovanie zákonnej sadzby na 28 %
do roku 2020, ale neexistujú informácie o presnom načasovaní tohto opatrenia.
V minulom roku sa zaznamenal obmedzený pokrok v znižovaní a zefektívnení
výdavkov súvisiacich s daňou z príjmu. Napriek určitému
pokroku v oblasti environmentálneho zdaňovania (napríklad s postupným
zavádzaním uhlíkovej dane alebo „contribution climat énergie“) zostáva
podiel environmentálneho zdaňovania na HDP nízky. Konkrétne, spotrebné
dane sa vo Francúzsku neindexujú s infláciou a pretrvávajú niektoré
významné dotácie, ktoré sú škodlivé pre životné prostredie, ako napríklad
zvýhodnená sadzba spotrebnej dane z nafty. Napokon, v roku
2013 sa nezaviedli žiadne dodatočné opatrenia na riešenie
zvýhodňovania dlhu pri zdaňovaní právnických osôb na účely
zabránenia ďalšiemu nárastu súkromnej zadlženosti.
(15)
Vo Francúzsku sa síce zaviedlo množstvo opatrení
politiky, ale v roku 2013 sa situácia na trhu práce aj naďalej
zhoršovala a pretrvávajú značné problémy.
V roku 2013 aj naďalej rástla
nezamestnanosť, ktorá dosiahla úroveň 10,3 % (oproti 7,5 %
v roku 2008). Trh práce vo Francúzsku je aj naďalej segmentovaný
s veľmi nízkymi úrovňami prechodov od zmlúv na dobu určitú
k zmluvám na dobu neurčitú (pravdepodobnosť prechodu z dočasného
do trvalého zamestnania bola v roku 2010 len 10,6 % v porovnaní
s priemerom EÚ 25,9 %). Medziodborová dohoda o zabezpečení
zamestnanosti vyústila do zákona, ktorý bol prijatý v júli 2013. Aj
keď táto reforma predstavuje pozitívny krok, jej dosah je v tomto
štádiu aj naďalej nevyvážený. Len veľmi málo podnikov využilo zákonom stanovené úpravy dohôd na podnikovej
úrovni s cieľom zvýšiť flexibilitu pracovných podmienok v prípade
dočasných hospodárskych ťažkostí. Miera skutočných prepustení
z práce, ktoré sa dostali pred súd, sa výrazne znížila. Aj keď sa
v roku 2014 uskutočnili rokovania medzi sociálnymi partermi o reforme
systému dávok v nezamestnanosti, neočakáva sa, že vďaka novej
dohode sa podstatne zníži deficit systému. Kumulovaný deficit systému dávok
v nezamestnanosti, ktorý bol v roku 2013 blízko 1 % HDP, si
vyžaduje ďalšie štrukturálne opatrenia na zabezpečenie
udržateľnosti. Niektoré prvky ako kritériá prijateľnosti, postupné
znižovanie dávok v čase alebo sadzby náhrad pre pracovníkov s najvyššími
mzdami sa po poslednej dohode medzi sociálnymi partnermi v marci 2014 len
mierne upravili a mali by sa ďalej upraviť, aby sa zabezpečila
primeraná motivácia pracovať. Vďaka po sebe nasledujúcim dôchodkovým
reformám sa v posledných troch rokoch zaznamenal stály nárast miery
zamestnanosti pracovníkov vekovej skupiny 55 až 64 rokov. Miera zamestnanosti
starších pracovníkov vo Francúzsku (45,6 % v roku 2012) je však aj
naďalej značne pod priemerom EÚ (–4,5 percentuálneho bodu) a len
55 % starších pracovníkov vo Francúzsku ide do dôchodku hneď po
odchode zo zamestnania (2008 – 2011). V dôsledku toho v posledných
rokoch prudko stúpla miera nezamestnanosti tejto skupiny. Existuje preto
potreba posilniť opatrenia na zlepšenie ich zamestnateľnosti a zároveň
preskúmať motivačné faktory na ich zotrvanie v zamestnaní alebo
na návrat do zamestnania.
(16)
Z prieskumu Programu pre medzinárodné hodnotenie študentov
v roku 2013 vyplynulo, že nerovnosti vo vzdelávaní vo Francúzsku patria
medzi najvyššie v krajinách OECD. Vo Francúzsku jedna šestina mladých
ľudí končí vzdelávanie a odbornú prípravu bez kvalifikácie. Je
to obzvlášť znepokojujúce vzhľadom na skutočnosť, že miera
nezamestnanosti mladých ľudí predstavovala 25,5 % koncom roka 2013
a že riziko nezamestnanosti bolo takmer dvakrát vyššie v prípade
najmenej kvalifikovaných mladých ľudí. Schémy na podporu
učňovskej prípravy by sa mali vzťahovať najmä na najmenej
kvalifikovaných mladých ľudí. Pri
riešení tejto otázky sa zaznamenal určitý pokrok vďaka spusteniu
reformy povinnej školskej dochádzky v júli 2013 a prijatiu zákona
o odbornom a celoživotnom vzdelávaní v marci 2014. Je však
príliš skoro, aby bolo možné posúdiť, či tieto opatrenia účinne
znížia nerovnosti vo vzdelávacom systéme a ešte sa musí realizovať
nový plán zameraný na školy nižšieho sekundárneho vzdelávania v znevýhodnených
oblastiach, ktorý bol ohlásený v januári 2014. Napokon, uľahčil
sa prechod zo školy do práce, ale počet učňov v roku 2012
poklesol a zo systému mali čoraz výraznejší prospech študenti
vysokoškolského vzdelávania.
(17)
V rámci európskeho semestra Komisia vykonala
komplexnú analýzu hospodárskej politiky Francúzska. Posúdila program stability
a národný program reforiem. Zohľadnila nielen ich význam pre
udržateľnú fiškálnu a sociálno-ekonomickú politiku vo Francúzsku, ale
aj ich súlad s pravidlami a usmerneniami EÚ vzhľadom na potrebu
posilniť celkovú správu hospodárskych záležitostí Európskej únie
zabezpečením vstupov na úrovni EÚ do budúceho vnútroštátneho rozhodovania.
Jej odporúčania v rámci európskeho semestra sú premietnuté do
odporúčaní 1 až 7.
(18)
Rada na základe tohto posúdenia preskúmala program
stability Francúzska a jej stanovisko[10]
je premietnuté najmä do odporúčania 1.
(19)
V súvislosti s hĺbkovým preskúmaním
Komisie a týmto posúdením Rada preskúmala národný program reforiem a program
stability. Jej odporúčania podľa článku 6 nariadenia (EÚ) č. 1176/2011
sú premietnuté do odporúčaní 1 až 6.
(20)
V rámci Európskeho semestra Komisia takisto
vykonala analýzu hospodárskej politiky eurozóny ako celku. Na základe tejto
analýzy vydala Rada jednotlivé odporúčania adresované členským
štátom, ktorých menou je euro. Francúzsko by malo takisto zaistiť úplné
a včasné vykonanie týchto odporúčaní,
TÝMTO ODPORÚČA, aby Francúzsko
prijalo v období rokov 2014 – 2015 opatrenia s cieľom:
1.           Posilniť
rozpočtovú stratégiu, a to vrátane ďalšieho spresnenia
východiskových opatrení, na rok 2014 a neskôr s cieľom zabezpečiť
odstránenie nadmerného deficitu udržateľným spôsobom do roku 2015 pomocou
úsilia o dosiahnutie štrukturálnej úpravy uvedeného v odporúčaní
Rady podľa postupu pri nadmernom deficite. Trvalá náprava fiškálnych
nerovnováh si vyžaduje dôveryhodné vykonávanie ambicióznych štrukturálnych
reforiem v záujme zvýšenia schopnosti prispôsobiť sa a podpory
rastu a zamestnanosti. V nadväznosti na nápravu nadmerného deficitu
presadzovať štrukturálnu úpravu smerom k strednodobému cieľu na
úrovni minimálne 0,5 % HDP každoročne a viac v prípade
dobrých hospodárskych podmienok alebo v prípade potreby zaručiť
