title: Odporúčanie Komisie (EÚ) 2019/780 zo 16. mája 2019 o praktických dojednaniach na vydávanie bezpečnostných povolení pre manažérov infraštruktúry (Text s významom pre EHP)

text:
               27.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               LI 139/390

      ODPORÚČANIE KOMISIE (EÚ) 2019/780
      zo 16. mája 2019
      o praktických dojednaniach na vydávanie bezpečnostných povolení pre manažérov infraštruktúry
      (Text s významom pre EHP)
      EURÓPSKA KOMISIA,
      so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 292,
      keďže:

                  (1)

                  V článku 12 smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/798 z 11. mája 2016 o bezpečnosti železníc (1) sa od manažérov infraštruktúry vyžaduje, aby na spravovanie a prevádzku železničnej infraštruktúry získali bezpečnostné povolenie od vnútroštátneho bezpečnostného orgánu členského štátu, v ktorom sa nachádza dotknutá železničná infraštruktúra. Takýmto bezpečnostným povolením by sa malo potvrdiť schválenie systému riadenia bezpečnosti manažéra infraštruktúry a malo by zahŕňať postupy a ustanovenia na splnenie požiadaviek nevyhnutných na bezpečnú konštrukciu, údržbu a prevádzku železničnej infraštruktúry.
                  Železničná agentúra Európskej únie (ďalej len „agentúra“) dodala 9. marca 2017 Komisii odporúčanie ERA-REC-115-REC o revízii spoločných bezpečnostných metód posudzovania zhody a spoločných bezpečnostných metód dohľadu. Uvedené odporúčanie zahŕňa ustanovenia o praktických dojednaniach na vydávanie bezpečnostných povolení pre manažérov infraštruktúry.

                  (2)

                  Expertná skupina Komisie pre technický pilier 4. železničného balíka navrhla Komisii na svojom zasadnutí 5. júla 2017, aby začlenila uvedené ustanovenia do odporúčania, pretože neexistuje vhodný právny základ na ich zahrnutie do nariadenia. Takýmto odporúčaním by sa poskytli usmernenia stanovujúce praktické dojednania na vydávanie bezpečnostných povolení pre manažérov infraštruktúry. Týmito spoločnými usmerneniami by sa mali zjednodušiť zložité vnútroštátne postupy povoľovania tým, že sa stanoví spoločná metodika, ktorá sa má použiť. Mohlo by sa tak zabezpečiť aj účinnejšie dosahovanie cieľov článku 12 smernice (EÚ) 2016/798 a zjednodušenie úloh koordinácie, ktoré by mali vykonávať vnútroštátne bezpečnostné orgány na základe uvedeného článku. Komisia preto členským štátom odporúča, aby sa riadili uvedenými ustanoveniami.

                  (3)

                  V súlade s článkom 12 ods. 1 by mali vnútroštátne bezpečnostné orgány vypracovať pokyny k žiadosti na riadenie vydávania bezpečnostných povolení vrátane postupu, ktorý sa má dodržiavať, s cieľom znížiť administratívne zaťaženie a náklady pre žiadateľov vyplývajúce z administratívneho spracovania žiadostí.

                  (4)

                  Lehotami, ktoré vymedzili vnútroštátne bezpečnostné orgány v súvislosti s poskytovaním dodatočných informácií požadovaných od žiadateľa alebo uskutočňovaním návštev, kontrol alebo auditov, by nemal byť dotknutý časový rámec povolený na posúdenie žiadosti podľa článku 12 ods. 3 smernice (EÚ) 2016/798.

                  (5)

                  Podľa článku 12 ods. 5 smernice (EÚ) 2016/798 by príslušné vnútroštátne bezpečnostné orgány mali v prípade cezhraničnej infraštruktúry koordinovať svoje posudzovanie s cieľom vyhnúť sa v čo najväčšej možnej miere akémukoľvek zdvojenému posudzovaniu a zabezpečiť konzistentnosť rozhodnutí, ktoré sa majú prijať v prípade železničnej infraštruktúry, ktorá sa nachádza v ich členskom štáte.

                  (6)

                  V rámci svojich činností môže byť potrebné, aby manažéri infraštruktúry používali vlaky, revízne vozidlá na prehliadku infraštruktúry, traťové stroje alebo iné špeciálne vozidlá na rôzne účely, ako napríklad na prepravu materiálu alebo zamestnancov určených na výstavbu alebo údržbu infraštruktúry, údržbu zariadení infraštruktúry alebo zvládanie núdzových situácií. V takýchto prípadoch by sa mal manažér infraštruktúry považovať za železničný podnik prevádzkovaný na základe vlastného systému riadenia bezpečnosti a bezpečnostného povolenia bez toho, aby musel požiadať o samostatné jednotné bezpečnostné osvedčenie bez ohľadu na to, či vozidlo vlastní alebo nie.

                  (7)

                  Je užitočné zosúladiť pre manažérov infraštruktúry kategorizáciu problémov, ktoré sa môžu objaviť v priebehu procesu posudzovania žiadosti. Takýmto zosúladením by sa malo zabezpečiť, že žiadateľ pochopil mieru závažnosti prípadných problémov, na ktoré poukáže vnútroštátny bezpečnostný orgán. Táto kategorizácia problémov je mimoriadne dôležitá pre spoluprácu medzi vnútroštátnymi bezpečnostnými orgánmi v prípade cezhraničnej infraštruktúry,

            PRIJALA TOTO ODPORÚČANIE:

         PREDMET ÚPRAVY A ROZSAH PÔSOBNOSTI

                  1.

                  V tomto odporúčaní sa stanovujú usmernenia na posudzovanie žiadostí, ktoré predložili manažéri infraštruktúry vnútroštátnym bezpečnostným orgánom, na účely vydania, obnovenia platnosti či aktualizácie bezpečnostných povolení podľa článku 12 smernice (EÚ) 2016/798.

         VYMEDZENIE POJMOV

                  2.

                  Na účely tohto odporúčania platí toto vymedzenie pojmov:

                              a)

                              „dátum prijatia žiadosti“ je prvý pracovný deň v príslušnom členskom štáte po potvrdení prijatia spisu žiadosti;

                              b)

                              „predbežné zapojenie“ je procedurálna fáza pred predložením žiadosti, počas ktorej si žiadateľ môže od vnútroštátneho bezpečnostného orgánu vyžiadať dodatočné informácie o nadchádzajúcich fázach procesu posudzovania bezpečnosti;

                              c)

                              „zvyšná otázka“ je drobný nedostatok zistený pri posudzovaní žiadosti o bezpečnostné povolenie, ktorý však nebráni vydaniu povolenia a možno ho odložiť na neskorší dohľad.

         ZODPOVEDNOSTI VNÚTROŠTÁTNEHO BEZPEČNOSTNÉHO ORGÁNU

                  3.

                  Vnútroštátny bezpečnostný orgán by mal byť zodpovedný za plánovanie, vykonávanie a monitorovanie svojich činností posudzovania v súvislosti s vydávaním bezpečnostného povolenia.

                  4.

                  Vnútroštátny bezpečnostný orgán by mal na žiadosť žiadateľa akceptovať predbežné zapojenie a poskytnúť všetky vysvetlenia týkajúce sa ďalšieho postupu, o ktoré žiadateľ žiada.

                  5.

                  Vnútroštátny bezpečnostný orgán by mal na účely vydávania bezpečnostných povolení zhromaždiť tieto informácie:

                              a)

                              všetky relevantné informácie týkajúce sa jednotlivých fáz postupu posudzovania, vrátane odôvodnenia akýchkoľvek rozhodnutí prijatých v priebehu uvedeného postupu, ako napr. kontrol, ako aj akékoľvek obmedzenia alebo podmienky využitia, ktoré sa majú zahrnúť do bezpečnostného povolenia;

                              b)

                              výsledok postupu posudzovania vrátane súhrnných záverov a podľa potreby stanoviska k vydaniu bezpečnostného povolenia.

                  6.

                  Vnútroštátny bezpečnostný orgán by mal monitorovať dátumy skončenia platnosti všetkých platných bezpečnostných povolení s cieľom uľahčiť plánovanie činností posudzovania bezpečnosti.

                  7.

                  Vnútroštátny bezpečnostný orgán by mal v súlade s článkom 12 ods. 1 tretím pododsekom smernice (EÚ) 2016/798 uverejniť a aktualizovať pokyny k žiadosti vrátane vzorov, v ktorých budú vysvetlené požiadavky na bezpečnostné povolenia a požadované dokumenty. Tieto dokumenty by mali zahŕňať vnútroštátne predpisy, ktoré sa vzťahujú na manažéra infraštruktúry, a vnútroštátne procesné predpisy. Tieto pokyny by mali byť bezplatné a uverejnené na webovom sídle príslušného vnútroštátneho bezpečnostného orgánu. Mali by v nich byť spresnené aj mechanizmy komunikácie medzi vnútroštátnym bezpečnostným orgánom a žiadateľom.
                  Agentúra by pri plnení tejto úlohy mala pomôcť vnútroštátnym bezpečnostným orgánom a v spolupráci s nimi vypracovať, zverejniť a aktualizovať vzor pokynov k žiadosti.

                  8.

                  Vnútroštátny bezpečnostný orgán by mal zaviesť interné opatrenia alebo postupy na riadenie procesu posudzovania bezpečnosti. Uvedené opatrenia alebo postupy by mali zohľadňovať potrebu spolupracovať s inými príslušnými vnútroštátnymi bezpečnostnými orgánmi na účely vydávania bezpečnostného povolenia v prípade cezhraničných infraštruktúr, ako sa stanovuje v článku 12 ods. 5 smernice (EÚ) 2016/798.

                  9.

                  Pri posudzovaní žiadostí by vnútroštátne bezpečnostné orgány mali uznať aj iné typy povolení, osvedčení a akékoľvek iné relevantné dokumenty, ktoré poskytli manažéri infraštruktúry alebo ich dodávatelia a boli udelené v súlade s príslušnými právnymi predpismi Únie, ako dôkaz ich schopnosti plniť požiadavky stanovené v delegovanom nariadení Komisie (EÚ) 2018/762 (2).

         PREDLOŽENIE ŽIADOSTI

                  10.

                  Bez toho, aby bol dotknutý časový rámec stanovený v článku 12 ods. 3 smernice (EÚ) 2016/798 v súvislosti s vydaním rozhodnutia vnútroštátneho bezpečnostného orgánu, by mal žiadateľ predložiť žiadosť o vydanie bezpečnostného povolenia alebo o aktualizáciu alebo obnovenie platnosti povolenia pred týmito príslušnými dátumami:

                              a)

                              plánovaný dátum začiatku akejkoľvek novej prevádzky železničnej siete;

                              b)

                              plánovaný dátum prevádzky železničnej siete za iných podmienok, než sú stanovené v aktuálnom bezpečnostnom povolení, po zásadnej zmene subsystémov infraštruktúry, návestenia alebo energie alebo zásad ich prevádzky a údržby;

                              c)

                              konečný dátum platnosti aktuálneho bezpečnostného povolenia.

                  11.

                  Pri predkladaní žiadosti o nové bezpečnostné povolenie by mal žiadateľ poskytnúť informácie uvedené v prílohe I.

                  12.

