title: Odporúčanie Rady zo 17. februára 2015 o absolutóriu, ktoré sa má udeliť Komisii ohľadne vykonávania operácií Európskeho rozvojového fondu (ôsmy ERF) za rozpočtový rok 2013

text:
               24.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 66/1

         ODPORÚČANIE RADY
   zo 17. februára 2015
   o absolutóriu, ktoré sa má udeliť Komisii ohľadne vykonávania operácií Európskeho rozvojového fondu (ôsmy ERF) za rozpočtový rok 2013
   (2015/C 66/01)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
   so zreteľom na štvrtý dohovor AKT – EHS podpísaný v Lomé 15. decembra 1989 (1) a zmenený dohodou podpísanou na Mauríciu 4. novembra 1995 (2),
   so zreteľom na Vnútornú dohodu medzi zástupcami vlád členských štátov zasadajúcich v Rade o financovaní a správe pomoci Spoločenstva podľa druhého finančného protokolu k štvrtému dohovoru AKT – ES (3) (ďalej len „vnútorná dohoda“), ktorá ustanovila medzi iným ôsmy Európsky rozvojový fond (ôsmy ERF), a najmä na článok 33 ods. 3 uvedenej dohody,
   so zreteľom na finančné nariadenie 98/430/ES zo 16. júna 1998 vzťahujúce sa na spoluprácu pri financovaní rozvoja podľa štvrtého dohovoru AKT – ES (4), a najmä na jeho články 66 až 74,
   po preskúmaní účtu príjmov a výdavkov a súvahy o operáciách ôsmeho ERF k 31. decembru 2013 a výročnej správy Dvora audítorov o aktivitách financovaných ôsmym, deviatym a desiatym Európskym rozvojovým fondom (ERF) za rozpočtový rok 2013 spolu s odpoveďami Komisie obsiahnutými v tejto výročnej správe (5),
   keďže:

               (1)

               Podľa článku 33 ods. 3 vnútornej dohody sa absolutórium za finančné hospodárenie ôsmeho ERF má udeliť Komisii Európskym parlamentom na odporúčanie Rady.

               (2)

               Celkové vykonávanie operácií ôsmeho ERF Komisiou počas rozpočtového roka 2013 bolo uspokojivé,

         TÝMTO ODPORÚČA, aby Európsky parlament udelil Komisii absolutórium ohľadne vykonávania operácií ôsmeho ERF za rozpočtový rok 2013.

      V Bruseli 17. februára 2015

            Za Radu

            predseda

         J. REIRS

      (1)  Ú. v. ES L 229, 17.8.1991, s. 3.

      (2)  Ú. v. ES L 156, 29.5.1998, s. 3.

      (3)  Ú. v. ES L 156, 29.5.1998, s. 108.

      (4)  Ú. v. ES L 191, 7.7.1998, s. 53.

      (5)  Ú. v. EÚ C 398, 12.11.2014, s. 289.


Dôležité právne oznámenie

|

52006SC0022

Odporúčanie pre stanovisko Rady v súlade s tretím odsekom článku 9 nariadenia Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 k aktualizovanému konvergenčnému programu Dánska, 2005-2010  /* SEK/2006/0022 v konečnom znení */