dodržanie pravidla pre dlh, aby vysoký pomer verejného dlhu nadobudol
udržateľnú klesajúcu tendenciu. Zintenzívniť úsilie o dosiahnutie
lepšej efektívnosti vo všetkých subsektoroch verejnej správy vrátane opätovného
vymedzenia – v prípade potreby – rozsahu vládnych opatrení. Urobiť
najmä kroky na značné zníženie výdavkov na sociálne zabezpečenie od
roku 2015, ako to bolo naplánované, napríklad pomocou stanovenia ambicióznejších
cieľov ročných výdavkov na zdravotnú starostlivosť, zníženia
nákladov na dôchodky a zjednodušením rodinných dávok a príspevkov na
bývanie. Stanoviť jasný harmonogram pre prebiehajúci proces
decentralizácie a do decembra 2014 urobiť prvé kroky s cieľom
odstrániť administratívnu duplicitu, uľahčiť zlúčenia
medzi miestnymi samosprávami a objasniť zodpovednosti každej úrovne
miestnej samosprávy. Zaviesť hornú hranicu na ročný nárast
daňových príjmov miestnej samosprávy a zároveň znížiť
granty od ústrednej vlády, ako to bolo naplánované. Okrem potreby krátkodobých
úspor urobiť kroky na riešenie nárastu verejných výdavkov na zdravotníctvo
naplánovaných v strednodobom a dlhodobom horizonte vrátane výdavkov
na lieky a v prípade potreby zaviesť dodatočné opatrenia,
pomocou ktorých sa do roku 2020 dostane dôchodkový systém do rovnováhy
udržateľným spôsobom, s osobitným zameraním na existujúce osobitné
schémy.
2.           Zabezpečiť
zachovanie zníženia nákladov práce plynúcich z daňovej úľavy na
konkurencieschopnosť a zamestnanosť(„crédit d’impôt compétitivité emploi”).
Prijať opatrenia na ďalšie zníženie príspevkov zamestnávateľov
na sociálne zabezpečenie v súlade so záväzkami v pakte
zodpovednosti a solidarity a zabezpečiť, aby žiadne iné
opatrenia nekompenzovali ich účinok a aby sa zachoval v súčasnosti
predpokladaný cieľ. Ďalej zhodnotiť hospodársky dosah výnimiek
z príspevkov na sociálne zabezpečenie s dôrazom na
zamestnanosť, vývoj miezd a konkurencieschopnosť a v prípade
potreby prijať primerané opatrenia. Ďalej znížiť rozpočtovo
neutrálnym spôsobom náklady na prácu hlavne v dolnej časti mzdovej
škály, a to predovšetkým pomocou zacieleného zníženia príspevkov
zamestnávateľa na sociálne zabezpečenie s ohľadom na rôzne
režimy na podporu miezd.
3.           Zjednodušiť administratívne,
fiškálne a účtovné pravidlá pre podniky a do decembra 2014
prijať konkrétne opatrenia na realizáciu prebiehajúceho vládneho
„zjednodušujúceho plánu“. Odstrániť regulačné zábrany pre rast
podnikov, a to najmä pomocou preskúmania kritérií týkajúcich sa
veľkosti v nariadeniach, aby sa zabránilo prahovým efektom.
Urobiť kroky na zjednodušenie a zlepšenie efektívnosti inovačnej
politiky, a to najmä pomocou zhodnotenia a v prípade potreby
úpravy daňovej úľavy na výskum “crédit d’impôt recherche”. Zaistiť, aby sa
zdroje využívali hlavne na najúčinnejšie piliere konkurencieschopnosti
a ďalej podporovať hospodársky vplyv inovácií vyvinutých v pilieroch.
4.           Odstrániť neodôvodnené
obmedzenia prístupu k regulovaným povolaniam a obmedzenia ich
vykonávania. Znížiť vstupné náklady a podporiť hospodársku
súťaž v službách. Prijať ďalšie opatrenia na zníženie
regulačného zaťaženia, ktoré ovplyvňuje fungovanie sektora
maloobchodu, a to najmä pomocou zjednodušenia povolení na otvorenie
obchodných pobočiek a odstránenia zákazu predaja so stratou.
Zabezpečiť, aby sa regulované sadzby elektrickej energie a plynu
pre domácnosti stanovili na primeranej úrovni, ktorá nepredstavuje prekážku pre
hospodársku súťaž – pri zachovaní priaznivých podmienok pre
zraniteľné skupiny. Posilniť kapacity prepojenia elektrickej energie
a plynu so Španielskom, a najmä zvýšiť kapacity plynového
prepojenia s cieľom plne integrovať trh s plynom na
Pyrenejskom polostrove a európsky trh. V sektore železničnej
dopravy zabezpečiť nezávislosť nového zjednoteného manažéra
infraštruktúry od etablovaného prevádzkovateľa a podniknúť kroky
na otvorenie domácej osobnej železničnej dopravy hospodárskej súťaži
do roku 2019.
5.           Znížiť daňové
zaťaženie práce a vystupňovať úsilie o zjednodušenie
a zvýšenie efektívnosti daňového systému. Na tento účel
prijať už v rozpočte na rok 2015 opatrenia na odstránenie
neefektívnych výdavkov na dane z príjmov fyzických a právnických osôb
na základe nedávnych posúdení a iniciatívy výboru pre daňový systém („Assises de la fiscalité”) pri súčasnom znížení zákonných sadzieb; prijať ďalšie
opatrenia na odstránenie zvýhodňovania dlhu pri zdaňovaní právnických
osôb; rozšíriť daňový základ, najmä na spotrebu, a postupne
zrušiť dotácie škodlivé pre životné prostredie.
6.           Prijať ďalšie
opatrenia na boj s nepružnosťou trhu práce, a to najmä prijatím
opatrení na nápravu podmienok v dohodách na udržanie zamestnania („accords de maintien de l’emploi”) s cieľom zvýšiť ich využitie zo strany podnikov
v ťažkostiach. Prijať ďalšie opatrenia na nápravu systému
dávok v nezamestnanosti spolu so sociálnymi partnermi s cieľom
zaručiť udržateľnosť systému a súčasne
zabezpečiť, aby poskytoval vhodné stimuly pre návrat do zamestnania.
Zintenzívniť poradenstvo a odbornú prípravu pre starších pracovníkov
a opätovne posúdiť príslušné osobitné úpravy dávok v nezamestnanosti.
7.           Presadzovať modernizáciu
odborného vzdelávania a odbornej prípravy, vykonať reformu povinnej
školskej dochádzky a prijať ďalšie opatrenia na zníženie
nerovností vo vzdelávaní, najmä posilnením opatrení proti predčasnému
ukončeniu školskej dochádzky. Zabezpečiť, aby aktívne politiky
trhu práce účinne podporovali najzraniteľnejšie skupiny. Zlepšiť
prechod zo školy do zamestnania, predovšetkým prijatím opatrení na ďalší
rozvoj učňovskej prípravy s osobitným zameraním na
nízkokvalifikované osoby.
V Bruseli
                                                                       Za
Radu
                                                                       predseda
[1]               Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               Ú. v. EÚ L 306, 23.11.2011, s. 25.
[3]               COM(2014) 411 final.
[4]               P7_TA(2014)0128 a P7_TA(2014)0129.
[5]               Ú. v. EÚ L 140, 27.5.2013, s. 11.
[6]               C(2013) 8004 final.
[7]               COM(2013) 800 final.
[8]               COM(2013) 790 final.
[9]               SWD(2014) 81 final.
[10]             Podľa článku 5 ods. 2 nariadenia Rady (ES)
č. 1466/97.


