title: Odporúčanie Komisie (EÚ) 2021/801 z 18. mája 2021 o daňovom zaobchádzaní so stratami počas krízy COVID-19

text:
               20.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 179/10

      ODPORÚČANIE KOMISIE (EÚ) 2021/801
      z 18. mája 2021
      o daňovom zaobchádzaní so stratami počas krízy COVID-19
      EURÓPSKA KOMISIA,
      so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 292,
      keďže:

                  (1)

                  Pandémia COVID-19 viedla k prijatiu bezprecedentných opatrení tak na vnútroštátnej úrovni, ako aj na úrovni Únie s cieľom podporiť hospodárstvo EÚ a uľahčiť jeho obnovu. Účelom väčšiny krátkodobých opatrení prijatých v reakcii na krízu je zaistiť, aby mali podniky dostatočný peňažný tok.

                  (2)

                  Opatrenia v oblasti verejného zdravia negatívne postihli najmä malé a stredné podniky (MSP) (1), keďže tie často dokážu absorbovať alebo financovať straty horšie ako väčšie spoločnosti. Zároveň je pravdepodobné, že v sektoroch podnikania, ktoré sa museli zatvoriť pre opatrenia v oblasti verejného zdravia, ako sú hotely, reštaurácie, kaviarne a bary, pôsobia viac malé a stredné podniky.

                  (3)

                  Mnohé jurisdikcie konali rýchlo s cieľom zmierniť okamžité daňové zaťaženie podnikov primeranými podpornými opatreniami, ktorých značná časť podliehala pravidlám Únie o štátnej pomoci, najmä novému dočasnému rámcu štátnej pomoci (2). Zatiaľ čo najbežnejším druhom daňového opatrenia na zvýšenie peňažného toku je odklad platby daní, zmeny predpisov týkajúcich sa započítania strát takisto predstavujú dôležitý nástroj daňovej politiky.

                  (4)

                  Členské štáty zvyčajne povoľujú tri hlavné spôsoby zaobchádzania so stratami na daňové účely. Straty zvyčajne možno a) použiť v bežnom účtovnom období, v ktorom vzniknú, tak, aby v uvedenom období nebola splatná žiadna daň. Nadmerné straty okrem toho možno: b) preniesť do budúcich období a započítať voči najbližším disponibilným budúcim ziskom s cieľom znížiť daňový záväzok; alebo, v niektorých členských štátoch c) preniesť do minulých období a započítať voči celkovým ziskom v predchádzajúcom daňovom roku alebo vo viacerých predchádzajúcich rokoch s cieľom dosiahnuť vrátenie predtým zaplatenej dane.

                  (5)

                  Ako politické opatrenie je prenos strát do budúcich období menej prínosný z hľadiska okamžitej pomoci podnikom v ťažkostiach, pretože daňovníci získajú výhodu likvidity až vtedy, keď budú znovu ziskoví a povinní platiť daň. Straty z predchádzajúcich rokov sa môžu použiť v bežnom účtovnom období, neuvoľnila by sa tým však žiadna likvidita, kým daňovník nevykazuje zisk. Prenos strát do minulých období má pre podniky postihnuté krízou oveľa väčšiu hodnotu, pretože vedie k vráteniu daní zaplatených v predchádzajúcich daňových rokoch a spoločnostiam poskytuje dodatočnú likviditu. Pre malé a stredné podniky by bol osobitne prínosný.

                  (6)

                  Prenos strát do minulých období je výhodný v tom, že ho využívajú len podniky, ktoré boli ziskové v rokoch pred pandémiou, čo znamená, že by sa týmto spôsobom v zásade podporovali zdravé podniky. V praxi len podniky, ktoré dosahovali zisk a platili dane v rokoch pred rokom 2020, si voči týmto daniam budú môcť započítať straty, ktoré utrpeli v rokoch 2020 a 2021. Zaistí sa tak, aby bolo opatrenie zamerané na podniky, ktorých problémy sú priamym dôsledkom pandémie, a verejné prostriedky sa nemíňali na pomoc súkromným podnikom, ktoré zlyhávajú z dôvodov nesúvisiacich s krízou.