	[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV |Brusel, 11.1.2006SEK(2006) 22 v konečnom zneníOdporúčanie preSTANOVISKO RADYv súlade s tretím odsekom článku 9 nariadenia Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 k aktualizovanému konvergenčnému programu Dánska, 2005-2010(predložená Komisiou)DÔVODOVÁ SPRÁVASúvislostiPakt stability a rastu, ktorý nadobudol účinnosť 1. júla 1998, je založený na dosiahnutí cieľa zdravých verejných financií ako prostriedku posilňovania podmienok cenovej stability a silného udržateľného rastu vhodného na vytváranie zamestnanosti. Pakt bol zmenený a doplnený po prvýkrát v roku 2005. Reforma uznala užitočnosť paktu v oblasti zavedenia finančnej disciplíny, ale žiadala zvýšiť jeho efektívnosť a hospodárske posilnenie, ako aj zabezpečiť udržateľnosť verejných financií z dlhodobého hľadiska.Nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 o posilnení dohľadu nad rozpočtovými stavmi a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii[1], čo je súčasťou paktu, stanovuje, že členské štáty musia Rade a Komisii predložiť programy stability alebo konvergenčné programy a ich ročné aktualizácie (členské štáty, ktoré už prijali jednotnú menu predložia (aktualizované) programy stability a členské štáty, ktoré ju ešte neprijali predložia (aktualizované) konvergenčné programy). Prvý konvergenčný program Dánska bol predložený v októbri 1998. V súlade s nariadením, Rada predložila stanovisko 1. decembra 1998 na základe odporúčania Komisie a po porade s Hospodárskym a finančným výborom. V súlade s tým istým postupom, aktualizované programy stability a konvergenčné programy sú hodnotené Komisiou a preskúmané uvedeným výborom, ktoré môže tiež preskúmať Rada.V týchto programoch je potrebné, aby členské štáty uviedli strednodobý cieľ pre rozpočtovú pozíciu a stanovili opatrenia politiky na jej dosiahnutie a udržanie, vrátane sprievodných hospodárskych predpokladov. Na základe reformy paktu strednodobý cieľ by mal byť odstupňovaný pre jednotlivé členské štáty vzhľadom na hospodársku a rozpočtovú heterogénnosť v Únii, vrátane hľadiska finančného rizika udržateľnosti.. K ďalším prvkom reformy patrí dosiahnutie symetrickejšieho prístupu k fiškálnej politike počas stanoveného obdobia, prostredníctvom zlepšenej rozpočtovej disciplíny v hospodárky dobrých časoch, zatiaľ čo „veľké štrukturálne reformy“ s preukázateľným dosahom na dlhodobú udržateľnosť by sa mali vziať do úvahy ako dočasné odchýlenie od strednodobého cieľa alebo proces prispôsobovania sa tomuto cieľu.Berúc do úvahy predpovede útvarov Komisie z jesene 2005, kódex pravidiel[2], spoločne dohodnutú metodiku na odhad potenciálnej produkcie a cyklicky upravených sáld, a všeobecné usmernenia hospodárskej politiky zahrnuté v integrovaných usmerneniach na obdobie 2005-2008, Komisia preskúmala nedávno predloženú aktualizáciu programu Dánska a na základe nižšie uvedeného hodnotenia, schválila odporúčanie pre stanovisko Rady k tomuto programu.Hodnotenie1.  Aktualizácia konvergenčného programu Dánska z roku 2005, zahŕňajúca obdobie do roku 2010, bola predložená 30. novembra 2005. Program vychádza zo zákona o rozpočte na rok 2006 prijatý parlamentom 14. decembra. Program do veľkej miery dodržiava modelovú štruktúru, uvedenú v novom kódexe pravidiel, pre programy stability a konvergenčné programy. Má nedostatky v povinných a nepovinných údajoch predpísaných novým kódexom pravidiel (chýbajú najmä údaje rastu HDP v EÚ a vo svete na niektoré roky). Program Dánska jednoznačne nedefinuje strednodobý cieľ, ako sa požaduje v kódexe pravidiel.2.  Za posledné desaťročie bol priemerný rast HDP okolo 2 percent, zatiaľ čo inflácia vo veľkej miere sledovala infláciu v eurozóne. Rast zamestnanosti v posledných rokoch stúpol a nezamestnanosť sa blíži k najnižšej úrovni za posledné desaťročie. Hodnoty reálneho rastu HDP sa očakávajú vo výške 2,4 % na roky 2005 a 2006, keďže sa predpokladá, že domáci dopyt a najmä súkromná spotreba budú aj naďalej prudko narastať. Na roky 2007-2008 je rast HDP stanovený výrazne nižšie ako formálny dohad na základe rastu vo výške asi 2 % ročne počas zvyšku programového obdobia. Makroekonomický scenár, na ktorom sa aktualizácia zakladá je všeobecne v súlade s hodnotením útvarov Komisie z jesene 2005 predpovede na obdobie až do roku 2006 a odráža vcelku opatrné prognózy. Obzvlášť na roky 2007 a 2008 predpoveď rastu je skôr opatrnejšia, s prognózami rastu pod úrovňou odhadov útvarov Komisie pre potencionálny rast. Aktualizácia očakáva, že inflačné tlaky zostanú pomerne mierne, čo sa javí realistickým.3.  Od začiatku mechanizmu ERM II 1. januára 1999 výmenný kurz dánskej koruny neovplyvňovali žiadne tlaky. Odchýlky výmenného kurzu od centrálnej parity boli oveľa menšie ako oficiálne rozpätie a diferenciál krátkodobej úrokovej miery vo vzťahu k eurozóne bol i naďalej nízky. Toto odzrkadľuje dôveru voči režimu fixného výmenného kurzu. Makroekonomický rámec politiky aj naďalej zabezpečuje nízke dlhodobé výnosy obligácií. Rozdiel výnosov medzi dlhodobými štátnymi obligáciami v Dánsku a eurozónou poklesol na takmer nulový bázický bod a na nejakú dobu bol aj mierne negatívny.4.  17. februára 2005 schválila Rada vo svojom stanovisku rozpočtovú stratégiu predloženú v aktualizácii konvergenčného programu Dánska z roku 2004. Pokiaľ ide o rozpočtovú implementáciu z roku 2005, aktualizácia z roku 2004 stanovila cieľ 2,2 % HDP ako celkový prebytok verejných financií na rok 2005, zatiaľ čo v súčasnej aktualizácii sa predpovedá 3,6 % prebytok pre podobnú predpoveď rastu HDP. Celkovo príjmy boli lepšie ako sa očakávalo, vrátane príjmov z dane z výnosu z dôchodkového fondu ako aj využívania ropy a zemného plynu ale stabilizoval sa aj vývoj výdavkov.5.  Strednodobá rozpočtová stratégia sa zameriava na udržanie vysokých primárnych prebytkov počas programového obdobia, aby sa umožnil prudký pokles miery zadlženia. Stratégia sa zakladá na obmedzení výdavkov s cieľom udržať ročný nárast reálnej verejnej spotreby na úrovni 0,5 %, udržiavanie zmrazenia daní a požiadavky vyrovnaného rozpočtu pre miestne správy. V tejto aktualizácii sa predpovedá zníženie všeobecného prebytku verejných financií zo svojej najvyššej úrovne 3,6 % HDP v roku 2005 (zapríčinenej výnimočnými faktormi, vrátane výdavkov z výnosu z dane z dôchodkového fondu a činnosti spojené s ropou a zemným plynom) na úroveň o niečo vyššiu ako 3 % v roku 2006 ako aj v roku 2007 a potom mierne klesajúcu až na úroveň 2,9 % HDP na konci programového obdobia. Časové hľadisko primárneho prebytku je podobné, so znížením o dva percentuálne body HDP počas programového obdobia (o jeden percentuálny bod ak sa na porovnanie vynechá výnimočne vysoký prebytok roku 2005). Podiel výdavkov ako aj príjmov majú postupne klesajúci trend počas obdobia predpovede. Toto odráža pokles v príjmoch z daní (sčasti kvôli daňovému zmrazeniu), obmedzenie výdavkov založené na obmedzení rastu reálnej verejnej spotreby na 0,5 % ročne a poklese daňového zaťaženia. V porovnaní s predchádzajúcim programom nová aktualizácia prekračuje plánované úpravy salda verejných financií vzhľadom na nezmenený makroekonomický scenár. Dánsko využíva prechodné obdobie na implementáciu rozhodnutia Eurostatu z 2 marca 2004 týkajúce sa klasifikácie financovaných schém druhého piliera dôchodkového systému, odhadovaným dosahom implemetácie tohto rozhodnutia je znížiť saldo verejných financií asi o 1 % HDP ročne.6.  Výpočty útvarov Komisie na základe programu podľa spoločne dohodnutej metodiky ukazujú, že štrukturálny prebytok (t. j. cyklicky upravený prebytok bez jednorazových a dočasných opatrení) klesá zo svojej najvyššej úrovne 3½ % HDP v roku 2005 na asi 2¾ % HDP v roku 2006 predtým, ako potom stúpne na 3¼ % HDP. Pokles v štrukturálnej pozícii medzi rokom 2005 a 2006, keď sa produkčná medzera zlepšuje z mierne negatívnej v roku 2005 na nepatrne pozitívnu v roku 2006, do veľkej miery odráža výnimočne vysoké príjmy v roku 2005, ktoré bude nasledovať očakávaná normalizácia týchto príjmov v roku 2006.7.  Cieľom programu je štrukturálne saldo (berúc do úvahy využitie uvedeného rozhodnutia Eurostatu pre prechodné obdobie) medzi hodnotami 1½ % a 2½ % HDP počas programového obdobia. Na účely tohto hodnotenia, sa toto berie ako SDC programu.8.  Keďže SDC programu je oveľa náročnejší ako minimálny referenčný štandard (odhadovaný ako deficit asi 1/2% HDP), jeho dosiahnutie by malo spĺňať poskytnutie bezpečnostného rozpätia proti vzniku nadmerného deficitu. Pokiaľ ide o vhodnosť, SDC programu je v rozpätí stanovenom v Pakte stability a rastu pre eurozónu a členské štáty ERM II a kódexe pravidiel a je značne náročnejší ako sa predpokladalo pri miere zadlženia a priemernom potenciálnom náraste produkcie z dlhodobého hľadiska. V programe sa vysvetľuje, že SDC je stanovený o niečo náročnejšie ako vyžaduje pakt, aby umožnil stabilný základ pre dlhodobú fiškálnu udržateľnosť počas prudkého zníženia dlhu.9.  Pokiaľ ide o saldo, riziká spojené s rozpočtovými prognózami sa v aktualizácii javia ako pozitívne najmä preto, že rast HDP môže byť vyšší ako sa očakávalo, najmä kvôli formálne očakávanému nízkemu rastu HDP v roku 2007 a 2008. Z tohto dôvodu nárast HDP a rozpočtový výsledok na tieto roky by mohol byť lepší ako sa v programe očakávalo. Rizikom negatívneho výsledku je súlad s cieľom obmedziť rast reálnej verejnej spotreby vzhľadom na variujúce výsledky.10.  Berúc do úvahy vyváženie rizík v súvislosti s rozpočtovými cieľmi, rozpočtová stratégia načrtnutá v programe sa zdá byť dostatočnou na zabezpečenie SDC uvedeného v programe a jeho dodržiavanie s veľkou rezervou počas programového obdobia. Aj v prípade bežných makroekonomických výkyvov poskytuje v každom roku dostatočné bezpečnostné rozpätie na to, aby nedošlo k prekročeniu prahovej hodnoty deficitu 3 % HDP. Pokiaľ ide o požiadavku pre krajiny, ktoré už splnili svoj SDC, aby sa vyhli procyklickým fiškálnym politikám v hospodársky dobrých časoch, štrukturálne saldo sa zhoršuje o 0,3 percentuálneho bodu HDP v rozmedzí rokov 2005 až 2010, s poklesom o 0,8 % percentuálneho bodu medzi rokmi 2005 a 2006, keď sa produkčná medzera zmení z mierne negatívnej na mierne pozitívnu. Berúc do úvahy výnimočné príjmy zaznamenané v roku 2005, rozpočtový balík na rok 2006 a neurčitosti spojené s výpočtami produkčnej medzery, dánsku fiškálnu politiku pravdepodobne nemožno charakterizovať ako procyklickú.11.  Preklasifikovanie financovaných schém druhého piliera dôchodkového systému z jari 2007 (keď končí prechodné obdobie pre implementáciu rozhodnutia Eurostatu z marca 2004) by v podstatnej miere nezmenila toto hodnotenie. Celkovo rozpočtová pozícia je stabilná a rozpočtová stratégia je dobrým príkladom fiškálnych politík prebiehajúcich v súlade s paktom.12.  Na úrovni 36 % HDP v roku 2005 je hrubý dlh už dostatočne nízko pod referenčnou úrovňou 60% HDP stanovenou v zmluve. Podľa aktualizácie sa očakáva, že miera zadlženia bude naďalej klesať aj po skončení programového obdobia a zastaví sa na úrovni 21½ % HDP v roku 2010. Najmä kvôli väčším primárnym saldám, toto je oveľa prudšie znižovanie dlhu, ako sa predpokladalo v predchádzajúcej aktualizácii.13.  Pokiaľ ide o udržateľnosť verejných financií, zdá sa, že v prípade Dánska je len malé riziko na základe predpokladaných rozpočtových nákladov na starnúcu populáciu.. Miera hrubého zadĺženia je v súčasnosti dostatočne pod úrovňou 60 % referenčnej hodnoty a očakáva sa, že zostane pod touto hodnotou počas obdobia, ktorého sa prognóza týka. Táto stratégia, pri ktorej sa sústreďuje vytváranie fiškálnej politiky na udržateľnosť, vrátane zahrnutia výdavkov na dôchodok a zahrnutia akumulácie aktív, pozitívne prispieva k dlhodobému výhľadu verejných financií. V súčasnosti veľmi priaznivá rozpočtová pozícia prispieva k obmedzeniu predpokladaného rozpočtového dosahu v súvislosti so starnúcou populáciou a strednodobé rozpočtové plány sú zlučiteľné s malými rizikami voči udržateľnosti verejných financií.14.  Zamýšľané opatrenia v oblasti verejných financií sú vo veľkej miere v súlade so všeobecnými usmerneniami pre hospodársku politiku zahrnuté v integrovaných usmerneniach na obdobie rokov 2005-2008. Dánsko dodržiava svoj SDC. Avšak nešpecifikovali sa nové opatrenia na dosiahnutie očakávaného nárastu v zamestnanosti, ktorý sa približuje k 2 % pracovnej sily do roku 2010.15.  