title: Odporúčanie Komisie z  28. mája 2008 o opatreniach na zníženie rizík pre látky 2-nitrotoluén a 2,4-dinitrotoluén [oznámené pod číslom K(2008) 2233] (Text s významom pre EHP)

text:
               31.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 141/20

      ODPORÚČANIE KOMISIE

   z 28. mája 2008
   o opatreniach na zníženie rizík pre látky 2-nitrotoluén a 2,4-dinitrotoluén
   [oznámené pod číslom K(2008) 2233]
   (Text s významom pre EHP)
   (2008/405/ES)
   KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,
   so zreteľom na nariadenie Rady (EHS) č. 793/93 z 23. marca 1993 o vyhodnocovaní a kontrole rizík existujúcich látok (1), a najmä na jeho článok 11 ods. 2,
   keďže:

               (1)

               V rámci nariadenia (EHS) č. 793/93 boli ako prioritné látky, ktoré je potrebné vyhodnotiť v súlade s nariadením Komisie (ES) č. 2364/2000 z 25. októbra 2000, ktoré sa týka štvrtého zoznamu prioritných látok podľa nariadenia Rady (EHS) č. 793/93, identifikované tieto látky (2):

                           —

                           2-nitrotoluén,

                           —

                           2,4-dinitrotoluén.

               (2)

               Spravodajský členský štát určený podľa uvedených nariadení ukončil činnosti týkajúce sa hodnotenia rizík, ktoré tieto látky predstavujú pre ľudí a životné prostredie, v súlade s nariadením Komisie (ES) č. 1488/94 z 28. júna 1994, ktorým sa stanovujú princípy pre hodnotenie rizík existujúcich látok pre človeka a životné prostredie v súlade s nariadením Rady (EHS) č. 793/93 (3), a navrhol stratégiu obmedzenia týchto rizík.

               (3)

               Uskutočnili sa konzultácie s Vedeckým výborom pre zdravotné riziká a riziká životného prostredia (SCHER), ktorý prijal stanoviská k vyhodnoteniu rizík vykonanému spravodajcom. Tieto stanoviská boli uverejnené na internetovej stránke vedeckého výboru.

               (4)

               Výsledky vyhodnotenia rizík a ďalšie výsledky stratégií obmedzenia rizík sú uvedené v príslušnom oznámení Komisie (4).

               (5)

               Na základe tohto vyhodnotenia je vhodné odporučiť určité opatrenia na zníženie rizík pre určité látky. V prípade látok, ktoré nie sú konkrétne uvedené, neexistujú žiadne odporúčania pre adresátov tohto odporúčania.

               (6)

               Opatrenia na zníženie rizík odporúčané pre pracovníkov by sa mali zvážiť v rámci právnych predpisov na ochranu pracovníkov, ktoré sa považujú za primeraný rámec na zníženie rizík, ktoré predstavujú príslušné látky, v potrebnom rozsahu.

               (7)

               Opatrenia na zníženie rizík stanovené v tomto odporúčaní sú v súlade so stanoviskom výboru zriadeného na základe článku 15 ods. 1 nariadenia (EHS) č. 793/93,

         TÝMTO ODPORÚČA:
   ODDIEL 1
   2,4-DINITROTOLUÉN
   (CAS č. 121-14-2; EINECS č. 204-450-0)
   Opatrenia na zníženie rizík pre životné prostredie (1, 2, 3)

               1.

               Príslušné orgány dotknutých členských štátov by mali s prihliadnutím na technické charakteristiky dotknutých zariadení, ich geografické umiestnenie a miestne environmentálne podmienky ustanoviť v povoleniach vydaných na základe smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/1/ES (5) podmienky, limitné hodnoty emisií alebo ekvivalentné ukazovatele alebo technické opatrenia pre 2,4-dinitrotoluén, aby bola možná prevádzka v súlade s najlepšími dostupnými technikami (BAT).

               2.

               Členské štáty by mali pozorne sledovať uplatňovanie BAT na 2,4-dinitrotoluén a podávať Komisii správy o každom významnom vývoji v rámci výmeny informácií o BAT.