                  (7)

                  Aby sa zaistilo cielené opatrenie, členské štáty, ktoré sa rozhodnú povoliť prenos do minulých období – do viac než jedného roka späť, by toto opatrenie mali obmedziť na podniky, ktoré v predchádzajúcich rokoch neboli stratové. Ak sa teda povolí prenos strát do minulých období – do dvoch alebo troch rokov späť, malo by sa to týkať podnikov, ktoré neboli stratové v rokoch 2019, 2018 alebo 2017.

                  (8)

                  Náklady na takéto opatrenia by boli predovšetkým otázkou načasovania: podniky dostanú peniaze teraz, keď to najviac potrebujú, a nebudú musieť čakať, kým budú môcť svoje straty započítať voči budúcemu daňovému záväzku. Členské štáty sa teraz zrieknu daňových príjmov, v budúcnosti však získajú daňové príjmy od podnikov, ktoré sa udržali nad vodou a znovu budú ziskové. Využitím prenosu strát do minulých období sa navyše obmedzia existujúce prenosy strát do budúcich období, čo zmierni dosah na daňové príjmy.

                  (9)

                  Niektoré členské štáty už zaviedli alebo oznámili, že zavedú opatrenia umožňujúce prenos strát dosiahnutých vo finančnom roku 2020, čo daňovníkom umožní preniesť svoje daňové straty za rok 2020 do minulých období a započítať ich voči zisku dosiahnutému za predchádzajúce finančné roky.

                  (10)

                  Členské štáty však zvyčajne uplatňujú rozdielne pravidlá, pokiaľ ide o zaobchádzanie so stratami, čo má často za následok nejednotné podmienky.

                  (11)

                  Toto odporúčanie členským štátom o domácom zaobchádzaní so stratami vychádza z osvedčených postupov a mohlo by pomôcť zabezpečiť rovnaké podmienky pre spoločnosti v celej Únii.

                  (12)

                  Toto odporúčanie by sa malo uplatňovať na finančné roky 2020 a 2021 s cieľom pomôcť podnikom počas krízy COVID-19.

                  (13)

                  Členské štáty by podnikom mali umožniť prenos strát do minulých období – aspoň do predchádzajúceho finančného roka, t. j. roka 2019. Aby však daňovníci mali možnosť započítať voči daniam, ktoré predtým zaplatili, celú sumu svojich strát, členské štáty môžu tento prenos do minulých období predĺžiť – prenos do predchádzajúcich troch rokov, t. j. až do roku 2017. Toto predĺžené obdobie na prenos do minulých období zasahujúce až tri predchádzajúce roky môže byť prínosné najmä pre podniky menšej veľkosti s nižšími ziskami.

                  (14)

                  Opatrenie by malo byť obmedzené, aby sa zabránilo nadmernému vplyvu na vnútroštátne rozpočty. Limit vo výške 3 milióny EUR na stratový finančný rok by najmä pre menšie spoločnosti predstavoval cennú podporu a zároveň by zaistil určitý prínos pre všetkých daňovníkov.

                  (15)

                  Komisia pripomína, že ak členské štáty zavádzajú opatrenia spĺňajúce podmienky na to, aby predstavovali štátnu pomoc, ktorá nie je oslobodená od notifikačnej povinnosti, takéto opatrenia musia notifikovať Komisii v súlade s postupmi, ktoré sa všeobecne uplatňujú na štátnu pomoc,

            PRIJALA TOTO ODPORÚČANIE:
      1.   PREDMET ÚPRAVY A ROZSAH PÔSOBNOSTI

      S cieľom pomôcť podnikom vzhľadom na hospodársku situáciu spôsobenú pandémiou ochorenia COVID-19 sa v tomto odporúčaní uvádza koordinovaný prístup k zaobchádzaniu so stratami podnikov, ktoré vznikli vo finančných rokoch 2020 a 2021.
      2.   DAŇOVÉ ZAOBCHÁDZANIE SO STRATAMI

