Avis juridique important

|

52004SC0485(01)

Odporúčanie pre odporúčanie Rady za účelom včasného varovania Talianska na zabránanie vzniku nadmerného deficitu (predložená Komisiou v súlade s článkom 99 odsek 4 Zmluvy)  /* SEK/2004/0485 v konečnom znení */

Odporúčanie pre ODPORÚČANIE RADY za účelom včasného varovania Talianska na zabránanie vzniku nadmerného deficitu (predložená Komisiou v súlade s článkom 99 odsek 4 Zmluvy)ODÔVODNENIENariadenie Rady (ES) č. 1466/97 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii [1] zahŕňa systém včasného varovania, na základe ktorého Rada včas upozorní členský stát na nutnosť opravného rozpočtového zákroku na zabránenie vzniku nadmerného deficitu. Článok 6 odsek 2 nariadenia stanovuje pre členské státy zúčastňujúce sa na jednotnej mene spôsob uplatňovania systému včasného varovania. Rada vykonáva pravidelné sledovanie realizácie stabilizačných programov, najmä so zreteľom na zistenie závazného aktuálneho alebo očakávaného odchýlenia stavu rozpočtu od strednodobého rozpočtového cieľa pre saldo vládneho rozpočtu, alebo od postupu pri prispôsobovaní sa tomuto cieľu, ako je uvedené v programe. V prípade, ze Rada zistí závazné odchýlenie, za účelom včasného varovania zasle dotknutému členskému státu odporúčanie na prijatie nevyhnutných opatrení na nápravu a zabránenie vzniku nadmerného deficitu. Toto včasné varovanie je v súlade s postupom článku 99 odseku 4 Zmluvy a je zalozené na odporúčaní Komisie.[1]  Ú. v. ES L 209, 2. 8. 1997.Pri rozhodovaní o spustení mechanizmu včasného varovania Komisia [2] zvazuje nasledujúce prvky: mieru sklzu rozpočtu, t.j. rozsah odchýlenia stavu rozpočtu členského státu od cieľov stanovených v konvergentných alebo stabilizačných programoch; príčinu sklzu rozpočtu, t.j. či odchýlenie skutočného salda od cieľa mozno vysvetliť výlučne cyklickými faktormi; a riziko nadmieru deficitného stavu, t.j. či existuje riziko prekročenia referenčnej hodnoty 3 % HDP.[2]  KOM(2002) 668 v konečnom znení z 27.11. 2002.Ciele a výsledky deficituAktualizované stabilizačné programy Talianska z roku 2002 predlozené Komisii 20. novembra 2002 sa vzťahujú na obdobie rokov 2002 az 2006. Ukázali celkový vládny deficit na úrovni 1,5 % z HDP v roku 2003, na základe predpokladu rastu reálneho HDP vo výske 2,3 % a celkový vládny deficit na úrovni 0,6 % z HDP v roku 2004 s predpokladajúcim rastom reálneho HDP vo výske 2,9 %. Nasledovala séria revízií (ako je nazančené v tabuľke), ktoré vyplynuli z výsledku rozpočtového hospodárenia v roku 2002, ktorý bol horsí ako sa očakávalo, z najnovsích prognóz hospodárskeho rastu a z opätovného zvázenia rozpočtových cieľov. V oficiálnej predpovedi predlozenej spolu s rozpočtom v septembri 2003, bola prognóza deficitu na rok 2003 stanovená na úroveň 2,5 % z HDP s rastom reálneho HDP vo výske 0,5 %. Cieľom za rok 2004 bolo dosiahnuť deficit na úrovni 2,2 % z HDP za predpokladu rastu reálneho HDP vo výske 1,9 %. Tieto údaje za roky 2003 a 2004 boli potvrdené v aktualizovanom stabilizačnom programe predlozenom 1. decembra 2003.>TABELPOSITION>Opakované revízie hospodárskeho rastu smerom dolu a revízie deficitu rozpočtu smerom hore odzrkadľujú vzor, ktorý zdôraznili sluzby Komisie [3] v technickom hodnotení akutualizovaných stabilizačných programov a v stanoviskách Rady k týmto programom. [4] Rozpočtové plány boli znovu zalozené na prehnane optimistických prognózach rastu, najmä čo sa týka strednodobej vyhliadky na rast. Následne boli výsledky rozpočtového hospodárenia na percentuálnej úrovni HDP horsie ako cielené, a to tak z nominálneho, ako aj z cyklického hľadiska, dokonca bez dodatočných expanzívnych diskrečných opatrení v rámci fiskálneho roka. Opakované revízie reálneho HDP oslabili úroveň potenciálneho výkonu. [5] Zhorsenie stavu rozpočtu, ktoré sa na základe oficiálnych prognóz javilo byť ako cyklické, sa ukázalo ako zhorsenie strukturálneho charakteru. Keďze kazdá predpoveď môze byť predmetom omylov a trvanie súčasného cyklického spomalenia nebolo očakávané takmer ziadnym z prognostikov, miera a vytrvalosť optimizmu v oficiálnych talianskych predpovediach o raste nie je v súlade s obozretnou fiskálnou stratégiou.[3]  Hodnotenia aktualizácie stabilizačných programov z roku 2002 a z roku 2003 sú k dispozícii na http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/cswd_en.htm.[4]  Ú. v. EÚ C 26, 4.2. 2003; Ú. v. ES C 51, 26.2. 2002; Ú. v. ES C 77, 9.3. 2001.[5]  Na základe metódy prijatej Radou 12. júla 2002 pre výpočet potenciálneho výkonu a produkčnej medzery.Odchýlenie od rozpočtového cieľa v roku 2003Podľa správy o vládnom deficite a o úrovni zadĺzenosti (oznámenie EDP) podanej 1. marca 2004, predstavoval rast reálneho HDP v roku 2003 0,3 % a deficit bol na úrovni 2,4 % HDP, čo je o 0,9 percentuálneho bodu viac ako bol pôvodný cieľ deficitu, a to napriek jednorázovým opatreniam, ktorých dosah sa odhaduje na viac ako 2 percentuálne body HDP. Bez takýchto jednorázových opatrení by deficit predstavoval viac ako 4˝ % HDP. [6][6]  "Jednorázové opatrenia" sú opatrenia, ktoré vedú k dočasným (a teda plne zvratným) zhorseniam a zlepseniam v rozpočtovom salde. Zásadnou črtou je významný, prechodný a identifikovateľný dopad na verejné účty prevazujúci akýkoľvek mozný trvajúci účinok, ktorý z daného opatrenia vyplýva. Hoci nemôze byť vylúčené, ze daňová amnestia môze viesť k trvale väčsiemu daňovému základu, a teda by nemohla byť povazovaná za jednorázové opatrenie, môze byť dopad v tom roku, v ktorom narastú príjmy z daňovej amnestie, rozhodne povazovaný za dočasný.Sklz v roku 2003 v porovnaní s aktualizovaným stabilizačným programom z roku 2002 je zapríčinený primárnymi výdavkami k pomeru HDP, ktoré boli vyssie ako sa plánovalo, v poradí 1,7 percentuálnych bodov, vrátane schodku z výnosov predaja reálnych aktív vo výske priblizne 0,4 percentuálneho bodu HDP. [7] Dodatočné nedodrzanie plánu, ktoré vyplýva z prehnane optimistického hodnotenia daňového obsahu hospodárskeho rastu, bolo plne nahradené neočakávanými príjmami z daňovej amnestie. Vcelku dosiahol sklz v porovnaní s aktualizovaným stabilizačným programom z roku 2002 v prvotnom salde rozpočtu úroveň 1,6 % HDP, čím potvrdil klesajúcu tendenciu v prvotnom salde po vysokých prebytkoch zaznamenaných na konci 90. rokov. Kvôli nizsím úhradam úrokov nez boli oficiálne prognózované v poradí 0,7 % HDP, celkové prekročenie rozpočtu predstavovalo, ako uz bolo uvedené, úroveň 0,9 % HDP.[7]  Podľa Európskeho systému národných účtov (ESA95) je predaj reálnych aktív zaznamenávaný ako znízenie tvorby hrubého fixného kapitálu.Na základe spoločne odsúhlasenej metódy na výpočet potenciálneho výkonu a produčnej medzery, odhaduje predpoveď Komisie z jari 2004 cyklicky upravený deficit v roku 2003 na úrovni 1,9 % HDP, čo je v porovnaní s predoslým rokom zlepsenie o 0,3 percentuálneho boda. Tento výsledok bol dosiahnutý pomocou uz zmienených jednorázových opatrení odhadovaný na niečo viac ako 2 percentuálne body HDP, čo predstavuje zvýsenie z priblizne 1,5 percentuálnych bodov v roku 2002.Odchýlenie od rozpočtového cieľa v roku 2004Podľa predpovede Komisie z jari 2004 je v roku 2004 očakávaný rast HDP na úroveň 1,2 % a za absencie dodatočných opatrení sa vseobecný vládny deficit prognózuje na úroveň 3,2 % HDP, teda nad referenčnú hodnotu zakotvenú v Zmluve. Napriek znízeniu v porovnaní s rokom 2003 sú jednorázové opatrenia, odhadované na priblizne jeden percentuálny bod HDP, stále podstatné. Bez jednorázových opatrení by odhadovaný deficit dosiahol priblizne 4ź % HDP.Na základe predpovede Komisie z jari 2004 predstavuje sklz v roku 2004 1,0 percentuálneho bodu v porovnaní s upraveným cieľom vo výske 2,2 % HDP stanovenom v aktualizovanom stabilizačnom programe z roku 2003 a 2,6 percentuálneho bodu v porovnaní s cieľom deficitu vo výske 0,6 % stanovenom v aktualizovanom stabilizačnom programe z roku 2002. Predpoveď Komisie z jari 2004 odhaduje nárast cyklicky upraveného rozpočtového deficitu o 0,7 percentuálneho boda v porovnaní s rokom 2003 na úroveň 2,6 % HDP, čo je nad úrovňou zaisťujúcou bezpečnostné rozpätie proti prekročeniu referenčnej hodnoty 3 % HDP.Rozdiel medzi odhadom deficitu v predpovedi Komisie z jari 2004 vo výske 3,2 % HDP a upraveným oficiálnym cieľom vo výske 2,2 % stanoveným v aktualizovanom stabilizačnom programe z roku 2003 je zapríčinený nasledujúcimi prvkami, ktoré Komisia vo svojej predpovedi vzala do úvahy: i) horsí výsledok v roku 2003 - s vylúčením prínosu jednorázových opatrení; ii) nizsí hospodársky rast v roku 2004; iii) zvýsený rast odmien na zamestnanca vo verejnom sektore na základe nedávneho vývoja v oblasti zmlúv; iv) obozretnejsie, ale stále optimistické hodnotenie predaja reálnych aktív vo verejnom vlastníctve; a v) ANAS, agentúra poverená investíciami do státnej cestnej siete a jej prevádzku, pri ktorej sa prezieravo predpokladá, ze napriek oficiálnym predpovediam ostane v státnom sektore. [8] Predpoveď Komisie z jari 2004 predsa vsak zahŕňa oficiálne odhady rozpočtového dosahu mnohých opatrení (rozsírenie podmienok daňovej amnestie na neoznámenie minulých daňových povinností, amnestiu za porusenie zákonov územného plánovania a rezim daňového vyrovnania), ktoré sa vsak nemusia uskutočniť tak, ako je plánované.[8]  ANAS sa v roku 2002 prestransformovala na akciovú spoločnosť. V roku 2002 a 2003 prisli Istat a Eurostat k záveru, ze ANAS neuspokojil poziadavky na to, aby bol zatriedený mimo vládneho sektoru. A to predovsetkým poziadavku pokrytia aspoň 50 % výrobných nákladov predajom (vrátane znehodnotenia existujúcich aktív), ako je uvedená v Európskom systéme národných účtov (ESA95).Pomalé znizovanie pomeru vládneho dlhu k HDPVeľkým znepokojením zostáva pomer stále vysokého stupňa vládneho dlhu k HDP. V aktualizovanom stabilizačnom programe z roku 2002 bolo v pláne zníziť tento pomer o 9,5 percentuálnych bodov v období medzi koncom roka 2001 a koncom roka 2004 na cieľových 100,4 % HDP. V aktualizovanom stabilizačnom programe z roku 2003 bol oficiálny cieľ na dosiahnutie pomeru dlhu a HDP na konci roku 2004 opravený na 105 % HDP. V marci roku 2004 bol oznámený dlh z konca roku 2003 vo výske 106,2 % HDP. [9] Bez mimoriadnych operácií, ako je konverzia dlhu drzaného bankou Banca d'Italia v roku 2002 a predaj vládneho podielu v spoločnostiach ENEL, ENI a Poste SpA uskutočneného súčasne s transformáciou Cassa Depositi e Prestiti (predtým verejná banka pre vklady a pôzičky) na akciovú spoločnosť v roku 2003, by sa pomer dlhu od roku 2001 sotva znízil. Na rok 2004 je predpoveď Komisie z jari 2004 na úrovni 106 % HDP, čo je v porovnaní s predchádzajúcim rokom prakticky bez zmeny napriek príjmom z privatizácie v poradí 1 % HDP (tak ako bolo stanovené v aktualizovanom stabilizačnom programe z roku 2003).[9]  Okrem bezných revízií týkajúcich sa údajov o dlhu a HDP bola v rámci oznámenia EDP z 1. marca 2004 opravená séria číselných údajov o celkovom vládnom dlhu od roku 1999 tak, aby obsahovala údaje o postových vkladoch (bezné účty). S cieľom prispôsobiť konsolidačné polozky boli údaje ďalej upravené.Znízenie dlhu bolo spomalené: i) postupným sklzom rozpočtového salda, ii) nizsím rastom nominálneho HDP ako bolo prognózované v poradí 0,5 % v rokoch 2002-2003 vyplývajúcim z optimistických prognóz rastu reálneho HDP, čiastočne vyvázeným vyssím ako predpokladaným zvýsením deflátoru HDP; a iii) čo sa týka prispôsobenia kapitálového toku, pokračujúcim nadbytkom hotovostných pôzičiek (the fabbisogno di cassa delle amministrazioni pubbliche - deficitné opatrenie zalozené na hotovostnom toku a zahŕňajúce transakcie s konečnými aktívami, ale vylučujúce výnosy z privatizácie) nad deficitom podľa maastrichtskej definície (podľa princípu časového rozlísenia a bez finančných transakcií).Súvislosť medzi fabbisogno a maastrichtskou definíciou deficitu nie je úplne jasná. Nesúlad medzi týmito dvoma agregátmi vyplýva z: i) nevysvetliteľne vytrvalého rozdielu medzi hotovostnými účtami a účtami s časovým rozlísením, ktoré by sa na základe povahy týchto agregátov mali časom vyrovnať, ii) finančných transakcií a iii) statistických úprav. Kumulovaný nadbytok fabbisogno nad maastrichtskou definíciou deficitu zaťazil znizovanie pomeru zadlzenosti od roku 1999 o priblizne 8 procentuálnych bodov HDP.Aj v budúcnosti ohrozuje dlhodobú udrzateľnosť verejných financií niekoľko faktorov. Po prvé, prvotný prebytok sa počas niekoľkých posledných rokov stále znizoval a v roku 2003 sa dostal na úroveň 2,9 % HDP, čím zodpovedá cyklicky upravenému prvotnému prebytku vo výske 3,4 % podľa odhadov sluzieb Komisie; očakáva sa, ze sa oba ukazovatele budú v priebehu roku 2004 zhorsovať (predpovede z jari 2004). Ako bolo zdôraznené v technickom hodnotení aktualizovaných stabilizačných programov z roku 2003 vypracovanom sluzbami Komisie a vyjadrené v samotnom programe, táto úroveň by v dlhodobom horizonte vzhľadom na rozpočtový dosah starnúceho obyvateľstva nezaistila udrzateľnosť verejných financií. [10] Po druhé, výnosy z klesajúcej implicitnej úrokovej miery dlhu spojeného s maastrichtským konvergenčným procesom sú na ústupe: rozpätie ziskov z refinancovania starsích obligácií s vyssou úrokovou mierou novými emisiami s významne nizsími mierami sa takmer vyčerpalo. V skutočnosti, riziko predstavuje fakt, ze úrokové zaťazenie dlhu môze opäť začať rásť, pretoze je pravdepodobné, ze trhové úrokové sadzby sa budú zvysovať z historicky nízkych hodnôt dosiahnutých v minulých rokoch. Znizovanie zadlzenosti v budúcnosti bude takisto ovplyvnené nízkou mierou rastu potenciálneho výkonu, pri ktorej nemozno očakávať výrazné zvýsenie pokiaľ Taliansko nezačne rázne uskutočňovať strukturálne reformy v súvislosti s cieľmi Lisabonskej stratégie. Rozdiel medzi hotovostnými účtami a účtami s časovým rozlísením napokon predstavuje ďalsiu prekázku na znízenie zadĺzenosti.