               3.

               Lokálne emisie 2,4-dinitrotoluénu do vodného prostredia a emisie do ovzdušia by sa mali v prípade potreby riadiť vnútroštátnymi predpismi, aby sa tak zabezpečilo, že nevznikne riziko pre životné prostredie.

         ODDIEL 2
   ADRESÁTI

               4.

               Toto odporúčanie je určené všetkým sektorom, v rámci ktorých sa uvedené látky dovážajú, vyrábajú, prepravujú, skladujú, spracúvajú na prípravok alebo iným spôsobom, využívajú, likvidujú alebo recyklujú, ako aj členským štátom.

      V Bruseli 28. mája 2008

            Za Komisiu

         Stavros DIMAS

            člen Komisie

      (1)  Ú. v. ES L 84, 5.4.1993, s. 1. Nariadenie zmenené a doplnené nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 (Ú. v. EÚ L 284, 31.10.2003, s. 1).

      (2)  Ú. v. ES L 273, 26.10.2000, s. 5.

      (3)  Ú. v. ES L 161, 29.6.1994, s. 3.

      (4)  Ú. v. EÚ C 134, 31.5.2008, s. 4.

      (5)  Ú. v. EÚ L 24, 29.1.2008, s. 8.


title: 2012/771/EÚ: Odporúčanie Komisie zo 6. decembra 2012 v súvislosti s opatreniami určenými na podporu toho, aby tretie krajiny uplatňovali minimálne štandardy dobrej správy v daňových záležitostiach

text:
               12.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 338/37

         ODPORÚČANIE KOMISIE
   zo 6. decembra 2012
   v súvislosti s opatreniami určenými na podporu toho, aby tretie krajiny uplatňovali minimálne štandardy dobrej správy v daňových záležitostiach
   (2012/771/EÚ)
   EURÓPSKA KOMISIA,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 292,
   keďže:

               (1)

               V medzinárodných súvislostiach sa výskyt odlišujúcich sa predpisov v daňovej oblasti vo všeobecnosti prijíma ako dôsledok fiškálnej suverenity. V tejto súvislosti sa niektoré, obvykle malé, tretie krajiny s obmedzenými finančnými potrebami rozhodli pre nízku úroveň dane z príjmu, ktorá sa uplatňuje celkovo tak na jednotlivcov ako aj na spoločnosti, alebo sa dokonca rozhodli neuplatňovať vôbec žiadnu daň z príjmu. Uvedené daňové politiky nie sú nevyhnutne nežiaduce ako také, pokiaľ sa štát zapája do medzinárodnej spolupráce s cieľom umožniť iným štátom presadzovať ich daňovú politiku.

               (2)

               Politiky, ktoré vedú k nízkym úrovniam dane z príjmu či k nezdaneniu príjmu, sú však často sprevádzané nedostatočnou transparentnosťou alebo nedostatočnou výmenou informácií s inými štátmi. Dotknuté štáty priťahujú investície tým, že nerezidentom poskytujú útočisko v prípade niektorých druhov mobilného príjmu alebo kapitálu a umožnia im zatajiť existenciu takéhoto príjmu či kapitálu pred daňovou správou ich štátu usadenia.

               (3)

               Na odstránenie týchto obáv sa podnikli rôzne iniciatívy na medzinárodných fórach, napríklad v rámci Organizácie pre hospodársku spoluprácu a rozvoj alebo G20. Okrem toho Globálne fórum OECD o transparentnosti a výmene informácií na daňové účely (ďalej len „globálne fórum“) vypracovalo štandardy týkajúce sa transparentnosti a výmeny informácií na daňové účely. Na úrovni tohto globálneho fóra sa v roku 2009 dosiahla dohoda o preskúmaní vykonávania uvedených štandardov. Fórum sa zapojilo do komplexného postupu partnerského preskúmania a mnohé jurisdikcie s tradične nízkym daňovým zaťažením sa dohodli na uzavretí dvojstranných dohôd o výmene informácií o daňových záležitostiach.

               (4)

               V Únii sa otázkami transparentnosti a výmeny informácií zaoberá smernica Rady 2011/16/EÚ z 15. februára 2011 o administratívnej spolupráci v oblasti daní a zrušení smernice 77/799/EHS (1). Keďže v Únii zároveň existuje konsenzus vyjadrený v kódexe správania pre zdaňovanie podnikov uvedenom v prílohe 1 k záverom zo zasadania Rady ECOFIN 1. decembra 1997 o politike zdaňovania (2), podľa ktorého sú škodlivé daňové opatrenia neprijateľné, členským štátom to sťažuje zachovávanie či zavádzanie takýchto opatrení. Istý počet opatrení potenciálne patriacich do pôsobnosti uvedeného kódexu správania okrem toho podlieha podrobnému preskúmaniu podľa pravidiel o štátnej pomoci uvedených v Zmluve o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ).

               (5)

               Vo vzťahoch s tretími krajinami sa ich Únia pokúšala presvedčiť, aby sa pripojili k zásadám, ktoré Únia zastáva v oblasti transparentnosti a výmeny informácií (obdobným, ako sú široko prijímané medzinárodné štandardy transparentnosti a výmeny informácií), a aby odstránili škodlivé daňové opatrenia, ako sa uvádza v oznámení Komisie Podpora dobrej správy v daňových záležitostiach (3) a oznámení Komisie Dane a rozvoj spolupráce s rozvojovými krajinami na podpore dobrej správy v daňových záležitostiach (4).

               (6)

               Členské štáty, ktorých základ dane bol nepriaznivo poznačený nedostatočnou transparentnosťou alebo škodlivými daňovými opatreniami na strane tretích krajín, podnikli kroky na nápravu tejto situácie. V reakcii na uvedené opatrenia však daňovníci prevádzajú svoje obchodné činnosti alebo transakcie cez inú jurisdikciu s nižšou úrovňou ochrany. Vzhľadom na slobodu hospodárskych subjektov podnikať kdekoľvek v Únii je toto riziko v Únii obzvlášť vysoké. V dôsledku toho úroveň ochrany pred uvedenou eróziou základu dane dostupná v Únii vo všeobecnosti smeruje k tomu, že zodpovedá najnižšej úrovni ochrany, ktorý poskytuje niektorý členský štát.

               (7)

               Deformácie, ktoré daná situácia vyvoláva v rámci Únie, môžu viesť k umelo vytvoreným tokom kapitálu a pohybom daňovníkov na vnútornom trhu, a tak narúšať jeho riadne fungovanie a oslabovať základy dane členských štátov. Takéto narušenia by sa mali napraviť spoločným prístupom všetkých členských štátov.