      Vzhľadom na výnimočné hospodárske okolnosti v rokoch 2020 a 2021 v dôsledku pandémie COVID-19 by členské štáty mali podnikom umožniť prenos strát do minulých období – aspoň do predchádzajúceho finančného roka, t. j. aspoň do roka 2019.
      Členské štáty môžu toto obdobie predĺžiť, aby sa straty mohli preniesť do predchádzajúcich troch rokov a spoločnostiam sa tak umožnilo započítať si straty za finančné roky 2020 a 2021 voči ziskom, ktoré boli už zdanené vo finančných rokoch 2019, 2018 a 2017.
      Členské štáty by mali podnikom umožniť, aby o prenos do minulých období v prípade strát, ktoré podľa ich odhadov vzniknú vo finančnom roku 2021, mohli žiadať okamžite a nemuseli čakať do konca roka.
      3.   OBMEDZENIA

      S cieľom obmedziť vplyv na vnútroštátne rozpočty by členské štáty mali obmedziť výšku strát, ktoré sa majú preniesť do minulých období. Maximálna suma na prenos strát do minulých období by mala predstavovať 3 milióny EUR za stratový finančný rok.
      Ak členské štáty povolia prenos strát až do roku 2017, oprávnené podniky by mali v každom z finančných rokov 2019, 2018 a 2017 byť bez vzniku strát.
      4.   NÁSLEDNÉ OPATRENIA

      Od členských štátov sa vyžaduje, aby Komisiu informovali o opatreniach, ktoré sa prijali na základe tohto odporúčania, ako aj o každej zmene takýchto opatrení.
      Členské štáty sa vyzývajú, aby s Komisiou prediskutovali svoje plány umožnenia podnikom prenos strát do minulých období.
      5.   ADRESÁTI

      Toto odporúčanie je určené členským štátom.

         V Bruseli 18. mája 2021

               Za Komisiu

            Paolo GENTILONI

               člen Komisie

         (1)  Vymedzenie malých a stredných podnikov možno nájsť v odporúčaní Komisie 2003/361/ES zo 6. mája 2003 o vymedzení mikropodnikov, malých a stredných podnikov (Ú. v. EÚ L 124, 20.5.2003, s. 36).

         (2)  Oznámenie Komisie – Dočasný rámec pre opatrenia štátnej pomoci na podporu hospodárstva v súčasnej situácii spôsobenej nákazou COVID-19 (Ú. v. EÚ C 91 I, 20.3.2020, s. 1), zmenené oznámeniami Komisie C(2020) 2215 (Ú. v. EÚ C 112 I, 4.4.2020, s. 1), C(2020) 3156 (Ú. v. EÚ C 164, 13.5.2020, s. 3), C(2020) 4509 (Ú. v. EÚ C 218, 2.7.2020, s. 3), C(2020) 7127 (Ú. v. EÚ C 340, 13.10.2020, s. 1) a C(2021) 564 (Ú. v. EÚ C 34, 1.2.2021, s. 6).


title: Odporúčanie Rady (EÚ) 2021/816 z 20. mája 2021, ktorým sa mení odporúčanie (EÚ) 2020/912 o dočasnom obmedzení ciest do EÚ, ktoré nie sú nevyhnutné, a o možnom zrušení tohto obmedzenia

text:
               21.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 182/1

      ODPORÚČANIE RADY (EÚ) 2021/816
      z 20. mája 2021,
      ktorým sa mení odporúčanie (EÚ) 2020/912 o dočasnom obmedzení ciest do EÚ, ktoré nie sú nevyhnutné, a o možnom zrušení tohto obmedzenia
      RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
      so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 77 ods. 2 písm. b) a e) a článok 292 prvú a druhú vetu,
      keďže:

                  (1)

                  Rada 30. júna 2020 prijala odporúčanie (EÚ) 2020/912 o dočasnom obmedzení ciest do EÚ, ktoré nie sú nevyhnutné, a o možnom zrušení tohto obmedzenia (1).