[10]  Hodnotenie aktualizovaného stabilizačného programu Talianska za rok 2003 (2003-2007), ECFIN/18/04-EN (http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/country/commwd/it/com_it20032004.pdf)Závery pre tvorbu politikyKomisia sa domnieva, ze jej predpoveď z jari roku 2004 signalizuje: 1) výrazný sklz v stave rozpočtu na rok 2004 v poradí jedného percentuálneho bodu v porovnaní s cieľom deficitu z aktualizovaného stabilizačného programu z roku 2003 (2,2 % HDP), ktorý sa oproti cieľu z aktualizovaného stabilizačného programu z roku 2002 z úrovne 0,6 % HDP postupne zvysoval; 2) ze významné odchýlenie od strednodobého takmer vyrovnaného alebo prebytkového stavu rozpočtu môze byť vysvetlené spomalením HDP, ktoré, ako bolo zdôraznené v niekoľkých stanoviskách Rady k aktualizovaným stabilizačným programom, bolo opakovane podceňované; 3) ze toto odchýlenie vzniká napriek značnému prispeniu jednorázových opatrení v poradí jedného percentuálneho bodu HDP; 4) ze za absencie dodatočných nápravných opatrení by očakávaný deficit v roku 2004 prekročil referenčnú hodnotu 3 % zakotvenú v Zmluve; 5) ze konjunkturálne upravený odhad rozpočtového salda je výrazne nad úrovňou 1,5 % HDP zaisťujúcou bezpečnostné rozpätie proti prekročeniu referenčnej hodnoty 3 % HDP; 6) ze odchýlenie od strednodobého takmer vyrovnaného alebo prebytkového stavu rozpočtu sa pravdepodobne v roku 2005 ďalej rozsíri vzhľadom na plánované postupné stiahnutie jednorázových opatrení - Komisia prognózuje deficit na základe existujúcich právnych predpisoch na úroveň 4 % HDP pri súbeznom ozivení hospodárstva; a 7) ze znizovanie zadlzenosti je rovanko ohrozené, a to napriek značným privatizačným plánom na úrovni 1,1 % HDP.V prípade Talianska to predstavuje výzvu na spustenie systému včasného varovania.Vzhľadom na uvedené by talianske orgány mali podniknúť dodatočné opatrenia, ktoré by zaistili, ze celkový vládny deficit neprekročí referenčnú hodnotu 3 % HDP.Vhodne navrhnutá úprava v rámci jedného roka, ak je navrhnutá ako prvý krok spoľahlivého viacročného programu, by mohla podporiť účinok pozitívnej dôvery, a pomôcť tak vyhnúť sa krátkodobým negatívnym účinkom na dopyt. Mala by sa sústrediť na značné znízenie a opätovné zlozenie výdavku, pričom sa vytvorí priestor pre zamýsľané znízenie daňového zaťazenia a na urýchlené znízenie pomeru dlhu a HDP. Toto by z dlhodobého hľadiska zvýsilo potenciálny rast.Preto by bolo vhodné uskutočniť v roku 2004 dodatočné opatrenia trvalého charakteru na úrovni aspoň 7 miliárd EUR (0,5 % HDP), čo by na základe predpovede Komisie z jari 2004 zastavilo zhorsovanie cyklicky upraveného salda v roku 2004. To by malo zabezpečiť dostatočné rozpätie na znízenie rozpočtu pod referenčnú hodnotu 3 % HDP s ohľadom na mozné riziko, ze jednorázové opatrenia nevynesú čiastky prognózované v predpovedi Komisie z jari roku 2004, ktorá do značnej miery premieta oficiálne prognózy o dopade prechodných opatrení.V nasledujúcich rokoch by sa Taliansko malo zamerať na zabezpečenie ročného zlepsenia aspoň na úrovni 0,5 percentuálneho bodu HDP z cyklicky upraveného hľadiska, a malo by pokračovať v postupnom vyraďovaní jednorázových opatrení tak, ako je stanovené v aktualizovanom stabilizačnom programe z roku 2003. V tejto súvislosti a vzhľadom na cieľ vlády postupne znizovať daňové zaťazenie, bude nevyhnutné kontrolovať výdavky, aby sa zabránilo vzniku vyssích deficitov, ktoré by vyplynuli z nenahradených daňových skrtov. Aby sa strednodobý prínos fiskálnej konsolidácie zmaximalizoval, mala by vláda taktiez venovať pozornosť zlozeniu a kvalite výdavkov.Na základe tohto hodnotenia prijala Komisia prilozené odporúčanie pre odporúčanie Rady za účelom včasného varovania Talianska a podstupuje ho Rade na prijatie rozhodnutia. Komisia sa domnieva, ze v záujme otvorenosti a transparentnosti by malo byť včasné varovanie zverejnené a na tento účel taktiez prijala návrh rozhodnutia Rady v súlade s ustanovením článku 99 odseku 4 Zmluvy.Odporúčanie pre ODPORÚČANIE RADY za účelom včasného varovania Talianska na zabránenie vzniku nadmerného deficituRADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o zalození Európskeho spoločenstva, najmä na jej článok 99 odsek 4,so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii [11], najmä na jeho článok 6 odsek 2,[11]  Ú. v. ES L 209, 2.8. 1997, s. 1.so zreteľom na odporúčanie Komisie,keďze:(1)  Článok 6 odsek 2 nariadenia Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997, ako súčasť Paktu stability a rastu, ustanovuje systém včasného varovania, na základe ktorého Rada včas upozorní členský stát na nutnosť potrebných rozpočtových úprav s cieľom zabránenia vzniku nadmerného vládneho deficitu. K včasnému varovaniu dochádza v prípade, ak Rada identifikuje v členskom státe skutočné alebo predpokladané podstatné odchýlenie rozpočtového stavu od strednodobého rozpočtového cieľa, alebo od postupu pri prispôsobovaní sa tomuto cieľu, stanovenom v stabilizačnom programe daného členského státu pre saldo státneho rozpočtu;(2)  Pri rozhodovaní o pouzití mechanizmu včasného varovania by sa mali zohľadniť nasledujúce činitele: miera rozpočtového sklzu, t.j. rozsah odchýlenia sa rozpočtového stavu členského státu od cieľov stanovených v stabilizačných a konvergenčných programoch; príčina rozpočtového sklzu, t.j. či odchýlenie skutočného salda od cieľa mozno vysvetliť výlučne cyklickými faktormi; riziko stavu nadmerného deficitu, t.j. či exisuje riziko prekročenia referenčnej hodnoty 3 % z HDP;.(3)  V Rezolúcii o Pakte stability a rastu prijatej v Amsterdame 17. júna 1997 [12] vyzvala Európska rada vsetky zmluvné strany na striktné a včasné uplatňovanie Zmluvy a Paktu stability a rastu;[12]  Ú. v. ES C 236, 2.8. 1997, s. 1(4)  V aktualizovanom stabilizačnom programe Talianska z roku 2003, na ktorý poskytla Rada stanovisko 10. februára 2004 [13], sa talianske úrady usilujú v roku 2004 o celkový vládny deficit na úrovni 2,2 % z HDP, čo predstavuje zvýsenie oproti 0,6% z HDP z aktualizovaného stabilizačného programu z roku 2002;[13]  Ú. v. EÚ C 43, 19.2.2004, s. 1-2.(5)  V prognóze Komisie z jari 2004 je celkový vládny deficit plánovaný v Taliansku na 3,2 % z HDP, teda 2,6 percentuálnych bodov nad cieľom stanoveným v aktualizovanom stabilizačnom programe z roku 2002 a 1,0 percentuálneho bodu nad cieľom stanoveným v aktualizovanom stabilizačnom programe z roku 2003. Vzhľadom na pôvodný cieľ predstavujúci 0,6 % z HDP mozno len malú časť plánovaného sklzu predstavujúceho 2,6 percentuálnych bodov vysvetliť zmenou v cyklickej pozícií meranou produkčnou medzerou. Vzhľadom na revidovaný cieľ predstavujúci 2,2 % z HDP je predpokladaný sklz o 1,0 percentuálneho bodu úplne vyjadrený z cyklicky upraveného hľadiska, pretoze odhadovaná produkčná medzera sa prakticky nezmenila. Veľká opora fiskálnej adaptačnej stratégie vlády o prechodné opatrenia zakrýva este výraznejsie zhorsenie základného rozpočtového stavu, ktorý odzrkadľuje nedostatočnú úpravu súčasných primárnych výdavkov;(6)  Postupné revízie rozpočtového deficitu smerom nahor odzrkadľujú najmä trend zdôraznený sluzbami Komisie v technickom hodnotení aktualizovaných stabilizačných programov [14] a v stanoviskách Rady k týmto programom [15]. Rozpočtové plány boli opakovane zalozené na prehnane optimistických prognózach rastu, čo z nominálneho a cyklicky upraveného hľadiska viedlo ex post k horsím výsledkom ako plánované rozpočtové výsledky v percentách HDP, dokonca bez dodatočných expanzívnych diskrečných opatrení v rámci fiskálneho roka. Keďze prognózy rastu môzu byť predmetom omylov a trvanie súčasného konjunkturálneho spomalenia nebolo očakávané takmer ziadnym z prognostikov, miera a vytrvalosť optimizmu v oficiálnych talianskych prognózach rastu nie je v súlade s obozretnou fiskálnou stratégiou;[14]  http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/cswd_en.htm.[15]  Ú. v. EÚ C 26, 4.2. 2003; Ú. v. ES C 51, 26.2. 2002; Ú. v. ES C 77, 9.3. 2001.(7)  Dôsledkom postupných sklzov je rozpočtová pozícia Talianska v roku 2004 z nominálneho ako aj cyklicky upraveného hľadiska ďaleko od takmer vyrovnaného stavu. Najmä prognóza Komisie z jari 2004 o výsledku deficitu v roku 2004 sa pohybuje nad referenčnou hodnotou deficitu stanovenou v Zmluve, ktorá predstavuje 3% z HDP. Navyse sa pri sklze v porovnaní s postupom smerujúcim k takmer vyrovnanému alebo prebytkovému stavu uvedenom v aktualizovanom stabilizačnom programe z roku 2003 dá v roku 2005 očakávať ďalsie zväčsovanie. Prognóza Komisie z jari 2004 predpokladá na základe súčasnej legislatívy na rok 2005 deficit predstavujúci 4 % z HDP, pričom počíta s ozivením celkovej hospodárskej činnosti;(8)  Neustále vysoká úroveň zadlzenosti Talianska k pomeru HDP a jej veľmi pomalé znizovanie zvysujú obavy o verejné financie Talianska. Spomalenie znizovania zadlzenosti bolo okrem postupných rozpočtových sklzov ovplyvnené aj pretrvávajúcim rozdielom medzi hotovostnými účtami a účtami časového rozlísenia, ktoré by sa mali na základe samotnej povahy týchto agregátov postupom času vyrovnať. Kumulovaný prebytok fabbisogno di cassa delle amministrazioni pubbliche (deficitné opatrenie zalozené na hotovostných tokoch a zahrňujúce transakcie s finančnými aktívami ale s vylúčením výnosov z privatizácie) nad deficitom podľa maastrichtskej definície zaťazil znizovanie miery zadlzenosti od roku 1999 o priblizne 8 percentuálnych bodov z HDP. So zreteľom na budúcnosť sa Komisia domnieva, ze veľmi vysoká miera zadlzenosti predstavuje z hľadiska dlhodobej udrzateľnosti verejných financií riziko, najmä s ohľadom na budúci dopad stárnuje populácie na rozpočet, spotrebu primárneho prebytku, náchylnosť na nepriaznivé úkoroké soky vzhľadom na takmer vyčerpané rezervy pre ďalsie znízenie implicitných úrokov z dlhu a nízku mieru rastu potenciálneho výkonu talianského hospodárstva;(9)  S cieľom objasniť vývoj vládneho dlhu v posledných rokoch a v strednodobom horizonte je dôlezité, aby Taliansko poskytlo informácie aj o iných faktoroch akými sú čisté pôzičky, ktoré prispievajú k zmene v úrovni zadlzenosti, napríklad o rôznych druhoch finančných transakcií (konkrétne o náraste poskytovania úverov a nadobudnutom imaní, o komponentoch takýchto agretátov a zdrojoch tohto nárastu) a rozdieloch medzi údajmi o vládnom deficite na hotovostnom a akruálnom základe;(10) Očakávané vývoje verejných financií v roku 2004 tvoria značné odchýlenie s ohľadom na plány aktualizovaného stabilizačného programu pre rok 2003 ako aj od postupu pri prispôsobovaní sa strednodobému cieľu vyrovnaného alebo prebytkového stavu. Značné odchýlenie očakávané pre rok 2004 by este ďalej odsunulo strednodobý záväzok dosiahnutia vyrovnaného stavu;(11) Vhodne navrhnuté prispôsobenie v rámci jedného roka, ak je navrhnuté ako prvý krok spoľahlivého viacročného programu, by mohlo podporiť účinok pozitívnej dôvery a tak pomôcť vyhnúť sa krátkodobým negatívnym účinkom na dopyt. Malo by sa sústrediť na značné znízenie a prehodnotenie struktúry výdavku, pričom sa vytvorí priestor pre zamýsľané znízenie daňového zaťazenia a na urýchlené znízenie miery dlhu voči HDP. Toto by z dlhodobého hľadiska zvýsilo mozný rast;(12) Vzhľadom na uvedené sa zdá byť vhodné v roku 2004 vykonať dodatočné opravné opatrenia trvalého charakteru, rovnajúce sa aspoň 7 miliardám EUR (0,5 % HDP) za kalendárny rok, čo by na základe prognózy Komisie na jar 2004 zastavilo zhorsovanie cyklicky upraveného salda v roku 2004. Toto by malo riesiť nebezpečenstvo celkového vládneho deficitu prekračujúce 3 % referenčnú hodnotu HDP za rok 2004, zohľadňujúc taktiez riziko jednorázových opatrení, ktoré nemusia poskytnúť sumy navrhnuté v prognóze Komisie na jar 2004, čo vo veľkej miere odráza oficiálnu prognózu. V nasledujúcich rokoch by sa Taliansko malo zamerať na zabezpečenie ročného zlepsenia aspoň 0,5 percentuálneho bodu HDP z konjunkturálne upraveného hľadiska az pokiaľ sa nedosiahne takmer vyrovnaná pozícia a malo by pokračovať v postupnom vyradení jednorázových opatrení, ako je stanovené v aktualizovanom stabilizačnom programe z roku 2003;(13) Rada na základe hodnotenia vykonaného Komisiou zistila podľa článku 6 odsek 2 nariadenia Rady (ES) č. 1466/97 značné odchýlenie;(14) Na zabránenie vzniku nadmerného deficitu je potrebné Taliansko včas varovať,TÝMTO ODPORÚČA:1. Talianske orgány by mali vykonať vsetky opatrenia na to, aby zabezpečili, ze celkový vládny deficit neprekročí 3 % HDP referenčnej hodnoty stanovenej v zmluve v roku 2004. S týmto cieľom by prijatie dodatočných opatrení trvalého charakteru na úrovni aspoň 0,5 percentuálneho bodu HDP v roku 2004 nielenze znízilo riziko prekročenia prahovej hranice 3 % HDP, ale by taktiez prispelo k návratu fiskálnej konsolidácie.2. V nasledujúcich rokoch by sa Taliansko malo zamerať na zabezpečenie ročného zlepsenia aspoň 0,5 percentuálneho bodu HDP z cyklicky upraveného hľadiska, az pokiaľ sa nedosiahne takmer vyrovnaný alebo prebytkový stav a malo by pokračovať v postupnom vypúsťaní jednorázových opatrení, ako je stanovené v aktualizovanom stabilizačnom programe z roku 2003. Keďze na zabránenie vzniku vyssích deficitov, ktoré by vznikli z nevyvázených daňových skrtov, cieľom vlády je postupné znizovanie daňového zaťazenia. Preto bude nevyhnutné zastaviť súčasné základné výdavky, pričom sa bude musieť zlepsiť ich kvalita a zlozenie. Toto by prispelo k zabezpečeniu trvalej fiskálnej konsolidácii a k zvýseniu mozného rastu.3. Taliansko by malo vykonať vsetky kroky na urýchlené znízenie dlhu. Taliansko je tiez vyzvané, aby začiatkom júla pripravilo správu týkajúcu sa strednodobej dynamiky vládneho dlhu a dlhu za posledné roky, s osobitnou pozornosťou na iné faktory ako je čistá pôzička, ktoré prispievajú k zmene výsky dlhu.Toto odporúčanie je adresované Talianskej republike.V BruseliZa Radupredseda[...]