Národný reformný program Dánska, predložený 26. októbra 2005, v kontexte obnovenej Lisabonskej stratégie pre hospodársky rast a zamestnanosť, uvádza tieto náročné úlohy so značnými dosahmi na verejné financie: (i) zlepšenie ponuky práce na zabezpečenie dlhodobej udržateľnosti verejných financií a (ii) zlepšenie efektívnosti verejného sektora. Rozpočtové dosahy akcií načrtnutých v národnom reformnom programe sa odrážajú v rozpočtových predpovediach konvergenčného programu. Opatrenia v oblasti verejných financií, s ktorými sa počíta v konvergenčnom programe sú v súlade s akciami, ktoré sa predpokladajú v národnom reformnom programe. Odporúčanie preSTANOVISKO RADYv súlade s tretím odsekom článku 9 nariadenia Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 k aktualizovanému konvergenčnému programu Dánska, 2005-2010RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad rozpočtovými pozíciami a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii[3], najmä na článok 9 ods. 3 tohto nariadenia,so zreteľom na odporúčanie Komisie,po porade s Hospodárskym a finančným výborom,PREDKLADÁ TOTO STANOVISKO:16.  Dňa 24. januára 2006 Rada preskúmala aktualizovaný konvergenčný program Dánska na obdobie 2005 až 2010. Program do veľkej miery dodržiava modelovú štruktúru, uvedenú v novom kódexe pravidiel, pre programy stability a konvergenčné programy. Má nedostatky v povinných a nepovinných údajoch predpísaných novým kódexom pravidiel (chýbajú najmä údaje rastu HDP v EÚ a vo svete na niektoré roky). Program Dánska jednoznačne nedefinuje strednodobý cieľ (SDC) pre rozpočtovú pozíciu, ako sa požaduje v kódexe pravidiel.17.  Za posledné desaťročie bol priemerný rast HDP okolo 2 percent, zatiaľ čo inflácia vo veľkej miere sledovala infláciu v eurozóne. Rast zamestnanosti v posledných rokoch stúpol a nezamestnanosť sa blíži k najnižšej úrovni za posledné desaťročie. Makroekonomický scenár, z ktorého program vychádza, predpokladá, že rast reálneho HDP dosiahne v roku 2006 úroveň 2,4 % a počas zvyšnej časti programového obdobia sa stabilizuje na priemernej úrovni asi 1,6 %. Na základe v súčasnosti dostupných informácií sa zdá, že tento scenár odráža pomerne opatrné predpoklady, najmä pokiaľ ide o roky 2007 a 2008. Prognózy týkajúce sa miery inflácie uvedené v programe sa zdajú byť realistickými.18.  17. februára 2005 schválila Rada vo svojom stanovisku rozpočtovú stratégiu predloženú v aktualizácii konvergenčného programu Dánska z roku 2004. Pokiaľ ide o rozpočtovú implementáciu z roku 2005, aktualizácia z roku 2004 stanovila cieľ 2,2 % HDP ako celkový prebytok verejných financií na rok 2005, zatiaľ čo v súčasnej aktualizácia sa predpovedá 3,6 % prebytok pre podobnú predpoveď rastu HDP. Celkovo príjmy boli lepšie ako sa očakávalo, vrátane príjmov z dane z výnosu z dôchodkového fondu ako aj využívania ropy a zemného plynu ale stabilizoval sa aj vývoj výdavkov.19.  Rozpočtová stratégia sa zameriava na udržanie štrukturálnych prebytkov v priemere medzi 1½ % a 2½ % počas programového obdobia, naznačujúc výrazné zníženie miery zadlženia verejných financií s cieľom zabezpečiť stabilný základ pre starnutie populácie. Stratégia sa zakladá na obmedzení výdavkov s cieľom udržať ročný nárast reálnej verejnej spotreby na úrovni 0,5 %, udržiavanie zmrazenia daní a požiadavku vyrovnaného rozpočtu pre miestne správy. Aktualizácia predpokladá zníženie prebytku verejných financií z 3,6 % HDP v roku 2005 na 3,1 % v roku 2006 a 3,2 % v roku 2007, potom postupné klesanie na úroveň 2,9 % HDP na konci programového obdobia. Očakávané prebytky verejných financií v súčasnej aktualizácii sú výrazne vyššie ako v predchádzajúcej aktualizácii, zatiaľ čo očakávaný rast HDP je podobný.20.  Cieľom programu je štrukturálne saldo (berúc do úvahy využitie uvedeného rozhodnutia Eurostatu pre prechodné obdobie) medzi hodnotami 1½ % a 2½ % HDP počas programového obdobia. Na účely tohto hodnotenia, sa toto berie ako SDC programu. Zo štrukturálneho hľadiska (t. j. v cyklicky upravených podmienkach bez jednorazových a dočasných opatrení) prebytok klesá zo svojej najvyššej úrovne 3,6 % HDP v roku 2005 na asi 2¾ % HDP v roku 2006 predtým, ako potom stúpne na 3¼ % HDP. Avšak vypočítané klesanie v roku 2006 o 0,8 percentuálneho bodu HDP odráža normalizáciu v očakávaných príjmoch z výberu daní z dôchodkových fondov, ktoré boli výnimočne vysoké v roku 2005.21.  Keďže SDC programu je oveľa náročnejší ako minimálny referenčný štandard (odhadovaný ako deficit asi 1/2 % HDP), jeho dosiahnutie by malo spĺňať poskytnutie bezpečnostného rozpätia proti vzniku nadmerného deficitu. Pokiaľ ide o vhodnosť, SDC programu je v rozpätí stanovenom v Pakte stability a rastu pre eurozónu a členské štáty ERM II a kódexe pravidiel a je značne náročnejší ako sa predpokladalo pri miere zadlženia a priemernom potenciálnom náraste produkcie z dlhodobého hľadiska. V programe sa vysvetľuje, že SDC je stanovený o niečo náročnejšie ako vyžaduje pakt, aby umožnil stabilný základ pre dlhodobú fiškálnu udržateľnosť počas prudkého zníženia dlhu..22.  Pokiaľ ide o saldo, riziká spojené s rozpočtovými prognózami sa v aktualizácii javia ako pozitívne najmä preto, že rast HDP môže byť vyšší ako sa očakávalo, najmä kvôli formálne očakávanému nízkemu rastu HDP v roku 2007 a 2008. Z tohto dôvodu nárast HDP a rozpočtový výsledok na tieto roky by mohol byť lepší ako sa v programe očakávalo. Rizikom negatívneho výsledku je súlad s cieľom obmedziť rast reálnej verejnej spotreby vzhľadom na variujúce výsledky.23.  Vzhľadom na toto zhodnotenie rizík sa rozpočtová pozícia obsiahnutá v programe zdá byť dostatočnou na dodržanie SDC programu počas programového obdobia. V prípade bežných makroekonomických výkyvov tiež poskytuje v každom roku dostatočné bezpečnostné rozpätie na to, aby nedošlo k prekročeniu prahovej hodnoty deficitu 3 % HDP. Berúc do úvahy aj výnimočný rozsah očakávaného prebytku na rok 2005, pozícia fiškálnej politiky naznačená programom je tiež v súlade s Paktom stability a rastu v zmysle, že nie je procyklickou v dobrých hospodárskych časoch. Preklasifikovanie financovaných schém druhého piliera dôchodkového systému z jari 2007 (keď končí prechodné obdobie pre implementáciu rozhodnutia Eurostatu z marca 2004) zníži prebytky Dánska o približne 1 % HDP v každom roku ale v podstatnej miere by nezmenila toto hodnotenie. Celkovo rozpočtová pozícia je stabilná a rozpočtová stratégia je dobrým príkladom fiškálnych politík prebiehajúcich v súlade s paktom.24.  Miera zadlženia sa odhaduje na 36% HDP v roku 2005, teda dostatočne pod referenčnou hodnotou 60 % HDP stanovenou v zmluve. Program predpokladá počas programového obdobia pokles miery zadlženia o 14 percentuálnych bodov.25.  Pokiaľ ide o udržateľnosť verejných financií, zdá sa, že v prípade Dánska je len malé riziko na základe predpokladaných rozpočtových nákladov na starnúcu populáciu.. Miera hrubého zadlženia je v súčasnosti dostatočne pod úrovňou 60 % referenčnej hodnoty a očakáva sa, že zostane pod touto hodnotou počas obdobia, ktorého sa prognóza týka. Táto stratégia, pri ktorej sa sústreďuje vytváranie fiškálnej politiky na udržateľnosť, vrátane zahrnutia výdavkov na dôchodok a zahrnutia akumulácie aktív, pozitívne prispieva k dlhodobému výhľadu verejných financií. V súčasnosti veľmi priaznivá rozpočtová pozícia prispieva k obmedzeniu predpokladaného rozpočtového dosahu v súvislosti so starnúcou populáciou a strednodobé rozpočtové plány sú zlučiteľné s malými rizikami voči udržateľnosti verejných financií[4].26.  Zamýšľané opatrenia v oblasti verejných financií sú vo veľkej miere v súlade so všeobecnými usmerneniami pre hospodársku politiku zahrnuté v integrovaných usmerneniach na obdobie rokov 2005-2010. Dánsko rešpektuje svoj SDC. Avšak nešpecifikovali sa nové opatrenia na dosiahnutie očakávaného nárastu v zamestnanosti, ktorý sa približuje k 2 % pracovnej sily do roku 2010.27.  Národný reformný program Dánska, predložený 26. októbra 2005, v kontexte obnovenej Lisabonskej stratégie pre hospodársky rast a zamestnanosť, kladie dôraz na zlepšenie ponuky práce na zabezpečenie dlhodobej udržateľnosti verejných financií a zlepšenie efektívnosti verejného sektoru. Rozpočtové dosahy akcií načrtnutých v národnom reformnom programe sa odrážajú v rozpočtových predpovediach konvergenčného programu. Opatrenia v oblasti verejných financií, s ktorými sa počíta v konvergenčnom programe sú vo v súlade s akciami, ktoré sa predpokladajú v národnom reformnom programe.Porovnanie kľúčových makroekonomických a rozpočtových prognóz12004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2010 |Reálny HDP (zmena v %) | KP nov. 2005 | 2.0 | 2.4 | 2.4 | 1.1 | 1.6 | 2.1 |KOM nov. 2005 | 2.1 | 2.7 | 2.3 | 2.1 | neuv. | neuv. |KP nov. 2004 | 2.2 | 2.5 | 1.3 | 1.9 | 1.8 | 1.8 |inflácia podľa HICP (%) | KP nov. 2005 | 0.9 | 1.6 | 2.0 | 1.3 | 1.9 | 1.8 |KOM nov. 2005 | 0.9 | 1.7 | 2.0 | 1.9 | neuv. | neuv. |KP nov. 2004 | 1.2 | 1.7 | 1.6 | 1.7 | neuv. | 1.6 |Produkčná medzera (% z potenciálneho HDP) | KP nov. 20052 | -0.8 | -0.3 | 0.1 | -0.7 | -0.9 | -0.6 |KOM nov. 20056 | -1.3 | -0.6 | -0.4 | -0.4 | neuv. | neuv. |KP nov. 20042 | -0.6 | -0.1 | -0.5 | -0.4 | neuv. | -0.4 |Celkové saldo verejných financií (% z HDP) | KP nov. 2005 | 2.3 | 3.6 | 3.1 | 3.2 | 2.7 | 2.9 |KOM Nov. 2005 | 2.9 | 3.7 | 3.0 | 2.7 | neuv. | neuv. |KP nov. 2004 | 1.4 | 2.2 | 1.8 | 1.9 | 2.2 | 2.2 |Primárne saldo (% z HDP) | KP nov. 2005 | 4.7 | 5.6 | 4.7 | 4.1 | 3.5 | 3.7 |KOM Nov. 2005 | 5.3 | 5.8 | 4.9 | 4.4 | neuv. | neuv. |KP nov. 2004 | 4.5 | 4.8 | 4.5 | 4.6 | neuv. | 4.4 |Cyklicky upravené saldo (% z HDP) | KP nov. 20052 | 2.8 | 3.8 | 3.0 | 3.6 | 3.3 | 3.3 |KOM nov. 2005 | 3.8 | 4.1 | 3.3 | 3.0 | neuv. | neuv. |KP nov. 20042 | 1.7 | 2.0 | 2.0 | 2.0 | neuv. | 2.3 |Štrukturálne saldo3 (% z HDP) | KP nov. 20054 | 2.6 | 3.6 | 2.7 | 3.3 | 3.3 | 3.3 |KOM nov. 20055 | 3.6 | 3.9 | 3.0 | 2.7 | neuv. | neuv. |KP nov. 2004 | neuv. | neuv. | neuv. | neuv. | neuv. | neuv. |Hrubý verejný dlh (% z HDP) | KP nov. 2005 | 42.3 | 35.6 | 31.7 | 28.9 | 26.5 | 21.5 |KOM nov. 2005 | 43.2 | 36.0 | 33.0 | 31.5 | neuv. | neuv. |KP nov. 2004 | 42.3 | 39.4 | 37.4 | 35.3 | 33.1 | 28.8 |Poznámky: 1Rozpočtové prognózy bez dosahu rozhodnutia Eurostatu z 2. marca 2004 o klasifikácii financovaných dôchodkových schém, ktoré je potrebné implementovať do predloženia oznámenia na jar v roku 2007. Vrátane tohto dosahu, saldo verejných financií by bolo 1,3% HDP v roku 2004, 2,7 % v roku 2005, 2,1 % v roku 2006, 2,2% v roku 2007, 1,7 % v roku 2008 a 1,9 % v roku 2009, zatiaľ čo hrubý dlh by bol 43,5 % HDP v roku 2004, 36,8% v roku 2005, 32,9 % v roku 2006, 30,1 % v roku 2007, 27,7 % v roku 2008 a 22,7% v roku 2010. 2Výpočty útvarov Komisie na základe informácií v programe. 3Cyklicky upravené saldo (ako v predchádzajúcich riadkoch) bez jednorázových a iných dočasných opatrení. 4Jednorázové a iné dočasné opatrenia z programu (0,2 % HDP v roku 2004 a 2005 a 0,3 % v roku 2006 a 2007, všetko znižovanie deficitu). 5Jednorázové a iné dočasné opatrenia z predpovede útvarov Komisie z jesene 2005 (0,2 % HDP v roku 2004 a 2005 a 0,3 % v roku 2006 a 2007, všetko znižovanie deficitu). 6Na základe odhadovaného potenciálneho rastu vo výške 1,9 % v roku 2004, 2,1% v roku 2005, 2,1 % v roku 2006 a 2,1 % v roku 2007. Zdroj: Konvergenčný program (KP); Ekonomické predpovede útvarov Komisie z jesene 2005 (COM); Výpočty útvarov Komisie |[1] Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 1055/2005 (Ú. v. EÚ L 174, 7.7.2005, s. 1). Všetky dokumenty, na ktoré odkazuje tento text, je možné nájsť na tejto internetovej stránke:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Stanovisko Ekonomického a finančného výboru „Špecifikácie o uplatňovaní Paktu stability a rastu a usmernenia pre obsah a formu programov stability a konvergenčných programov“, potvrdené Radou ECOFIN 11. októbra 2005.[3] Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 1055/2005 (Ú. v. EÚ L 174, 7.7.2005, s. 1). Dokumenty, na ktoré odkazuje tento text, možno nájsť na tejto internetovej stránke:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[4] Podrobnosti o dlhodobej udržateľnosti sú uvedené vo formálnom hodnotení programu vykonanom útvarmi Komisie a budú uverejnené na internetovej stránke. http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm


title: Odporúčanie pre stanovisko Rady v súlade s ods. 3 článku 9 nariadenie rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 k aktualizovanému konvergenčnému programu Estónska na obdobie rokov 2005-2009

text:
Dôležité právne oznámenie

|

52006SC0109

Odporúčanie pre stanovisko Rady v súlade s ods. 3 článku 9 nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 k aktualizovanému konvergenčnému programu Estónska na obdobie rokov 2005-2009  /* SEK/2006/0109 v konečnom znení */

	[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV |Brusel, 1.2.2006SEK(2006) 109 v konečnom zneníOdporúčanie preSTANOVISKO RADYv súlade s ods. 3 článku 9 nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 k aktualizovanému konvergenčnému programu Estónska na obdobie rokov 2005-2009(predložená Komisiou)DÔVODOVÁ SPRÁVASúvislostiPakt stability a rastu, ktorý vstúpil do platnosti 1. júla 1998, je založený na podstate zdravých štátnych financií ako prostriedkov posilňovania podmienok cenovej stability a silného udržateľného rastu vhodného na vytváranie zamestnanosti. V roku 2005 došlo k zmene a doplneniu paktu prvý raz. Reforma uznala užitočnosť paktu pri upevňovaní fiškálnej disciplíny, usilovala sa však o posilnenie jeho efektívnosti a hospodárskych základov, ako aj zabezpečenie dlhodobej udržateľnosti verejných financií.Nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii,[1] ktoré je súčasťou paktu, stanovuje, že členské štáty sú povinné Rade a Komisii predložiť programy stability alebo konvergenčné programy a ich každoročné aktualizácie (členské štáty, ktoré už prijali jednotnú meno, predkladajú (aktualizované) programy stability a členské štáty, ktoré ju ešte neprijali, predkladajú (aktualizované) konvergenčné programy). Prvý konvergenčný program Estónsko predložilo v máji 2004. Rada v súlade s nariadením k nemu 5. júla 2004 predložila stanovisko vychádzajúc z odporúčaní Komisie a po konzultácii s Hospodárskym a sociálnym výborom. Aktualizované programy stability a konvergenčné programy sú v súlade s tým istým postupom posúdené Komisiou a preskúmané uvedeným výborom, pričom ich môže prípadne preskúmať aj Rada.Členské štáty v týchto programoch konkretizujú svoje strednodobé ciele pokiaľ ide o stavy rozpočtov a stanovujú nástroje politík na ich dosiahnutie a zachovanie, vrátane sprievodných hospodárskych predpokladov. V nadväznosti na reformu paktu by mal byť rozlíšený strednodobý cieľ pre jednotlivé členské štáty vzhľadom na hospodársku a rozpočtovú rôznorodosť Únie, aj pokiaľ ide o fiškálne riziko ohrozujúce udržateľnosť. Ďalšou stránkou reformy je potreba dosiahnutia symetrickejšieho prístupu k fiškálnej politike počas cyklu prostredníctvom zvýšenej rozpočtovej disciplíny v hospodársky priaznivých časoch, zatiaľ čo v prípade dočasného odchýlenia od strednodobého cieľa alebo od postupu pri prispôsobovaní sa tomuto cieľu by sa mali zohľadniť „dôležité štrukturálne reformy“ s preukázateľným dosahom na dlhodobú udržateľnosť.Pri zohľadnení ekonomických predpovedí útvarov Komisie z jesene 2005, kódexu pravidiel,[2] spoločne dohodnutej metodiky odhadov potenciálneho produktu a cyklicky upravených sáld a všeobecných zásad hospodárskej politiky, ktoré sú súčasťou integrovaných zásad na obdobie rokov 2005 – 2008, Komisia preskúmala nedávno predloženú aktualizáciu konvergenčného programu Estónska a na základe svojho ďalej uvedeného hodnotenia prijala odporúčanie pre Radu k tomuto programu.Hodnotenie1.  Najnovšia aktualizácia konvergenčného programu Estónska týkajúca sa obdobia rokov 2005-2009 bola predložená 1. decembra 2005[3]. Aktualizovaný program vo všeobecnosti nadväzuje na modelovú štruktúru a požiadavky na poskytovanie údajov na účely programov stability a konvergenčných programov, ktoré definuje nový kódex pravidiel[4].2.  Estónsko, po tom ako zožalo prvé plody úspechu odvážnych snáh o reformu a stabilizáciu do polovice 90. rokov 20. storočia, v dôsledku krízy, v ktorej sa ocitlo Rusko v roku 1998, utrpelo krátkodobý pokles, ktorý sa prejavil ochabnutím hospodárskeho rastu v roku 1999. K rýchlej obnove hospodárskeho rastu od roka 2000 došlo vďaka komplexným štrukturálnym reformám vo finančnom a podnikateľskom sektore, ktoré mali za následok zvýšenie citlivosti hospodárstva voči trhovým činiteľom a jeho otvorenosť voči zahraničiu. Rast reálneho ročného HDP za posledné desaťročie v priemere dosiahol úroveň 6 %, čím značne predbehol priemer EÚ o 1,7 %. Vysoký deficit platobnej bilancie na úrovni 10,5 % HDP v roku 2004 predstavuje hlavnú makroekonomickú nerovnováhu.3.  Aktualizácia rast reálneho HDP odhaduje na 6,5 % na rok 2005, v roku 2006 by mal opatrne vystúpiť na úroveň 6,6 % a na zvyšok programového obdobia 2007-2009 by sa mal stabilizovať na úrovni 6,3 %. Celkovo sa makroekonomický scenár, z ktorého aktualizácia vychádza, javí ako značne opatrný v porovnaní s hodnotením útvarov Komisie, vrátane predpovede z jesene 2005. Predpokladá sa, že rast potencionálneho HDP na základe výpočtov útvarov Komisie, ktoré vychádzajú z programu podľa spoločne dohodnutej metodiky, zostane relatívne vysoký, avšak v strednodobom výhľade s mierne klesajúcou tendenciou. Opatrný výhľad rastu reálneho HDP v dôsledku toho má za následok negatívnu produkčnú medzeru počas celého programového obdobia, zatiaľ čo predpoveď útvarov Komisie z jesene 2005 uvádza pre roky 2005 a 2006 pozitívnu produkčnú medzeru s malým objemom voľnej kapacity hospodárstva v roku 2005. Očakáva sa, že rast zamestnanosti bude v nasledujúcich rokoch naďalej intenzívny. Predpokladá sa, že inflácia sa zníži z úrovne 3,5 % v roku 2005 na úroveň 2,6 % v roku 2006 a 2007 a v rokoch 2008 a 2009 zostane na miernej úrovni 2,7 %. Nakoľko vlastné zvýšenie harmonizovaného indexu spotrebiteľských cien (HICP), odrážajúce základné účinky súvisiace s pristúpením ako aj vysoké ceny energií, dosiahlo úroveň 4,1 % za rok 2005, prognóza na rok 2006 sa javí ako relatívne optimistická, zatiaľ čo prognóza na rok 2007 je v súlade s predpoveďou Komisie. Odhaduje sa, že deficit platobnej bilancie sa znížil z úrovne 13,4 % v roku 2003 na 9 % HDP v roku 2005. Zatiaľ čo k uvoľneniu tejto hlavnej nerovnováhy estónskeho hospodárstva došlo vďaka tomu, že verejné financie pravidelne zaznamenávajú prebytok, podľa programu by sa v budúcich rokoch riešeniu tohto problému malo venovať trochu viac pozornosti. Estónsko udržalo úplnú stabilitu výmenného kurzu v rámci mechanizmu ERM II počas celého roka 2005 v súvislosti so svojim menovým výborom, ktorý v rámci mechanizmu funguje ako jednostranný záväzok. Kurzy na peňažných trhoch a úrokové sadzby z bankových úverov boli počas celého roka 2005 nízke a stabilné, odrážajúc tak dôveryhodnosť menového rámca Estónska.4.  Rada vo svojom stanovisku zo 17. februára 2005 potvrdila rozpočtovú stratégiu predloženú v predchádzajúcej aktualizácii konvergenčného programu, ktorá sa vzťahuje na obdobie rokov 2004-2008. Pokiaľ ide o plnenie rozpočtu v roku 2005, odhad prebytku verejných financií v predpovediach útvarov Komisie z jesene 2005 je na úrovni 1,1 % HDP v porovnaní s cieľovým vyrovnaným rozpočtom stanoveným v predchádzajúcej aktualizácii konvergenčného programu. Súčasný prebytok za rok 2005 v dôsledku kombinácie vysokého hospodárskeho rastu a zlepšeného systému vyberania daní bol o mnoho vyšší, na úrovni okolo 2½ % HDP.5.  Rozpočtový rámec Estónska sa zameriava na udržanie zdravých verejných financií v kontexte udržateľného vysokého hospodárskeho rastu a zvyšujúcej sa zamestnanosti. Na splnenie tohto cieľa jeho súčasťou je požiadavka vyrovnaného rozpočtu adresovaná štátnej správe a nominálne stropy výdavkov ústrednej vlády. Program sa zameriava na dosiahnutie vyrovnanosti účtov verejných financií od roka 2007 po dosiahnutí prebytkov na úrovni 0,3 % HDP v roku 2005 a 0,1 % HDP v roku 2006. Cieľové prebytky verejných financií na roky 2005 a 2006 sú mierne vyššie než údaje z predchádzajúcej aktualizácie, odrážajú však iba čiastočne lepší než očakávaný výsledok v roku 2005. Predpokladá sa, že dôjde k postupnému poklesu podielu výdavkov ako aj podielu príjmov smerom ku koncu programového obdobia. Aktualizácia z decembra 2005 v porovnaní s predchádzajúcim programom vo všeobecnosti potvrdzuje plánovanú fiškálnu stratégiu ročných vyrovnaných rozpočtov na pozadí značne priaznivejšieho makroekonomického scenára.6.  Očakáva sa, že, vychádzajúc z výpočtov útvarov Komisie na základe programu podľa spoločne dohodnutej metodiky, štrukturálne saldo (prebytok) postupne v nasledujúcich štyroch rokoch poklesne z úrovne okolo 0,5 % HDP v roku 2005 na vyrovnanú úroveň v roku 2009. Aktualizácia stanovuje strednodobý cieľ stavu rozpočtu v zmysle Paktu rastu a stability štrukturálne vyrovnaných rozpočtov, t. j. čistých a cyklicky upravených sáld bez jednorazových alebo dočasných opatrení. Nakoľko je strednodobý cieľ v programe ambicióznejší než minimálna štandardná hodnota (odhad deficitu okolo 2 % HDP), jeho dosiahnutie by malo splniť cieľ zabezpečiť bezpečné rozpätie v prípade výskytu nadmerného deficitu. Strednodobý cieľ programu svojou primeranosťou spadá do rozsahu uvádzaného Paktom rastu a stability a kódexom pravidiel pre členské štáty eurozóny a mechanizmu ERM II a má náročnejší charakter než naznačuje dlhový pomer a dlhodobý priemerný rast potenciálneho produktu.7.  Môže sa ukázať, že rozpočtové výsledky sú značne lepšie než sa predpokladalo v programe, dokonca aj po roku 2005. Hospodársky výhľad, z ktorého sa na obdobie rokov 2006-2009 vychádza, je značne opatrný. Estónsko okrem toho potvrdilo, že rekordné prekonanie fiškálnych cieľov umožňuje, aby sa vyrovnanosť rizík vnímala ako mierne upriamená pozitívnym smerom.8.  Vzhľadom na toto hodnotenie rizika sa zdá, že rozpočtová pozícia programu bude v priebehu programového obdobia postačovať na splnenie strednodobého cieľa programu. Keďže je strednodobý cieľ náročnejší než minimálna štandardná hodnota, jeho dosiahnutie by malo splniť cieľ zabezpečiť bezpečné rozpätie voči prekročeniu stropu deficitu na úrovni 3 % HDP pri bežných makroekonomických fluktuáciách počas celého obdobia. Avšak pri zohľadnení pravdepodobnosti výsledku v roku 2005 lepšieho než sa očakávalo by snaha o dosiahnutie cieľového prebytku rozpočtu nepresahujúceho 0,1 % HDP v roku 2006 mohla v hospodársky priaznivých časoch v sebe niesť riziko procyklickosti.9.  Hrubý dlhový pomer Estónska je najnižší v EÚ a nachádza sa výrazne pod referenčnou hodnotou stanovenou v zmluve. Dlhový pomer je podľa aktualizácie a v súlade s predpoveďou útvarov Komisie na roky 2005-2007 stanovený tak, aby sa v priebehu celého programového obdobia ďalej znižoval na úroveň iba 2,8 % HDP na konci roka 2009.10.  So zreteľom na udržateľnosť verejných financií sa zdá, že Estónsko je v súvislosti s plánovanými rozpočtovými nákladmi na starnutie populácie vystavené nízkemu riziku. Hrubý dlh sa v súčasnosti nachádza na veľmi nízkej úrovni a predpokladá sa, že sa počas výhľadového obdobia udrží pod referenčnou hodnotou 60 %. Stratégia Estónska sústreďovať sa na otázky udržateľnosti pri tvorbe fiškálnej politiky vrátane reformy dôchodkového systému, ktorá si vyžaduje kumuláciu aktív, pozitívne prispieva k vývoju verejných financií. Súčasný prebytkový stav rozpočtu prispieva k obmedzeniu prognózovaného vplyvu starnutia obyvateľstva na rozpočet a strednodobého rozpočtového plánu udržania vyrovnaných rozpočtov je v súlade s nízkymi rizikami, ktorým je vystavená udržateľnosť verejných financií.11.  Plánované opatrenia v oblasti verejných financií sú vo všeobecnosti v súlade so všeobecnými zásadami hospodárskej politiky zahrnutými v integrovaných zásadách na obdobie rokov 2005 – 2008. Najmä veľké prebytky verejných financií v roku 2005 skutočne prispeli k značnému zníženiu deficitu platobnej bilancie pod úroveň 10 % HDP. Základným kameňom kombinácie politík Estónska počas programového obdobia je prísna fiškálna politika, najmä vzhľadom na podporu ďalšieho znižovania deficitu platobnej bilancie na udržateľné úrovne. Aktualizácia taktiež obsahuje opatrenia na podporu rozdelenia zdrojov zameraných na rast a zamestnanosť, najmä prostredníctvom redukcie verejného sektora v hospodárstve a posunom daňového zaťaženia od priameho k nepriamemu zdaňovaniu.12.  Národný plán reforiem, ktorý Estónsko predložilo 15. októbra 2005, rozlišuje medzi týmito výzvami, ktorých dôsledky na verejné financie sú značné: i) udržateľnosť verejných financií, ii) fiškálna politika podporujúca hospodársky rast a zamestnanosť a iii) zabezpečenie stabilného markoekonomického prostredia. Dôsledky opatrení na rozpočet, ktoré sú uvedené v národnom programe reforiem, sú úplne premietnuté do rozpočtových prognóz konvergenčného programu. Opatrenia v oblasti verejných financií plánované v konvergenčnom programe sú v súlade s opatreniami, ktoré predpokladá národný program reforiem. Konvergenčný program najmä načrtáva opatrenia na dokončenie dôchodkovej reformy z roku 2002, zvýšenie spotrebných a environmentálnych daní pri znížení daní z práce a systematický presun rozpočtových prostriedkov smerom do oblasti investícií, podpory výskumu a vývoja a odbornej prípravy. Konvergenčný program tieto opatrenia dopĺňa o zmeny v oblasti inštitucionálneho usporiadania verejných financií, najmä dokončením IT systému tvorby rozpočtu, ktorý by spájal príslušné ministerstvá so systémom kontroly ministerstva financií prostredníctvom hlbšej formalizácie postupu strategického plánovania a prípravy nových právnych predpisov na zlepšenie finančného hospodárenia na úrovni miestnych samospráv.Stav rozpočtu je celkovo vyrovnaný a rozpočtová stratégia je dobrým príkladom fiškálnej politiky uskutočňovanej v súlade s paktom. Napriek tomu, vzhľadom na uvedené hodnotenie a výsledok rozpočtu v roku 2005, ktorý je pravdepodobne značne lepší než odhad uvedený v programe, v prípade Estónska by bolo vhodnejšie, aby sa v roku 2006 a rokoch nasledujúcich zameralo na dosiahnutie vyššieho prebytku rozpočtu s cieľom naďalej podporovať korigovanie nerovnováhy platobnej bilancie. Odporúčanie preSTANOVISKO RADYv súlade s ods. 3 článku 9 nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 k aktualizovanému konvergenčnému programu Estónska na obdobie rokov 2005-2009RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii[5], najmä na jeho článok 9 ods. 3,so zreteľom na odporúčanie Komisie,po porade s Hospodárskym a finančným výborom,PREDLOŽILA TOTO STANOVISKO:13.  