                  Pri predkladaní žiadosti o aktualizáciu alebo obnovenie platnosti bezpečnostného povolenia by mal žiadateľ poskytnúť informácie uvedené v prílohe I a opísať zmeny, ku ktorým došlo v jeho systéme riadenia bezpečnosti od dátumu vydania aktuálneho povolenia.
                  Pokiaľ takéto zmeny môžu ovplyvniť bezpečnosť prevádzky či vyvolať vážne bezpečnostné riziká, alebo pokiaľ vnútroštátny bezpečnostný orgán identifikuje v rámci dohľadu akékoľvek iné problematické oblasti, mal by rozhodnúť, či treba celý spis žiadosti posúdiť opätovne.

                  13.

                  Ak si žiadateľ vyžiada predbežné zapojenie, mal by vnútroštátnemu bezpečnostnému orgánu predložiť informácie uvedené v bodoch 1 až 5 prílohy I.

                  14.

                  Ak predložený spis zahŕňa kópie dokumentov, ktoré vydali orgány iné než vnútroštátny bezpečnostný orgán, žiadateľ by si mal uchovávať originály týchto dokumentov aspoň 5 rokov po skončení platnosti bezpečnostného povolenia. Pri obnovovaní platnosti alebo aktualizácii by si mal žiadateľ uchovávať originály všetkých dokumentov predložených v rámci danej žiadosti a vydaných orgánmi inými než vnútroštátny bezpečnostný orgán aspoň 5 rokov po skončení platnosti obnoveného alebo aktualizovaného bezpečnostného povolenia. Žiadateľ tieto originály dokumentov na požiadanie vnútroštátneho bezpečnostného orgánu sprístupní.

         PROCEDURÁLNE FÁZY A ČASOVÉ RÁMCE

                  15.

                  Vnútroštátny bezpečnostný orgán by mal uplatňovať postup stanovený v prílohe II.

                  16.

                  Vnútroštátny bezpečnostný orgán by mal vyhodnotiť, či žiadosť obsahuje dokumenty uvedené v bodoch 6 až 8 prílohy I. Mal by bez zbytočného odkladu, avšak najneskôr mesiac po dátume prijatia žiadosti, informovať žiadateľa o tom, či je žiadosť úplná.

                  17.

                  Ak žiadosť nie je úplná, vnútroštátny bezpečnostný orgán by mal bezodkladne požiadať o potrebné doplňujúce informácie a uviesť primeranú lehotu na odpoveď žiadateľa. Lehota na poskytnutie doplňujúcich informácií by mala byť realistická, úmerná zložitosti poskytnutia požadovaných údajov a dohodnutá so žiadateľom ihneď, ako bude informovaný o neúplnosti spisu žiadosti. Ak žiadateľ neposkytne požadované informácie v dohodnutej lehote, vnútroštátny bezpečnostný orgán môže rozhodnúť o predĺžení tejto lehoty na žiadateľovu odpoveď, alebo žiadateľa informovať o zamietnutí žiadosti.

                  18.

                  Aj keď je spis žiadosti úplný, vnútroštátny bezpečnostný orgán môže od žiadateľa požadovať ďalšie informácie kedykoľvek pred prijatím svojho rozhodnutia. Mal by stanoviť primeranú lehotu na poskytnutie týchto informácií.

                  19.

                  Bezpečnostné povolenie by malo obsahovať informácie uvedené v prílohe III.
                  Každému bezpečnostnému povoleniu by sa malo prideliť jedinečné identifikačné číslo.

                  20.

                  Aby si vnútroštátny bezpečnostný orgán splnil svoju povinnosť podľa článku 12 ods. 4 smernice (EÚ) 2016/798 mal by agentúre zaslať informácie uvedené v prílohe III.

         RIADENIE INFORMÁCIÍ

                  21.

                  Vnútroštátny bezpečnostný orgán by mal v systéme riadenia informácií zaregistrovať a pravidelne aktualizovať všetky príslušné informácie o každej fáze procesu posudzovania bezpečnosti a výsledok tohto posudzovania.

         PRAVIDLÁ NÁVŠTEV A KONTROL V PRIESTOROCH MANAŽÉROV INFRAŠTRUKTÚRY A AUDITY

                  22.

                  Pri návštevách, kontrolách alebo auditoch, ktoré vykonáva vnútroštátny bezpečnostný orgán, by mal žiadateľ uviesť osobu, ktorá ho zastupuje, a bezpečnostné pravidlá a postupy, ktoré v daných priestoroch uplatňuje a ktoré musia zamestnanci vnútroštátneho bezpečnostného orgánu zodpovední za vykonanie návštevy, kontroly alebo auditu dodržiavať. Na harmonograme návštev, kontrol a auditov by sa mal vnútroštátny bezpečnostný orgán so žiadateľom dohodnúť.

                  23.

                  Pri návštevách, kontrolách alebo auditoch by mal vnútroštátny bezpečnostný orgán vypracovať návrh správy o problémoch identifikovaných v priebehu posudzovania a uviesť, či boli vyriešené a podložené dôkazom poskytnutým počas návštevy, kontroly alebo auditu, a ak áno, akým spôsobom. V správe sa môžu uvádzať aj dodatočné problémy, ktoré má žiadateľ vyriešiť v dohodnutom časovom rámci.

         SPOLUPRÁCA MEDZI VNÚTROŠTÁTNYMI BEZPEČNOSTNÝMI ORGÁNMI V PRÍPADE CEZHRANIČNÝCH INFRAŠTRUKTÚR

                  24.

                  Žiadateľ alebo žiadatelia by mali predložiť svoje žiadosti o využitie cezhraničnej infraštruktúry vnútroštátnym bezpečnostným orgánom v príslušných členských štátoch. Každý príslušný vnútroštátny bezpečnostný orgán by mal poskytovať bezpečnostné povolenie na príslušnú infraštruktúru, ktorá sa nachádza na jeho území.

                  25.

                  Vnútroštátne bezpečnostné orgány by mali prerokovať akékoľvek otázky spojené s procesom posudzovania bezpečnosti, ako aj všetky žiadosti o dodatočné informácie, ktoré ovplyvňujú časový rámec posudzovania alebo môžu ovplyvniť prácu iných príslušných vnútroštátnych bezpečnostných orgánov.

                  26.

                  Vnútroštátny bezpečnostný orgán môže požiadať iné príslušné vnútroštátne bezpečnostné orgány o akékoľvek relevantné informácie súvisiace so žiadateľom.

                  27.

                  Príslušné vnútroštátne bezpečnostné orgány by si mali vymieňať medzi sebou všetky dôležité informácie, ktoré môžu mať vplyv na proces posudzovania bezpečnosti, vrátane informácií o vykonávaní relevantných vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré Komisii oznámili ich príslušné členské štáty.

                  28.

                  O cieľoch a rozsahu pôsobnosti auditu, kontrol a návštev, ako aj o úlohe pridelenej každému vnútroštátnemu bezpečnostnému orgánu by mali rozhodovať príslušné vnútroštátne bezpečnostné orgány. Správy z týchto kontrol, návštev a auditov by mal vypracúvať vnútroštátny bezpečnostný orgán určený v rámci spolupráce a mali by byť sprístupnené iným príslušným vnútroštátnym bezpečnostným orgánom.

                  29.

                  Pred rozhodnutím o vydaní bezpečnostného povolenia na príslušnú železničnú infraštruktúru, ktorá sa nachádza v ich príslušných členských štátoch, by mali príslušné vnútroštátne bezpečnostné orgány urobiť tieto kroky:

                              a)

                              prediskutovať výsledky svojich jednotlivých posudzovaní;

                              b)

                              dohodnúť sa na prípadných zvyšných otázkach, ktorých riešenie sa presunie na neskorší dohľad;

                              c)

                              dohodnúť sa na prípadných obmedzeniach alebo podmienkach využitia, ktoré sa majú podľa potreby zahrnúť do bezpečnostného povolenia.

                  30.

                  Ak žiadateľ prijal opatrenia na riešenie zistených zvyšných otázok, príslušné vnútroštátne bezpečnostné orgány by mali skontrolovať a dohodnúť sa, či boli tieto otázky vyriešené. Na tento účel vnútroštátne bezpečnostné orgány podľa potreby spolupracujú v súlade s dojednaniami uvedenými v článku 8 ods. 2 delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2018/761 (3).

                  31.

                  Vnútroštátne bezpečnostné orgány by mali podmieniť bezpečnostné povolenie, ktoré vydávajú na príslušnú železničnú infraštruktúru nachádzajúcu sa v ich príslušných členských štátoch, vydaniu všetkých ostatných bezpečnostných povolení týkajúcich sa príslušnej cezhraničnej infraštruktúry.

                  32.

                  Vnútroštátne bezpečnostné orgány by mali uchovávať záznamy o svojich činnostiach a sprístupniť ich ostatným príslušným vnútroštátnym bezpečnostným orgánom.

         KATEGORIZÁCIA PROBLÉMOV

                  33.

                  Vnútroštátny bezpečnostný orgán by mal kategorizovať problémy identifikované v priebehu posudzovania spisu žiadosti takto:

                              a)

                              „Typ 1“: problémy, ktoré si vyžadujú odpoveď žiadateľa v záujme pochopenia spisu žiadosti;

                              b)

                              „Typ 2“: problémy, ktoré si môžu vyžadovať zmenu spisu žiadosti alebo menšie opatrenia zo strany žiadateľa; to, aké opatrenia treba prijať sa ponecháva na úsudku žiadateľa, pričom táto skutočnosť nebráni vydaniu bezpečnostného povolenia;

                              c)

                              „Typ 3“: problémy, ktoré si vyžadujú konkrétne kroky zo strany žiadateľa, ktoré však možno vykonať aj po vydaní bezpečnostného povolenia; kroky na vyriešenie problému navrhne žiadateľ a odsúhlasí ich vnútroštátny bezpečnostný orgán, ktorý problém zistil;

                              d)

                              „Typ 4“: problémy, ktoré si vyžadujú zmenu spisu žiadosti alebo konkrétne kroky zo strany žiadateľa; bezpečnostné povolenie sa nevydá, pokým sa problém nevyrieši, alebo pokiaľ sa do bezpečnostného povolenia nezahrnú obmedzenia alebo podmienky využitia na riešenie problému; akékoľvek kroky na vyriešenie problému navrhne žiadateľ a odsúhlasí ich vnútroštátny bezpečnostný orgán, ktorý problém zistil.

                  34.

                  Po tom, ako žiadateľ v závislosti od problému reaguje alebo prijme kroky, vnútroštátny bezpečnostný orgán by mal prehodnotiť zistené problémy, podľa potreby ich preklasifikuje a každému zistenému problému priradí jednu z týchto možností:

                              a)

                              „problém pretrváva“, ak doklady od žiadateľa nie sú uspokojivé a stále sa vyžadujú dodatočné informácie;

                              b)

                              „zvyšná otázka vyžadujúca dohľad“, ak pretrvávajú zvyšné otázky;

                              c)

                              „problém vyriešený“, ak žiadateľ poskytol uspokojivú odpoveď a nepretrvávajú žiadne zvyšné otázky.

         POŽIADAVKY NA PRACOVNÍKOV ZAPOJENÝCH DO POSUDZOVANIA

                  35.