Dôležité právne oznámenie

|

52007SC0068

Odporúčanie pre stanovisko Rady v súlade s tretím odsekom článku 5 nariadenia Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 k aktualizovanému programu stability Holandska na roky 2006 – 2009  /* SEK/2007/0068 v konečnom znení */

	[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV |Brusel, 23.1.2007SEK(2007) 68 v konečnom zneníOdporúčanie preSTANOVISKO RADYv súlade s tretím odsekom článku 5 nariadenia Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 k aktualizovanému programu stability Holandska na roky 2006 – 2009(predložená Komisiou)DÔVODOVÁ SPRÁVAVšeobecn É SÚVISLOSTIPAKT STABILITY A RASTU, KTORÝ nadobudol platnosť 1. júla 1998, je založený na dosiahnutí cieľa zdravých verejných financií ako prostriedku posilňovania podmienok cenovej stability a silného udržateľného rastu smerujúceho k vytváraniu pracovných miest. V reforme paktu z roku 2005 sa mu priznáva užitočnosť pri upevňovaní fiškálnej disciplíny, požaduje sa však posilnenie jeho účinnosti a hospodárskych základov, ako aj zabezpečenie dlhodobej udržateľnosti verejných financií.V nariadení Rady (ES) č. 1466/97 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii[1], ktoré je súčasťou paktu stability a rastu, sa stanovuje, že členské štáty musia Rade a Komisii predložiť programy stability alebo konvergenčné programy a ich ročné aktualizácie (členské štáty, ktoré už prijali jednotnú menu, predkladajú (aktualizované) programy stability a členské štáty, ktoré zatiaľ jednotnú menu neprijali, predkladajú (aktualizované) konvergenčné programy). Prvý program stability Holandska bol predložený v novembri 1998. Rada k nemu v súlade s nariadením predložila stanovisko 1. decembra 1998 na základe odporúčania Komisie a po porade s Hospodárskym a finančným výborom. Aktualizované programy stability a konvergenčné programy v súlade s týmto postupom hodnotí Komisia a skúma uvedený výbor, pričom ich môže skúmať aj Rada.KONTEXT HODNOTENIA AKTUALIZOVANÉHO PROGRAMUKomisia preskúmala najnovšiu aktualizáciu programu stability Holandska predloženú 22. novembra 2006 a prijala k nej odporúčanie pre stanovisko Rady. (pozri tabuľku s hlavnými bodmi zahrnutými v hodnotení).S cieľom vymedziť prostredie, v ktorom sa hodnotí rozpočtová stratégia v aktualizovanom programe stability, obsahujú nasledujúce odseky prehľad o:1.  výsledkoch v hospodárskej a rozpočtovej oblasti za posledných desať rokov,2.  najnovšom hodnotení situácie krajiny v rámci preventívnej časti paktu stability a rastu (zhrnutie stanoviska Rady k predchádzajúcej aktualizácii programu stability) a3.  hodnotení národného programu reforiem zo septembra 2006 Komisiou.Súčasn  výsledky v hospodárskej a rozpočtovej oblastiV priebehu druhej polovice 90 . rokov Holandsko zažilo dlhotrvajúci cyklický rozmach a dosiahlo v porovnaní s eurozónou lepší priemer v oblasti hospodárskeho rastu, ako aj v oblasti nezamestnanosti. Potom začiatkom 21. storočia nasledoval pokles. Počas celého cyklu boli výsledky Holandska v hospodárskej oblasti lepšie, ako bol priemer eurozóny. Model stabilnejšieho rastu by bol však pravdepodobne pre ekonomiku užitočnejší. Súčasná veľmi vysoká úroveň súkromného finančného dlhu by sa mohla znížiť v prípade budúcich zvýšení úrokových sadzieb, čím by sa mohla stlmiť súkromná spotreba a mohol by sa dosiahnuť ďalší hospodársky pokles.Prudký vývoj trhu s nehnuteľnosťami a s akciami, ktorý zohral veľmi významnú úlohu v období prudkého hospodárskeho vzostupu koncom 90. rokov, mal takisto za následok prechodné zvýšenie v oblasti daňovej elasticity. Ani zavedené fiškálne pravidlá nemohli celkom zabrániť, aby orientácia fiškálnej politiky nabrala procyklický kurz. Po dosiahnutí značného prebytku v roku 2000 sa saldo verejných financií prudko zhoršilo a v rokoch 2001 a 2002 sa zmenilo na deficit, ktorý v roku 2003 prekročil hraničnú hodnotu 3 % HDP. Už v roku 2004 a 2005 došlo k významnej konsolidácii rozpočtu, čo viedlo k zníženiu deficitu na 1,9 % HDP v roku 2004 a na 0,3 % HDP v roku 2005. V júni 2005 Rada zrušila postup riešenia nadmerného deficitu, ktorý bol vydaný v roku 2004.Hodnotenie v stanovisku Rady k predchádzajúcemu programuRada 14. marca 2006 prijala svoje stanovisko k predchádzajúcej aktualizácii programu stability na obdobie rokov 2005 – 2008. Rada uvítala „úsilie holandskej vlády v roku 2005, ktoré bolo po rýchlej korekcii nadmerného deficitu zamerané na ďalšie zníženie deficitu pod referenčnú hodnotu 3% HDP, rovnako ako aj skutočnosť, že holandské orgány majú v úmysle dodržiavať strednodobý cieľ počas celého programového obdobia“. Takisto vyzvala Holandsko, aby „aj vzhľadom na výsledky v roku 2005, ktoré boli lepšie, ako sa očakávalo, udržalo silnú rozpočtovú pozíciu aj v roku 2006 a nasledujúcich rokoch“.Hodnotenie národného programu reforiem z roku 2006 KomisiouVykonávacia správa národného programu reforiem Holandska vypracovaná v rámci obnovenej lisabonskej stratégie rastu a zamestnanosti bola predložená 16. októbra 2006. V holandskom národnom programe reforiem sú označené ako hlavné výzvy/priority: zlepšenie ponuky pracovnej sily; dosiahnutie rýchlejšieho rastu produktivity práce, najmä prostredníctvom posilnenia výskumu, vývoja, inovácií a vzdelávania; a zlepšenie cenovej konkurencieschopnosti, najmä obmedzením nákladov práce.V hodnotení Komisiou (prijatom ako súčasť výročnej správy o dosiahnutom pokroku z decembra 2006 [2] ) sa ukázalo, že Holandsko dobre napreduje v implementácii svojho národného programu reforiem. Hoci existujú riziká v makroekonomickej oblasti, najmä vzhľadom na zadlženosť domácností a potenciálnu mzdovú infláciu spôsobenú sprísňovaním pracovného trhu, je politický rámec celkovo vhodný. Napriek iba miernemu pokroku vo výskume a vývoji Holandsko celkovo značne napreduje v oblasti mikroekonomiky. Napriek vysokej kľúčovej miere zamestnanosti pre väčšinu skupín je obraz v oblasti zamestnanosti rôznorodejší.Tabuľka: Hlavné body hodnotenia V zmysle článku 5 ods. 1 (pre programy stability) a článku 9 ods. 1 (pre konvergenčné programy) nariadenia Rady (ES) č. 1466/97 sa hodnotenie týka týchto bodov: či sú hospodárske predpoklady, na ktorých je program založený, pravdepodobné; strednodobý rozpočtový cieľ predložený členským štátom a či je postup úpravy smerom k jeho dosiahnutiu vhodný; či sú prijímané a/alebo navrhované opatrenia na dodržiavanie postupu úpravy dostatočné na dosiahnutie strednodobého cieľa v rámci cyklu; či pri hodnotení postupu úpravy smerom k strednodobému cieľu je snaha o úpravu vyššia v priaznivom hospodárskom období, pričom snaha môže byť nižšia v nepriaznivom hospodárskom období a či sa v prípade členských štátov eurozóny a ERM II členský štát usiluje o ročné zlepšenie cyklicky upraveného salda bez jednorazových a iných dočasných opatrení o 0,5 % HDP ako minimálnej štandardnej hodnoty na splnenie strednodobého cieľa; pri definovaní postupu úpravy smerom k strednodobému cieľu (pre členské štáty, ktoré ho ešte nedosiahli) alebo pri umožnení dočasného odchýlenia od strednodobého cieľa (pre členské štáty, ktoré ho už dosiahli), zavedenie významných štrukturálnych reforiem, ktoré majú priamy dlhodobý účinok na úsporu nákladov (vrátanie zvýšenia potenciálneho rastu), a preto aj preukázateľný vplyv na dlhodobú udržateľnosť verejných financií (pod podmienkou, že sa zachová primeraná bezpečnostná rezerva vo vzťahu k referenčnej hodnote 3 % HDP a že sa očakáva, že sa rozpočtová pozícia vráti k strednodobému cieľu v rámci programového obdobia), s osobitnou pozornosťou venovanou dôchodkovým reformám, ktoré zavádzajú viacpilierový systém s povinným, plne financovaným pilierom; či sú hospodárske politiky členských štátov v súlade so všeobecnými usmerneniami hospodárskej politiky. Pravdepodobnosť makroekonomických predpokladov programu sa hodnotí na základe predpovede útvarov Komisie z jesene 2006 spolu s využitím spoločne dohodnutej metodiky na odhad potenciálneho produktu a cyklicky upravených sáld. Hodnotenie súladu so všeobecnými usmerneniami hospodárskej politiky sa vykonáva na podklade všeobecných usmernení hospodárskej politiky v oblasti verejných financií uvedených v integrovaných usmerneniach na obdobie rokov 2005 – 2008. V hodnotení sa takisto skúma: vývoj pomeru dlhu a výhľad pre dlhodobú udržateľnosť verejných financií, ktorým by sa mala venovať „dostatočná pozornosť pri dohľade nad rozpočtovou pozíciou“ podľa správy Rady z 20. marca 2005 o „Zlepšení vykonávania paktu stability a rastu“. V oznámení Komisie z 12. októbra 2006 sa stanovuje prístup k hodnoteniu dlhodobej udržateľnosti[3]; stupeň integrácie s národným programom reforiem predloženým členskými štátmi v kontexte lisabonskej stratégie rastu a zamestnanosti. Rada ECOFIN vo svojom sprievodnom liste o všeobecných usmerneniach hospodárskej politiky na obdobie rokov 2005 – 2008 zo 7. júna 2005 určenom Európskej rade uviedla, že národné programy reforiem by mali byť v súlade s programami stability a konvergenčnými programami; súlad s kódexom správania[4], v ktorom sa okrem iného stanovuje aj spoločná štruktúra a súbor tabuliek údajov pre programy stability a konvergenčné programy. |-  Odporúčanie preSTANOVISKO RADYv súlade s tretím odsekom článku 5 nariadenia Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 k aktualizovanému programu stability Holandska na roky 2006 – 2009RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č.1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii[5], a najmä na jeho článok 5 ods. 3,so zreteľom na odporúčanie Komisie,po porade s Hospodárskym a finančným výborom,PREDLOŽILA TOTO STANOVISKO:4.  Rada [27. februára 2007] preskúmala aktualizovaný program stability Holandska, ktorý sa vzťahuje na obdobie rokov 2006 až 2009.5.  Makroekonomický scenár, z ktorého program vychádza, predpokladá, že reálny HDP narastie v roku 2006 o 3,25 %, v roku 2007 o 3 % a o 1,25 % za každý rok počas zostávajúceho programového obdobia. Na základe v súčasnosti dostupných informácií sa zdá, že tento scenár vychádza z pravdepodobných predpokladov o raste na roky 2006 a 2007 a z opatrných na nasledujúce roky. Prognózy programu týkajúce sa inflácie sa až do roku 2007 ukazujú ako realistické a v nasledujúcich rokoch sa zdajú byť slabé vzhľadom na očakávané sprísnenie pracovného trhu.6.  