               (8)

               Preto je potrebné jasne stanoviť minimálne štandardy dobrej správy v daňových záležitostiach, pokiaľ ide o transparentnosť a výmenu informácií a aj v súvislosti so škodlivými daňovými opatreniami, a niekoľko opatrení, ktoré sa majú prijať vo vzťahu k tretím krajinám so zámerom podnietiť ich, aby dodržiavali uvedené štandardy.

               (9)

               V oblasti transparentnosti a výmeny informácií sa stanovila medzinárodne uznávaný štandard v referenčnom rámci schválenom globálnym fórom v roku 2009. Toto odporúčanie by preto malo vychádzať z uvedeného referenčného rámca. Pokiaľ ide o škodlivé daňové opatrenia, kódex správania pre zdaňovanie podnikov sa v Únii ukázal byť relevantným základom. Členské štáty sa zaviazali podporovať zásady uvedeného kódexu v tretích krajinách. Na účely tohto odporúčania je preto vhodné odvolávať sa na kritériá daného kódexu. V tomto ohľade je zároveň vhodné odkázať aj na práce skupiny pre kódex správania (zdaňovanie podnikov) zriadenej v rámci Rady, aby posúdila daňové opatrenia, ktoré môžu patriť do rozsahu pôsobnosti kódexu správania pre zdaňovanie podnikov (5). Prípady posudzované touto skupinou môžu byť užitočné, keď treba preskúmať, či sa má dotknuté opatrenie považovať za škodlivé.

               (10)

               V tomto odporúčaní by sa mal uviesť súbor opatrení, ktoré sa majú uplatňovať vo vzťahu k tretím krajinám, ktoré nedodržiavajú minimálne štandardy dobrej správy v daňových záležitostiach. Spoločným uplatňovaním týchto opatrení by členské štáty výrazne zvýšili celkovú účinnosť opatrení prijatých jednotlivo každým z nich. Straty daňových príjmov by sa tak dali znížiť spolu s administratívnymi nákladmi, ktoré vynakladajú daňové správy, a nákladmi na dodržiavanie právnych predpisov, ktoré znášajú daňovníci.

               (11)

               S cieľom podporiť uplatňovanie minimálnych štandardov dobrej správy v daňových záležitostiach je zároveň potrebné určiť pozitívne opatrenia na povzbudenie tretích krajín, ktoré spĺňajú dané štandardy alebo ktoré sa zaviazali ich spĺňať, ale potrebujú pomoc na to, aby dosiahli daný cieľ.

               (12)

               Opatrenia uvedené v tomto odporúčaní a uplatňované členskými štátmi musia byť v súlade s právom Únie, a najmä so základnými slobodami zakotvenými v ZFEÚ,

         PRIJALA TOTO ODPORÚČANIE:
   1.   Predmet úpravy
   V tomto odporúčaní sa stanovujú kritériá umožňujúce určiť tretie krajiny, ktoré nedodržiavajú minimálne štandardy dobrej správy v daňových záležitostiach. Zároveň sa v ňom uvádza súbor opatrení, ktoré môžu členské štáty prijať vo vzťahu k tretím krajinám, ktoré nedodržiavajú dané štandardy, a v prospech tretích krajín, ktoré ich spĺňajú.
   Toto odporúčanie sa týka zdanenia príjmov.
   2.   Vymedzenie pojmov
   Na účely tohto odporúčania sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:

               a)

               „daň z príjmu“ znamená každú daň z príjmu vybranú od jednotlivcov či právnických osôb nezávisle od spôsobu jej výberu, ktorá je uložená v mene štátu, jeho územnosprávnych celkov alebo miestnych orgánov;

               b)

               „tretia krajina“ znamená akúkoľvek jurisdikciu, ktorá nie je členským štátom;

               c)

               „vnútroštátny čierny zoznam“ znamená zoznam prijatý členským štátom, v ktorom sa uvádzajú jurisdikcie, voči ktorým daný členský štát uplatňuje vopred vymedzené daňové opatrenia alebo daňové politiky.

         3.   Minimálne štandardy dobrej správy v daňových záležitostiach
   Tretia krajina spĺňa minimálne štandardy dobrej správy v daňových záležitostiach, keď:

               a)

               prijala zákony, iné právne predpisy alebo správne opatrenia s cieľom dosiahnuť súlad so štandardami transparentnosti a výmeny informácií uvedenými v prílohe, a účinne ich uplatňuje;

               b)

               nepoužíva škodlivé daňové opatrenia v oblasti zdaňovania podnikov.

         Daňové opatrenia, ktorými sa stanovuje výrazne nižšia skutočná úroveň zdanenia (vrátane nulovej sadzby) než sú úrovne obvykle uplatňované v predmetnej tretej krajine, treba vnímať ako potenciálne škodlivé. Takáto úroveň zdanenia môže vychádzať z nominálnej daňovej sadzby, daňového základu alebo akéhokoľvek iného relevantného faktora.
   Pri posudzovaní, či sú takéto opatrenia škodlivé, by sa malo okrem iného zohľadniť:

               a)

               či sú výhody priznané len nerezidentom alebo na transakcie uskutočňované s nerezidentmi, alebo

               b)

               či sú výhody odlúčené od domáceho trhu tak, že nemajú žiadny vplyv na vnútroštátny základ dane, alebo

               c)

               či sú výhody udelené dokonca aj bez akejkoľvek hospodárskej činnosti a významnej ekonomickej prítomnosti v tretej krajine poskytujúcej daňové výhody, alebo

               d)

               či sa pravidlá na stanovenie zisku z činností v rámci nadnárodnej skupiny spoločností odlišujú od medzinárodne uznávaných zásad, konkrétne pravidiel schválených na úrovni Organizácie pre hospodársku spoluprácu a rozvoj, alebo

               e)

               či daňovým opatreniam chýba transparentnosť, a to aj vrátane prípadov, keď sa právne ustanovenia uplatňujú na administratívnej úrovni netransparentným a voľnejším spôsobom.

         Pri uplatňovaní týchto kritérií by členské štáty mali zohľadňovať závery, ku ktorým dospela skupina pre kódex správania (zdaňovanie podnikov) v súvislosti s daňovými opatreniami, ktoré posúdila ako škodlivé.
   4.   Opatrenia namierené proti tretím krajinám, ktoré nespĺňajú minimálne štandardy stanovené v bode 3

               4.1.