                  Vnútroštátny bezpečnostný orgán by mal zaistiť, aby pracovníci zapojení do posudzovania mali tieto schopnosti:

                              a)

                              znalosti o príslušnom regulačnom rámci;

                              b)

                              znalosti o fungovaní železničného systému;

                              c)

                              primeranú úroveň kritického analytického myslenia;

                              d)

                              skúsenosti s posudzovaním systému riadenia bezpečnosti alebo podobného riadiaceho systému v železničnej doprave alebo systému riadenia bezpečnosti v sektore s rovnocennou prevádzkovou a technickou komplexnosťou;

                              e)

                              riešenie problémov, zmysel pre komunikáciu a tímovú prácu;

                              f)

                              akékoľvek ďalšie schopnosti, ktoré sa pri danom konkrétnom posudzovaní vyžadujú.

                        Pokiaľ ide o prácu v tíme, tieto schopnosti môžu byť medzi členov tímu rozdelené.
                  Zamestnanci, ktorí vykonávajú kontroly a audity, by mali zároveň preukázať znalosti a skúsenosti s vedením pohovorov.

                  36.

                  Na zaistenie správneho uplatňovania odseku 35 by vnútroštátne bezpečnostné orgány mali zaviesť systém riadenia schopností, ktorý zahŕňa:

                              a)

                              vypracovanie profilov schopností pre každú prácu, pozíciu či rolu;

                              b)

                              nábor pracovníkov podľa stanovených profilov schopností;

                              c)

                              udržiavanie, rozvoj a hodnotenie schopností pracovníkov podľa stanovených profilov schopností.

         PRESKÚMANIe

                  37.

                  Každé rozhodnutie o zamietnutí žiadosti o vydanie bezpečnostného povolenia alebo o stanovení iných obmedzení alebo podmienok využitia, než sa vyžadujú v žiadosti, by malo byť riadne odôvodnené.

                  38.

                  Členské štáty by mali zabezpečiť, aby žiadatelia mohli v primeranej lehote požiadať o preskúmanie rozhodnutia vnútroštátnych bezpečnostných orgánov a aby vnútroštátne bezpečnostné orgány mali dostatok času od dátumu prijatia žiadosti o preskúmanie na to, aby svoje rozhodnutia potvrdili alebo zmenili.

                  39.

                  Preskúmanie by sa malo vykonávať nestranne.

                  40.

                  Preskúmanie by sa malo zamerať na otázky, na základe ktorých bola odôvodnená odchýlka rozhodnutia vnútroštátneho bezpečnostného orgánu od žiadosti žiadateľa.

                  41.

                  V prípade cezhraničnej infraštruktúry by sa malo preskúmanie vykonať v koordinácii s vnútroštátnymi bezpečnostnými orgánmi, ktorých sa cezhraničná infraštruktúra týka.

                  42.

                  Ak sa rozhodnutie o zamietnutí žiadosti o vydanie bezpečnostného povolenia alebo o stanovení iných obmedzení alebo podmienok využitia, než sa vyžadujú v žiadosti, potvrdí, žiadateľ môže podať odvolanie na príslušnom súdnom orgáne v súlade s vnútroštátnym právom.

         ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA

                  43.

                  Členské štáty, ktoré nepredložili oznámenie agentúre a Komisii v súlade s článkom 33 ods. 2 smernice (EÚ) 2016/798, sa vyzývajú, aby uviedli toto odporúčanie do účinnosti od 16. júna 2019. Všetky členské štáty sa vyzývajú, aby uviedli toto odporúčanie do účinnosti od 16. júna 2020.

         V Bruseli 16. mája 2019

               Za Komisiu

            Violeta BULC

               členka Komisie

         (1)  Ú. v. EÚ L 138, 26.5.2016, s. 102.

         (2)  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2018/762 z 8. marca 2018, ktorým sa stanovujú spoločné bezpečnostné metódy týkajúce sa požiadaviek na systémy riadenia bezpečnosti podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/798 a ktorým sa zrušujú nariadenia Komisie (EÚ) č. 1158/2010 a (EÚ) č. 1169/2010 (Ú. v. EÚ L 129, 25.5.2018, s. 26).

         (3)  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2018/761 zo 16. februára 2018, ktorým sa stanovujú spoločné bezpečnostné metódy dohľadu vnútroštátnych bezpečnostných orgánov po vydaní jednotného bezpečnostného osvedčenia alebo bezpečnostného povolenia v zmysle smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/798 a ktorým sa zrušuje nariadenie Komisie (EÚ) č. 1077/2012 (Ú. v. EÚ L 129, 25.5.2018, s. 16).

         PRÍLOHA I

            Obsah žiadosti o bezpečnostné povolenie

                        Poznámka:

                     vnútroštátne bezpečnostné orgány sa vyzývajú k tomu, aby požadovali všetky informácie uvedené v tejto prílohe vrátane dokumentov, ktoré majú byť priložené k žiadosti okrem prípadov, keď sa uvádza „N“ (nepovinné). Pokiaľ manažér infraštruktúry musí vypracovať plán nápravných opatrení uvedený v bode 8, informácie o ňom sú povinné.

               1.   Druh žiadosti:

         1.1.   Nové povolenie
         1.2.   Obnovenie platnosti
         1.3.   Aktualizácia
         1.4.   Identifikačné číslo predchádzajúceho povolenia (len v prípade žiadosti o obnovenie platnosti či aktualizáciu)
         2.   Podrobnosti o infraštruktúre(-ach)
            (zvoľte jednu alebo viac)

         2.1.   Transeurópska dopravná sieť (TEN-T)
         2.1.1.   Súhrnná sieť TEN-T
         2.1.2.   Základná sieť TEN-T pre nákladnú dopravu
         2.1.3.   Základná sieť TEN-T pre osobnú dopravu
         2.1.4.   Mimo sieť TEN-T
         2.2.   Energia
         2.2.1.   Vrchné trolejové vedenie
         2.2.2.   Tretia koľajnica
         2.2.3.   Štvrtá koľajnica
         2.2.4.   Neelektrifikované trate
         2.3.   Riadenie-zabezpečenie a návestenie
         2.3.1.   Systém triedy A
         2.3.2.   Systém triedy B
         2.4.   Iné (uveďte)
         3.   Prevádzka železničnej siete:

         3.1.   Očakávaný dátum začiatku poskytovania služieb/prevádzky (N)
         3.2.   Členský(-é) štát(-y), v ktorom(-ých) sa nachádza infraštruktúra
         4.   Informácie o žiadateľovi:

         4.1.   Označenie právnej formy podniku
         4.2.   Skratka (N)
         4.3.   Úplná adresa
         4.4.   Telefón
         4.5.   Fax (N)
         4.6.   E-mail:
         4.7.   Webové sídlo (N)
         4.8.   Národné registračné číslo
         4.9.   IČ DPH (N)
         4.10.   Iné relevantné informácie (N)
         5.   Informácie o kontaktnej osobe:

         5.1.   Meno
         5.2.   Priezvisko
         5.3.   Titul alebo funkcia
         5.4.   Úplná adresa
         5.5.   Telefón
         5.6.   Fax (N)
         5.7.   E-mail:
         5.8.   Pracovný jazyk/jazyky
         DOKUMENTY, KTORÉ MAJÚ BYŤ PRILOŽENÉ K ŽIADOSTI
         6.   Dokumenty predkladané v rámci časti posudzovania, ktorá sa týka systému riadenia bezpečnosti:

         6.1.   Opis systému riadenia bezpečnosti a ďalšie doklady preukazujúce súlad s požiadavkami stanovenými v prílohe II k delegovanému nariadeniu (EÚ) 2018/762.
         6.2.   Krížová kontrola systému riadenia bezpečnosti (pozri bod 6.1) s prílohou II k delegovanému nariadeniu (EÚ) 2018/762 vrátane uvedenia, v ktorej časti dokumentácie systému riadenia bezpečnosti sa dokladuje splnenie príslušných požiadaviek platných technických špecifikácií interoperability vo vzťahu k subsystému „prevádzka a riadenie dopravy“.
         7.   Dokumenty predkladané v rámci vnútroštátnej časti posudzovania:

         7.1.   Opis alebo iné preukázanie toho, ako opatrenia na riadenie bezpečnosti zohľadňujú príslušné vnútroštátne predpisy oznámené v súlade s článkom 8 smernice (EÚ) 2016/798.
         7.2.   Krížová kontrola systému riadenia bezpečnosti (pozri bod 6.1) s požiadavkami stanovenými v príslušných vnútroštátnych predpisoch (pozri bod 7.1).
         8.   Plán(-y) nápravných opatrení

         8.1.   Aktuálny stav vykonávania akčných plánov alebo plánov stanovených manažérom infraštruktúry na riešenie prípadného závažného nesúladu a akýchkoľvek iných problematických oblastí, ktoré sa zistili v rámci dohľadu od posledného posudzovania.
         8.2.   Aktuálny stav vykonávania akčných plánov alebo plánov stanovených manažérom infraštruktúry na riešenie zvyšných otázok od posledného posudzovania.

         PRÍLOHA II

            Proces posudzovania bezpečnosti

         1.   VŠEOBECNÉ USTANOVENIA
         1.1.   Vnútroštátny bezpečnostný orgán by mal vytvoriť štruktúrovaný a kontrolovateľný proces pre celú činnosť, v ktorom sa zohľadnia prvky stanovené v tejto prílohe. Proces posudzovania bezpečnosti by mal byť iteratívny – podľa nasledujúceho diagramu (obrázok 1 v dodatku) – čo znamená, že vnútroštátny bezpečnostný orgán môže v odôvodnených prípadoch žiadať doplňujúce informácie alebo opätovné predloženie v súlade s týmto odporúčaním.
         2.   PRIJATIE ŽIADOSTI
         2.1.   Po prijatí žiadosti o vydanie bezpečnostného povolenia by mal vnútroštátny bezpečnostný orgán formálne a bezodkladne potvrdiť prijatie žiadosti a vypracovať evidovaný spis s cieľom zabezpečiť riadenie informácií v každej fáze procesu posudzovania.
         2.2.   Vnútroštátny bezpečnostný orgán by mal vyčleniť na proces posudzovania primerané zdroje.
         3.   PRVOTNÁ KONTROLA
         3.1.   Vnútroštátny bezpečnostný orgán by mal po prijatí žiadosti urýchlene vykonať prvotnú kontrolu týchto prvkov:

                     a)

                     či žiadateľ poskytol základné informácie, ktoré si buď vyžaduje legislatíva, alebo sú potrebné na efektívne spracovanie žiadosti;

                     b)

                     či sú podklady v spise žiadosti postačujúce, štruktúrované a vzájomne prepojené s odkazmi, aby sa dal riadne vyhodnotiť ich súlad s požiadavkami na systém riadenia bezpečnosti a s relevantnými oznámenými vnútroštátnymi predpismi. Vnútroštátny bezpečnostný orgán vykoná prvotné preskúmanie skutočného faktického obsahu žiadosti, aby mohol vyvodiť prvotné závery o kvalite, dostatočnosti a primeranosti systému riadenia bezpečnosti;

                     c)

                     prípadne či žiadosť zahŕňa aktuálny stav vykonávania akčného plánu alebo plánov stanovených manažérom infraštruktúry na riešenie prípadného závažného nesúladu a akýchkoľvek iných problematických oblastí, ktoré sa zistili v rámci dohľadu od posledného posudzovania;

                     d)

                     prípadne či žiadosť zahŕňa aktuálny stav vykonávania akčného plánu alebo plánov stanovených manažérom infraštruktúry na riešenie zvyšných otázok od posledného posudzovania.