Na rok 2006 sa pozícia verejných financií v predpovedi útvarov Komisie z jesene 2006 odhadovala ako vyvážená na základe cieľa –1,5 % HDP uvedeného v predchádzajúcej aktualizácii programu stability. Toto odzrkadľuje najmä zlepšenú cyklickú perspektívu vo vyšších daňových príjmoch, ako aj vo vyšších tržbách z obchodovania so zemným plynom. Informácie, ktoré boli dostupné až po jesennej predpovedi, (mesačné údaje o salde verejných financií) poukazujú dokonca na lepší výsledok rozpočtu. Najnovší oficiálny odhad uvedený v jesennom memorande 2006 udáva pre produkciu na rok 2006 prebytok vo výške 0,4 % HDP.7.  Strednodobá rozpočtová stratégia v programe je zameraná na riešenie problémov nákladov na starnutie obyvateľstva prostredníctvom ďalšej fiškálnej konsolidácie. Z tohto dôvodu sa v programe plánuje zvýšenie prebytku verejných financií z 0,1 % HDP v roku 2006 na 0,9 % v roku 2009. Očakáva sa zlepšenie primárneho prebytku z 2,4% HDP v roku 2006 na 2,9 % v roku 2009, ktorý je celkom sústredený na záverečný rok programu, ktorý vo veľkej časti v tomto roku odzrkadľuje očakávané refinancovanie splatených príspevkov vlastných zdrojov EÚ za obdobie rokov 2007 –2009. Nominálna úprava je úplne vysvetlená poklesom pomeru výdavkov k HDP, ktorý viac ako vyrovnáva pokles o 0,2 percentuálneho bodu pomeru príjmov k HDP. V porovnaní s predchádzajúcou aktualizáciou programu stability úroveň prebytku verejných financií je zreteľne vyššia počas celého obdobia programu. Toto odráža najmä vyššie tržby za plyn, zlepšenú makroekonomickú situáciu v roku 2005 a perspektívu na rok 2006.8.  Očakáva sa, že štrukturálne saldo (t. j. cyklicky upravené saldo bez jednorazových a iných dočasných opatrení), vypočítané podľa spoločne dohodnutej metodiky, sa znehodnotí približne o polovicu percentuálneho bodu HDP v roku 2007, stabilizuje sa v roku 2008 a zvýši sa pribilžne o polovicu percentuálneho bodu HDP v roku 2009. Rovnako ako v predchádzajúcej aktualizácii programu stability je strednodobým cieľom pre rozpočtovú pozíciu uvedeným v programe rozpätie štrukturálneho deficitu od 0,5 do 1 % HDP, ktorý sa v programe plánuje udržať počas celého programového obdobia. Keďže dolná hranica rozsahu strednodobého cieľa sa rovná minimálnej štandardnej hodnote (odhadovaný deficit je približne 1 % HDP), dosiahnutie strednodobého cieľa by malo splniť cieľ zabezpečenia bezpečnostnej rezervy proti vzniku nadmerného deficitu. Tento strednodobý cieľ sa nachádza v rozpätí stanovenom pre členské štáty eurozóny a ERM II v pakte stability a rastu a v kódexe správania a primerane odráža pomer dlhu a priemerný potenciálny dlhodobý rast.9.  Od roku 2007 sa riziká pre rozpočtové prognózy v programe ukazujú vo všeobecnosti ako vyvážené. Na jednej strane, možnosť preniesť do roku 2007 vyššie príjmy z daní z roku 2006 znamená pozitívne riziko pre výsledok rozpočtu v roku 2007. Okrem toho pre roky 2008 a 2009 pozitívne riziko pre rozpočtovú pozíciu pochádza z obozretného makroekonomického scenára. Na strane druhej, tržby zo zemného plynu sa môžu objaviť ako nižšie, ako bol ich aktuálny predpoklad počas celého obdobia.10.  V zmysle hodnotenia rizika sa rozpočtová pozícia v programe zdá postačujúca pre zachovanie strednodobého cieľa v priebehu celého programového obdobia, ako sa v programe očakávalo. Navyše to poskytuje dostatočnú bezpečnostnú rezervu proti prekročeniu hraničnej hodnoty deficitu na úrovni 3 % HDP pri bežných makroekonomických výkyvoch počas celého programového obdobia. Napriek tomu je tu riziko, že orientácia fiškálnej politiky navrhnutá v programe sa môže v roku 2007, keď sa očakáva priaznivé obdobie, procyklicky obrátiť. Toto by nebolo v súlade s paktom stability a rastu.11.  Vďaka ostrej redukcii deficitu verejných financií v rokoch 2004 a 2005 klesol podľa odhadov hrubý verejný dlh na 50,2 % HDP v roku 2006, čo je ďaleko pod referenčnou hodnotou 60 % HDP stanovenou v zmluve. V programe sa predpokladá ďalší pokles pomeru dlhu o 6 percentuálnych bodov počas programového obdobia.12.  Dlhodobý vplyv starnutia obyvateľstva na rozpočet je v Holandsku vyšší ako priemer v EÚ a je spôsobený najmä pomerne vysokým nárastom výdavkov na dôchodky ako podielu HDP v priebehu nasledujúcich desaťročí. Počiatočná rozpočtová pozícia, aj keď sa mierne zlepšila v porovnaní s rokom 2005, prispieva k zmierneniu plánovaného dlhodobého vplyvu starnutia obyvateľstva na rozpočet, ale nedokáže ho úplne vyrovnať. Predpokladá sa, že budúce zvýšenie príjmov ako podielu HDP spôsobené prevažne odloženým zdanením dôchodkov by malo sčasti kompenzovať rast verejných výdavkov v dlhodobom horizonte. Zabezpečenie primárnych prebytkov v strednodobom horizonte a/alebo realizácia reformných opatrení, ktoré obmedzia predpokladaný nárast výdavkov v súvislosti so starnutím obyvateľstva, by mali prispieť k obsiahnutiu rizík pre udržateľnosť verejných financií. Vo všeobecnosti sa zdá, že pre Holandsko platí v súvislosti s udržateľnosťou verejných financií nízke riziko.13.  Program stability neobsahuje kvalitatívne hodnotenie celkového vplyvu vykonávacej správy národného programu reforiem z roku 2006 v rámci strednodobej fiškálnej stratégie. Neposkytuje navyše žiadne systematické informácie o priamych rozpočtových nákladoch alebo úsporách týkajúcich sa hlavných reforiem predpokladaných v národnom programe reforiem, aj keď sa zdá, že jeho rozpočtové prognózy zohľadňujú dôsledky akcií uvedených v národnom programe reforiem na verejné financie. Opatrenia v oblasti verejných financií predpokladané v programe stability sa zdajú byť v súlade s opatreniami stanovenými v národnom programe reforiem. V oboch programoch sa opisuje najmä súčasná reforma systému zdravotnej starostlivosti, úprava systému dane z príjmu právnických osôb a plánované výdavky navyše, napríklad na infraštruktúru.14.  Rozpočtová stratégia v programe je vo všeobecnosti v súlade so všeobecnými usmerneniami hospodárskej politiky zahrnutými v integrovaných usmerneniach na obdobie rokov 2005 – 2008.15.  Pokiaľ ide o požiadavky na údaje ustanovené v kódexe správania pre programy stability a konvergenčné programy, program poskytuje všetky požadované údaje a takisto väčšinu nepovinných údajov[6].Celkový záver je taký, že strednodobá rozpočtová pozícia je zdravá. Riziká v súvislosti s dosiahnutím rozpočtových cieľov sú vo všeobecnosti neutrálne, aj keď významným rizikom je, že súčasná vysoká úroveň tržieb z plynu nemusí pretrvávať.V zmysle uvedeného hodnotenia a vzhľadom na dobré perspektívy rastu sa Holandsko vyzýva, aby udržalo silnú štrukturálnu pozíciu v roku 2007 a v nasledujúcom období, a týmto spôsobom sa vyhlo procyklickej fiškálnej politike v priaznivom období.Porovnanie kľúčových makroekonomických a rozpočtových prognóz2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Reálny HDP (zmena v %) | PS nov. 2006 | 1,5 | 3,25 | 3 | 1,75 | 1,75 |KOM nov. 2006 | 1,5 | 3,0 | 2,9 | 2,6 | neuv. |PS dec. 2005 | 0,75 | 2,5 | 2,5 | 2,25 | neuv. |Inflácia HISP (%) | PS nov. 2006 | 1,5 | 1,5 | 1,75 | 1,75 | 1,75 |KOM nov. 2006 | 1,5 | 1,6 | 1,8 | 2,3 | neuv. |PS dec. 2005 | 1,5 | 1,5 | 1,1 | neuv. | neuv. |Produkčná medzera (% potenciálneho HDP) | PS nov. 20061 | -1,9 | -0,5 | 0,6 | 0,6 | 0,3 |KOM nov. 20065 | -2,0 | -1,2 | -0,4 | 0,0 | neuv. |PS dec. 20051 | -2,3 | -1,5 | -0,9 | -0,6 | neuv. |Saldo verejných financií (% HDP) | PS nov. 2006 | -0,3 | 0,1 | 0,2 | 0,3 | 0,9 |KOM nov. 2006 | -0,3 | 0,0 | 0,1 | 0,3 | neuv. |PS dec. 2005 | -1,2 | -1,5 | -1,2 | -1,1 | neuv. |Primárne saldo (% HDP) | PS nov. 2006 | 2,1 | 2,4 | 2,4 | 2,4 | 2,9 |KOM nov. 2006 | 2,1 | 2,3 | 2,3 | 2,3 | neuv. |PS dec. 2005 | 1,4 | 1,1 | 1,4 | 1,5 | neuv. |Cyklicky upravené saldo (% HDP) | PS nov. 20061 | 0,8 | 0,4 | -0,1 | 0,0 | 0,7 |KOM nov. 2006 | 0,9 | 0,6 | 0,4 | 0,3 | neuv. |PS dec. 20051 | 0,0 | -0,7 | -0,6 | -0,6 | neuv. |Štrukturálne saldo2 (% HDP) | PS nov. 20063 | 0,8 | 0,4 | -0,1 | 0,0 | 0,4 |KOM nov. 20064 | 0,9 | 0,6 | 0,4 | 0,3 | neuv. |PS dec. 2005 | 0,0 | -0,7 | -0,6 | -0,6 | neuv. |Hrubý verejný dlh (% HDP) | PS nov. 2006 | 52,7 | 50,2 | 47,9 | 46,3 | 44,2 |KOM nov. 2006 | 52,7 | 50,5 | 47,8 | 45,4 | neuv. |PS dec. 2005 | 54,4 | 54,5 | 53,9 | 53,1 | neuv. |Poznámky: 1 Výpočty útvarov Komisie na základe informácií v programe. 2 Cyklicky upravené saldo (ako je uvedené v predchádzajúcich riadkoch) bez jednorazových a iných dočasných opatrení. 3 Jednorazové a iné dočasné opatrenia uvedené v programe (0,3 % HDP v roku 2009; s účinkom zníženia deficitu). 4 Neexistujú žiadne jednorazové a iné dočasné opatrenia v predpovedi útvarov Komisie z jesene 2006. 5 Založené na odhadovanom potenciálnom raste 1,9 %, 2,1 %, 2,2 % resp. 2,1 % v období rokov 2005 – 2008. Zdroj: Program stability; Ekonomické predpovede útvarov Komisie z jesene 2006 (KOM); Výpočty útvarov Komisie |[1] Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1. Nariadenie zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 1055/2005 (Ú. v. EÚ L 174, 7.7.2005, s. 1). Všetky dokumenty uvedené v tomto texte možno nájsť na tejto internetovej stránke: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Oznámenie Komisie pre jarné zasadnutie Európskej rady, „Implementácia obnovenej lisabonskej stratégie rastu a zamestnanosti – rok výsledkov“, 12.12.2006, KOM(2006) 816.[3] Oznámenie Komisie Rade a Európskemu parlamentu, „Dlhodobá udržateľnosť verejných financií v EÚ“, 12.10.2006, KOM(2006) 574, konečné znenie, a Európska komisia, Generálne riaditeľstvo pre hospodárske a finančné záležitosti (2006), „Dlhodobá udržateľnosť verejných financií v Európskej únii“, European Economy č. 4/2006.[4] „Špecifikácie vykonávania paktu stability a rastu a usmernenia k forme a obsahu programov stability a konvergenčných programov“, schválené Radou ECOFIN z 11. októbra 2005.[5] Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1. Nariadenie zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 1055/2005 (Ú. v. EÚ L 174, 7.7.2005, s. 1). Dokumenty uvedené v tomto texte možno nájsť na tejto internetovej stránke: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] Konkrétne sa neuvádza účelové prerušenie verejných výdavkov pre rok 2009.