                  (2)

                  Rada 2. februára 2021 zmenila odporúčanie (EÚ) 2020/912 o dočasnom obmedzení ciest do EÚ, ktoré nie sú nevyhnutné, a o možnom zrušení takéhoto obmedzenia (2) s cieľom aktualizovať kritériá, na základe ktorých sa posudzuje, či sú cesty z tretích krajín, ktoré nie sú nevyhnutné, bezpečné a či by sa mali povoliť.

                  (3)

                  Rovnakou zmenou sa zaviedli mechanizmy, ktoré majú zamedziť tomu, aby sa v regióne EÚ+ šírili varianty vírusu SARS-COV-2 vzbudzujúce obavy (variants of concern) (3).

                  (4)

                  Od tej doby boli v regióne EÚ+, ako aj v mnohých iných regiónoch a tretích krajinách spustené hromadné očkovacie kampane proti vírusu SARS-COV-2.

                  (5)

                  Komisia 17. marca 2021 navrhla dve nariadenia (4) o vytvorení „digitálnych zelených osvedčení“ s cieľom uľahčiť bezpečný voľný pohyb v rámci EÚ počas pandémie COVID19. V rámci EÚ bude digitálne zelené osvedčenie dôkazom toho, že daná osoba bola proti ochoreniu COVID-19 zaočkovaná, že má negatívny výsledok testu alebo že ochorenie COVID-19 prekonala. Členské štáty sú naďalej zodpovedné za prijímanie rozhodnutí o tom, ktoré obmedzenia na ochranu verejného zdravia možno pre cestujúcich zrušiť, takéto zrušenie by však mali pri cestujúcich, ktorí sú držiteľmi digitálneho zeleného osvedčenia, uplatňovať nediskriminačným spôsobom.

                  (6)

                  V čoraz väčšej miere sú k dispozícii vedecké odporúčania a empirické dôkazy o účinkoch očkovania, ktoré prinášajú jednoznačný záver, že očkovanie pomáha narúšať reťazce prenosu.

                  (7)

                  Tieto dôkazy naznačujú, že cestovné obmedzenia by sa mohli v niektorých prípadoch bezpečne zrušiť u osôb, ktoré vedia preukázať, že dostali poslednú odporúčanú dávku očkovacej látky proti ochoreniu COVID-19, ktorá je v EÚ povolená podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 (5), a že takéto zrušenie by mohlo byť odôvodnené, pokiaľ bola osoba zaočkovaná očkovacou látkou proti ochoreniu COVID-19, u ktorej bol ukončený proces WHO na jej zaradenie do zoznamu na núdzové použitie.

                  (8)

                  Deti, ktoré sú vzhľadom na svoj vek z očkovania proti ochoreniu COVID-19 vyňaté, by mali mať možnosť cestovať so svojimi zaočkovanými rodičmi za predpokladu, že mali negatívny výsledok PCR testu na ochorenie COVID-19, pričom tento test bol vykonaný nie skôr ako 72 hodín pre prekročením hranice regiónu EÚ+. V týchto prípadoch by mohli členské štáty vyžadovať ďalšie testovanie po príchode.

                  (9)

                  Doposiaľ je však k dispozícii len veľmi málo štúdií tom, či sa varianty vzbudzujúce obavy dokážu vyhnúť imunitnej reakcii vyvolanej jednotlivými očkovacími látkami proti ochoreniu COVID-19, resp. takéto štúdie vôbec neexistujú. Preto by sa mal v súlade s prístupom predbežnej opatrnosti vytvoriť mechanizmus „núdzovej brzdy“, aby mohli členské štáty koordinovaným spôsobom prijímať bezodkladné a časovo obmedzené opatrenia a rýchlo tak reagovať na to, že v danej tretej krajine vznikol variant, ktorý sa stal predmetom osobitného skúmania, a to najmä vtedy, ak ho Európske centrum pre prevenciu a kontrolu chorôb (ECDC) označilo za variant vyžadujúci si pozornosť (variant of interest). Táto núdzová brzda by mala umožniť prijímať primerané opatrenia, vrátane obmedzenia vstupu, s cieľom predchádzať zavlečeniu variantu do regiónu EÚ+ a jeho následnému šíreniu. Takéto opatrenia by mali byť predmetom rýchlej koordinácie v Rade, aby bolo možné uplatniť spoločný prístup.