               Členské štáty by mali uverejniť čierne zoznamy tretích krajín, ktoré nespĺňajú minimálne štandardy stanovené v bode 3, so zreteľom na uplatňovanie bodu 4.3. Tieto čierne zoznamy by mali odkazovať na toto odporúčanie.

               4.2.

               Členské štáty, ktoré prijali vnútroštátne čierne zoznamy, by v nich mali uviesť tretie krajiny, ktoré nespĺňajú minimálne štandardy stanovené v bode 3.

               4.3.

               Každý členský štát, ktorý uzavrel dohovor o dvojitom zdanení s treťou krajinou, ktorá nespĺňa minimálne štandardy stanovené v bode 3, by sa mal usilovať o opätovné prerokovanie dohovoru, jeho pozastavenie či vypovedanie, podľa toho, čo je najvhodnejšie na dosiahnutie toho, aby daná krajina zlepšila dodržiavanie daných štandardov.

         5.   Opatrenia v prospech tretích krajín, ktoré spĺňajú minimálne štandardy stanovené v bode 3

               5.1.

               Členské štáty by mali z čiernych zoznamov uvedených v bode 4.1. odstrániť tretie krajiny, ktoré spĺňajú minimálne štandardy stanovené v bode 3.

               5.2.

               Členské štáty by mali zvážiť odstránenie tretích krajín, ktoré spĺňajú minimálne štandardy stanovené v bode 3, zo všetkých existujúcich vnútroštátnych čiernych zoznamov uvedených v bode 4.2.

               5.3.

               Členské štáty by mali zvážiť začatie dvojstranných rokovaní vedúcich k uzatvoreniu dohovoru o dvojitom zdanení s tretími krajinami, ktoré spĺňajú minimálne štandardy stanovené v bode 3.

         6.   Opatrenia v prospech tretích krajín, ktoré sa zaviazali spĺňať minimálne štandardy stanovené v bode 3

               6.1.

               Členské štáty by mali zvážiť nadviazanie užšej spolupráce a poskytovanie pomoci tretím krajinám, najmä rozvojovým, ktoré sa zaviazali spĺňať minimálne štandardy stanovené v bode 3, s cieľom napomáhať týmto tretím krajinám v účinnom boji proti daňovým únikom a agresívnemu daňovému plánovaniu. Na tieto účely by mohli do takýchto krajín dočasne vyslať daňových odborníkov.
               Členské štáty by mali pri hodnotení záväzku tretích krajín dodržiavať dané minimálne štandardy zohľadniť všetky konkrétne skutočnosti v tejto oblasti, predovšetkým kroky, ktoré dotknutá tretia krajina už prijala smerom k dosiahnutiu súladu.

               6.2.

               Pokiaľ tretia krajina využíva pomoc v súlade s bodom 6.1 a dosahuje očakávaný pokrok v spĺňaní uvedených minimálnych štandardov, členské štáty by nemali uplatňovať opatrenia uvedené v bode 4 s výnimkou opätovného prerokovania dohovorov o dvojitom zdanení.

         7.   Nadväzujúce činnosti
   Členské štáty by mali Komisiu informovať o opatreniach prijatých na dosiahnutie súladu s týmto odporúčaním, ako aj o akýchkoľvek zmenách vykonaných v týchto opatreniach.
   Komisia uverejní o uplatňovaní tohto odporúčania správu do troch rokov od jeho prijatia.
   8.   Adresáti
   Toto odporúčanie je určené členským štátom.

      V Bruseli 6. decembra 2012

            Za Komisiu

         Algirdas ŠEMETA

            člen Komisie

      (1)  Ú. v. EÚ L 64, 11.3.2011, s. 1.

      (2)  Ú. v. ES C 2, 6.1.1998, s. 1.

      (3)  KOM(2009) 201 v konečnom znení z 28. apríla 2009.

      (4)  KOM(2010) 163 v konečnom znení z 21. apríla 2010.

      (5)  Ú. v. ES C 99, 1.4.1998, s. 1.

      PRÍLOHA

         ŠTANDARDY TRANSPARENTNOSTI A VÝMENY INFORMÁCIÍ

      A.   DOSTUPNOSŤ INFORMÁCIÍ

                  A.1.

                  Dotknutá tretia krajina zabezpečí, aby mali príslušné orgány k dispozícii informácie o vlastníctve a totožnosti všetkých relevantných subjektov a úprav.

                  A.2.

                  Príslušná tretia krajina zabezpečí, aby sa viedli spoľahlivé účtovné záznamy pre všetky dotknuté subjekty a úpravy.

                  A.3.

                  Bankové údaje sú dostupné pri všetkých držiteľoch bankových účtov.

            B.   PRÍSTUP K INFORMÁCIÁM

                  B.1.

                  Príslušné orgány dotknutej tretej krajiny majú právomoc získať a poskytovať informácie, na ktoré sa vzťahuje žiadosť na základe dohody o výmene informácií, od každej osoby v ich územnej právomoci, ktorá má tieto informácie alebo má nad nimi kontrolu.

                  B.2.

                  Práva a ochrana, ktoré sa priznávajú osobám v príslušnej dožiadanej tretej krajine, sú zlučiteľné s účinnou výmenou informácií.

            C.   VÝMENA INFORMÁCIÍ

                  C.1.

                  Mechanizmy výmeny informácií s členskými štátmi sú také, aby táto výmena prebiehala účinne.

                  C.2.

                  Sieť mechanizmov výmeny informácií dotknutej tretej krajiny pokrýva všetky členské štáty.

                  C.3.

                  Mechanizmy výmeny informácií dotknutej tretej krajiny obsahujú vhodné ustanovenia na zabezpečenie dôvernosti informácií doručených od členských štátov.

                  C.4.

                  V rámci mechanizmov výmeny informácií dotknutej tretej krajiny sa dodržiavajú práva a ochrana daňovníkov a tretích strán.

                  C.5.

                  Dotknutá tretia krajina včas poskytuje informácie na základe svojej siete dohôd s členskými štátmi.


title: Odporúčanie Rady zo 16. februára 2010 o vymenovaní viceprezidenta Európskej centrálnej banky

text:
               2.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/1

         ODPORÚČANIE RADY
   zo 16. februára 2010
   o vymenovaní viceprezidenta Európskej centrálnej banky
   2010/C 52/01
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 283 ods. 2 a článok 139 ods. 2 písm. h), a so zreteľom na články 11.2 a 42.3 Protokolu o Štatúte Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky,
   TÝMTO ODPORÚČA EURÓPSKEJ RADE:
   Vymenovať pána Vítora CONSTÂNCIA za viceprezidenta Európskej centrálnej banky na funkčné obdobie ôsmich rokov s účinnosťou od 1. júna 2010.