title: Odporúčania pre vnútroštátne súdy pri podávaní návrhov na začatie prejudiciálneho konania

text:
               25.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 439/1

         Tento dokument aktualizuje odporúčania pre vnútroštátne súdy prijaté po nadobudnutí účinnosti nového Rokovacieho poriadku Súdneho dvora 1. novembra 2012 (Ú. v. EÚ C 338, 6.11.2012, s. 1). Cieľom týchto odporúčaní, ktoré sa opierajú o nadobudnuté skúsenosti pri aplikácii tohto poriadku (1) a o najnovšiu judikatúru, je pripomenúť podstatu prejudiciálneho konania a poskytnúť súdom, ktoré podávajú prejudiciálne návrhy na Súdny dvor, všetky potrebné informácie, aby Súdny dvor mohol vydať užitočné rozhodnutie o položených otázkach.
   ODPORÚČANIA
   pre vnútroštátne súdy pri podávaní návrhov na začatie prejudiciálneho konania
   (2016/C 439/01)

      Úvod

               1.

               Prejudiciálne konanie je základný mechanizmus práva Európskej únie, ktorý upravuje článok 19 ods. 3 písm. b) Zmluvy o Európskej únii (ďalej len „ZEÚ“) a článok 267 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ďalej len „ZFEÚ“). Jeho účelom je zabezpečiť jednotný výklad a uplatňovanie tohto práva v rámci Únie pomocou nástroja, ktorý súdom členských štátov umožňuje obrátiť sa na Súdny dvor Európskej únie (ďalej len „Súdny dvor“) v prejudiciálnom konaní s otázkami o výklade práva Únie alebo platnosti aktov prijatých orgánmi, úradmi alebo agentúrami Únie.

               2.

               Prejudiciálne konanie sa zakladá na úzkej spolupráci medzi Súdnym dvorom a súdmi členských štátov. V záujme zabezpečenia plnej účinnosti tohto konania je potrebné pripomenúť jeho základné znaky a poskytnúť niektoré spresnenia v rámci vysvetlení ustanovení rokovacieho poriadku, najmä pokiaľ ide o podávateľa, rozsah návrhu na začatie prejudiciálneho konania, formu a jeho obsah. Tieto spresnenia, ktoré sa použijú na všetky návrhy na začatie prejudiciálneho konania (I), sú doplnené o ustanovenia uplatniteľné na návrhy na začatie prejudiciálneho konania, pri ktorých sa vyžaduje konať s osobitným urýchlením (II) a o prílohu, ktorá zhrňuje podstatné náležitosti každého návrhu na začatie prejudiciálneho konania.

         I.   Ustanovenia uplatniteľné na všetky návrhy na začatie prejudiciálneho konania

      Podávateľ návrhu na začatie prejudiciálneho konania

               3.

               V prejudiciálnom konaní Súdny dvor vykonáva svoju právomoc rozhodovať o výklade a platnosti práva Únie výlučne len na základe iniciatívy vnútroštátnych súdov bez ohľadu na to, či to účastníci konania vo vnútroštátnom konaní navrhli alebo nie. Keďže vnútroštátny súd, ktorý prejednáva vec, nesie zodpovednosť za súdne rozhodnutie, je výlučne len na ňom, aby s prihliadnutím na osobitosti veci posúdil potrebu rozhodnutia o prejudiciálnej otázke pre vydanie svojho rozhodnutia, ako aj relevantnosť otázok, ktoré položí Súdnemu dvoru.

               4.

               Povahu súdneho orgánu vykladá Súdny dvor ako autonómny pojem práva Únie, pričom v tejto súvislosti zohľadňuje súbor faktorov, akými sú otázky týkajúce sa toho, či orgán, ktorý sa naň obrátil, bol zriadený zákonom, či ide o stály orgán, či má obligatórnu právomoc, či má konanie kontradiktórnu povahu, či aplikuje právne predpisy a či je nezávislý.

               5.

               Súdy členských štátov sa môžu obrátiť s otázkou výkladu alebo platnosti práva Únie na Súdny dvor, pokiaľ usúdia, že jeho rozhodnutie je nevyhnutné pre vydanie ich rozhodnutí (pozri článok 267 druhý odsek ZFEÚ). Návrh na začatie prejudiciálneho konania však môže byť osobitne užitočný najmä v prípade, ak sa pred vnútroštátnym súdom nastolila nová otázka výkladu, s ktorou sa spája všeobecný záujem na jednotnom uplatňovaní práva Únie, alebo ak existujúca judikatúra neposkytuje potrebné objasnenie v rámci úplne nového právneho a skutkového rámca.

               6.

               Ak sa takáto otázka položí v konaní pred vnútroštátnym súdnym orgánom, proti ktorého rozhodnutiu nie je prípustný opravný prostriedok podľa vnútroštátneho práva, je tento súdny orgán povinný obrátiť sa na Súdny dvor s návrhom na začatie prejudiciálneho konania (pozri článok 267 tretí odsek ZFEÚ), okrem prípadu keď v danej oblasti existuje riadne ustálená judikatúra alebo o správnom výklade sporného právneho pravidla neexistujú nijaké dôvodné pochybnosti.

               7.

               Z ustálenej judikatúry vyplýva, že súdy členských štátov síce môžu odmietnuť pred nimi uvádzané žalobné dôvody, ktoré sa odvolávajú na neplatnosť aktu inštitúcie, orgánu, úradu alebo agentúry Únie, ale jedine Súdny dvor má možnosť vyhlásiť takýto akt za neplatný. Pokiaľ má vnútroštátny súd členského štátu pochybnosti o neplatnosti takého aktu, musí sa obrátiť na Súdny dvor a uviesť dôvody, pre ktoré si myslí, že uvedený akt je neplatný.

      Predmet a rozsah návrhu na začatie prejudiciálneho konania

               8.

               Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa musí týkať výkladu alebo platnosti práva Únie, a nie výkladu vnútroštátnych právnych predpisov alebo skutkových otázok, ktoré sa objavili vo vnútroštátnom konaní.

               9.

               Súdny dvor môže prejednať návrh na začatie prejudiciálneho konania a rozhodnúť o ňom, len ak sa na predmetnú vec vo vnútroštátnom konaní uplatní právo Únie. V tejto súvislosti je nevyhnutné, aby vnútroštátny súd uviedol všetky relevantné skutkové okolnosti a právne skutočnosti, ktoré ho vedú k záveru, že ustanovenia práva Únie sa môžu na danú vec uplatniť.

               10.

               Pokiaľ ide o prejudiciálne návrhy, ktoré sa týkajú výkladu Charty základných práv Európskej únie, je dôležité pripomenúť, že podľa jej článku 51 ods. 1 sú ustanovenia Charty určené členským štátom výlučne vtedy, ak vykonávajú právo Únie. Prípady, v ktorých sa vykonáva právo Únie, môžu byť rôznorodé, ale z návrhu na začatie prejudiciálneho konania musí jasne a jednoznačne vyplývať, že v predmetnej veci sa vo vnútroštátnom konaní okrem Charty uplatní aj iné pravidlo práva Únie. Vzhľadom na to, že Súdny dvor nemá právomoc prejednávať návrh na začatie prejudiciálneho konania a rozhodovať o ňom, keď právna situácia nespadá do pôsobnosti práva Únie, ustanovenia Charty, ktoré vnútroštátny súd prípadne uvádza, nemôžu samy osebe založiť túto právomoc.

               11.

               Hoci Súdny dvor pri vydaní svojich rozhodnutí nevyhnutne zohľadňuje právny a skutkový stav, tak ako ho vymedzil vnútroštátny súd v návrhu na začatie prejudiciálneho konania, neaplikuje však na danú vnútroštátnu vec právo Únie. Súdny dvor sa pri podávaní výkladu práva Únie alebo rozhodovaní o jeho platnosti snaží dať odpoveď, ktorá bude užitočná pre riešenie veci vo vnútroštátnom konaní, ale je úlohou vnútroštátneho súdu, aby z tejto odpovede vyvodil konkrétne závery a v prípade potreby neuplatnil vnútroštátny právny predpis, ktorý nie je v súlade s právom Únie.

      Kedy je vhodné podať prejudiciálny návrh

               12.

               Vnútroštátny súd môže adresovať návrh na začatie prejudiciálneho konania Súdnemu dvoru, len čo zistí, že na vydanie jeho rozhodnutia je potrebné rozhodnúť o výklade alebo platnosti práva Únie. V skutočnosti práve vnútroštátny súd dokáže najlepšie posúdiť, v ktorom štádiu konania je potrebné takýto návrh podať.

               13.

               Keďže tento návrh bude základom pre konanie, ktoré sa uskutoční pred Súdnym dvorom, a Súdny dvor musí mať k dispozícii skutočnosti, ktoré mu umožnia jednak overiť svoju právomoc na zodpovedanie položených otázok a jednak v prípade, že bude disponovať touto právomocou, poskytnúť užitočnú odpoveď na tieto otázky, je nevyhnutné, aby sa rozhodnutie podať prejudiciálny návrh prijalo v takom štádiu konania, v ktorom je vnútroštátny súd schopný dostatočne presne vymedziť právny a skutkový rámec veci vo vnútroštátnom konaní a tiež právne otázky, ktoré kladie. V záujme riadneho výkonu spravodlivosti sa tiež môže ukázať, že je žiaduce, aby sa prejudiciálna otázka položila po kontradiktórnej debate.

      Forma a náležitosti návrhu na začatie prejudiciálneho konania

               14.

               Návrh na začatie prejudiciálneho konania môže mať akúkoľvek formu, ktorú vnútroštátne právo pripúšťa pre rozhodnutia o prekážkach v konaní, pričom je však potrebné mať na pamäti, že tento návrh slúži ako základ pre konanie prebiehajúce pred Súdnym dvorom a že sa doručuje všetkým subjektom oprávneným podľa článku 23 Štatútu Súdneho dvora (ďalej len „štatút“), a najmä členským štátom, aby mohli prípadne zaslať písomné pripomienky. Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa musí preložiť do všetkých úradných jazykov Európskej únie, a preto je v tejto súvislosti nevyhnutné, aby bol tento dokument napísaný jednoducho, jasne a presne, bez nadbytočných informácií. Prax ukazuje, že na opísanie skutkového a právneho rámca častokrát stačí približne 10 strán.

               15.

               Náležitosti návrhu na začatie prejudiciálneho konania stanovuje článok 94 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora a sú zhrnuté v prílohe tohto dokumentu. Návrh na začatie prejudiciálneho konania okrem samotného znenia prejudiciálnych otázok položených Súdnemu dvoru musí obsahovať:

                           —

                           stručné zhrnutie predmetu sporu, ako aj relevantné skutočnosti, ktoré zistil vnútroštátny súd, alebo aspoň zhrnutie skutkového stavu, z ktorého prejudiciálne otázky vychádzajú,

                           —

                           znenie vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré možno v danom prípade použiť, a prípadne príslušnú vnútroštátnu judikatúru, a tiež

                           —

                           uvedenie dôvodov, pre ktoré sa vnútroštátny súd rozhodol položiť otázku o výklade alebo platnosti určitých ustanovení práva Únie, a súvislosti, ktoré vnútroštátny súd vidí medzi týmito ustanoveniami a svojou právnou úpravou uplatniteľnou vo vnútroštátnom konaní.

                     V prípade, ak chýba jeden alebo viaceré vyššie uvedené údaje, Súdny dvor môže rozhodnúť, že nemá právomoc prejednať prejudiciálne otázky a rozhodnúť o nich, alebo môže odmietnuť návrh na začatie prejudiciálneho konania ako neprípustný.