Estónsko, po tom ako zožalo prvé plody úspechu odvážnych snáh o reformu a stabilizáciu do polovice 90. rokov 20. storočia, v dôsledku krízy, v ktorej sa ocitlo Rusko v roku 1998, utrpelo krátkodobý pokles, ktorý sa prejavil ochabnutím hospodárskeho rastu v roku 1999. K rýchlej obnove hospodárskeho rastu od roka 2000 došlo vďaka komplexným štrukturálnym reformám vo finančnom a podnikateľskom sektore, ktoré mali za následok zvýšenie citlivosti hospodárstva voči trhovým činiteľom a jeho otvorenosť voči zahraničiu. Rast reálneho ročného HDP za posledné desaťročie v priemere dosiahol úroveň 6 %, čím značne predbehol priemer EÚ o 1,7 %. Vysoký deficit platobnej bilancie na úrovni 10,5 % HDP v roku 2004 prestavuje hlavnú makroekonomickú nerovnováhu. Vývoj rozpočtu bol poznačený celkovo obozretnou fiškálnou politikou, ktorej dôsledkom boli značné fiškálne prebytky.14.  Rada vo svojom stanovisku zo 17. februára 2005 potvrdila rozpočtovú stratégiu predloženú v predchádzajúcej aktualizácii konvergenčného programu, ktorá sa vzťahuje na obdobie rokov 2004-2008. Pokiaľ ide o plnenie rozpočtu v roku 2005 odhad prebytku verejných financií v predpovediach útvarov Komisie z jesene 2005 je na úrovni 1,1 % HDP v porovnaní s cieľovým vyváženým rozpočtom stanoveným v predchádzajúcej aktualizácii konvergenčného programu. Súčasný prebytok za rok 2005 v dôsledku kombinácie vysokého hospodárskeho rastu a zlepšeného systému vyberania daní bol o mnoho vyšší, na úrovni okolo 2½ % HDP.15.  Rada [14. februára 2006] preskúmala aktualizovaný konvergenčný program Estónska, ktorý sa týka obdobia rokov 2005 až 2009. Aktualizovaný program vo všeobecnosti nadväzuje na modelovú štruktúru a požiadavky poskytovania údajov na účely programov stability a konvergenčných programov, ktoré definuje nový kódex pravidiel[6].16.  Makroekonomický scenár, z ktorého tento program vychádza, predpokladá, že sa rast reálneho HDP zvýši z 6,5 % v roku 2005 na 6,6 % v roku 2006 a v priebehu zostávajúceho programového obdobia dosiahne priemernú stabilnú úroveň 6,3 %. Zdá sa, že tento scenár pri hodnotení na pozadí aktuálne dostupných informácií vychádza z výrazne obozretných predpokladov hospodárskeho rastu. Predpokladá sa, že rast potencionálneho HDP na základe výpočtov útvarov Komisie, ktoré vychádzajú z programu podľa spoločne dohodnutej metodiky, zostane relatívne vysoký, avšak v strednodobom výhľade s mierne klesajúcou tendenciou. V dôsledku toho obozretný výhľad rastu reálneho HDP má za následok negatívnu produkčnú medzeru počas programového obdobia, zatiaľ čo predpoveď útvarov Komisie z jesene 2005 uvádza pre roky 2005 a 2006 pozitívnu produkčnú medzeru. Krátkodobé prognózy programu sa aj v prípade inflácie zdajú byť mierne nízke.17.  Strednodobý rozpočtový rámec Estónska sa zameriava na udržanie zdravých verejných financií v kontexte udržateľného vysokého hospodárskeho rastu a zvyšujúcej sa zamestnanosti. Program sa zameriava na dosiahnutie udržania vyrovnanosti účtov verejných financií od roka 2007, po dosiahnutí prebytkov na úrovni 0,3 % HDP v roku 2005 a 0,1 % HDP v roku 2006. Primárne saldo je v dôsledku zanedbateľného úrokového zaťaženia na iba nevýrazne vyššej úrovni. Predpokladané ciele prebytku verejných financií na roky 2005 a 2006 sú mierne vyššie než v predchádzajúcej aktualizácii, avšak iba čiastočne odrážajú lepšie než očakávaný výsledok v roku 2005 na úrovni okolo 2½ % HDP, najmä vďaka vzostupnému hospodárskemu rastu a zlepšenému systému vyberania daní. Predpokladá sa, že dôjde k postupnému poklesu podielu výdavkov ako aj podielu príjmov smerom ku koncu programového obdobia. Aktualizácia z decembra 2005 v porovnaní s predchádzajúcou aktualizáciou programu vo všeobecnosti potvrdzuje plánovanú fiškálnu stratégiu ročných vyrovnaných rozpočtov na pozadí značne priaznivejšieho makroekonomického scenára.18.  Počas programového obdobia sa plánuje zlepšenie štrukturálneho prebytku (t. j. cyklicky upraveného salda bez jednorazových alebo dočasných opatrení), ktoré je vypočítané podľa spoločne odsúhlasenej metodiky, v priemere o 0,5 % HDP za rok. Program stanovuje strednodobý cieľ týkajúci sa stavu rozpočtu pri úrovni štrukturálneho deficitu a má v pláne udržať štrukturálne saldo, ktoré spĺňa strednodobý cieľ programu počas celého programového obdobia. Keďže strednodobý cieľ programu je náročnejší, než minimálna štandardná hodnota (odhadovaná pri úrovni deficitu približne na 2 % HDP), jeho dosiahnutie by malo naplniť cieľ zabezpečenia bezpečného rozpätia voči vzniku nadmerného deficitu. Strednodobý cieľ programu svojou primeranosťou spadá do rozsahu uvádzaného Paktom rastu a stability a kódexom pravidiel pre členské štáty eurozóny a mechanizmu ERM II a má náročnejší charakter než naznačuje dlhový pomer a dlhodobý priemerný rast potenciálneho produktu.19.  Môže sa ukázať, že rozpočtové výsledky sú značne lepšie než sa predpokladalo v programe, dokonca po roku 2005. Hospodársky výhľad, z ktorého sa na obdobie rokov 2006-2009 vychádza, je značne opatrný. Estónsko okrem toho potvrdilo, že rekordné prekonanie fiškálnych cieľov umožňuje, aby sa vyrovnanosť rizík vnímala ako mierne upriamená pozitívnym smerom.20.  Vzhľadom na hodnotenie rizika sa zdá, že rozpočtová stratégia postačuje na dosiahnutie stavu rozpočtu, ktorý je možno zo štrukturálneho hľadiska považovať za primeraný v zmysle paktu počas celého programového obdobia. Okrem toho rozpočtová pozícia uvedená v programe zaisťuje bezpečné rozpätie voči porušeniu hranice deficitu na úrovni 3 % HDP pri bežných makroekonomických fluktuáciách počas programového obdobia. Avšak pri zohľadnení pravdepodobnosti výsledku v roku 2005 lepšieho než sa očakávalo by snaha o dosiahnutie cieľového prebytku rozpočtu nepresahujúceho 0,1 % HDP v roku 2006 mohla v hospodársky priaznivých časoch v sebe niesť riziko procyklickosti.21.  Dlhový pomer sa na konci roka odhaduje na 4,6 % HDP, dostatočne pod úrovňou referenčnej hodnoty 60 % HDP stanovenou v zmluve, ktorý je skutočne najnižšou v EÚ. Program predpokladá počas programového obdobia pokles dlhového pomeru o 1,8 percentuálneho bodu.22.  So zreteľom na udržateľnosť verejných financií sa zdá, že Estónsko je v súvislosti s plánovanými rozpočtovými nákladmi na starnutie populácie vystavené nízkemu riziku. Hrubý dlh sa v súčasnosti nachádza na veľmi nízkej úrovni a predpokladá sa, že sa počas výhľadového obdobia udrží pod referenčnou hodnotou 60 %. Stratégia Estónska sústreďovať sa na otázky udržateľnosti pri tvorbe fiškálnej politiky, vrátane reformy dôchodkového systému, ktorá si vyžaduje kumuláciu aktív, pozitívne prispieva k vývoju verejných financií. Súčasný prebytkový stav rozpočtu prispieva k obmedzeniu plánovaného vplyvu starnutia obyvateľstva na rozpočet a strednodobého rozpočtového plánu udržania vyrovnaných rozpočtov je v súlade s nízkymi rizikami, ktorým je vystavená udržateľnosť verejných financií.23.  Plánované opatrenia v oblasti verejných financií sú vo všeobecnosti v súlade so všeobecnými zásadami hospodárskej politiky zahrnutými v integrovaných zásadách na obdobie rokov 2005 – 2008. Najmä veľké prebytky verejných financií v roku 2005 skutočne prispeli k značnému zníženiu deficitu platobnej bilancie pod úroveň 10 % HDP. Základným kameňom kombinácie politík Estónska počas programového obdobia je prísna fiškálna politika, najmä vzhľadom na podporu ďalšieho znižovania deficitu platobnej bilancie na udržateľné úrovne. Aktualizácia taktiež obsahuje opatrenia na podporu rozdelenia zdrojov zameraných na rast a zamestnanosť, najmä prostredníctvom redukcie verejného sektora v hospodárstve a posunom daňového zaťaženia od priameho k nepriamemu zdaňovaniu.24.  Národný program reforiem Estónska predložený 15. októbra 2005 v súvislosti s obnovenou lisabonskou stratégiou pre rast a nové pracovné miesta, rozlišuje medzi týmito výzvami, ktorých dôsledky na verejné financie sú značné: i) udržateľnosť verejných financií, ii) fiškálna politika podporujúca hospodársky rast a zamestnanosť a iii) zabezpečenie stabilného markoekonomického prostredia. Dôsledky opatrení na rozpočet, ktoré sú uvedené v národnom programe reforiem, sú úplne premietnuté do rozpočtových prognóz konvergenčného programu. Opatrenia v oblasti verejných financií plánované v konvergenčnom programe sú v súlade s opatreniami, ktoré predpokladá národný program reforiem. Konvergenčný program najmä načrtáva opatrenia na dokončenie dôchodkovej reformy z roku 2002, zvýšenie spotrebných a environmentálnych daní pri znížení daní z práce a systematický presun rozpočtových prostriedkov smerom do oblasti investícií, podpory výskumu a vývoja a odbornej prípravy. Konvergenčný program tieto opatrenia dopĺňa o zmeny v oblasti inštitucionálneho usporiadania verejných financií, najmä dokončením IT systému tvorby rozpočtu, ktorý by spájal príslušné ministerstvá so systémom kontroly ministerstva financií prostredníctvom hlbšej formalizácie postupu strategického plánovania a nových právnych predpisov na zlepšenie finančného hospodárenia na úrovni miestnych samospráv.Vzhľadom na uvedené hodnotenie si Rada všíma, že stav rozpočtu je celkovo vyrovnaný a rozpočtová stratégia je dobrým príkladom fiškálnej politiky uskutočňovanej v súlade s paktom. Napriek tomu si Rada vzhľadom na výsledok rozpočtu v roku 2005, ktorý je pravdepodobne značne lepší než odhad uvedený v programe, všíma, že v prípade Estónska by bolo vhodnejšie, aby sa v roku 2006 a rokoch nasledujúcich zameralo na dosiahnutie vyššieho prebytku rozpočtu s cieľom naďalej podporovať korigovanie nerovnováhy platobnej bilancie.Porovnanie kľúčových makroekonomických a rozpočtových prognóz2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Reálny HDP (% zmena) | KP dec. 2005 | 7,8 | 6,5 | 6,6 | 6,3 | 6,3 | 6,3 |KOM nov. 2005 | 7,8 | 8,4 | 7,2 | 7,4 | neuv. | neuv. |KP nov. 2004 | 5,6 | 5,9 | 6,0 | 6,0 | 6,0 | neuv. |HICP inflácia (%) | KP dec. 2005 | 3,0 | 3,5 | 2,6 | 2,6 | 2,7 | 2,7 |KOM nov. 2005 | 3,0 | 4,1 | 3,3 | 2,6 | neuv. | neuv. |KP dec. 20041 | 3,3 | 3,2 | 2,5 | 2,8 | 2,8 | neuv. |Produkčná medzera (v % potenciálneho HDP) | KP dec. 20052 | 0,1 | -0,4 | -0,6 | -0,7 | -0,5 | -0,1 |KOM nov. 20053 | -0,2 | 0,5 | 0,1 | -0,1 | neuv. | neuv. |KP dec. 20042 | -0,9 | -1,3 | -1,7 | -1,2 | -1.0 | neuv. |Saldo verejných financií (v % HDP) | KP dec. 2005 | 1,7 | 0,3 | 0,1 | 0,0 | 0,0 | 0,0 |KOM nov. 2005 | 1,7 | 1,1 | 0,6 | 0,4 | neuv. | neuv. |KP dec. 2004 | 1,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0.0 | 0,0 |Primárne saldo (v % HDP) | KP dec. 2005 | 1,9 | 0,5 | 0,3 | 0,2 | 0,1 | 0,1 |KOM nov. 2005 | 1,9 | 1,3 | 0,8 | 0,5 | neuv. | neuv. |KP dec. 2004 | 1,3 | 0,2 | 0,2 | 0,2 | 0.1 | neuv. |Cyklicky upravované saldo = štrukturálne saldo4 (v % HDP) | KP dec. 2005 | 1,7 | 0,4 | 0,3 | 0,2 | 0,1 | 0,0 |KOM nov. 2005 | 1,8 | 1,0 | 0,6 | 0,4 | neuv. | neuv. |KP dec. 2004 | neuv. | neuv. | neuv. | neuv. | neuv. | neuv. |Hrubý verejný dlh (v % HDP) | KP dec. 2005 | 5,4 | 4,6 | 4,4 | 3,3 | 3,0 | 2,8 |KOM nov. 2005 | 5,5 | 5,1 | 4,0 | 3,1 | neuv. | neuv. |KP dec. 2004 | 4,8 | 4,6 | 4,3 | 3,1 | 2,9 | neuv. |Poznámky: 1 Aktualizácia konvergenčného programu z decembra 2004 sa zaoberá definíciou národného indexu spotrebiteľských cien CPI, a nie harmonizovaným indexom spotrebiteľských cien HICP. Rozdiely sú zanedbateľné. 2 Výpočty útvarov Komisie vychádzajú z údajov uvedených v programe. 3 Založené na odhadovanom potenciálnom raste 7,2%; 7,1%; 6,7% a 6,5% v období rokov 2004 – 2007. 4 Keďže program nekonkretizuje žiadne jednorazové ani iné dočasné opatrenia, cyklicky upravené saldo a štrukturálne saldo sa zhodujú. Zdroj: Konvergenčný program (KP); Ekonomické prognózy útvarov Komisie z jesene roku 2005 (KOM); Výpočty útvarov Komisie. | [1] Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 1055/2005 (Ú. v. EÚ L 174, 7.7.2005, s. 1). Všetky dokumenty, na ktoré odkazuje tento text, je možné nájsť na tejto internetovej stránke:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Stanovisko Hospodárskeho a finančného výboru k „Špecifikáciám implementácie Paktu stability a rastu a usmernenia k obsahu a forme programov stability a konvergenčných programov“, schválené Radou ECOFIN z 11. októbra 2005.[3] Preklad tohto prekladu v anglickom jazyku bol predložený 2. januára 2006.[4] Program poskytuje najnutnejšie a nepovinné údaje, ktoré predpisuje nový kódex pravidiel.[5] Ú. v. ES L 209, 2.8.2000, s. 1. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 1055/2005 (Ú. v. EÚ L 174, 7.7.2005, s. 1). Dokumenty uvedené v tomto texte možno nájsť na internetovej stránke:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] Program poskytuje najnutnejšie a nepovinné údaje, ktoré predpisuje nový kódex pravidiel.