               3.2.   Po prvotnej kontrole uvedenej v bode 3.1 by mal vnútroštátny bezpečnostný orgán rozhodnúť, či existujú oblasti, v prípade ktorých sú v jednotlivých častiach potrebné ďalšie informácie. Ak sú potrebné ďalšie informácie vnútroštátny bezpečnostný orgán by si ich mal bezodkladne vyžiadať v rozsahu, v akom ich považuje za primerane potrebné na podloženie posudzovania.
         3.3.   Vnútroštátny bezpečnostný orgán by mal prečítať dostatočne veľkú vzorku žiadosti, aby overil, že je obsah zrozumiteľný. Ak zjavne nie je, vnútroštátny bezpečnostný orgán by mal rozhodnúť, či treba žiadosť vrátiť a požiadať o prepracovanie.
         3.4.   Pri posudzovaní spôsobilosti manažéra infraštruktúry, pokiaľ ide o prevádzkovanie vlakov, revíznych vozidiel na prehliadku infraštruktúry, traťových strojov alebo iných špeciálnych vozidiel vrátane prípadného využitia dodávateľov, by sa mal vnútroštátny bezpečnostný orgán odvolávať na príslušné požiadavky vymedzené v prílohe I k delegovanému nariadeniu (EÚ) 2018/762, najmä jeho body 1, 5.1, 5.2 a 5.5.
         4.   PODROBNÉ POSUDZOVANIE
         4.1.   Po skončení fázy prvotnej kontroly by mal vnútroštátny bezpečnostný orgán pristúpiť k podrobnému posudzovaniu spisu žiadosti (pozri obrázok 2 v dodatku), pričom využije požiadavky na systém riadenia bezpečnosti a relevantné oznámené vnútroštátne predpisy.
         4.2.   Pri podrobnom posudzovaní uvedenom v bode 4.1, v súlade s článkom 18 ods. 1 smernice (EÚ) 2016/798, by mal vnútroštátny bezpečnostný orgán uplatniť odborný úsudok, konať nestranne a primerane a odôvodniť závery, ku ktorým dospel.
         4.3.   Posudzovaním sa určí, či sú splnené požiadavky na systém riadenia bezpečnosti a relevantné oznámené vnútroštátne predpisy, alebo či sú potrebné ďalšie informácie. Vnútroštátny bezpečnostný orgán by sa pri posudzovaní mal zároveň zamerať na dôkazy o splnení požiadaviek na systém riadenia bezpečnosti a relevantných oznámených vnútroštátnych predpisov, ktoré pramenia z výstupov procesu systému riadenia bezpečnosti, pričom podľa potreby použijú vzorkovacie metódy, aby sa uistili, že žiadateľ pochopil požiadavky na príslušný typ prevádzky železničnej dopravy a dokáže im vyhovieť, aby sa zaistila bezpečná prevádzka danej železnice.
         4.4.   Každý problém typu 4 by sa mal vyriešiť k spokojnosti vnútroštátneho bezpečnostného orgánu, pričom sa spis žiadosti pred vydaním bezpečnostného povolenia podľa potreby aktualizuje.
         4.5.   Riešenie zvyšných otázok možno ponechať na fázu dohľadu alebo sa môžu so žiadateľom dohodnúť kroky na základe jeho návrhu aktualizácie spisu žiadosti, prípadne sa môžu uplatniť oba postupy. V takom prípade sa vec formálne uzavrie po vydaní bezpečnostného povolenia.
         4.6.   Vnútroštátny bezpečnostný orgán by mal posudzovať závažnosť každého zisteného problému transparentne.
         4.7.   Pri identifikácii problému uvedeného v bode 33 by sa vnútroštátny bezpečnostný orgán mal vyjadrovať konkrétne a pomôcť žiadateľovi pochopiť, do akej miery má byť jeho odpoveď podrobná. Na tento účel by mal vnútroštátny bezpečnostný orgán podniknúť tieto kroky:

                     a)

                     uviesť presný odkaz na relevantné požiadavky na systém riadenia bezpečnosti a oznámené vnútroštátne predpisy a pomôcť žiadateľovi pochopiť zistené problémy;

                     b)

                     identifikovať príslušnú časť súvisiacich predpisov a pravidiel;

                     c)

                     uviesť, prečo nie je splnená daná požiadavka na systém riadenia bezpečnosti alebo oznámený vnútroštátny predpis (a prípadne súvisiaca legislatíva);

                     d)

                     dohodnúť sa so žiadateľom na ďalších záväzkoch, dokumentácii a prípadných ďalších podkladových informáciách, ktoré má dodať – v závislosti od miery podrobnosti, ktorá sa vyžaduje v príslušnej požiadavke na systém riadenia bezpečnosti alebo oznámenom vnútroštátnom predpise;

                     e)

                     určiť a so žiadateľom dohodnúť lehotu na zabezpečenie súladu, ktorá je primeraná a zohľadňuje náročnosť poskytnutia požadovaných informácií.

               4.8.   Ak žiadateľ s poskytnutím informácií požadovaných na základe článku 12 ods. 3 smernice (EÚ) 2016/798 výrazne mešká, vnútroštátny bezpečnostný orgán by mal rozhodnúť o predĺžení tejto lehoty na žiadateľovu odpoveď, alebo žiadosť zamietnuť po tom, ako žiadateľa informuje.
         4.9.   Lehotu na rozhodnutie o vydaní bezpečnostného povolenia možno predĺžiť, kým sa neposkytnú požadované informácie, iba na základe rozhodnutia vnútroštátneho bezpečnostného orgánu a so súhlasom žiadateľa v niektorom z týchto prípadov:

                     a)

                     problémy typu 1, ktoré samy osebe alebo v spojení s inými bránia pokračovaniu posudzovania alebo časti posudzovania;

                     b)

                     problémy typu 4 alebo viacnásobné problémy typu 3, ktoré, keď sa skombinujú, môžu zvýšiť závažnosť problému na typ 4, čo bráni vydaniu bezpečnostného povolenia.

               4.10.   Aby bola žiadateľova písomná odpoveď dostatočná, mal by postačujúco rozptýliť vyjadrené obavy a preukázať, že navrhované riešenia budú vyhovovať relevantným kritériám alebo oznámeným vnútroštátnym predpisom.
         4.11.   Ak sa odpoveď považuje za nedostatočnú, malo by sa presne zdôvodniť, prečo, pričom sa uvedú ďalšie informácie alebo dôkazy, ktoré musí žiadateľ predložiť, aby dostatočná bola.
         4.12.   Ak sa vyskytnú obavy, že by sa žiadosť mohla zamietnuť, alebo že rozhodnutie si bude vyžadovať dlhší čas, než je lehota na posudzovanie, vnútroštátny bezpečnostný orgán môže zvážiť prípadné výnimočné opatrenia.
         4.13.   Ak sa dospeje k záveru, že žiadosť spĺňa všetky požiadavky, alebo že nie je pravdepodobný ďalší pokrok v uspokojivom zodpovedaní neuzavretých aspektov, vnútroštátny bezpečnostný orgán by mal dokončiť posudzovanie:

                     a)

                     uvedením, či sú splnené všetky kritériá alebo stále zostávajú určité neuzavreté aspekty;

                     b)

                     identifikovaním prípadných zvyšných otázok;

                     c)

                     identifikovaním prípadných obmedzení alebo podmienok využitia, ktoré sa majú zahrnúť do bezpečnostného povolenia;

                     d)

                     podľa potreby informovaním o opatreniach v nadväznosti na závažný nesúlad identifikovaný v rámci dohľadu, ako sa uvádza v článku 5 delegovaného nariadenia (EÚ) 2018/761;

                     e)

                     uistením sa, že proces posudzovania bezpečnosti sa uplatnil správne;

                     f)

                     prípravou výsledku posudzovania vrátane súhrnných záverov a podľa potreby stanoviska k vydaniu bezpečnostného povolenia.

               4.14.   Vnútroštátny bezpečnostný orgán by mal zaznamenať a písomne odôvodniť všetky zistenia a úsudky, aby sa uľahčilo zabezpečenie súladu i proces rozhodovania a aby bolo možné pomôcť pri prípadných odvolaniach proti rozhodnutiu vydať bezpečnostné povolenie alebo zamietnuť žiadosť.
         5.   ROZHODOVANIE
         5.1.   Na základe záverov z dokončeného posudzovania by sa malo prijať rozhodnutie, či vydať bezpečnostné povolenie alebo žiadosť zamietnuť. Ak sa má bezpečnostné povolenie vydať, môžu sa identifikovať prípadné zvyšné otázky. Bezpečnostné povolenie sa nevydá, ak sa identifikoval akýkoľvek problém typu 4, ktorý nebol vyriešený v rámci posudzovania.
         5.2.   Vnútroštátny bezpečnostný orgán môže rozhodnúť o obmedzení rozsahu platnosti bezpečnostného povolenia stanovením obmedzení alebo podmienok jeho využitia, ak sa takýmito obmedzeniami alebo podmienkami využitia vyrieši akýkoľvek problém typu 4, ktorý by bránil vydaniu bezpečnostného povolenia. Po tom, čo sa v spise žiadosti vyriešia všetky zvyšné otázky, bezpečnostné povolenie by sa z podnetu žiadateľa malo aktualizovať.
         5.3.   Žiadateľ by mal byť informovaný o rozhodnutí vnútroštátneho bezpečnostného orgánu vrátane výsledku posudzovania a bezpečnostné povolenie sa v náležitých prípadoch vydá.
         5.4.   Ak sa žiadosť zamietne, alebo ak bezpečnostné povolenie obsahuje obmedzenia alebo podmienky využitia iné, než tie, ktoré sa uviedli v žiadosti, vnútroštátny bezpečnostný orgán by mal informovať žiadateľa, zdôvodniť rozhodnutie a oznámiť žiadateľovi postup, ak chce požiadať o preskúmanie rozhodnutia alebo sa proti nemu odvolať.
         6.   ZÁVEREČNÉ POSÚDENIE
         6.1.   Vnútroštátny bezpečnostný orgán by mal vec administratívne uzavrieť, pričom sa uistí, že všetky dokumenty a záznamy sú skontrolované, zorganizované a archivované. Aby sa proces mohol priebežne zdokonaľovať, vnútroštátny bezpečnostný orgán by mal identifikovať historické informácie a nadobudnuté skúsenosti, ktoré sa uplatnia v budúcich posudzovaniach.
         7.   OSOBITNÉ USTANOVENIA V PRÍPADE OBNOVENIA PLATNOSTI BEZPEČNOSTNÉHO POVOLENIA
         7.1.   Bezpečnostné povolenie možno z podnetu žiadateľa pred uplynutím jeho platnosti obnoviť, aby sa zaistila kontinuita povolenia.
         7.2.   Pri žiadosti o obnovenie platnosti by mal vnútroštátny bezpečnostný orgán podrobne skontrolovať zmeny v dokladoch predložených s predošlou žiadosťou a zohľadniť výsledky minulého dohľadu v zmysle článku 5 delegovaného nariadenia (EÚ) 2018/761 s cieľom stanoviť priority alebo zacieliť relevantné požiadavky na systém riadenia bezpečnosti a oznámené vnútroštátne predpisy, na základe ktorých sa bude žiadosť o obnovenie platnosti posudzovať.
         7.3.   Vnútroštátny bezpečnostný orgán by mal pristupovať k opätovnému posudzovaniu primerane – v závislosti od rozsahu navrhovaných zmien.
         8.   OSOBITNÉ USTANOVENIA V PRÍPADE AKTUALIZÁCIE BEZPEČNOSTNÉHO POVOLENIA
         8.1.   Bezpečnostné povolenie sa aktualizuje vždy, keď sa navrhne podstatná zmena infraštruktúry, návestenia, dodávky energie v súvislosti s infraštruktúrou alebo zásad prevádzky a údržby takejto infraštruktúry, návestenia alebo dodávky energie v súlade s článkom 12 ods. 2 smernice (EÚ) 2016/798.
         8.2.   Ak má manažér infraštruktúry, ktorý je držiteľom bezpečnostného povolenia, v pláne akékoľvek zmeny podľa bodu 8.1, bezodkladne to oznámi vnútroštátnemu bezpečnostnému orgánu.
         8.3.   Po oznámení manažéra infraštruktúry podľa bodu 8.2 vnútroštátny bezpečnostný orgán:

                     a)

                     skontroluje, či je jasne opísaná zmena prípadného uplatnenia a či sú vyhodnotené potenciálne bezpečnostné riziká;

                     b)

                     prediskutuje s daným manažérom infraštruktúry potrebu aktualizovať bezpečnostné povolenie.