               16.

               V návrhu na začatie prejudiciálneho konania musí vnútroštátny súd presne uviesť vnútroštátne právne predpisy, ktoré sa uplatnia na skutkový stav vo veci vo vnútroštátnom konaní, a presne označiť ustanovenia práva Únie, o ktorých výklad sa žiada alebo ktorých platnosť je spochybnená. V návrhu sa prípadne uvedie stručné zhrnutie relevantných argumentov účastníkov vnútroštátneho konania. V tejto súvislosti treba pripomenúť, že sa prekladá len návrh na začatie prejudiciálneho konania a prípadné prílohy k tomuto návrhu sa neprekladajú.

               17.

               Vnútroštátny súd tiež môže stručne uviesť svoje stanovisko k odpovedi, ktorá by sa mala dať na položené prejudiciálne otázky. Toto stanovisko môže byť pre Súdny dvor užitočné najmä vtedy, ak rozhoduje o návrhu v rámci skráteného alebo naliehavého konania.

               18.

               Samotné prejudiciálne otázky sa musia uviesť v oddelenej a jasne označenej časti, ktorá by sa mala nachádzať buď na začiatku rozhodnutia o návrhu na začatie prejudiciálneho konania, alebo na jeho konci. Samotné otázky musia byť zrozumiteľné bez toho, aby odkazovali na obsah návrhu.

               19.

               Z dôvodu uľahčenia čitateľnosti návrhu na začatie prejudiciálneho konania doručeného na Súdny dvor je nutné, aby bol tento návrh napísaný strojopisom a aby sa strany a jeho odseky očíslovali.

               20.

               Návrh na začatie prejudiciálneho konania musí byť označený dátumom a musí byť podpísaný a zaslaný doporučene do kancelárie Súdneho dvora na túto adresu: Rue du Fort Niedergrünewald, 2925 Luxembourg. K tomuto návrhu sa musia pripojiť všetky relevantné dokumenty a najmä presné údaje o účastníkoch vnútroštátneho konania a ich prípadných zástupcoch a ich adresy, ako aj spis vzťahujúci sa na vnútroštátne konanie, prípadne jeho kópia. Tento spis (alebo jeho kópia) bude uložený(-á) v kancelárii Súdneho dvora počas celej dĺžky konania a oprávnené subjekty podľa článku 23 štatútu môžu do neho nahliadnuť, pokiaľ vnútroštátny súd neuvedie inak.

               21.

               V prejudiciálnom konaní Súdny dvor v zásade preberá údaje z rozhodnutia vnútroštátneho súdu, a to vrátane menných a osobných údajov. Preto prináleží vnútroštátnemu súdu, pokiaľ to považuje za potrebné, aby z návrhu na začatie prejudiciálneho konania odstránil niektoré údaje alebo aby vykonal anonymizáciu osoby či viacerých osôb alebo subjektov, ktorých sa týka vnútroštátne konanie.

               22.

               Po podaní návrhu na začatie prejudiciálneho konania môže Súdny dvor aj bez návrhu alebo na žiadosť vnútroštátneho súdu či niektorého z účastníkov vnútroštátneho konania vykonať túto anonymizáciu. Táto žiadosť musí byť v záujme zachovania jej účinnosti formulovaná v čo najskoršom štádiu konania a v každom prípade predtým, ako sa oznámenie o príslušnej veci uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie a návrh na začatie prejudiciálneho konania sa doručí subjektom oprávneným podľa článku 23 štatútu, k čomu v zásade dochádza mesiac po podaní návrhu na začatie prejudiciálneho konania. Z dôvodu nárastu používania nových informačných a komunikačných technológií anonymizácia vykonaná po tomto uverejnení a doručení stráca praktický význam.

      Vzťah medzi prejudiciálnym a vnútroštátnym konaním

               23.

               Napriek tomu, že vnútroštátny súd je naďalej príslušný prijímať predbežné opatrenia, najmä v prípade návrhu smerujúceho k posúdeniu platnosti, podanie návrhu na začatie prejudiciálneho konania má za následok prerušenie konania pred vnútroštátnym súdom až do vydania rozhodnutia Súdneho dvora.

               24.

               Hoci Súdny dvor koná o návrhu na začatie prejudiciálneho konania, až dokiaľ tento návrh nebol vzatý späť, treba mať na zreteli úlohu Súdneho dvora v prejudiciálnom konaní, ktorou je podieľať sa na efektívnom výkone súdnictva v členských štátoch, a zároveň pamätať, že jeho úloha nespočíva v podávaní konzultatívnych stanovísk k všeobecným alebo hypotetickým otázkam. Vzhľadom na to, že predpokladom prejudiciálneho konania je skutočne prebiehajúce konanie pred vnútroštátnym súdom, prináleží tomuto vnútroštátnemu súdu, aby upozornil Súdny dvor na všetky prekážky konania, ktoré môžu ovplyvniť pokračovanie konania a osobitne na späťvzatie žaloby/návrhu, uzavretie zmieru alebo inú prekážku vedúcu k zastaveniu konania. Vnútroštátny súd tiež musí informovať Súdny dvor, či prípadne vydal rozhodnutie o opravnom prostriedku proti návrhu na začatie prejudiciálneho konania, a uviesť, aké to má dôsledky pre tento návrh.

               25.

               V záujme riadneho priebehu prejudiciálneho konania pred Súdnym dvorom a s cieľom zachovať jeho potrebný účinok je dôležité, aby sa tieto informácie oznámili Súdnemu dvoru v čo najkratšej lehote. Osobitnú pozornosť treba venovať skutočnosti, že späťvzatie návrhu na začatie prejudiciálneho konania môže mať vplyv na organizáciu rozhodovania podobných vecí (alebo série vecí) vnútroštátnym súdom, ktorý predložil prejudiciálny návrh. Pokiaľ výsledok viacerých konaní prebiehajúcich pred vnútroštátnym súdom závisí od odpovede Súdneho dvora na otázky, ktoré mu položil vnútroštátny súd, vnútroštátny súd môže uviesť, že spája tieto veci do návrhu na začatie prejudiciálneho konania, aby umožnil Súdnemu dvoru odpovedať na položené otázky, napriek prípadnému späťvzatiu jedného alebo viacerých návrhov.

      Trovy konania a právna pomoc

               26.

               Prejudiciálne konanie pred Súdnym dvorom je bezplatné a Súdny dvor nerozhoduje o trovách účastníkov konania v konaní prebiehajúcom pred vnútroštátnym súdom; v tomto ohľade je príslušný rozhodnúť vnútroštátny súd.

               27.

               Ak niektorý účastník vnútroštátneho konania nemá dostatočné zdroje, vnútroštátny súd môže, pokiaľ to vnútroštátne predpisy dovoľujú, tomuto účastníkovi priznať právnu pomoc na pokrytie jeho trov, predovšetkým trov právneho zastúpenia, ktoré znáša v konaní pred Súdnym dvorom. Súdny dvor môže takúto právnu pomoc priznať aj sám v prípade, že dotknutému účastníkovi konania právna pomoc ešte nebola priznaná na vnútroštátnej úrovni, alebo ju môže priznať, pokiaľ táto pomoc nepokrýva trovy konania vzniknuté v konaní pred Súdnym dvorom alebo ich pokrýva len čiastočne.

      Komunikácia medzi Súdnym dvorom a vnútroštátnymi súdmi

               28.

               Počas celej dĺžky konania zostane kancelária Súdneho dvora v kontakte s vnútroštátnym súdom a bude mu doručovať kópie všetkých procesných písomností, ako aj prípadné žiadosti o spresnenie alebo vysvetlenie, ktoré sa považujú za nevyhnutné na užitočné zodpovedanie otázok položených týmto súdom.

               29.

               Na konci konania kancelária Súdneho dvora doručí rozhodnutie Súdneho dvora vnútroštátnemu súdu, ktorý bude informovať Súdny dvor o tom, ako uplatnil prejudiciálne rozhodnutie vo vnútroštátnom konaní, a ktorý mu zašle svoje konečné vnútroštátne rozhodnutie.

         II   Ustanovenia uplatniteľné na návrhy na začatie prejudiciálneho konania, pri ktorých sa vyžaduje konať s osobitným urýchlením

               30.

               Za podmienok stanovených v článku 23a štatútu a v článkoch 105 až 114 rokovacieho poriadku môže byť prejudiciálny návrh za určitých okolností prejednaný v skrátenom alebo naliehavom konaní. O uplatnení týchto konaní rozhoduje Súdny dvor na základe riadne odôvodneného návrhu vnútroštátneho súdu s preukázaním právnych alebo skutkových okolností opodstatňujúcich uplatnenie tohto (týchto) konania(-í) alebo výnimočne z úradnej moci, ak si to vyžaduje povaha alebo samotné okolnosti veci.

      Podmienky uplatnenia skráteného a naliehavého konania

               31.

               Podľa článku 105 rokovacieho poriadku môže byť prejudiciálny návrh prejednaný v skrátenom konaní, odchylne od ustanovení rokovacieho poriadku, ak si povaha veci vyžaduje jej prejednanie bez zbytočného odkladu. Vzhľadom na to, že toto konanie ukladá všetkým účastníkom značné obmedzenia, najmä všetkým členským štátom, ktoré budú podávať písomné alebo ústne pripomienky v oveľa kratších než bežných lehotách, jeho použitie sa môže navrhnúť len za osobitných okolností, ktoré odôvodňujú urýchlenosť rozhodnutia Súdneho dvora o položených otázkach. Podľa ustálenej judikatúry samotný vysoký počet osôb alebo právnych situácií potenciálne dotknutých rozhodnutím, ktoré vnútroštátny súd bude musieť vydať po tom, ako sa obrátil s prejudiciálnym návrhom na Súdny dvor, nepredstavuje výnimočnú okolnosť, ktorá by mohla odôvodniť použitie skráteného konania.

               32.

               Uvedené platí o to viac pre naliehavé prejudiciálne konanie upravené v článku 107 rokovacieho poriadku. Toto konanie, ktoré sa použije len v oblastiach uvedených v hlave V tretej časti ZFEÚ týkajúcej sa priestoru slobody, bezpečnosti a spravodlivosti, ukladá príslušným účastníkom ešte väčšie obmedzenia, pretože obmedzuje počet účastníkov konania oprávnených predložiť písomné pripomienky a v osobitne naliehavých prípadoch umožňuje úplne vynechať písomnú časť konania pred Súdnym dvorom. Použitie tohto konania sa môže navrhnúť len za tých okolností, keď je absolútne nevyhnutné, aby Súdny dvor o otázkach položených vnútroštátnym súdom rozhodol čo najrýchlejšie.

               33.

               Keďže najmä z dôvodu rozmanitého a neustále sa vyvíjajúceho charakteru právnych pravidiel Únie upravujúcich priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti nie je možné poskytnúť úplný výpočet týchto okolností, vnútroštátny súd môže podať takýto návrh napríklad v prípade stanovenom v článku 267 štvrtom odseku ZFEÚ v súvislosti s osobou vo väzbe alebo s osobou, ktorej osobná sloboda bola obmedzená, ak je odpoveď na položenú otázku rozhodujúca pre posúdenie jej právnej situácie, alebo v spore týkajúcom sa rodičovských práv a povinností alebo styku s maloletým dieťaťom, ak právomoc súdu, ktorý koná a rozhoduje na základe práva Únie, závisí od odpovede na prejudiciálnu otázku.

      Návrh na uplatnenie skráteného alebo naliehavého konania

               34.

               Na to, aby mohol Súdny dvor čo najrýchlejšie rozhodnúť, či je postup podľa skráteného alebo naliehavého prejudiciálneho konania potrebný, musí návrh obsahovať presný opis skutkových a právnych okolností odôvodňujúcich naliehavosť konania a najmä riziká hroziace v prípade, ak by sa postupovalo podľa riadneho prejudiciálneho konania. V rámci možností vnútroštátny súd musí tiež stručne zhrnúť svoj názor na odpoveď, ktorá sa má dať na položené otázky. Takýto názor uľahčuje prijatie stanoviska účastníkov vnútroštátneho konania a iných subjektov, ktoré sa zúčastňujú na konaní, a preto prispieva k urýchleniu konania.

               35.

               Návrh na uplatnenie skráteného alebo naliehavého konania treba v každom prípade predložiť v jednoznačnej forme, ktorá kancelárii Súdneho dvora umožní okamžite zistiť, že si vec vyžaduje osobitný prístup. Z tohto dôvodu je potrebné, aby vnútroštátny súd vo svojom návrhu presne uviedol, ktoré z týchto dvoch konaní navrhuje, a pripojil odkaz na príslušný článok rokovacieho poriadku (článok 105 pri skrátenom konaní alebo článok 107 pri naliehavom konaní). Tento odkaz musí byť uvedený v rozhodnutí vnútroštátneho súdu na jasne viditeľnom mieste (napríklad v záhlaví alebo v osobitnom súdnom akte). Sprievodný list vnútroštátneho súdu môže prípadne tiež na tento návrh účelne poukázať.

               36.

               Pokiaľ ide o samotné rozhodnutie vnútroštátneho súdu, vzhľadom na naliehavosť situácie by toto rozhodnutie malo byť čo najstručnejšie, aby sa prispelo k urýchleniu konania.

      Komunikácia medzi Súdnym dvorom, vnútroštátnym súdom a účastníkmi vnútroštátneho konania

               37.

               Na urýchlenie a uľahčenie komunikácie s vnútroštátnym súdom a účastníkmi jeho konania vnútroštátny súd, ktorý podáva návrh na uplatnenie skráteného alebo naliehavého konania, uvedie elektronickú adresu, prípadne číslo faxu, ktoré bude môcť Súdny dvor použiť, ako aj elektronické adresy, prípadne čísla faxov zástupcov dotknutých účastníkov konania.

               38.