title: Odporúčanie Európskeho výboru pre systémové riziká z 18. júna 2014 k usmerneniam týkajúcim sa zriadenia mier proticyklickej rezervy (ESRB/2014/1)

text:
               2.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 293/1

         ODPORÚČANIE EURÓPSKEHO VÝBORU PRE SYSTÉMOVÉ RIZIKÁ
   z 18. júna 2014
   k usmerneniam týkajúcim sa zriadenia mier proticyklickej rezervy
   (ESRB/2014/1)
   2014/C 293/01
   GENERÁLNA RADA EURÓPSKEHO VÝBORU PRE SYSTÉMOVÉ RIZIKÁ,
   so zreteľom na smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2013/36/EÚ z 26. júna 2013 o prístupe k činnosti úverových inštitúcií a prudenciálnom dohľade nad úverovými inštitúciami a investičnými spoločnosťami, o zmene smernice 2002/87/ES a o zrušení smerníc 2006/48/ES a 2006/49/ES (1), a najmä na jej článok 135,
   so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1092/2010 z 24. novembra 2010 o makroprudenciálnom dohľade Európskej únie nad finančným systémom a o zriadení Európskeho výboru pre systémové riziká (2), a najmä na jeho článok 3 ods. 2 písm. b), d) a f) a články 16 až 18,
   so zreteľom na rozhodnutie Európskeho výboru pre systémové riziká ESRB/2011/1 z 20. januára 2011, ktorým sa prijíma rokovací poriadok Európskeho výboru pre systémové riziká (3), a najmä na jeho článok 15 ods. 3 písm. e) a články 18 až 20,
   keďže:

               (1)

               Procyklické zosilnenie finančných otrasov reálnej ekonomiky cez bankový systém a finančné trhy bolo jedným z najviac destabilizujúcich prvkov globálnej finančnej krízy. Hospodársky pokles po období nadmerného rastu úverov môže viesť k obrovským stratám v bankovom sektore a vytvoriť začarovaný kruh. V takejto situácii opatrenia prijaté úverovými inštitúciami na posilnenie ich účtovných súvah môžu obmedziť poskytovanie úverov reálnej ekonomike, v dôsledku čoho sa zhoršuje hospodársky pokles a dochádza k ďalšiemu oslabeniu ich účtovných súvah. Toto procyklické zosilnenie šokov zdôrazňuje význam budovania dodatočného kapitálu v bankovom sektore v obdobiach, keď rastú riziká vzniku stresu v celom systéme. Takáto dodatočná kapitálová rezerva pomôže bankovému sektoru absorbovať neočakávané straty a pritom bude ďalej poskytovať úvery reálnej ekonomike.

               (2)

               Prijali sa opatrenia, aby banky boli odolnejšie voči procyklickej dynamike. V decembri 2010 Bazilejský výbor pre bankový dohľad (BCBS) zverejnil rad opatrení na posilnenie regulácie bankového sektora. Jedno z týchto opatrení, ku ktorému BCBS poskytol usmernenie pre vnútroštátne orgány, sa týka proticyklickej kapitálovej rezervy. Usmernenie BCBS bolo v Európskej únii zavedené smernicou 2013/36/EÚ.

               (3)

               Režim proticyklickej kapitálovej rezervy podľa smernice 2013/36/EÚ dodržiava zásadu „usmernenej voľnej úvahy“. Podľa tejto zásady orgány zodpovedné za stanovenie miery rezervy kombinujú prístup založený na pravidlách s výkonom ich diskrečných právomocí pri rozhodovaní o primeranej miere rezervy. Preto sú tieto orgány nielen povinné štvrťročne zverejňovať ukazovateľ pre rezervu ako referenčnú hodnotu, ale sa aj povzbudzujú k tomu, aby používali svoj úsudok pri stanovení miery rezervy.

               (4)

               Vnútroštátnym určeným orgánom a Európskej centrálnej banke (ECB) (pre členské štáty zúčastňujúce sa na jednotnom mechanizme dohľadu) je pridelená zodpovednosť za stanovenie mier proticyklickej rezervy. Smernica 2013/36/EÚ vyžaduje, aby každý členský štát určil orgán verejnej moci alebo orgán zodpovedný za stanovenie miery proticyklickej rezervy pre členský štát. Okrem toho nariadenie Rady (EÚ) č. 1024/2013 z 15. októbra 2013, ktorým sa Európska centrálna banka poveruje osobitnými úlohami, pokiaľ ide o politiky týkajúce sa prudenciálneho dohľadu nad úverovými inštitúciami (4), udeľuje ECB osobitné úlohy v oblasti dohľadu. Ak to považuje za nevyhnutné, ECB môže najmä uplatniť prísnejšie požiadavky týkajúce sa proticyklických kapitálových rezerv, ako tie, ktoré uplatňujú vnútroštátne určené orgány. Výlučne na tento účel sa ECB považuje, ak to prichádza do úvahy, za určený orgán a má všetky právomoci a povinnosti, ktoré majú určené orgány na základe príslušného práva Únie. Zvyčajne by to však boli vnútroštátne určené orgány, ktoré by boli zodpovedné za zverejňovanie mier proticyklickej rezervy.

               (5)

               Smernica 2013/36/EÚ ustanovuje, že Európsky výbor pre systémové riziká (ESRB) môže prijímať odporúčania k poskytovaniu usmernení pre určené orgány týkajúce sa stanovovania mier proticyklickej rezervy. ESRB môže najmä radiť v súvislosti so zásadami s cieľom usmerniť určené orgány pri používaní ich úsudku, pokiaľ ide o primerané miery rezerv a poskytnúť usmernenia týkajúce sa merania a výpočtu medzery pomeru úverov k HDP a výpočtu ukazovateľa pre rezervu. ESRB môže navyše poskytovať usmernenia týkajúce sa premenných, ktoré naznačujú vytváranie systémového rizika súvisiaceho s obdobiami nadmerného rastu úverov vo finančnom systéme a premenných, ktoré naznačujú, že rezerva by sa mala zachovať, znížiť alebo úplne rozpustiť.

               (6)

               Proticyklická kapitálová rezerva má pomôcť bojovať proti procyklickosti vo finančnom systéme. Kapitál by sa mal nahromadiť, keď sa cyklické systémové riziko považuje za zvýšené a vytvára tak rezervy, ktoré zvyšujú odolnosť bankového sektoru v obdobiach stresu, keď sa objavujú straty. To pomôže zachovať poskytovanie úverov a zmierniť pokles finančného cyklu. Proticyklická kapitálová rezerva môže taktiež prispieť k zmierneniu nadmerného rastu úverov počas vzostupu finančného cyklu.

               (7)

               Ukazovateľ pre rezervu by nemal viesť k automatickému stanovovaniu rezervy, ani zaväzovať určený orgán. Analýza BCBS ukazuje, že zatiaľ čo medzera pomeru úverov k HDP je užitočný východiskový bod pri usmerňovaní rozhodnutí o mierach proticyklickej rezervy, jeho výkon sa môžu časom medzi krajinami líšiť. Vzhľadom na rôznorodosť a dynamickú povahu finančných systémov, osobitnosť národných hospodárstiev a podstatné rozdiely v dostupnosti údajov v Európskej únii, by určené orgány mali pri posudzovaní úrovne systémového rizika vziať do úvahy rozsah informácií a zodpovedajúcim spôsobom stanoviť mieru rezervy. Tieto informácie by mali zahŕňať dodatočné ukazovatele, ktoré naznačujú vytváranie systémového rizika spojeného s obdobiami nadmerného rastu úverov, zástupné údaje pre stupeň finančného sprostredkovania v ekonomike, ako sú napríklad úroveň pomeru úverov k HDP a kvalitatívne informácie. Kvantitatívne a kvalitatívne informácie použité pre toto hodnotenie, vrátane ukazovateľa pre rezervu a dodatočných ukazovateľov, tvoria základ pre vysvetlenie a odôvodnenie rozhodnutí o mierach rezerv.

               (8)

               Z analýzy BCBS vyplýva, že medzera pomeru úverov k HDP a ostatné ukazovatele môžu niekedy viesť k zavádzajúcim informáciám. Určené orgány by to mali mať na zreteli pri používaní svojho úsudku, pokiaľ ide o udržateľnú úroveň úverov v ekonomike a primeranú mieru proticyklickej rezervy. Určené orgány by preto mali pravidelne prehodnotiť výkonnosť ukazovateľov, na ktoré najviac kladú dôraz.

               (9)

               Keď nastupuje riziko, rýchle uvoľnenie proticyklickej kapitálovej rezervy môže pomôcť úverovým inštitúciám absorbovať straty pri zachovaní poskytovania úverov reálnej ekonomike a dodržiavaní regulačných kapitálových požiadaviek. Toto proticyklické použitie rezervy môže zmierniť procyklické správanie úverových inštitúcií, ktoré inak môže obmedzovať poskytovanie úverov reálnej ekonomike. Uvoľnenie proticyklickej kapitálovej rezervy sa môže uskutočňovať pravidelnejšie, keď k poklesu finančného cyklu nedochádza v tom istom čase, keď nastáva naplnenie rizík a keď hrozby odolnosti úverových inštitúcií pred nadmerným rastom úverov ustúpili. Rozhodnutia o používaní akýchkoľvek kapitálových prebytkov vyplývajúcich z uvoľnenia rezervy podliehajú voľnému uváženiu určených alebo príslušných orgánov.

               (10)

               Pre orgán, ktorý stanovuje mieru proticyklickej rezervy je dôležité mať dobrú komunikačnú stratégiu. Na základe toho možno pristupovať k verejným očakávaniam, zohráva to dôležitú úlohu v koordinácii medzi určenými orgánmi a je to nevyhnutné pre dôveryhodnosť, zodpovednosť a účinnosť makroprudenciálnej politiky. Smernica 2013/36/EÚ požaduje od určených orgánov, aby prijali všetky primerané kroky s cieľom koordinovať časové rozvrhnutie ich oznámení o miere rezerv.

               (11)

               Budovanie odolnejšieho bankového systému v Únii znamená, že určené orgány uznajú miery proticyklickej rezervy stanovené ostatnými členskými štátmi. Smernica 2013/36/EÚ stanovuje rámec na uznanie mier rezerv ostatných členských štátov a na uznanie alebo stanovenie mier rezerv pre tretie krajiny. Okrem povinných recipročných dohôd by určené orgány mali vo všeobecnosti uznať miery rezerv stanovené ostatnými členskými štátmi. Bez toho, aby boli dotknuté budúce odporúčania ESRB, toto odporúčanie sa netýka krokov určených orgánov v rámci Únie v súvislosti s proticyklickými kapitálovými mierami rezerv tretej krajiny.

               (12)

               Proticyklická kapitálová rezerva je súčasťou súboru makroprudenciálnych nástrojov. Odporúčanie Európskeho výboru pre systémové riziká zo 4. apríla o predbežných cieľoch a nástrojoch makroprudenciálnej politiky (ESRB/2013/1) (5) uvádza demonštratívny zoznam nástrojov, ktoré by členské štáty mohli zveriť makroprudenciálnym orgánom. Ako súčasť svojej stratégie makroprudenciálnej politiky by určené orgány mali vziať do úvahy, kedy je potrebné použiť proticyklickú kapitálovú rezervu v izolácii, kedy použiť ostatné nástroje a kedy kombinovať proticyklickú kapitálovú rezervu s ostatnými nástrojmi.

               (13)

               Empirická analýza naznačuje, že medzera pomeru úverov k HDP je najlepším samostatným ukazovateľom pre Úniu ako celok pre signalizovanie vzniku rizík spojených s druhom krízy, ktorú má proticyklická kapitálová rezerva za úlohu zmierniť. Ukázalo sa, že medzera pomeru úverov k HDP vyslala jasný signál v rámci celého radu špecifík takejto medzery. Existuje niekoľko metód výpočtu tejto medzery, ktoré majú lepšie signalizačné kvality ako metóda výpočtu, ktorá sa navrhuje v usmernení BCBS, ale tieto metódy sa zvyčajne zakladajú na užších úverových agregátoch, a teda môžu byť menej spoľahlivé vzhľadom na finančnú inováciu. Meranie a výpočet medzery pomeru úverov k HDP a referenčná miera rezervy v súlade s usmernením BCBS zvýši porovnateľnosť v rámci Únie aj mimo nej.

               (14)

               V niektorých členských štátoch meranie a výpočet navrhnuté v usmernení BCBS môžu mať za následok vznik medzery pomeru úverov k HDP, ktorá nedosahuje dobré výsledky v signalizovaní vzniku rizík, ktoré predchádzajú finančným krízam. Vnútroštátne špecifiká, ako napríklad rozdiely v štruktúre a stupni rozvoja finančného systému a v kvalite a dostupnosti úverových údajov znamenajú, že pre niektoré členské štáty iná metóda výpočtu medzery pomeru úverov k HDP ako tá, ktorá je uvedená v usmernení BCBS, môže vykazovať silnejšie signalizačné kvality. S cieľom zohľadniť takéto rozdiely a umožniť ostatné metodológie, môžu určené orgány – okrem toho – merať a vypočítať medzeru pomeru úverov k HDP použitím metódy, ktorá lepšie zohľadňuje osobitosti príslušného členského štátu.

               (15)

               Metodológia ustanovená v usmernení BCBS na účely mapovania medzery pomeru úverov k HDP pre referenčnú mieru rezervy, ktorá slúži ako ukazovateľ pre rezervu, je ad hoc metodológiou. Hoci je empirická analýza alternatívnych metodológií sľubná, nie je dostatočne rozvinutá, aby poskytla usmernenie. Členské štáty, ktoré merajú a vypočítavajú medzeru pomeru úverov k HDP na základe použitia alternatívnej metódy okrem metodológie uverejnenej v usmernení BCBS, by okrem referenčnej miery rezervy uvedenej v metodológii BCBS mali rozvinúť a uverejniť referenčnú mieru rezervy zodpovedajúcu uvedenej alternatívnej metóde. Členské štáty, ktoré merajú a vypočítavajú medzeru pomeru úverov k HDP v súlade s usmernením BCBS, môžu taktiež rozvinúť a uverejniť alternatívnu referenčnú mieru rezervy okrem tej, ku ktorej dospeli na základe použitia metodológie BCBS.