               8.4.   Vnútroštátny bezpečnostný orgán si môže od žiadateľa vyžiadať ďalšie informácie. Ak vnútroštátny bezpečnostný orgán súhlasí s tým, že navrhovaná zmena nie je podstatná, písomne žiadateľa informuje, že aktualizácia sa nevyžaduje, pričom v evidovanom spise uchová záznam o tomto rozhodnutí.
         8.5.   V prípade žiadosti o aktualizáciu by mal vnútroštátny bezpečnostný orgán podniknúť tieto kroky:

                     a)

                     podrobne skontrolovať zmeny dokladov predložených v predošlej žiadosti, na základe ktorej bolo vydané momentálne platné bezpečnostné povolenie;

                     b)

                     zohľadniť výsledky minulého dohľadu v zmysle článku 5 delegovaného nariadenia (EÚ) 2018/761, a najmä otázky spojené so schopnosťou žiadateľa účinne uplatniť a monitorovať proces riadenia zmien;

                     c)

                     stanoviť priority alebo zacieliť relevantné požiadavky na systém riadenia bezpečnosti a oznámené vnútroštátne predpisy, na základe ktorých sa bude žiadosť o aktualizáciu posudzovať.

               8.6.   Vnútroštátny bezpečnostný orgán by mal pristupovať k opätovnému posudzovaniu primerane – v závislosti od rozsahu navrhovaných zmien.
         8.7.   Ak sa vnútroštátnemu bezpečnostnému orgánu predloží žiadosť o aktualizáciu bezpečnostného povolenia, nemalo by to viesť k predĺženiu obdobia jeho platnosti.
         8.8.   Vnútroštátny bezpečnostný orgán by mal z podnetu žiadateľa rozhodnúť, či treba bezpečnostné povolenie aktualizovať, ak sa majú zmeniť podmienky, za ktorých bolo bezpečnostné povolenie vydané, avšak bez vplyvu na infraštruktúru, návestenie, dodávku energie v súvislosti s infraštruktúrou alebo na zásady prevádzky a údržby takejto infraštruktúry, návestenia alebo dodávky energie.

            Dodatok

               PROCES POSUDZOVANIA BEZPEČNOSTI

               Obrázok 1

               Proces posudzovania bezpečnosti

               PROCES PODROBNÉHO POSUDZOVANIA

               Obrázok 2

               Proces podrobného posudzovania

         PRÍLOHA III

            Obsah bezpečnostného povolenia

         1.   Identifikačné číslo bezpečnostného povolenia

         2.   Identifikácia manažéra infraštruktúry:

         2.1.   Označenie právnej formy podniku
         2.2.   Národné registračné číslo
         2.3.   IČ DPH
         3.   Identifikácia vnútroštátneho bezpečnostného orgánu

         3.1.   Organizácia
         3.2.   Členský štát
         4.   Informácie o povolení:

         4.1.   Nové povolenie
         4.2.   Obnovenie platnosti
         4.3.   Aktualizácia
         4.4.   Identifikačné číslo predchádzajúceho povolenia (iba pri obnovení platnosti alebo aktualizácii)
         4.5.   Dátum začiatku a konca platnosti
         4.6.   Podrobnosti o infraštruktúre(-ach)
         5.   Platné vnútroštátne právne predpisy

         6.   Obmedzenia a podmienky využitia

         7.   Doplňujúce informácie

         8.   Dátum vydania a splnomocnená osoba/pečiatka orgánu

            Dodatok
            Odporúča sa tento štandardný vzor bezpečnostného povolenia:

                           BEZPEČNOSTNÉ POVOLENIE

                        Bezpečnostné povolenie, ktorým sa potvrdzuje uznanie systému riadenia bezpečnosti v rámci Európskej únie v súlade so smernicou (EÚ) 2016/798 a platnými vnútroštátnymi predpismi

                           IDENTIFIKAČNÉ ČÍSLO:

                  1.   OPRÁVNENÝ MANAŽÉR INFRAŠTRUKTÚRY

                        Označenie právnej formy podniku:

                        Názov manažéra infraštruktúry:

                        Skratka:

                        Vnútroštátne registračné číslo:

                        IČ DPH:

                  2.   ORGÁN VYDÁVAJÚCI POVOLENIE

            Orgán:
            Členský štát:
            3.   INFORMÁCIE O POVOLENÍ

                        Žiadosť sa vzťahuje na

                                    —

                                    nové povolenie

                        ☐

                        Identifikačné číslo EÚ predchádzajúceho povolenia:

                        …

                                    —

                                    obnovenie platnosti povolenia

                        ☐

                                    —

                                    aktualizované povolenie

                        ☐

                        Platnosť od

                        do:

                        Podrobnosti o infraštruktúre(-ach):

                  4.   PLATNÉ VNÚTROŠTÁTNE PRÁVNE PREDPISY

            5.   OBMEDZENIA A PODMIENKY VYUŽITIA

            6.   DOPLŇUJÚCE INFORMÁCIE

                        Dátum vydania

                        Podpis

                        Interné referenčné číslo

                        Pečiatka orgánu


title: Odporúčanie Rady z 22. mája 2019 o komplexnom prístupe k výučbe a učeniu sa jazykov

text:
               5.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 189/15

      ODPORÚČANIE RADY
      z 22. mája 2019
      o komplexnom prístupe k výučbe a učeniu sa jazykov
      (2019/C 189/03)
      RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
      so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej články 165 a 166,
      so zreteľom na návrh Európskej komisie,
      keďže:

                  (1)

                  Európska komisia v oznámení s názvom Posilňovanie európskej identity vzdelávaním a kultúrou (1) predstavuje víziu európskeho vzdelávacieho priestoru, v ktorom kvalitnému a inkluzívnemu vzdelávaniu, odbornej príprave a výskumu nebránia hranice, kde sa študovať, učiť sa alebo pracovať v inom členskom štáte stalo normou, kde je oveľa bežnejšie hovoriť okrem materinského jazyka ďalšími dvoma jazykmi a kde ľudia silno pociťujú svoju európsku identitu a sú si vedomí spoločného európskeho kultúrneho a jazykového dedičstva a jeho rozmanitosti.

                  (2)

                  Hlavy štátov alebo predsedovia vlád počas neformálneho pracovného zasadnutia na göteborskom samite pre spravodlivé pracovné miesta a rast rokovali o úlohe vzdelávania a kultúry pre budúcnosť Európy. V záveroch Európskej rady zo 14. decembra 2017 (2) sa členské štáty, Rada a Komisia vyzvali, aby v súlade so svojimi právomocami napredovali v práci v tejto oblasti.

                  (3)

                  Európska rada v záveroch, ktoré prijala 15. a 16. marca 2002 v Barcelone, vyzvala, aby sa v oblasti vzdelávania prijali ďalšie kroky v záujme lepšieho ovládania základných zručností, a to najmä výučbou aspoň dvoch cudzích jazykov od útleho veku.

                  (4)

                  Gramotnosť a viacjazyčnosť sú v odporúčaní Rady o kľúčových kompetenciách pre celoživotné vzdelávanie vymedzené medzi ôsmimi kľúčovými kompetenciami (3).

                  (5)

                  Viacjazyčnosť (4) je ústredným prvkom vízie európskeho vzdelávacieho priestoru. Vzhľadom na intenzívnejšiu mobilitu za vzdelávaním, odbornou prípravou a prácou v rámci Únie, zvyšujúcu sa migráciu z tretích krajín do Únie a celkovú globálnu spoluprácu treba prehodnotiť výzvy, ktorým čelia systémy vzdelávania a odbornej prípravy v oblasti výučby a učenia sa jazykov, ako aj príležitosti, ktoré prináša jazyková rozmanitosť Európy.

                  (6)

                  Zvýšením miery učenia sa a výučby jazykov a ich zlepšením by sa mohol posilniť európsky rozmer vzdelávania a odbornej prípravy. Zároveň by sa mohol podporiť rozvoj európskej identity v celej jej rozmanitosti, ktorá je doplnkom miestnych, regionálnych a národných identít a tradícií, a zlepšiť chápanie Únie a jej členských štátov. Viacjazyčnosť pomáha lepšie pochopiť iné kultúry, a tým prispieva k rozvoju občianskej a demokratickej kompetencie.

                  (7)

                  Takmer polovica Európanov (5) uvádza, že nie sú schopní viesť rozhovor v inom než svojom prvom jazyku (6). Nedostatočná viacjazyčnosť je zdrojom ťažkostí, pretože je prekážkou pre zmysluplné výmeny medzi verejnými správami a jednotlivcami, najmä v pohraničných regiónoch (7).

                  (8)

                  Len štyria z desiatich študentov sekundárneho vzdelávania dosiahnu v prvom cudzom jazyku úroveň samostatného používateľa, ktorou sa označuje schopnosť viesť jednoduchý rozhovor. Len štvrtina študentov dosiahne túto úroveň v druhom cudzom jazyku (8). Komparatívna analýza jazykov vo vzdelávaní a odbornej príprave preukázala, že väčšina členských štátov má problémy so zabezpečením primeraných vzdelávacích výstupov v oblasti jazykov. Problémy existujú vo všetkých sektoroch vzdelávania, ale najzávažnejšie sú v oblasti odborného vzdelávania a prípravy, kde sa na učenie sa jazykov kladie menší dôraz.

                  (9)

                  Nedostatočná viacjazyčnosť je naďalej jednou z hlavných prekážok pri využívaní príležitostí, ktoré ponúkajú európske programy v oblasti vzdelávania, odbornej prípravy a mládeže. Dostatočná viacjazyčnosť ľuďom naopak umožní lepšie využívať možnosti, ktoré prináša vnútorný trh, ako napríklad voľný pohyb pracovníkov, a tiež prijímať lepšie podložené rozhodnutia o príležitostiach v iných krajinách EÚ.