               Kópia podpísaného rozhodnutia vnútroštátneho súdu spolu s návrhom na uplatnenie skráteného alebo naliehavého konania môže byť Súdnemu dvoru zaslaná vopred elektronickou poštou (ECJ-Registry@curia.europa.eu) alebo faxom (+ 352 433766). Spracovanie návrhu na začatie prejudiciálneho konania a návrhu na skrátené alebo naliehavé konanie tak bude možné od okamihu prijatia tejto kópie. Originál týchto aktov však musí byť zaslaný kancelárii Súdneho dvora v čo najkratšej lehote.

      (1)  Ú. v. EÚ L 265, 29.9.2012, s. 1.

      PRÍLOHA

         Podstatné náležitosti návrhu na začatie prejudiciálneho konania

      1.   Vnútroštátny súd

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania musí obsahovať presné označenie vnútroštátneho súdu, prípadne senátu alebo rozhodovacieho zloženia, ktorý vydal alebo vydalo prejudiciálny návrh a musí byť v ňom uvedený úplný názov a adresa tohto súdu, aby sa uľahčil následný kontakt medzi ním a Súdnym dvorom.
      2.   Účastníci vnútroštátneho konania a ich zástupcovia

      Po označení vnútroštátneho súdu sa uvedie označenie účastníkov vnútroštátneho konania a prípadne osôb, ktoré ich zastupujú pred vnútroštátnym súdom. Tieto údaje musia byť čo najúplnejšie a v návrhu na začatie prejudiciálneho konania alebo sprievodnom liste sa musí uviesť najmä presná poštová adresa dotknutých osôb, ich telefónne čísla alebo číslo faxu a elektronická adresa, v prípade, ak ňou disponujú.
      Vnútroštátne súdy by mali venovať pozornosť článku 95 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora a bodom 21 a 22 týchto odporúčaní. Pokiaľ to považuje vnútroštátny súd za potrebné, z návrhu na začatie prejudiciálneho konania odstráni niektoré mená alebo zašle okrem úplného návrhu na začatie prejudiciálneho konania aj jeho anonymizovanú verziu, ktorá bude podkladom pre konanie pred Súdnym dvorom.
      3.   Predmet vnútroštátneho konania a relevantné skutkové okolnosti

      Vnútroštátny súd musí stručne opísať, čo je predmetom veci vo vnútroštátnom konaní, a tiež relevantné skutkové okolnosti, ktoré zistil alebo s ktorými sa stotožnil.
      4.   Relevantné právne ustanovenia

      V návrhu na začatie prejudiciálneho konania sa musia presne uviesť vnútroštátne právne predpisy, ktoré sa uplatnia na skutkový stav vo veci vo vnútroštátnom konaní a prípadne relevantná judikatúra a tiež sa musia presne označiť ustanovenia práva Únie, o ktorých výklad sa žiada alebo ktorých platnosť je spochybnená. Tieto ustanovenia musia byť úplné a musia obsahovať názov a presné označenie sporných ustanovení, ako aj ich údaje o uverejnení. Citácie vnútroštátnej alebo európskej judikatúry obsahujú, pokiaľ je to možné, číslo ECLI („European Case Law Identifier“) príslušného rozhodnutia.
      5.   Odôvodnenie prejudiciálneho návrhu

      Súdny dvor môže prejednať návrh na začatie prejudiciálneho konania alebo o ňom rozhodnúť len vtedy, keď sa na vec vo vnútroštátnom konaní uplatní právo Únie. Preto vnútroštátny súd musí uviesť dôvody, pre ktoré sa rozhodol položiť otázku o výklade alebo platnosti určitých ustanovení práva Únie, a súvislosti, ktoré vnútroštátny súd vidí medzi týmito ustanoveniami a svojou právnou úpravou uplatniteľnou vo vnútroštátnom konaní. Pokiaľ to považuje vnútroštátny súd za užitočné pre porozumenie veci, môže v tejto časti uviesť príslušné argumenty účastníkov konania.
      6.   Prejudiciálne otázky

      Vnútroštátny súd uvedie jasne a v oddelenej časti prejudiciálne otázky, ktoré kladie Súdnemu dvoru. Tieto otázky musia byť zrozumiteľné bez toho, aby odkazovali na odôvodnenie návrhu na začatie prejudiciálneho konania.
      V rámci možností vnútroštátny súd tiež stručne zhrnie svoj názor na odpoveď, ktorá sa má dať na položené prejudiciálne otázky.
      7.   Prípadná potreba osobitného zaobchádzania

      V prípade, ak sa vnútroštátny súd domnieva, že návrh, ktorý predložil Súdnemu dvoru, si vyžaduje osobitné zaobchádzanie, pokiaľ ide o potrebu zachovať anonymitu osôb vo vnútroštátnom konaní a pokiaľ ide o prípadné urýchlené prejednanie návrhu Súdnym dvorom, v návrhu na začatie prejudiciálneho konania a prípadne v sprievodnom liste musí presne vymedziť dôvody na podporu takého prejednania.

         Formálne náležitosti návrhu na začatie prejudiciálneho konania

      Návrhy na začatie prejudiciálneho konania musia byť vyhotovené tak, aby sa uľahčilo ich následné elektronické spracovanie na Súdnom dvore a najmä aby sa umožnilo ich oskenovanie a optické rozlíšenie znakov. Na tento účel:

                  —

                  návrhy musia byť napísané strojopisom na bielom nelinkovanom papieri vo formáte A 4,

                  —

                  text musí byť napísaný bežným typom písma (ako napr. Times New Roman, Courrier alebo Arial) s veľkosťou aspoň 12 bodov pre text a aspoň 10 bodov pre poznámky pod čiarou, s riadkovaním 1,5 a s horizontálnymi a vertikálnymi okrajmi strany aspoň 2,5 cm (hore, dole, vľavo, vpravo) a

                  —

                  všetky strany návrhu a jeho odseky musia byť vzostupne neprerušovane očíslované.

            V návrhu na začatie prejudiciálneho konania sa musí uviesť dátum a tento návrh musí byť podpísaný. Návrh sa posiela doporučenou zásielkou spolu so spisom vzťahujúcim sa na vec vo vnútroštátnom konaní do Kancelárie Súdneho dvora, Rue du Fort Niedergrünewald, L-2925 Luxemburg.
      V prípade návrhu na uplatnenie skráteného súdneho konania alebo naliehavého konania sa odporúča najprv zaslať podpísanú kópiu návrhu na začatie prejudiciálneho konania elektronickou poštou (ECJ-Registry@curia.europa.eu) alebo faxom (+ 352 433766) a následne zaslať originál tohto návrhu poštou.


title: Odporúčanie Rady zo 14. júla 2015, ktoré sa týka národného programu reforiem Poľska na rok 2015 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady ku konvergenčnému programu Poľska na rok 2015

text:
               18.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 272/91

         ODPORÚČANIE RADY
   zo 14. júla 2015,
   ktoré sa týka národného programu reforiem Poľska na rok 2015 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady ku konvergenčnému programu Poľska na rok 2015
   (2015/C 272/24)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 121 ods. 2 a článok 148 ods. 4,
   so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii (1), a najmä na jeho článok 9 ods. 2,
   so zreteľom na odporúčanie Európskej komisie,
   so zreteľom na uznesenia Európskeho parlamentu,
   so zreteľom na závery Európskej rady,
   so zreteľom na stanovisko Výboru pre zamestnanosť,
   so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a finančného výboru,
   so zreteľom na stanovisko Výboru pre sociálnu ochranu,
   so zreteľom na stanovisko Výboru pre hospodársku politiku,
   keďže:

               (1)

               Európska rada 26. marca 2010 schválila návrh Komisie o iniciovaní novej stratégie pre rast a zamestnanosť nazvanej Európa 2020, založenej na posilnenej koordinácii hospodárskych politík. Táto stratégia sa zameriava na kľúčové oblasti, v ktorých sú potrebné opatrenia na oživenie potenciálu Európy v oblasti udržateľného rastu a konkurencieschopnosti.

               (2)

               Na základe návrhov Komisie prijala Rada 14. júla 2015 odporúčanie o hlavných smeroch hospodárskych politík členských štátov a Únie a 21. októbra 2010 prijala rozhodnutie o usmerneniach pre politiky zamestnanosti členských štátov (2). Tieto akty spoločne tvoria tzv. integrované usmernenia, pričom členské štáty boli vyzvané, aby ich zohľadnili vo svojej vnútroštátnej hospodárskej politike a politike zamestnanosti.

               (3)

               Rada 8. júla 2014 prijala odporúčanie (3), ktoré sa týka národného programu reforiem Poľska na rok 2014, a vydala svoje stanovisko k aktualizovanému konvergenčnému programu Poľska na rok 2014.

               (4)

               Komisia 28. novembra 2014 prijala ročný prieskum rastu, čo znamenalo začiatok európskeho semestra koordinácie hospodárskej politiky na rok 2015. Komisia v ten istý deň prijala na základe nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1176/2011 (4) správu o mechanizme varovania, v ktorej sa Poľsko neurčilo za jeden z členských štátov, vo vzťahu ku ktorým sa vykoná hĺbkové preskúmanie.

               (5)

               Európska rada 18. decembra 2014 schválila priority pre posilnenie investícií, zintenzívnenie štrukturálnych reforiem a vykonávanie zodpovednej fiškálnej konsolidácie podporujúcej rast.

               (6)

               Komisia 26. februára 2015 uverejnila svoju správu o Poľsku na rok 2015. Táto správa obsahovala posúdenie pokroku, ktorý Poľsko dosiahlo pri plnení odporúčaní pre jednotlivé krajiny prijatých 8. júla 2014.

               (7)

               Poľsko predložilo 29. apríla 2015 svoj národný program reforiem na rok 2015 a 30. apríla 2015 svoj konvergenčný program na rok 2015. S cieľom zohľadniť prepojenia medzi nimi sa obidva tieto programy posudzovali súčasne.

               (8)

               Poľsko sa v súčasnosti nachádza v preventívnej časti Paktu stability a rastu po zrušení postupu pri nadmernom deficite v júni 2015 (5). Vo svojom konvergenčnom programe na rok 2015 vláda plánuje postupne znížiť v roku 2015 celkový deficit z 3,2 % HDP na 2,7 % HDP a ďalej na 1,2 % HDP v roku 2018. Na základe prognózy Komisie z jari 2015 sa nadmerný deficit dá považovať za odstránený už v roku 2014, čo je jeden rok pred termínom, berúc do úvahy skutočnosť, že prekročenie referenčnej hodnoty 3 % HDP uvedenej v zmluve možno vysvetliť čistými rozpočtovými nákladmi na systémovú dôchodkovú reformu. Podľa konvergenčného programu vláda plánuje dosiahnuť strednodobý cieľ – štrukturálny deficit vo výške 1 % HDP – do roku 2019. Po dosiahnutí vrcholu pomeru verejného dlhu k HDP vo výške 51,7 % v roku 2015 vláda plánuje jeho zníženie na 49,1 % v roku 2018. Makroekonomický scenár, na ktorom sú založené tieto rozpočtové prognózy, je vierohodný v roku 2015 a priaznivý v roku 2016. Na základe celkového posúdenia sa predpokladá, že Poľsko v roku 2015 dodrží požadovanú úpravu smerom k strednodobému cieľu, pretože čistý rast výdavkov je pod úrovňou referenčnej hodnoty. Opatrenia na podporu plánovaných cieľov deficitu od roku 2016 neboli dostatočne špecifikované. Vzhľadom na prognózu Komisie z jari 2015 existuje riziko určitej odchýlky od požadovanej úpravy v roku 2016, pretože štrukturálna úprava nespĺňa požiadavku. Preto budú v roku 2016 potrebné ďalšie opatrenia. Rada na základe svojho posúdenia konvergenčného programu a s ohľadom na prognózu Komisie z jari 2015 zastáva názor, že možno očakávať, že Poľsko vo všeobecnosti dodrží ustanovenia Paktu stability a rastu. Daňové príjmy by sa mohli zvýšiť znížením súčasného extenzívneho používania znížených sadzieb DPH a zvýšením efektívnosti daňovej správy.

               (9)

               Pre fiškálny rámec Poľska by bolo prínosom vytvorenie nezávislého orgánu, buď ako samostatnej inštitúcie, alebo v rámci existujúcej inštitúcie, zodpovedného za vykonávanie ex ante a ex post posúdení dodržiavania fiškálnych pravidiel, posúdenie makroekonomických a rozpočtových prognóz a analýza dlhodobej udržateľnosti verejných financií.

               (10)

               Poľsko koncom roka 2013 zvrátilo systémovú dôchodkovú reformu z roku 1999. Hoci zvrátenie systémovej dôchodkovej reformy z roku 1999 povedie v krátkodobom horizonte k určitým rozpočtovým úľavám, nezlepší sa ním dlhodobá udržateľnosť verejných financií, pretože krátkodobé prínosy vyšších sociálnych príspevkov a nižších úrokových platieb budú kompenzované vyššími dôchodkovými platbami z verejného dôchodkového piliera v budúcnosti. Celkovo sa so zvrátením systémovej dôchodkovej reformy z roku 1999 spájajú v dlhodobom horizonte určité riziká pre poľské verejné financie.

               (11)

               Výsady sociálneho zabezpečenia udelené poľnohospodárom a baníkom naďalej brzdia profesijnú mobilitu a predstavujú značné náklady pre verejné financie. Tieto preferenčné systémy odrádzajú ľudí od toho, aby prešli do produktívnejších sektorov, vytvárajú skrytú nezamestnanosť a z dôvodu nízkych príspevkov sú značne dotované daňovníkmi. V roku 2014 poľský poľnohospodársky sektor zamestnával 11,5 % pracovníkov, čo je dvakrát viac než priemer EÚ, pričom vytvára iba 3,3 % národnej hrubej pridanej hodnoty. Štátne dotácie do systému sociálneho zabezpečenia pre poľnohospodárov majú hodnotu takmer 1 % HDP a na dôchodky pre baníkov 0,5 % HDP. Prepojenie medzi príspevkami a dávkami je slabé a príspevky sú väčšinou založené na paušálnej sadzbe. Poľnohospodárov s vysokými príjmami nemožno systematicky vylúčiť zo systému, a preto je možné systém zneužívať. Zavedenie systému na zaznamenávanie a posudzovanie príjmov poľnohospodárov by predstavovalo nevyhnutný prvý krok smerom k reforme systému sociálneho zabezpečenia pre poľnohospodárov.