               (16)

               Empirické zistenia naznačujú, že ďalšie premenné môžu doplniť medzeru pomeru úverov k HDP pre signalizovanie rastu systémových rizík spojených s nadmerným rastom úverov vo finančnom systéme. Takéto premenné zahŕňajú mieru potenciálneho nadhodnotenia cien nehnuteľností (napr. pomery medzi cenami komerčných a obytných nehnuteľností a príjmami, cenové rozdiely a miery rastu), mieru vývoja úverov (napr. celkový skutočný rast úverov alebo skutočný rast bankových úverov, odchýlka od trendu deflovaného M3), mieru vonkajších nerovnováh (napr. bilancie bežného účtu v pomere k HDP), mieru sily súvah jednotlivých bánk (napr. ukazovatele finančnej páky), mieru dlhového zaťaženia súkromného sektora (napr. pomer dlhovej služby k príjmu) a mieru potenciálneho nesprávneho oceňovania rizík (napr. skutočný rast cenového rizika). Určené orgány by mali zohľadniť takéto premenné v čase uplatňovania svojho úsudku pri nastavení primeranej miery pre proticyklickú kapitálovú rezervu. Spájanie takýchto premenných s medzerou pomeru úverov k HDP v rôznom modeli predstavuje zlepšenie signalizovania výkonnosti. Určené orgány tiež môžu chcieť zohľadniť takéto modely.

               (17)

               Empirické zistenia naznačujú, že pre väčšinu členských štátov zobrazili ceny na finančných trhoch najlepšiu signalizačnú kvalitu s cieľom poukázať na vznik rizík, ktoré sú podkladom pre rýchle zníženie alebo úplné rozpustenie proticyklickej kapitálovej rezervy. Obmedzená dostupnosť takýchto ukazovateľov založených na trhoch za dostatočne dlhé časové obdobie znamená, že empirická analýza fázy rozpustenia rezervy je menej spoľahlivá ako analýza fázy tvorby rezervy. Je taktiež zložité identifikovať premenné s cieľom poukázať, že proticyklická kapitálová rezerva sa môže postupne znížiť, ak sa zníži riziko nadmerného rastu úverov. V zásade premenné, ktoré dosahujú dobré výsledky vo fáze tvorby proticyklickej kapitálovej rezervy, môžu tiež ovplyvniť rozhodnutie o tom, že rezerva by sa mala zachovať, znížiť alebo úplne rozpustiť. Tieto premenné však môžu tiež uvádzať zavádzajúce informácie. Napríklad medzera pomeru úverov k HDP nemusí presne odrážať riziká, ak úvery rástli nadmerne dlhší čas. Rozvoj výskumu a skúseností v oblasti fázy rozpustenia rezervy prináša so sebou potrebu rozšíriť súbor premenných uvedených v tomto odporúčaní o ďalšie primerané ukazovatele, ak boli zistené. V konečnom dôsledku je potrebné, aby určené orgány ešte dôkladnejšie uplatňovali úsudok vo fáze rozpustenia rezervy, ako počas fázy jej tvorby. Tento úsudok by sa tiež mohol opierať o informácie vyplývajúce z výskumu trhu, posudzovania v rámci výkonu dohľadu a stresových testov.

               (18)

               Za predpokladu, že takéto údaje sú dostupné v danom členskom štáte, by monitorovanie a zverejnenie minimálneho súboru premenných, ktoré signalizujú, že by sa mala vytvoriť, zachovať, znížiť alebo úplne rozpustiť proticyklická kapitálová rezerva, malo podporovať konzistentnosť a transparentnosť zo strany určených orgánov. To by nemalo brániť určeným orgánom v tom, aby posudzovali ďalšie ukazovatele alebo kvalitatívne informácie vzhľadom na osobitosti členského štátu, ani by to určeným orgánom nemalo brániť v tom, aby na určité premenné kládli väčší dôraz ako na ostatné premenné alebo kládli väčší dôraz na kvalitatívne informácie.

               (19)

               Odporúčania ESRB za zverejňujú po tom, ako generálna rada informuje Radu o svojom zámere tak urobiť a poskytne jej možnosť sa vyjadriť,

         PRIJALA TOTO ODPORÚČANIE:
   ODDIEL 1

      ODPORÚČANIA

      Odporúčanie A – Zásady

   Určeným orgánom sa odporúča, aby pri posudzovaní a stanovovaní primeraných mier proticyklickej rezervy uplatňovaných v príslušnom členskom štáte dodržiavali tieto zásady:

               1.

               Zásada 1: (Cieľ) Rozhodnutia o primeranej miere proticyklickej rezervy by sa mali riadiť cieľom ochrany bankového systému pred potenciálnymi stratami spojenými so vznikom cyklického systémového rizika, čím sa podporí udržateľné poskytovanie úverov reálnej ekonomike počas finančného cyklu.

               2.

               Zásada 2: (Ukazovateľ pre rezervu) Odchýlka pomeru úveru k HDP od jeho dlhodobého trendu – medzera pomeru úverov k HDP – by mala slúžiť ako spoločný východiskový bod pri usmerňovaní rozhodnutí o mierach proticyklickej rezervy, predovšetkým vo fáze tvorby. Určené orgány by však mali zohľadniť ďalšie kvantitatívne a kvalitatívne informácie pri posudzovaní cyklického systémového rizika a stanovovaní primeranej proticyklickej miery rezervy. To zahŕňa informácie, ktoré odrážajú vnútroštátne osobitosti. Určené orgány by mali verejnosti vysvetliť, ktoré informácie sa použijú a ako sa zohľadnia pri stanovení príslušnej miery rezervy.

               3.

               Zásada 3: (Riziko zavádzajúcich informácií) Určené orgány by mali posudzovať informácie obsiahnuté v medzere pomeru úverov k HDP a ďalšie príslušné premenné alebo modely, ktoré kombinujú premenné a mať pritom na zreteli, že informácie, ktoré poskytnú, môžu byť zavádzajúce. Určené orgány by takéto posúdenie mali vziať do úvahy pri uplatňovaní ich úsudku v súvislosti s udržateľnosťou rastu úverov s cieľom stanoviť primeranú mieru proticyklickej rezervy. Užitočnosť týchto premenných a modelov by sa mala pravidelne prehodnocovať.

               4.

               Zásada 4: (Uvoľnenie rezervy) Určené orgány by mali urýchlene uvoľniť proticyklickú kapitálovú rezervu, keď sa objavia riziká. To môže zmierniť procyklické správanie úverových inštitúcií tým, že im pomôže absorbovať straty, pričom by sa stále udržalo poskytovanie úverov reálnej ekonomike a dodržiavanie požiadaviek solventnosti. Keď sa riziká nenaplnia, ale sa má za to, že sú na ústupe, by postupné uvoľnenie rezervy bolo primeranejšie. Ak určený orgán zníži existujúcu mieru rezervy, mal by rozhodnúť o orientačnom období, počas ktorého sa neočakáva zvýšenie miery rezervy.

               5.

               Zásada 5: (Oznamovanie) Určené orgány by mali rozvíjať jasnú stratégiu pre oznamovanie svojich rozhodnutí o proticyklickej kapitálovej rezerve. V rámci tejto stratégie by mali zriadiť mechanizmus na koordináciu s ostatnými určenými orgánmi, ako aj ESRB. Mali by tiež vytvoriť transparentné trvalé procesy a dobre vymedzené komunikačné kanály pre zúčastnené strany a verejnosť.

               6.

               Zásada 6: (Uznanie miery rezervy) Okrem povinných recipročných dohôd stanovených právom Únie by určené orgány vo všeobecnosti mali uznávať miery proticyklickej rezervy uplatňované v ostatných členských štátoch. Určené orgány by mali zvážiť cezhraničné dôsledky neuznania miery rezervy pre expozície voči inému členskému štátu nad rámec povinnej úrovne. Ak určené orgány neuznajú mieru rezervy stanovenú určeným orgánom iného členského štátu nad rámec povinnej úrovne, mali by to oznámiť:

                           a)

                           ESRB;

                           b)

                           určenému orgánu, ktorý stanovuje mieru rezervu;

                           c)

                           ECB, ak aspoň jeden z určených orgánov, ktorý stanoví alebo neuzná mieru rezervy, je z členského štátu, ktorý sa zúčastňuje na jednotnom mechanizme dohľadu v súlade s nariadením (EÚ) č. 1024/2013.

               7.

               Zásada 7: (Iné makroprudenciálne nástroje) Proticyklická kapitálová rezerva je súčasťou súboru makroprudenciálnych nástrojov, ktoré sú k dispozícii pre orgány Únie. V rámci svojej stratégie makroprudenciálnej politiky by určené orgány mali zvážiť, kedy použijú rezervu v izolácii, kedy namiesto rezervy použijú iné nástroje a kedy spoja rezervu s inými nástrojmi.

      Odporúčanie B – Usmernenie k meraniu a výpočtu medzery pomeru úverov k HDP, výpočtu referenčnej miery rezervy a ukazovateľa pre rezervu

               1.

               Určeným orgánom sa odporúča, aby štvrťročne merali a vypočítavali štandardizovanú medzeru pomeru úverov k HDP v súlade s usmernením BCBS uvedeným v časti I prílohy k tomuto odporúčaniu.

               2.

               Ak sa určené orgány domnievajú, že odlišné meranie a výpočet medzery pomeru úverov k HDP by lepšie odrážali osobitosti národného hospodárstva, odporúča sa im, aby štvrťročne merali a vypočítavali medzeru pomeru úverov k HDP okrem medzery vypočítanej v súlade s odsekom 1. Pri výpočte dodatočnej medzery pomeru úverov k HDP sa určeným orgánom odporúča, aby dodržiavali toto usmernenie:

                           a)

                           metóda merania a výpočtu by mala odrážať odchýlku pomeru úveru k HDP od jeho dlhodobého trendu;

                           b)

                           meranie a výpočet by sa mali zakladať na empirickej analýze údajov relevantných pre príslušný členský štát;

                           c)

                           akékoľvek revízie metódy merania a výpočtu dodatočnej medzery pomeru úverov k HDP by sa mali zakladať na dôkladnom preskúmaní výkonnosti zvolenej metódy pri signalizovaní vzniku rizík spojených s druhom krízy, ktorú má proticyklická kapitálová rezervu za úlohu zmierniť.

               3.

               Určeným orgánom sa odporúča, aby štvrťročne vypočítavali:

                           a)

                           referenčnú mieru rezervy založenú na štandardizovanej medzere pomeru úverov k HDP v súlade s usmernením BCBS uvedeným v časti II prílohy a ak je to potrebné, buď

                           b)

                           referenčnú mieru rezervy založenú na štandardizovanej medzere pomeru úverov k HDP a vypočítanú v súlade s metodológiou, ktorá sa líši od tej, ktorá sa uvádza v časti II prílohy, ak sa takáto metodológia používa, alebo

                           c)

                           referenčnú mieru rezervy založenú na dodatočnej medzere pomeru úverov k HDP a vypočítanú v súlade s metodológiou, ktorá sa líši od tej, ktorá sa uvádza v časti II prílohy, ak sa vypočítava dodatočná medzera pomeru úverov k HDP.

               4.

               Ak sa okrem referenčnej miery rezervy uvedenej v odseku 3 písm. a) vypočítava iná referenčná miera rezervy uvedená v odseku 3 písm. b) alebo odseku 3 písm. c) za daný štvrťrok, určeným orgánom sa na účely smernice 2013/36/EÚ odporúča, aby si ako ukazovateľ pre rezervu zvolili referenčnú mieru rezervy, ktorá najlepšie odráža osobitnosti príslušného národného hospodárstva.

               5.

               V rámci informácií sprevádzajúcich oznámenie o proticyklickej miere rezervy požadovanej na základe článku 136 ods. 7 smernice 2013/36/EÚ, sa určeným orgánom odporúča, aby na svojom webovom sídle štvrťročne uverejňovali:

                           a)

                           štandardizovanú medzeru pomeru úverov k HDP a zodpovedajúcu úroveň pomeru úverov k HDP;

                           b)

                           dodatočnú medzeru pomeru úverov k HDP a zodpovedajúcu úroveň pomeru úverov k HDP, ak sa vypočítava, a odôvodnenie odchýlok od vzorca uvedeného v časti I prílohy;

                           c)

                           referenčnú mieru rezervy vypočítanú v súlade s odsekom 3 písm. a);

                           d)

                           referenčnú mieru rezervy vypočítanú v súlade s odsekom 3 písm. b) alebo odsekom 3 písm. c), ak to prichádza do úvahy;

                           e)

                           zdroje východiskových údajov a iných príslušných metaúdajov.

               6.