                  (10)

                  Viacjazyčnosť poskytuje konkurenčné výhody pre podniky aj pre uchádzačov o zamestnanie, ak je súčasťou širšieho súboru potrebných zručností. Existuje pozitívny vzájomný vzťah medzi zručnosťami v oblasti cudzích jazykov a pravdepodobnosťou zamestnania sa. Výsledky posledného prieskumu o ďalšom odbornom vzdelávaní a príprave (CVTS 2016) však ukázali, že len 7,9 % spoločností (ktoré poskytujú svojim zamestnancom odbornú prípravu) vysiela svojich zamestnancov na jazykové kurzy (v rozpätí od 22,1 % na Slovensku po 0,5 % v Írsku).

                  (11)

                  Na udržanie súčasnej životnej úrovne, podporu vysokej miery zamestnanosti a podporu sociálnej súdržnosti s ohľadom na spoločnosť a svet práce v budúcnosti je potrebné, aby ľudia mali správne zručnosti a kompetencie. Nadobudnutím lepšej viacjazyčnosti by sa mohlo podporiť zvýšenie mobility a spolupráce v rámci Únie. Je to rozhodujúci faktor aj pre zabezpečenie úplnej integrácie detí, študentov a dospelých z radov prisťahovalcov.

                  (12)

                  Naša spoločnosť je čoraz mobilnejšia a digitálnejšia, a preto treba preskúmať nové spôsoby učenia sa. Predovšetkým digitálny rozvoj umožňuje učenie sa a používanie stále väčšieho počtu jazykov aj mimo školy a učebných plánov. Súčasné postupy hodnotenia tento vývoj neodrážajú v plnom rozsahu.

                  (13)

                  V Európskom pilieri sociálnych práv sa ako prvá zásada uvádza, že každý má právo na kvalitné a inkluzívne vzdelávanie, odbornú prípravu a celoživotné vzdelávanie, aby si udržal a získal zručnosti, ktoré mu umožnia plne sa zapojiť do života spoločnosti a úspešne zvládať zmeny postavenia na trhu práce. Viacjazyčnosť je vymedzená ako „schopnosť používať rozličné jazyky na primeranú a účinnú komunikáciu“ a je jednou z kľúčových kompetencií, ktoré by mohli podporiť zamestnateľnosť, osobné naplnenie, aktívne občianstvo, medzikultúrne porozumenie a sociálne začlenenie.

                  (14)

                  Viac ako polovica členských štátov v rámci svojich hraníc oficiálne uznáva na právne alebo administratívne účely regionálne alebo menšinové jazyky vrátane národného posunkového jazyka. Viaceré z týchto jazykov presahujú hranice štátu. Jazykový obraz Európy dopĺňajú jazyky prisťahovalcov alebo utečencov.

                  (15)

                  Školy sú si stále viac vedomé potreby zabezpečiť, aby všetky deti bez ohľadu na ich pôvod a prvý jazyk získali veľmi dobrú úroveň vyučovacieho jazyka, a to prípadne aj prostredníctvom osobitných podporných opatrení. Podporuje sa tým spravodlivosť a rovnosť príležitostí a zmenšuje sa riziko predčasného ukončenia školskej dochádzky.

                  (16)

                  Jazykové povedomie v školách by mohlo zahŕňať informovanosť o gramotnosti a viacjazyčnosti všetkých žiakov a ich pochopenie, a to vrátane znalosti jazykov, ktoré sa v škole nevyučujú. Školy môžu rozlišovať rôzne úrovne viacjazyčnosti potrebné v závislosti od kontextu a účelu a zodpovedajúce situácii, potrebám, schopnostiam a záujmom každého učiaceho sa.

                  (17)

                  Viac ako polovica vzdelávacích systémov Európskej únie označila za problém nedostatok učiteľov niektorých predmetov vrátane moderných cudzích jazykov a niekoľko členských štátov zaviedlo reformy alebo stimuly na odstránenie nedostatku učiteľov jazykov. Tieto reformy a stimuly by mohli zahŕňať štipendiá na prilákanie absolventov jazykových odborov s inými profesijnými skúsenosťami k vyučovaniu alebo zreformované programy vzdelávania učiteľov.

                  (18)

                  Iniciatívami na zlepšenie kľúčových kompetencií v školskom vzdelávaní, medzi ktoré patrí prepojenie skúseností z reálneho života s akademickým vzdelávaním, využívanie digitálnych technológií a podpora inovácie v školách, sa posilnilo zameranie na vzdelávacie výstupy. Podporuje sa nimi aj nadobudnutie viacjazyčnosti.

                  (19)

                  Integrované učenie obsahu a jazyka, t. j. vyučovanie predmetov v cudzom jazyku, a digitálne a online nástroje na učenie sa jazykov sa osvedčili ako efektívne pre rôzne kategórie študentov. Učiteľom jazykov v celej Európe by prospel kontinuálny profesijný rozvoj, vďaka ktorému by si mohli aktualizovať svoju digitálnu kompetenciu a zároveň sa naučiť, ako vo svojej učiteľskej praxi čo najlepšie využiť rôzne metodiky a nové technológie. Pomôcť by im pri tom mohol inventár otvorených vzdelávacích zdrojov, berúc tak do úvahy prácu Rady Európy.

                  (20)

                  Vymedzenie a rozvoj viacjazyčnosti sa v Európe podporuje rôznymi iniciatívami. Spoločný európsky referenčný rámec pre jazyky je transparentným, uceleným a komplexným referenčným nástrojom na posudzovanie a porovnávanie úrovní kompetencie a ako taký podporuje učenie sa a vyučovanie všetkých jazykov. Rozlišuje sa v ňom medzi úrovňami používateľ základného jazyka, samostatný používateľ a skúsený používateľ, pričom táto posledná úroveň umožňuje používateľovi pracovať a študovať v danom jazyku. Tento nástroj sa v roku 2018 doplnil o nové deskriptory pre mediáciu (sprostredkovanie), pre posunkové jazyky a iné oblasti a o súbory deskriptorov pre mladých učiacich sa s cieľom sprístupniť rámec širšej verejnosti.

                  (21)

                  Europass – jazykový pas je štandardizovaný vzor na sebahodnotenie jazykových zručností, v ktorom sa využíva spoločný európsky referenčný rámec pre jazyky. Pomáha občanom opísať svoje jazykové zručnosti počas obdobia mobility, a to buď na vzdelávacie účely, alebo na účely zamestnania alebo odbornej prípravy, a zároveň pomáha zamestnávateľom pochopiť jazykové zručnosti pracovnej sily.

                  (22)

                  Európska jazyková značka (9) sa udeľuje za excelentnosť a inováciu pri výučbe jazykov vo všetkých zúčastnených krajinách. Dodáva školám a iným inštitúciám stimul využívať nové metodiky a stratégie so zameraním na miestne, regionálne, národné alebo európske priority. Prispieva k zvyšovaniu informovanosti o európskej spolupráci v oblasti jazykovej výučby a učenia sa a k posilneniu viacjazyčnej dynamiky vo všetkých sektoroch vzdelávania.

                  (23)

                  Všetky členské štáty uznávajú potrebu podporovať viacjazyčnosť a rozvíjať túto kompetenciu v Únii. Európska komisia s cieľom poskytnúť presnejší obraz o viacjazyčnosti v Únii vypracuje návrh nového súboru európskych referenčných hodnôt pre vzdelávanie a odbornú prípravu spolu s možnosťami zberu údajov, do ktorého môže patriť aj európska referenčná hodnota pre jazykové kompetencie. Rada bude rokovať a rozhodovať o týchto referenčných hodnotách v rámci procesu vypracovania nového strategického rámca pre vzdelávanie a odbornú prípravu na obdobie po roku 2020.

                  (24)

                  Hoci uznávame, že viacjazyčnosť sa nadobúda počas celého života a príležitosti na jej nadobudnutie by mali byť dostupné vo všetkých fázach života, toto odporúčanie sa zameriava najmä na primárne a sekundárne vzdelávanie a odbornú prípravu a ak je to možné, aj na vzdelávanie a starostlivosť v ranom detstve a na počiatočné odborné vzdelávanie a prípravu.

                  (25)

                  Týmto odporúčaním sa plne rešpektujú zásady subsidiarity a proporcionality,

            ODPORÚČA, ABY ČLENSKÉ ŠTÁTY:
      v súlade s vnútroštátnymi a európskymi právnymi predpismi, podľa dostupných zdrojov a vnútroštátnych okolností a v úzkej spolupráci so všetkými relevantnými zainteresovanými stranami:

                  (1)

                  preskúmali možnosti ako pomôcť všetkým mladým ľuďom nadobudnúť pred ukončením vyššieho sekundárneho vzdelávania a odbornej prípravy, ak je to možné, takú úroveň kompetencie aspoň v jednom európskom jazyku okrem vyučovacích jazykov, ktorá im umožní tento jazyk efektívne používať na spoločenské, učebné a profesionálne účely, a aby podporovali nadobudnutie takej úrovne v ďalšom (treťom) jazyku, ktorá im umožňuje komunikovať s určitým stupňom plynulosti (10);

                  (2)

                  s využitím príkladov politík uvedených v prílohe uplatňovali komplexné prístupy zamerané na zlepšenie výučby a učenia sa jazykov na národnej, regionálnej, miestnej alebo školskej úrovni, a to podľa vhodnosti a relevantnosti;

                  (3)

                  zabezpečili, aby boli zahrnuté všetky sektory primárneho a sekundárneho vzdelávania, a to s čo najskorším začatím, vrátane počiatočného odborného vzdelávania a prípravy;

                  (4)

                  v rámci týchto komplexných prístupov podporovali rozvoj jazykového povedomia v školách a inštitúciách odborného vzdelávania a prípravy:

                              a)

                              aktívnou podporou a uznávaním mobility učiacich sa a učiteľov aj s využitím príležitostí, ktoré poskytujú príslušné programy financovania Únie;

                              b)

                              posilnením kompetencie všetkých učiacich sa, ale najmä tých, ktorí pochádzajú z migrantského, utečeneckého alebo znevýhodneného prostredia, používať vyučovacie jazyky ako základ na dosiahnutie výsledkov v rámci ďalšieho učenia sa a vzdelávania v škole;

                              c)

                              pomáhaním učiacim sa rozširovať si kompetencie vo vyučovacích jazykoch tým, že budú podporovať učiteľov, aby sa venovali používaniu konkrétneho jazyka vo svojich príslušných predmetoch vrátane zvyšovania povedomia o rôznych jazykových registroch a špecifickej slovnej zásobe;

                              d)

                              podporou kontinuity jazykového vzdelávania medzi rôznymi stupňami škôl;

                              e)

                              ocenením jazykovej rozmanitosti učiacich sa a využívaním tejto rozmanitosti ako vzdelávacieho zdroja, a to aj zapojením rodičov, iných poskytovateľov starostlivosti a širšej miestnej komunity do jazykového vzdelávania;

                              f)

                              zvažovaním príležitostí na posúdenie a validáciu jazykových kompetencií, ktoré nie sú súčasťou učebných plánov, ale sú výsledkom informálneho učenia sa (napríklad v prípade učiacich sa z migrantského, utečeneckého alebo bilingválneho prostredia) alebo zapojenia sa do formálneho školského systému inej krajiny, kde učiaci sa predtým žil, napríklad rozšírením spektra jazykov, ktoré je možné doplniť do vysvedčenia o ukončení štúdia;

                              g)