      V Bruseli 16. februára 2010

            Za Radu

            predsednička

         E. SALGADO


title: Odporúčanie Európskeho parlamentu a Rady z  15. februára 2006  o ďalšej európskej spolupráci v oblasti zabezpečovania kvality vyššieho vzdelávania

text:
               4.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 64/60

      ODPORÚČANIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY

   z 15. februára 2006
   o ďalšej európskej spolupráci v oblasti zabezpečovania kvality vyššieho vzdelávania
   (2006/143/ES)
   EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 149 ods. 4 a článok 150 ods. 4,
   so zreteľom na návrh Komisie,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
   po porade s Výborom regiónov,
   konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 251 zmluvy (2),
   keďže:

               (1)

               Napriek tomu, že vykonávanie odporúčania Rady 98/561/ΕS z 24. septembra 1998 o európskej spolupráci pri zabezpečovaní kvality vyššieho vzdelávania (3) bolo označené za úspešné, ako sa uvádza v správe Komisie z 30. septembra 2004, je i naďalej nevyhnutné zlepšiť fungovanie európskeho vyššieho vzdelávania, najmä pokiaľ ide o kvalitu, aby bolo transparentnejším a dôveryhodnejším pre európskych občanov a pre študentov a akademikov z iných kontinentov.

               (2)

               Odporúčanie 98/561/ES vyzvalo k podpore a tam, kde je to potrebné, k založeniu transparentných systémov zabezpečovania kvality. Takmer všetky členské štáty vytvorili národné systémy zabezpečovania kvality a iniciovali alebo umožnili zriadenie jednej alebo viacerých organizácií zabezpečujúcich kvalitu alebo akreditačných organizácií.

               (3)

               Odporúčanie 98/561/ES vyzvalo, aby systémy zabezpečovania kvality vychádzali zo série základných prvkov vrátane hodnotenia programov alebo inštitúcií prostredníctvom vnútorného hodnotenia, vonkajšej kontroly a aby zahŕňali účasť študentov, uverejnenie výsledkov a medzinárodnú účasť. Výsledky hodnotenia zabezpečovania kvality zohrávajú významnú úlohu, pokiaľ ide o pomoc inštitúciám vyššieho vzdelávania pri zlepšovaní ich výkonu.

               (4)

               Základné prvky uvedené v odôvodnení č. 3 sa vo všeobecnosti vykonávajú vo všetkých systémoch zabezpečovania kvality a boli potvrdené európskymi ministrami školstva v septembri 2003 v Berlíne, v rámci bolonského procesu, ktorý smeruje k vytvoreniu európskeho priestoru vyššieho vzdelávania.

               (5)

               Európske združenie zabezpečovania kvality vyššieho vzdelávania (ENQA) bolo založené v roku 2000 a jeho členská základňa sa rozširuje o organizácie zabezpečujúce kvalitu alebo akreditačné organizácie vo všetkých členských štátoch.

               (6)

               V rámci bolonského procesu ministri školstva zo 45 krajín prijali na svojom stretnutí, ktoré sa konalo 19. až 20. mája 2005 v Bergene, normy a usmernenia na zabezpečovanie kvality v európskom priestore vyššieho vzdelávania, tak ako to navrhla ENQA, a v nadväznosti na stretnutie v Berlíne v septembri 2003. Privítali tiež zásadu európskeho registra organizácií zabezpečujúcich kvalitu vychádzajúcu z vnútroštátneho preskúmania a žiadali, aby ENQA v spolupráci s Európskym združením univerzít (EUA), Európskym združením pre inštitúcie vyššieho vzdelávania (EURASHE) a Národnými zväzmi študentov v Európe (ESIB) ďalej rozvíjala praktické aspekty realizácie a prostredníctvom bolonskej následnej skupiny o nich podávala správu ministrom. Zdôraznili okrem toho význam spolupráce medzi vnútroštátne uznanými organizáciami s cieľom zlepšiť vzájomné uznávanie rozhodnutí o akreditáciách alebo o zabezpečovaní kvality.

               (7)

               Činnosť EÚ na podporu zabezpečovania kvality by sa mala rozvíjať v súlade s činnosťami vykonávanými v rámci bolonského procesu.

               (8)

               Je potrebné zostaviť register nezávislých a dôveryhodných organizácií zabezpečujúcich kvalitu, ktoré pôsobia v Európe, či už sú regionálne alebo národné, všeobecné alebo špecializované, verejné alebo súkromné, s cieľom podporiť transparentnosť vo vyššom vzdelávaní a napomôcť uznávaniu kvalifikácií a študijných pobytov v zahraničí.

               (9)

               Európska Rada sa v Barcelone v marci 2002 vyjadrila, že v rámci lisabonskej stratégie by sa európske vzdelávanie a systémy odborného vzdelávania mali stať „značkou svetovej kvality“,

         TÝMTO ODPORÚČAJÚ, ABY ČLENSKÉ ŠTÁTY:

               1.

               podporovali všetky inštitúcie vyššieho vzdelávania pôsobiace v rámci ich územia, aby zaviedli alebo vyvinuli prísne vnútorné systémy zabezpečovania kvality, v súlade s normami a usmerneniami na zabezpečovanie kvality v európskom priestore vyššieho vzdelávania prijatými v Bergene v rámci bolonského procesu;

               2.

               podporovali všetky organizácie zabezpečujúce kvalitu alebo akreditačné organizácie, ktoré pôsobia v rámci ich územia, aby boli vo svojom hodnotení nezávislé, uplatňovali prvky zabezpečovania kvality stanovené v odporúčaní 98/561/ES a aby na účely hodnotenia uplatňovali spoločný súbor všeobecných noriem a usmernení prijatých v Bergene. Tieto normy by mali byť ďalej vypracované v spolupráci so zástupcami sektora vyššieho vzdelávania. Mali by sa uplatňovať takým spôsobom, aby chránili a podporovali rôznorodosť a inovatívnosť;

               3.

               podporovali zástupcov vnútroštátnych orgánov, sektora vyššieho vzdelávania a organizácií zabezpečujúcich kvalitu a akreditačných organizácií, spolu so sociálnymi partnermi, aby zriadili „Európsky register organizácií zabezpečujúcich kvalitu“ („európsky register“) vychádzajúci z vnútroštátneho preskúmania, ktorý zohľadňuje zásady stanovené v prílohe, a aby určili podmienky registrácie a pravidlá vedenia tohto registra;

               4.