               V rámci informácií sprevádzajúcich oznámenie o proticyklickej miere rezervy požadovanej na základe článku 136 ods. 7 smernice 2013/36/EÚ sa určeným orgánom odporúča, aby vysvetlili svoje dôvody, kedykoľvek sa odchýlia od:

                           a)

                           zvoleného merania a výpočtu medzery pomeru úverov k HDP uvedených v odsekoch 1 a 2 vrátane akýchkoľvek ich zložiek;

                           b)

                           zvoleného výpočtu referenčnej miery rezervy uvedenej v odseku 3;

                           c)

                           zvoleného ukazovateľa pre rezervu uvedeného v odseku 4.

      Odporúčanie C – Usmernenie k premenným, ktoré naznačujú vytváranie systémového rizika súvisiaceho s obdobiami nadmerného rastu úverov

               1.

               S cieľom informovať o svojom úsudku, pokiaľ ide o primeranú proticyklickú mieru rezervy, sa určeným orgánom odporúča, aby okrem medzery pomeru úverov k HDP zohľadňovali súbor kvantitatívnych a kvalitatívnych informácií, ktoré naznačujú vytváranie systémového rizika súvisiaceho s obdobiami nadmerného rastu úverov.

               2.

               Pri posudzovaní kvantitatívnych informácií by určené orgány mali monitorovať súbor premenných, ktoré naznačujú vytváranie cyklického systémového rizika. Na základe takýchto premenných, ktoré sú k dispozícii v členských štátoch, by tento súbor mal zahŕňať:

                           a)

                           miery potenciálneho nadhodnotenia cien nehnuteľností (napr. pomery medzi cenami komerčných a obytných nehnuteľností a príjmami, cenové rozdiely a miery rastu);

                           b)

                           miery vývoja úverov (napr. celkový skutočný rast úverov alebo skutočný rast bankových úverov, odchýlka od trendu deflovaného M3);

                           c)

                           miery vonkajších nerovnováh (napr. bilancie bežného účtu v pomere k HDP);

                           d)

                           miery sily súvah jednotlivých bánk (napr. ukazovatele finančnej páky);

                           e)

                           miery dlhového zaťaženia súkromného sektora (napr. pomer dlhovej služby k príjmu);

                           f)

                           miery potenciálneho nesprávneho oceňovania rizík (napr. skutočný rast cenového rizika);

                           g)

                           miery odvodené od modelov, ktoré kombinujú medzeru pomeru úverov k HDP a výber uvedených mier.

               3.

               Ak sú takéto premenné dostupné a relevantné v členských štátoch, určeným orgánom sa odporúča, aby na svojom webovom sídle štvrťročne zverejňovali aspoň jednu z mier uvedených v každom z odsekov 2 písm. a), b), c), d), e) a f), sprevádzajúcich oznámenie o proticyklickej miere rezervy požadovanej na základe článku 136 ods. 7 smernice 2013/36/EÚ.

      Odporúčanie D – Usmernenie k premenným, ktoré naznačujú, že rezerva by sa mala zachovať, znížiť alebo úplne rozpustiť

               1.

               S cieľom informovať o svojom úsudku, pokiaľ ide o primeranú proticyklickú mieru rezervy, sa určeným orgánom odporúča, aby zohľadňovali súbor kvantitatívnych a kvalitatívnych informácií, ktoré naznačujú, že rezerva by sa mala zachovať, znížiť alebo úplne rozpustiť.

               2.

               Pri posudzovaní kvantitatívnych informácií by určené orgány mali monitorovať súbor premenných, ktoré naznačujú, či by sa rezerva mala zachovať, znížiť alebo úplne rozpustiť. Ak sú takéto premenné dostupné v členskom štáte, tento súbor by mal zahŕňať:

                           a)

                           meranie stresu na trhoch financovaných bankami [napr. rozpätie LIBOR-OIS (jednodňové indexované swapy), prémie banky CDS (swapy na kreditné zlyhanie)];

                           b)

                           meranie, ktoré naznačuje všeobecný systémový stres [napr. zložený ukazovateľ, ktorý meria stres vo vnútroštátnom finančnom systéme alebo finančnom systéme EÚ, ako napríklad ukazovateľ ECB CISS (zložený ukazovateľ systémového stresu)].

               3.

               S cieľom rozhodnúť o tom, či zachovať, znížiť alebo úplne rozpustiť rezervu sa určeným orgánom odporúča, aby vo väčšej miere použili úsudok pri monitorovaní premenných podľa odseku 2.

               4.

               Ak sú takéto premenné dostupné a relevantné v členských štátoch, určeným orgánom sa odporúča, aby na svojom webovom sídle štvrťročne zverejňovali aspoň jednu z premenných uvedenú v každom z odsekov 2 písm. a), a b), sprevádzajúcu oznámenie o proticyklickej miere rezervy požadovanej na základe článku 136 ods. 7 smernice 2013/36/EÚ.

         ODDIEL 2

      IMPLEMENTÁCIA

   1.   Výklad

               1.

               Na účely tohto odporúčania sa uplatňujú nasledujúce vymedzenia pojmov:

                           a)

                           „určeným orgánom“ sa rozumie orgán verejnej moci, ktorý určí členský štát v súlade s článkom 136 ods. 1 smernice 2013/36/EÚ alebo ECB v súlade s článkom 9 ods. 1 nariadenia Rady (EÚ) č. 1024/2013;

                           b)

                           „referenčnou mierou rezervy“ sa rozumie proticyklická miera rezervy vypočítaná v súlade s odporúčaním B(3);

                           c)

                           „ukazovateľom pre rezervu“ sa rozumie referenčná miera rezervy zvolená v súlade s odporúčaním B(4);

                           d)

                           „medzerou pomeru úverov k HDP“ sa rozumie odchýlka od pomeru úveru k HDP od jeho dlhodobého trendu v konkrétnom členskom štáte;

                           e)

                           „štandardizovanou medzerou pomeru úverov k HDP“ sa rozumie medzera pomeru úverov k HDP, ktorá sa meria a vypočítava v súlade s odporúčaním B(1);

                           f)

                           „dodatočnou medzerou pomeru úverov k HDP“ sa rozumie medzera pomeru úverov k HDP, ktorá sa meria a vypočítava v súlade s odporúčaním B(2);

                           g)

                           „proticyklickou mierou rezervy“ sa rozumie miera, ktorú inštitúcie musia uplatňovať na výpočet svojej proticyklickej kapitálovej rezervy špecifickej pre inštitúciu a ktorá je určená podľa článku 136 a článku 137 smernice 2013/36/EÚ alebo prípadne prostredníctvom príslušného orgánu tretej krajiny.

               2.

               Príloha tvorí neoddeliteľnú súčasť tohto odporúčania. V prípade rozporu medzi hlavným textom a prílohou má prednosť hlavný text.

         2.   Kritériá pre implementáciu

               1.

               Od adresátov sa vyžaduje, aby oznámili kroky prijaté v nadväznosti na toto odporúčanie alebo aby primerane odôvodnili svoju nečinnosť. Správy by mali prinajmenšom obsahovať:

                           a)

                           informácie o podstate podniknutých krokov a ich harmonograme;

                           b)

                           hodnotenie účinnosti podniknutých krokov z pohľadu cieľov tohto odporúčania;

                           c)

                           podrobné odôvodnenie každej nečinnosti alebo odchýlenia sa od tohto odporúčania vrátane každého omeškania.

         3.   Harmonogram pre nadväzujúce kroky

               1.

               Od adresátov sa vyžaduje, aby v súlade s nasledujúcimi odsekmi oznámili ESRB, Rade a Komisii kroky prijaté v nadväznosti na toto odporúčanie alebo aby primerane odôvodnili svoju nečinnosť.

               2.

               Od adresátov sa vyžaduje, aby ESRB, Rade a Komisii zaslali do 30. júna 2016 správu, v ktorej uvedú opatrenia prijaté na dosiahnutie súladu s týmto odporúčaním. Odporúčané opatrenia by sa mali uplatňovať od dátumu, kedy členské štáty požadujú od úverových inštitúcií vo svojej jurisdikcii, aby udržiavali proticyklickú kapitálovú rezervu špecifickú pre inštitúciu v súlade s článkom 130 smernice 2013/36/EÚ. Táto správa by mala zahŕňať podrobnosti o opatreniach prijatých od uvedeného dátumu.

               3.

               Od adresátov sa vyžaduje, aby každé tri roky zaslali správu, v ktorej uvedú opatrenia prijaté na dosiahnutie súladu s týmto odporúčaním.

               4.

               Generálna rada rozhodne, kedy je potrebné toto odporúčanie prehodnotiť alebo aktualizovať vzhľadom na skúsenosti s určovaním rezerv podľa smernice 2013/36/EÚ alebo na vývoj v oblasti medzinárodne dohodnutých postupov.

         4.   Monitorovanie a hodnotenie

               1.

               Sekretariát ESRB:

                           a)

                           pomáha adresátom vrátane podpory koordinovaného predkladania správ, poskytovania príslušných formulárov a v prípade potreby uvádzania podrobností o spôsoboch a harmonograme pre nadväzujúce kroky;

                           b)

                           overuje, či adresáti podnikli nadväzujúce kroky vrátane poskytovania pomoci na základe ich žiadosti a predkladá generálnej rade správu o nadväzujúcich krokoch prostredníctvom riadiaceho výboru.

               2.

               Generálna rada hodnotí kroky a odôvodnenia oznámené adresátmi a v relevantných prípadoch rozhoduje o tom, že toto odporúčanie nebolo zohľadnené a jeho adresáti neodôvodnili dostatočne svoju nečinnosť.

      Vo Frankfurte nad Mohanom 18. júna 2014

            predseda ESRB

         Mario DRAGHI

      (1)  Ú. v. EÚ L 176, 27.6.2013, s. 338.

      (2)  Ú. v. EÚ L 331, 15.12.2010, s. 1.

      (3)  Ú. v. EÚ C 58, 24.2.2011, s. 4.

      (4)  Ú. v. EÚ L 287, 29.10.2013, s. 63.

      (5)  Ú. v. EÚ C 170, 15.6.2013, s. 1.

      PRÍLOHA
      ČASŤ I
      METODOLÓGIA PRE MERANIE A VÝPOČET MEDZERY POMERU ÚVEROV K HDP V SÚLADE S USMERNENÍM BCBS
      Štandardizovaná medzera pomeru úverov k HDP, označená ako GAPt
         , sa meria a vypočítava takto:

         GAPt = POMERt - TRENDt

      kde:

                     t

                  =

                  dátum na konci obdobia, obdobím sa rozumie jeden štvrťrok,

                     POMERt

                  =

                  [ÚVERt / (HDPt + HDPt-1 + HDPt-2 + HDPt-3
                     )] × 100 %;

                     HDPt

                  =

                  hrubý domáci produkt členského štátu určeného orgánu v štvrťroku t;

                     ÚVERt

                  =

                  široká miera zásoby úverov pre súkromný nefinančný sektor v členskom štáte určeného orgánu zostávajúca na konci štvrťroku t;

                     TRENDt

                  =

                  rekurzívny Hodrick-Prescottov filtrovaný trend POMERU s vyhladzovacím parametrom, lambda v hodnote 400 000 (1).

            ČASŤ II
      METODOLÓGIA PRE VÝPOČET REFERENČNEJ MIERY REZERVY V SÚLADE S USMERNENÍM BCBS (2)

      Veľkosť referenčnej miery rezervy (ako percento rizikovo vážených aktív) je nula, ak medzera pomeru úverov k HDP je nižšia alebo rovnaká ako dolná hraničná hodnota. Potom to narastá lineárne s medzerou pomeru úverov k HDP, kým referenčná miera rezervy nedosiahne svoju maximálnu úroveň, keď medzera pomeru úverov k HDP dosiahne alebo prekročí hornú hraničnú hodnotu.
      Z formálneho hľadiska:

                  ak GAPt ≤ L, referenčná miera rezervy predstavuje nulu;

                  ak GAPt ≥ H, referenčná miera rezervy predstavuje 2,5 %;

            medzi L a H je referenčná miera rezervy lineárne interpolovaná a predstavuje (0,3125 × GAPt
          - 0,625)
      kde:

                     GAPt
                      je medzera pomeru úverov k HDP vymedzená v časti I prílohy;

                     L = 2 percentuálne body predstavujú dolnú hraničnú hodnotu;

                     H = 10 percentuálnych bodov predstavuje hornú hraničnú hodnotu.

         (1)  Hodrick-Prescottov filter (HP filter) je štandardný matematický nástroj používaný v oblasti makroekonómie na stanovenie trendu premennej v čase. Uplatňuje sa v akýchkoľvek štandardných štatistických balíkoch. Jednostranný, rekurzívny HP filter zabezpečuje, aby sa iba informácie dostupné v každom okamihu používali na výpočet trendu. Vyrovnávací parameter, ktorý sa v technickej literatúre vo všeobecnosti označuje ako lambda, je nastavený na hodnotu 400 000, aby zachytil dlhodobý trend v správaní pomeru úverov k HDP.

         (2)  Zatiaľ čo referenčné miery rezerv stúpajú lineárne v súlade s HDP, a teda dosahujú akúkoľvek hodnotu medzi nulou a 2,5 %, článok 136 ods. 4 smernice 2013/36/EÚ stanovuje, že miera rezervy, ktorú určí určený orgán, musí byť nastavená v mierke po 0,25 percentuálneho bodu alebo násobkoch 0,25 percentuálneho bodu.