                              väčším používaním spoločného európskeho referenčného rámca pre jazyky, najmä na podnietenie rozvoja jazykových učebných plánov, testovania a hodnotenia;

                              h)

                              zabezpečovaním podpory školám pri vymedzovaní ich vlastného prístupu k výučbe jazykov, rešpektujúc však vnútroštátne právne predpisy a pomáhajúc školám aktívne oceňovať a používať svoju jazykovú rozmanitosť;

                              i)

                              ponúkaním možností školám a strediskám odbornej prípravy posilniť svoju európsku perspektívu, napríklad pokračovaním v udeľovaní Európskej jazykovej značky, rozvojom školských značiek s osobitným európskym hľadiskom a organizovaním národných podujatí so zameraním na jazykovú rozmanitosť;

                  (5)

                  podporovali učiteľov, školiteľov, inšpektorov a vedúcich pracovníkov škôl v rozvoji jazykového povedomia:

                              a)

                              vo vhodných prípadoch investovaním do počiatočného a ďalšieho vzdelávania učiteľov jazykov s cieľom zvýšiť ich kompetencie a pritiahnuť a udržať si zamestnancov, aby bolo možné zachovať širokú ponuku jazykov v rámci primárneho a sekundárneho vzdelávania a odbornej prípravy;

                              b)

                              zlepšením dobrovoľnej spolupráce medzi inštitúciami zodpovednými za počiatočné a ďalšie vzdelávanie učiteľov jazykov;

                              c)

                              začlenením prípravy na jazykovú rozmanitosť v triede do počiatočného vzdelávania a kontinuálneho profesijného rozvoja učiteľov a vedúcich pracovníkov škôl;

                              d)

                              propagovaním období štúdia v zahraničí pre študentov, ktorí študujú v pedagogickom odbore, a podporovaním mobility všetkých učiteľov, školiteľov, inšpektorov a vedúcich pracovníkov škôl;

                              e)

                              propagovaním začlenenia a uznávania vzdelávacej mobility do vzdelávania učiteľov jazykov, aby každý učiteľ jazyka, ktorý je čerstvým absolventom, strávil v zahraničí pokiaľ možno jeden semester, či už učením sa alebo vyučovaním, najmä prostredníctvom programu Erasmus +;

                              f)

                              propagovaním využívania programu eTwinning (11) a iných foriem virtuálnej spolupráce, ako aj osobného vytvárania sietí na obohatenie vzdelávacích skúseností v školách a rozvoj viacjazyčnosti učiteľov a žiakov;

                              g)

                              propagovaním kolaboratívnej výučby medzi učiteľmi jazykov a učiteľmi iných predmetov;

                  (6)

                  podnecovali výskum a využívanie inovačných, inkluzívnych a viacjazyčných pedagogických postupov vrátane napríklad využívania digitálnych nástrojov, vzájomnej zrozumiteľnosti príbuzných jazykov a spôsobov výučby predmetov v cudzom jazyku (integrované učenie obsahu a jazyka) a inovácie počiatočného vzdelávania učiteľov;

                  (7)

                  zabezpečili monitorovanie jazykových kompetencií získaných na rôznych stupňoch vzdelávania a odbornej prípravy, čím sa doplnia už existujúce informácie o poskytovaní jazykového vzdelávania;

                  (8)

                  prostredníctvom existujúcich rámcov a nástrojov podávali správy o skúsenostiach a pokroku pri podporovaní jazykového vzdelávania.

            TÝMTO VÍTA ZÁMER KOMISIE:

                  (9)

                  podporiť nadviazanie na toto odporúčanie tým, že uľahčí vzájomné učenie sa medzi členskými štátmi a v spolupráci s nimi vypracuje viacjazyčné nástroje a zdroje, ako sú napríklad:

                              a)

                              usmernenia na prepojenie jazykovej výučby a hodnotenia so spoločným európskym referenčným rámcom pre jazyky (12);

                              b)

                              usmerňujúci materiál založený na dôkazoch pre nové formy učenia sa a podporné prístupy, a to aj pre jazyky, ktoré nie sú súčasťou učebných plánov;

                              c)

                              digitálne nástroje pre učenie sa jazykov a profesijný rozvoj pedagogických pracovníkov v tejto oblasti, ako napríklad hromadné otvorené online kurzy, nástroje na sebahodnotenie (13), siete vrátane eTwinningu a Teacher Academy na portáli School Education Gateway;

                              d)

                              metodiky a nástroje na podporu monitorovania viacjazyčnosti v Únii;

                  (10)

                  posilňovať mobilitu žiakov, študentov v rámci odborného vzdelávania a prípravy a učiteľov, školiteľov, inšpektorov a vedúcich pracovníkov škôl v rámci programu Erasmus+ a vo všeobecnosti podporovať využívanie finančných prostriedkov Únie, ako napríklad Erasmus+, Horizont 2020, Fond pre azyl, migráciu a integráciu alebo európske štrukturálne a investičné fondy, pokiaľ je to vhodné, na vykonávanie tohto odporúčania a jeho prílohy, a to bez toho, aby boli dotknuté rokovania o budúcom viacročnom finančnom rámci;

                  (11)

                  posilňovať spoluprácu s Radou Európy a Európskym centrom pre moderné jazyky v oblasti učenia sa jazykov s cieľom zlepšiť inovačné metódy výučby a učenia sa jazykov a zvýšiť povedomie o kľúčovej úlohe učenia sa jazykov v modernej spoločnosti;

                  (12)

                  podať správu o nadviazaní na vykonávanie tohto odporúčania, a to predovšetkým cez existujúce rámce a nástroje.

         V Bruseli 22. mája 2019

               Za Radu

               predseda

            C. B. MATEI

         (1)  COM(2017) 673 final.

         (2)  EUCO 19/1/17 REV 1.

         (3)  Ú. v. EÚ C 189, 4.6.2018, s. 1.

         (4)  Rada Európy na vyjadrenie kompetencie jednotlivcov ovládať viaceré jazyky používa v angličtine termín „plurilingualism“, avšak v úradných dokumentoch Európskej únie sa na opis kompetencií jednotlivcov a aj na opis spoločenských situácií používa v angličtine termín „multilingualism“. Dôvodom je čiastočne to, že v iných jazykoch ako angličtina a francúzština je ťažké rozlíšiť medzi pojmami „plurilingual“ a „multilingual“.

         (5)  Európania a ich jazyky – osobitná súhrnná správa Eurobarometra z roku 2012.

         (6)  Prvý jazyk: jazyk (jazyky) osvojený a používaný v útlom detstve (približne pred druhým alebo tretím rokom života), v ktorom človek po prvýkrát nadobudol jazykovú schopnosť. Tento termín sa uprednostňuje pred termínom materinský jazyk, ktorý často nie je primeraný, pretože prvý jazyk nie je nevyhnutne len jazyk matky.

         (7)  Oznámenie Komisie o podpore rastu a súdržnosti v pohraničných regiónoch EÚ, COM(2017) 534.

         (8)  Európska komisia (2012) – Prvý európsky prieskum jazykových kompetencií, zhrnutie.

         (9)  Európska jazyková značka sa udeľuje na národnej úrovni a podporuje sa prostredníctvom programu Erasmus+.

         (10)  Súčasťou jazykového repertoáru učiaceho sa môže byť aj osvojenie si klasických jazykov, ako je starogréčtina a latinčina.

         (11)  eTwinning je komunita učiteľov od predškolských zariadení po vyššie stredné školy združená na bezpečnej internetovej platforme.

         (12)  Na základe skúseností a odborných znalostí, ktoré Rada Európy získala pri vytváraní a aktualizovaní rámca, ako aj skúseností a odborných znalostí Európskeho centra pre moderné jazyky a Európskej komisie získaných pri aplikovaní tejto práce na vzdelávanie učiteľov prostredníctvom spoločne financovaných projektov.

         (13)  Europass ponúka v súčasnosti nástroj na sebahodnotenie jazykových kompetencií, ktorého fungovanie a účinnosť sa preskúma pri vykonávaní rozhodnutia o Europasse.

         PRÍLOHA
         Jazykové povedomie v školách – vývoj komplexných prístupov k učeniu sa jazykov
         Komplexnými prístupmi k jazykom by sa mohlo podporiť vykonávanie odporúčania o učení sa jazykov. V tejto prílohe sa uvádza niekoľko pedagogických zásad a osvedčených postupov, ktorých spoločným cieľom je zvýšiť všeobecné jazykové povedomie v školách a konečným cieľom je zlepšenie výsledkov učenia sa jazykov.
         Výučba jazykov je dôležitým prvkom vo všetkých vyučovacích predmetoch vzhľadom na rozličné spôsoby, akými sa jazyk používa v triede, a životne dôležitú úlohu, ktorú jazyk zohráva v učení sa a porozumení obsahu vyučovacieho predmetu. Dobré osvojenie si vyučovacieho jazyka je neoddeliteľne spojené s rozvojom znalostí z daného predmetu a jeho porozumením.
         Jazykové povedomie v školách a inštitúciách odborného vzdelávania a prípravy by mohlo podporiť porozumenie toho, že učenie sa jazyka je dynamický proces a kontinuum – osvojovanie si prvého jazyka a jeho rozličných registrov a štýlov pokračuje učením sa ďalších jazykov na rozličných úrovniach znalostí a je s ním úzko prepojené, pričom to zodpovedá okolnostiam každého učiaceho sa, jeho potrebám a záujmom.
         Jazykové povedomie v školách a inštitúciách odborného vzdelávania a prípravy by mohlo podporiť aj úvahy o jazykovom rozmere na všetkých stupňoch organizácie školy, výučby a praxe: pri rozvoji gramotnosti, učení sa cudzieho jazyka, výučbe predmetov, na uznanie iných jazykov, ktoré používajú žiaci, ktoré sa používajú pri komunikácii s rodičmi a v širšom prostredí školy atď.
         Úzka spolupráca s rozličnými členmi školskej komunity, ideálne v rámci koncepcie školy ako učiacej sa organizácie alebo v rámci celoškolského prístupu, môže podporiť takéto chápanie jazykového povedomia.
         S cieľom podporovať jazykové povedomie v školách a inštitúciách odborného vzdelávania a prípravy sa identifikovali tieto príklady osvedčeného postupu:
         1.   Viacjazyčnosť v školách a inštitúciách odborného vzdelávania a prípravy

                     —

                     Pozitívny postoj k jazykovej rozmanitosti môže pomôcť vytvárať jazykovo priaznivé prostredie, v ktorom sa učenie a používanie viacerých jazykov vníma ako bohatstvo a nový zdroj. Uvedomovanie si dôležitosti učenia sa jazykov a vzdelávacích, kognitívnych, sociálnych, interkultúrnych, profesijných a ekonomických prínosov širšieho používania jazykov je možné zvýšiť a podporiť.

                     —

                     Rozvoj jazykovej kompetencie a jazykového povedomia sa môže prierezovo začleniť do učebných plánov. Integrácia jazykov a iných predmetov môže umožniť autentickejšie učenie sa orientované na situácie reálneho života.