               umožnili inštitúciám vyššieho vzdelávania, ktoré pôsobia v rámci ich územia, vybrať si spomedzi organizácií zabezpečujúcich kvalitu alebo akreditačných organizácií z európskeho registra takú, ktorá spĺňa ich potreby a profil pod podmienkou, že je to v súlade s ich vnútroštátnymi právnymi predpismi alebo povolené vnútroštátnymi orgánmi;

               5.

               umožnili inštitúciám vyššieho vzdelávania usilovať sa o doplňujúce hodnotenie, vykonané inou organizáciou z európskeho registra, napríklad na zvýšenie svojej medzinárodnej povesti;

               6.

               podporili spoluprácu medzi organizáciami s cieľom posilniť vzájomnú dôveru a uznávanie hodnotení týkajúcich sa zabezpečovania kvality a akreditácií, čím prispejú k uznávaniu kvalifikácií na účely štúdia alebo práce v inej krajine;

               7.

               zabezpečili prístup verejnosti k hodnoteniam vypracovaným organizáciami zabezpečujúcimi kvalitu alebo akreditačnými organizáciami uvedenými v európskom registri,

         VYZÝVAJÚ KOMISIU:

               1.

               aby pokračovala v úzkej spolupráci s členskými štátmi v podporovaní spolupráce medzi inštitúciami vyššieho vzdelávania, organizáciami zabezpečujúcimi kvalitu a akreditačnými organizáciami, príslušnými orgánmi a inými subjektami, ktoré pôsobia v tejto oblasti;

               2.

               aby každé tri roky predložila Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov správu o pokroku dosiahnutom vo vývoji systémov zabezpečovania kvality v rôznych členských štátoch a o činnostiach v oblasti spolupráce na európskej úrovni vrátane pokroku dosiahnutého s ohľadom na vyššie uvedené ciele.

      V Štrasburgu 15. februára 2006

            Za Európsky parlament

            predseda

         J. BORRELL FONTELLES

            Za Radu

            predseda

         H. WINKLER

      (1)  Ú. v. EÚ C 255, 14.10.2005, s. 72.

      (2)  Stanovisko Európskeho parlamentu z 13. októbra 2005 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku) a rozhodnutie Rady z 30. januára 2006.

      (3)  Ú. v. ES L 270, 7.10.1998, s. 56.

      PRÍLOHA
      „Európsky register organizácií zabezpečujúcich kvalitu“
      Register by mal obsahovať zoznam spoľahlivých organizácií, ktorých hodnoteniam môžu členské štáty (a verejné orgány v rámci členských štátov) dôverovať. Mal by vychádzať z týchto základných zásad:

                  1.

                  Zoznam organizácií by mal byť vypracovaný zástupcami vnútroštátnych orgánov, sektora vyššieho vzdelávania (inštitúcie vyššieho vzdelávania, študenti, učitelia a výskumní pracovníci) a organizácií zabezpečujúcich kvalitu a akreditačných organizácií, ktoré pôsobia v členských štátoch, a sociálnymi partnermi.

                  2.

                  Podmienky registrácie organizácií by mohli okrem iného obsahovať:

                              i)

                              záväzok úplnej nezávislosti pri vystavovaní posudku;

                              ii)

                              uznanie aspoň tým členským štátom, v rámci ktorého pôsobia (alebo verejnými orgánmi v rámci príslušného členského štátu);

                              iii)

                              vykonávanie úloh na základe spoločného súboru noriem a usmernení uvedených v odporúčaniach č. 1 a 2 určených členským štátom;

                              iv)

                              pravidelnú vonkajšiu kontrolu inou organizáciou a odborníkmi vrátane uverejnenia kritérií, metodík a výsledkov takejto kontroly.

                  3.

                  V prípade počiatočného odmietnutia registrácie je možné vykonať prehodnotenie na základe dosiahnutých zlepšení.


title: Odporúčanie Európskej centrálnej banky z 24. februára 2014 o organizácii prípravných opatrení pre zber podrobných údajov o úveroch Európskym systémom centrálnych bánk (ECB/2014/7)

text:
               8.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/1

         ODPORÚČANIE EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKY
   z 24. februára 2014
   o organizácii prípravných opatrení pre zber podrobných údajov o úveroch Európskym systémom centrálnych bánk
   (ECB/2014/7)
   (2014/C 103/01)
   RADA GUVERNÉROV EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKY,
   so zreteľom na Štatút Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky, a najmä na jeho článok 5.1 a článok 34.1 tretiu zarážku,
   so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 2533/98 z 23. novembra 1998 o zbere štatistických informácií Európskou centrálnou bankou (1), a najmä na jeho článok 8 ods. 5,
   keďže:

               (1)

               Podľa rozhodnutia ECB/2014/6 (2) Európska centrálna banka môže uplatniť osobitné prípravné opatrenia s cieľom ustanoviť dlhodobý rámec pre prenos podrobných údajov o úveroch v rámci Európskeho systému centrálnych bánk (ESCB) na určené štatistické účely.

               (2)

               Efektívne uplatňovanie tohto dlhodobého rámca bude závisieť od spolupráce medzi všetkými zúčastnenými členmi ESCB a od uplatňovania rovnakých noriem kvality týmito členmi. Národné centrálne banky členských štátov, ktorých menou nie je euro, a ktoré sa pripravujú na účasť na tomto rámci, by mali spolupracovať navzájom, s národnými centrálnymi bankami členských štátov, ktorých menou je euro a s ECB pri uplatňovaní prípravných opatrení v súlade s rozhodnutím ECB/2014/6,

         PRIJALA TOTO ODPORÚČANIE:
   I.

      Vymedzenie pojmov

   Na účely tohto odporúčania má pojem „podrobné údaje o úveroch“ rovnaký význam ako v rozhodnutí ECB/2014/6.
   II.

      Poskytovanie štatistických informácií

   Od adresátov tohto odporúčania sa vyžaduje, aby uplatňovali ustanovenia uvedené v rozhodnutí ECB/2014/6 a adresované národným centrálnym bankám.
   III.

      Záverečné ustanovenie

   Toto odporúčanie je adresované národným centrálnym bankám členských štátov, ktorých menou nie je euro, a ktoré sa pripravujú na účasť na dlhodobom rámci pre prenos podrobných údajov o úveroch v rámci ESCB.

      Vo Frankfurte nad Mohanom 24. februára 2014

            Prezident ECB

         Mario DRAGHI

      (1)  Ú. v. ES L 318, 27.11.1998, s. 8.

      (2)  Rozhodnutie ECB/2014/6 z 24. februára 2014 o organizácii prípravných opatrení pre zber podrobných údajov o úveroch Európskym systémom centrálnych bánk (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).