               (12)

               V Poľsku pretrváva segmentácia trhu práce. Výskyt zmlúv na krátkodobé zamestnanie je najvyšší v Únii, pričom prechod od krátkodobého zamestnania k trvalému pracovnému pomeru je nízky a mzdový rozdiel je najvyšší v Únii. Prísne ustanovenia o prepúšťaní, dlhé súdne konania a iné prekážky týkajúce sa zamestnancov podporujú používanie pracovných zmlúv na dobu určitú a neštandardných pracovných zmlúv. Vnímanie vysokých nákladov zmlúv zahrnutých v zákonníku práce navyše vedie k nadmernému používaniu občianskoprávnych zmlúv (umowy cywilnoprawne), ktoré sú pre zamestnávateľov príťažlivé z dôvodu súvisiacich nižších príspevkov sociálneho zabezpečenia. Vysoký podiel zmlúv tohto typu, t. j. súvisiacich s nižšími príspevkami, však môže znížiť kvalitu dostupného zamestnania, najmä pre mladých pracovníkov. Nezamestnanosť mladých ľudí je vysoká, čo je čiastočne výsledkom nesúladu medzi ponúkanými a požadovanými zručnosťami uchádzačov na jednej strane a potrebami trhu práce na strane druhej. Preto je potrebné pokračovať v úsilí o reformovanie systému odborného vzdelávania a prípravy, ako aj o zvýšenie nízkej úrovne účasti na celoživotnom vzdelávaní. Účasť žien na trhu práce zostáva nízka. S cieľom riešiť túto otázku Poľsko zvýšilo dostupnosť predškolského vzdelávania, stále však patrí medzi členské štáty s najslabšími výsledkami, pokiaľ ide o dostupnosť služieb starostlivosti o najmenšie deti.

               (13)

               Sektor železničnej dopravy trpí v dôsledku vysokých poplatkov za prístup na trať a v dôsledku neprimeraného vnútroštátneho financovania. Postupy navrhovania a vykonávania projektov sú obvykle zdĺhavé a komplikované, čo je dôsledkom regulačného a administratívneho prostredia. Zatiaľ čo nedávne legislatívne zmeny môžu mať pozitívny účinok na železničnú dopravu, je nepravdepodobné, že by ovplyvnili investičné projekty, ktoré sa začali počas programového obdobia rokov 2007 – 2013. Počas obdobia rokov 2014 – 2020 sa však výrazne zvýšilo financovanie sektora železničnej dopravy z fondov EÚ.

               (14)

               Komisia vykonala v rámci európskeho semestra komplexnú analýzu hospodárskej politiky Poľska, ktorú uverejnila v správe o tejto krajine na rok 2015. Zároveň posúdila konvergenčný program, národný program reforiem a následné opatrenia v nadväznosti na odporúčania adresované Poľsku v predchádzajúcich rokoch. Zohľadnila nielen ich význam pre udržateľnú fiškálnu a sociálno-ekonomickú politiku v Poľsku, ale aj ich súlad s pravidlami a usmerneniami EÚ vzhľadom na potrebu posilniť celkovú správu hospodárskych záležitostí Únie zabezpečením vstupov na úrovni EÚ do budúceho vnútroštátneho rozhodovania. Jej odporúčania v rámci európskeho semestra sú premietnuté do ďalej uvedených odporúčaní 1 až 4.

               (15)

               Rada na základe tohto posúdenia preskúmala konvergenčný program a jej stanovisko (6) je premietnuté najmä do odporúčania 1,

         TÝMTO ODPORÚČA, aby Poľsko v rokoch 2015 a 2016 prijalo opatrenia s cieľom:

               1.

               po náprave nadmerného deficitu dosiahnuť fiškálnu úpravu vo výške 0,5 % HDP smerom k strednodobému rozpočtovému cieľu v obidvoch rokoch 2015 a 2016. Zriadiť nezávislú fiškálnu radu. Rozšíriť základ dane, najmä obmedzením využívania rozsiahleho systému znížených sadzieb DPH;

               2.

               začať s postupom zosúladenia dôchodkových systémov poľnohospodárov a baníkov s dôchodkovými systémami ostatných pracovníkov a prijať harmonogram progresívneho úplného zosúladenia; zaviesť systém posudzovania a zaznamenávania príjmov poľnohospodárov;

               3.

               prijať opatrenia na zníženie nadmerného využívania krátkodobého zamestnania a občianskoprávnych zmlúv na trhu práce;

               4.

               odstrániť prekážky pre investovanie do železničných projektov.

      V Bruseli 14. júla 2015

            Za Radu

            predseda

         P. GRAMEGNA

      (1)  Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Dodržiavané rozhodnutím Rady 2014/322/EÚ zo 6. mája 2014 o usmerneniach pre politiky zamestnanosti členských štátov na rok 2014 (Ú. v. EÚ L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (3)  Odporúčanie Rady z 8. júla 2014, ktoré sa týka národného programu reforiem Poľska na rok 2014 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady ku konvergenčnému programu Poľska na rok 2014 (Ú. v. EÚ C 247, 29.7.2014, s. 97).

      (4)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1176/2011 zo 16. novembra 2011 o prevencii a náprave makroekonomických nerovnováh (Ú. v. EÚ L 306, 23.11.2011, s. 25).

      (5)  Rozhodnutie Rady (EÚ) 2015/1026 z 19. júna 2015, ktorým sa zrušuje rozhodnutie 2009/589/ES o existencii nadmerného deficitu v Poľsku (Ú. v. EÚ L 163, 30.6.2015, s. 37).

      (6)  Podľa článku 9 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1466/97.


				|

		52014PC0156

			Odporúčanie ROZHODNUTIE RADY, ktorým sa schvaľuje, aby Komisia v mene Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu uzavrela Dohodu o pridružení medzi Európskou úniou a Európskym spoločenstvom pre atómovú energiu a ich členskými štátmi na jednej strane a Gruzínskom na strane druhej /* COM/2014/0156 final */

			   	DÔVODOVÁ SPRÁVA
1.           KONTEXT NÁVRHU
Tento návrh je pripravený s ohľadom
na plánované podpísanie, predbežné uplatňovanie a uzavretie Dohody
o pridružení medzi EÚ a Gruzínskom s cieľom schváliť
uzavretie dohody o pridružení Komisiou v mene Európskeho spoločenstva
pre atómovú energiu.
Keďže Európske spoločenstvo pre
atómovú energiu je takisto zmluvnou stranou Dohody o pridružení medzi
Európskou úniou a jej členskými štátmi na jednej strane a Gruzínskom
na strane druhej, Komisia vypracuje pre Radu na schválenie samostatné
odporúčanie týkajúce sa uzavretia tých častí dohody, ktoré patria do
pôsobnosti Zmluvy o Euratome.
Podpísanie a uzavretie medzinárodných
dohôd Európskym spoločenstvom pre atómovú energiu upravujú odlišné
postupy. V súlade s článkom 101 Zmluvy o Euratome má takéto
dohody uzatvárať Komisia so súhlasom Rady. Je preto nevyhnutné prijať
samostatné rozhodnutia pre podpísanie a uzavretie dohody o pridružení
Európskou úniou a Európskym spoločenstvom pre atómovú energiu.
Na účely uzavretia dohody o pridružení
v mene Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu Komisia
odporúča, aby Rada udelila svoj súhlas v súlade s druhým odsekom
článku 101 Zmluvy o Euratome.
Vzhľadom
na výsledky rokovaní uvedené v návrhu rozhodnutia Rady o podpise
v mene Európskej únie a predbežnom vykonávaní Dohody o pridružení
medzi EÚ a Gruzínskom, ako aj v návrhu rozhodnutia Rady o uzavretí
Dohody o pridružení medzi EÚ a Gruzínskom, Komisia navrhuje, aby Rada
rozhodla, že dohoda o pridružení medzi Európskou úniou a Európskym
spoločenstvom pre atómovú energiu a ich členskými štátmi na
jednej strane a Gruzínskom na strane druhej, by sa mala podpísať
v mene Únie, a aby vymenovala osobu (-y) riadne splnomocnenú (-é) na
podpis dohody v mene Únie.
Po udelení súhlasu Rady
a prijatí príslušného rozhodnutia Komisie bude Komisia môcť
podpísať a uzavrieť dohodu o pridružení v mene
Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu.
2.           VÝSLEDKY A PRÁVNE PRVKY
NÁVRHU
Komisia odporúča, aby Rada schválila
podľa druhého odseku článku 101 Zmluvy o Euratome uzavretie
Dohody o pridružení medzi Európskou úniou a Európskym
spoločenstvom pre atómovú energiu a jeho členskými štátmi na
jednej strane a Gruzínskom na strane druhej, pokiaľ ide o otázky
patriace do pôsobnosti Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu.
Znenie dohody je priložené k tomuto
odporúčaniu.
Pokiaľ
ide o Úniu, právnym základom na uzavretie tejto dohody je článok 217
ZFEÚ v spojení s jej článkom 218 ods. 6 písm. a) a článkom
218 ods. 8 druhým pododsekom.
Pokiaľ
ide o Európske spoločenstvo pre atómovú energiu, právnym základom pre
túto dohodu je článok 101 Zmluvy o Euratome.
Pripojený
návrh predstavuje, spolu s rozhodnutím Komisie o uzavretí dohody,
právny nástroj na uzavretie dohody o pridružení v mene Európskeho
spoločenstva pre atómovú energiu.
Skutočnosť, že Komisia
predložila svoj návrh ako dohodu medzi Úniou a jej členskými štátmi
a Gruzínskom súvisí s genézou tejto dohody vychádzajúcou z ustanovení
zmluvy platných pred nadobudnutím platnosti Lisabonskej zmluvy.
Podľa článku 102 Zmluvy o Euratome
dohoda nemôže nadobudnúť platnosť pre Európske spoločenstvo pre
atómovú energiu skôr, ako členské štáty oznámia Komisii, že daná dohoda sa
stala vykonateľnou v súlade s ustanoveniami ich príslušných
vnútroštátnych právnych predpisov.
Odporúčanie
ROZHODNUTIE RADY,
ktorým sa schvaľuje, aby Komisia v mene
Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu uzavrela Dohodu o pridružení
medzi Európskou úniou a Európskym spoločenstvom pre atómovú energiu
a ich členskými štátmi na jednej strane a Gruzínskom na strane
druhej
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o Euratome,
a najmä na jej článok 101 druhý odsek,
so zreteľom na odporúčanie Komisie,
keďže:
(1)       Rada 10. mája 2010
poverila Komisiu začatím rokovaní s Gruzínskom o uzavretí novej
dohody medzi Európskou úniou a Gruzínskom s cieľom nahradiť
dohodu o partnerstve a spolupráci.[1]
(2)       S prihliadnutím na úzke
vzťahy v minulosti a prehlbujúce sa väzby medzi zmluvnými
stranami, ako aj na ich želanie posilniť a rozšíriť svoje
vzťahy ambicióznym a inovačným spôsobom boli rokovania o Dohode
o pridružení medzi Európskou úniou a Európskym spoločenstvom pre
atómovú energiu a ich členskými štátmi na jednej strane a Gruzínskom
na strane druhej (ďalej len „dohoda“), úspešne ukončené parafovaním
dohody 29. novembra 2013.
(3)       Komisia navrhuje Rade, aby sa
dohoda podpísala v mene Únie a predbežne vykonávala v súlade
s jej článkom 429 až do jej uzavretia k neskoršiemu dátumu.
(4)       Dohoda sa tiež vzťahuje
na oblasti patriace do pôsobnosti Európskeho spoločenstva pre atómovú
energiu, konkrétne jej článok 298 písm. k).
(5)       Na podpísanie a uzavretie
dohody sa vzťahuje samostatný postup, pokiaľ ide o otázky
patriace do pôsobnosti Zmluvy o Európskej únii a Zmluvy o fungovaní
Európskej únie.
(6)       Z tohto dôvodu by sa aj
v mene Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu mala
uzatvoriť dohoda týkajúca sa oblastí v pôsobnosti Zmluvy o Euratome.
(7)       Podľa článku 102
Zmluvy o Euratome dohoda nemôže nadobudnúť platnosť pre Európske
spoločenstvo pre atómovú energiu skôr, ako členské štáty oznámia
Európskej komisii, že daná dohoda sa stala vykonateľnou v súlade
s ustanoveniami ich príslušných vnútroštátnych právnych predpisov.
(8)       Uzavretie dohody Európskou
komisiou konajúcou v mene Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu
by sa malo schváliť.
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Uzavretie Dohody o pridružení medzi
Európskou úniou a Európskym spoločenstvom pre atómovú energiu a ich
členskými štátmi na jednej strane a Gruzínskom na strane druhej
Európskou komisiou v mene Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu
sa týmto schvaľuje[2]
[3]
Článok 2
Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť
dňom nasledujúcim po jeho prijatí.
V Bruseli
                                                                       Za
Radu
                                                                       predseda
[1]               Ú. v. ES L 205, 4.8.1999, s. 1 – 52.
[2]               Znenie dohody je pripojené k rozhodnutiu o podpise v
mene Európskej únie a predbežnom vykonávaní Dohody o pridružení medzi Európskou
úniou a Európskym spoločenstvom pre atómovú energiou a ich členskými
štátmi na jednej strane a Gruzínskom na strane druhej. (Ú. v. …)
[3]               Ú. v.: Uveďte v
predchádzajúcej poznámke pod čiarou odkaz na uverejnenie rozhodnutia v
dokumente [...]