                     —

                     Motivácia učiacich sa k štúdiu jazykov sa môže podporiť prepojením vzdelávacieho obsahu s ich vlastným životom a záujmami, a to zohľadňujúc informálne učenie sa a podporujúc synergie s mimoškolskými aktivitami. Prepojenie medzi jazykovou praxou v každodennom živote a v školách alebo inštitúciách odborného vzdelávania a prípravy sa môže posilniť uznaním predchádzajúcich znalostí jazykov a ponúknutím možnosti uviesť na vysvedčeniach o ukončení štúdia aj viacjazyčnosť nadobudnutú informálnym učením sa (napríklad v prípade učiacich sa z migrantského, utečeneckého alebo bilingválneho prostredia) alebo zapojením sa do formálneho školského systému inej krajiny, kde učiaci sa predtým žil.

                     —

                     V škole je možné oceniť a podporiť celý jazykový repertoár učiaceho sa a možno ho využiť aj ako pedagogický zdroj pre ďalšie učenie sa všetkých učiacich sa. Žiaci si navzájom môžu pomáhať pri učení sa, vysvetliť svoj jazyk (jazyky) ostatným a porovnávať jazyky.

                     —

                     Školy by mohli ponúkať širšie spektrum jazykov okrem hlavných svetových komunikačných jazykov. Osvojenie si tohto prístupu môže byť rôzne v závislosti od toho, či má krajina dva alebo viaceré štátne jazyky alebo prejavila záujem podporovať učenie sa jazyka susednej krajiny.

                     —

                     Vytvárať partnerstvá medzi zariadeniami vzdelávania a starostlivosti v ranom detstve a školami v pohraničných regiónoch, ktoré deti podporia k učeniu sa jazyka ich susedov už od útleho veku a zníži jazykové bariéry v cezhraničných regiónoch.

                     —

                     Ďalej podporovať školy a inštitúcie odborného vzdelávania a prípravy, aby využívali Európsky deň jazykov a Európsku jazykovú značku na propagáciu učenia sa jazykov a jazykovej rozmanitosti. Propagovať školské značky s osobitným európskym rozmerom s cieľom podporiť európsku perspektívu škôl a stredísk odbornej prípravy.

               2.   Účinná a inovačná výučba v záujme lepšieho učenia sa jazykov

                     —

                     V plnom rozsahu by sa mohol využiť potenciál digitálnych nástrojov na zlepšenie učenia sa a výučby jazykov a súvisiaceho hodnotenia. Technológie môžu v mimoriadne veľkej miere podporiť rozšírenie ponuky jazykov, poskytnúť príležitosti na kontakt s jazykom a môžu byť veľmi užitočné na podporu tých jazykov, ktoré sa neučia v školách. Rozvoj kritického myslenia a mediálnej gramotnosti a primerané a bezpečné využívanie technológií môže byť v tomto kontexte podstatným prvkom učenia sa.

                     —

                     Virtuálna spolupráca medzi školami prostredníctvom eTwinningu a iných foriem virtuálnej spolupráce môže mladým ľuďom umožniť zlepšiť učenie sa jazykov, pracovať s partnermi z iných krajín a pripravovať sa na mobilitu v rámci štúdia, odbornej prípravy alebo dobrovoľníctva v zahraničí.

                     —

                     Mobilita žiakov vrátane mobility cez Erasmus+ by sa mohla stať riadnou súčasťou vzdelávacieho procesu. Tá by sa mala rozšíriť aj na virtuálnu mobilitu a širšiu mobilitu pedagogických pracovníkov.

                     —

                     Učitelia, školitelia a učiaci sa môžu na monitorovanie a hodnotenie jazykového rozvoja využívať kombináciu diagnostického, formatívneho a sumatívneho hodnotenia; na zaznamenávanie pokroku sa využívajú individuálne jazykové portfóliá, napríklad Európske jazykové portfólio alebo Europass – jazykový pas.

               3.   Podpora učiteľov a školiteľov

                     —

                     Učitelia moderných jazykov by sa mali povzbudzovať k tomu, aby sa zúčastňovali výmenných programov s krajinami, v ktorých sa hovorí ich cieľovým jazykom, v rámci ich počiatočného vzdelávania/alebo ďalšieho profesijného rozvoja. Každý čerstvý absolvent odboru učiteľstva jazykov by mal mať za sebou pokiaľ možno jeden semester štúdia alebo učiteľskej praxe v zahraničí.

                     —

                     Učitelia a školitelia iných predmetov, ako sú moderné jazyky, by mohli nadobúdať jazykové povedomie a vedomosti o didaktike jazyka, ako aj stratégie na podporu učiacich sa.

                     —

                     Do výučby jazykov by mohli byť zapojení aj jazykoví asistenti využitím príležitosti, ktoré poskytujú výmenné programy medzi členskými štátmi.

                     —

                     Učiteľom možno sprístupniť príležitosti na kontinuálny profesijný rozvoj (prostredníctvom sietí, praktizujúcich komunít, hromadných jazykových online kurzov, odborných stredísk, kooperatívneho elektronického učenia sa, spoločného akčného výskumu atď.), aby mohli držať krok s najnovšími pedagogickými inováciami a zvyšovať úroveň svojich zručností.

               4.   Partnerstvá a prepojenia na širšie prostredie školy s cieľom podporiť učenie sa jazykov

                     —

                     Školy a inštitúcie odborného vzdelávania a prípravy by mohli spolupracovať s rodičmi pri hľadaní možností ako podporiť jazykové učenie ich detí, hlavne ak deti vyrastajú vo viacjazyčnom prostredí alebo doma používajú iný jazyk, ako je vyučovací jazyk.

                     —

                     Školy a inštitúcie odborného vzdelávania a prípravy môžu vstupovať do partnerstiev s jazykovými centrami/jazykovými laboratóriami, verejnými knižnicami, kultúrnymi centrami alebo inými kultúrnymi združeniami, univerzitami a výskumnými strediskami s cieľom vytvárať aktivizujúce študijné prostredie, obohacovať škálu osvojovaných jazykov a zlepšiť a inovovať vyučovaciu prax.

                     —

                     Školy, inštitúcie odborného vzdelávania a prípravy a obce môžu združovať zdroje s cieľom vytvárať jazykové centrá so širšou ponukou jazykov, aby sa zachovávali menej používané jazyky a/alebo jazyky, ktoré sa neučia v škole.

                     —

                     Spolupráca so zamestnávateľmi v regióne alebo za jeho hranicami môže pomôcť zvýšiť porozumenie dôležitosti viacjazyčnosti v pracovnom živote a môže pomôcť zabezpečiť, aby nadobudnutá viacjazyčnosť efektívne podporovala zamestnateľnosť.

                     —

                     Mohli by sa podporovať cezhraničné partnerstvá medzi vzdelávacími inštitúciami a inštitúciami odbornej prípravy v pohraničných regiónoch. Mohla by sa uľahčovať mobilita študentov, učiteľov, školiteľov a administratívnych zamestnancov, ako aj doktorandov a výskumných pracovníkov ponukou informácií a kurzov v jazykoch, ktorými sa hovorí v susednej krajine. Podpora viacjazyčnosti v rámci takýchto cezhraničných partnerstiev môže absolventov pripraviť na vstup na trh práce na obidvoch stranách hranice.

                     —

                     Podporovať spoluprácu medzi inštitúciami vzdelávania učiteľov.


title: Odporúčanie Európskej centrálnej banky zo 7. decembra 2018 o Registri údajov o inštitúciách a pridružených osobách (ECB/2018/36)

text:
               17.1.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 21/1

      ODPORÚČANIE EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKY
      zo 7. decembra 2018
      o Registri údajov o inštitúciách a pridružených osobách
      (ECB/2018/36)
      (2019/C 21/01)
      RADA GUVERNÉROV EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKY,
      so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 127 ods. 2 a 5 a článok 132 ods. 1 tretiu zarážku,
      so zreteľom na Štatút Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky, a najmä na jeho článok 51,
      keďže:

                  (1)

                  Register údajov o inštitúciách a pridružených osobách (RIAD) je zdieľaným súborom referenčných údajov o právnych a iných štatistických inštitucionálnych jednotkách, ktorých zber podporuje prevádzkové postupy v rámci Eurosystému a plnenie úloh Európskeho systému centrálnych bank (ESCB) a Jednotného mechanizmu dohľadu. Informácie zaznamenané v RIAD poskytujú členovia Eurosystému, ako aj národné centrálne banky členských štátov, ktorých menou nie je euro, ak sa tieto národné centrálne banky dobrovoľne podieľajú na prevádzke RIAD.

                  (2)

                  Národné centrálne banky členských štátov, ktorých menou nie je euro a ktoré sa podieľajú na prevádzke RIAD, by mali spolupracovať navzájom, s národnými centrálnymi bankami Eurosystému a s Európskou centrálnou bankou pri poskytovaní, aktualizácii a overovaní referenčných údajov o subjektoch zaznamenaných v RIAD v súlade s usmernením Európskej centrálnej banky (EÚ) 2018/876 (ECB/2018/16) (1) a mali by mať vzájomný prístup k údajom o ich domácich subjektoch a tieto údaje spoločne využívať.

                  (3)

                  V záujme úzkej a efektívnej spolupráce pri riadení RIAD v rámci ESCB a v súlade s odôvodnením 9 usmernenia (EÚ) 2018/876 (ECB/2018/16) by malo byť na doplnenie uvedeného usmernenia prijaté odporúčanie.

                  (4)

                  Spoločné využívanie údajov z RIAD podlieha režimu dôvernosti ESCB alebo, v prípade iných než štatistických údajov z RIAD, iným formám ochrany dôvernosti, a na spoločné využívanie údajov medzi členskými štátmi, ktorých menou nie je euro, sa môžu vzťahovať ďalšie právne obmedzenia na národnej úrovni,

            PRIJALA TOTO ODPORÚČANIE:
      I.   Vymedzenie pojmu

      Na účely tohto odporúčania má pojem „subjekt“ rovnaký význam ako v článku 2 bode 1 usmernenia (EÚ) 2018/876 (ECB/2018/16).
      II.   Poskytovanie štatistických informácií

      Adresáti tohto odporúčania by mali uplatňovať ustanovenia uvedené v usmernení (EÚ) 2018/876 (ECB/2018/16) a určené národným centrálnym bankám, ktorých menou je euro.
      III.   Záverečné ustanovenie

      Toto odporúčanie je určené národným centrálnym bankám členských štátov, ktorých menou nie je euro.

         Vo Frankfurte nad Mohanom 7. decembra 2018

               Prezident ECB

            Mario DRAGHI

         (1)  Usmernenie Európskej centrálnej banky (EÚ) 2018/876 z 1. júna 2018 o Registri údajov o inštitúciách a pridružených osobách (ECB/2018/16) (Ú. v. EÚ L 154, 18.6.2018, s. 3).


title: Odporúčanie Rady z 9. júla 2019 o vymenovaní prezidentky Európskej centrálnej banky

text:
               12.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/1

      ODPORÚČANIE RADY
      z 9. júla 2019
      o vymenovaní prezidentky Európskej centrálnej banky
      (2019/C 235/01)
      RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
      so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 283 ods. 2 a článok 139 ods. 2,
      so zreteľom na Protokol č. 4 o Štatúte Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky, a najmä na jeho článok 11.2,
      TÝMTO ODPORÚČA EURÓPSKEJ RADE:
      vymenovať pani Christine LAGARDOVÚ za prezidentku Európskej centrálnej banky na funkčné obdobie ôsmich rokov s účinnosťou od 1. novembra 2019.

         V Bruseli 9. júla 2019

               Za Radu

               predseda

            M. LINTILÄ