                  (10)

                  Pri posudzovaní epidemiologickej situácie v tretej krajine by sa malo prihliadať na pokrok, ktorý bol dosiahnutý pri očkovaní populácie danej krajiny proti vírusu.

                  (11)

                  Po svojom prijatí poskytnú nariadenia o digitálnych zelených osvedčeniach prostredníctvom vykonávacieho aktu Komisie základ pre to, aby sa s potvrdeniami o očkovaní vydanými tretími krajinami zaobchádzalo rovnako ako s digitálnymi zelenými osvedčeniami, resp. pre to, aby sa takého osvedčenia vydávali osobám, ktoré boli zaočkované v tretích krajinách. V snahe zabezpečiť koordinovaný prístup členských štátov a uľahčiť cestujúcim z tretích krajín ďalšie cestovanie v regióne EÚ+ by sa mali prijať kroky, ktoré uľahčia uplatňovanie týchto ustanovení. Členské štáty by mohli zvážiť možnosť vytvoriť na tento účel portál, na ktorom by osoby s pobytom mimo regiónu EÚ+ mohli požiadať o to, aby bolo ich potvrdenie o očkovaní vydané v tretej krajine uznané za spoľahlivý dôkaz o očkovaní, a/alebo o vydanie digitálneho zeleného osvedčenia.

                  (12)

                  Ak členské štáty uznávajú dôkaz o očkovaní na účely zrušenia obmedzení, ktoré boli v súlade s právnymi predpismi Únie zavedené v snahe obmedziť šírenie ochorenia COVID-19, napr. požiadavku absolvovať karanténu/domácu izoláciu alebo podrobiť sa testu na infekciu SARS-CoV-2, tieto obmedzenia by mali v zásade zrušiť pre cestujúcich s pobytom v tretej krajine, ktorí najneskôr 14 dní pred vstupom do regiónu EÚ+ dostali poslednú odporúčanú dávku očkovacej látky proti ochoreniu COVID-19, ktorá je v EÚ povolená podľa nariadenia (ES) č. 726/2004. Členské štáty by sa tiež mohli rozhodnúť zrušiť obmedzenia pre cestujúcich zaočkovaných inou očkovacou látkou proti ochoreniu COVID-19, u ktorej bol ukončený proces WHO na jej zaradenie do zoznamu na núdzové použitie. Ani jeden z týchto dvoch postupov by sa však nemal uplatňovať v prípade, že členský štát použil núdzovú brzdu. Pokým nebudú nariadenia o digitálnom zelenom osvedčení prijaté a nezačnú sa uplatňovať a pokým Komisia neprijme vykonávací akt, ktorým sa umožní, aby sa s potvrdeniami o očkovaní vydanými tretími krajinami zaobchádzalo rovnako ako s digitálnymi zelenými osvedčeniami, členské štáty by mali mať možnosť uznávať potvrdenia tretích krajín, ktoré obsahujú aspoň minimálny súbor údajov, na základe vnútroštátnych právnych predpisov, a to s prihliadnutím na ich schopnosť overiť pravosť, platnosť a integritu potvrdenia, ako aj to, či obsahuje všetky príslušné údaje.

                  (13)

                  V súlade s článkami 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii a ZFEÚ, sa Dánsko nezúčastňuje na prijatí tohto odporúčania, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu. Vzhľadom na to, že toto odporúčanie je založené na schengenskom acquis, sa Dánsko v súlade s článkom 4 uvedeného protokolu rozhodne do šiestich mesiacov po rozhodnutí Rady o tomto odporúčaní, či ho bude transponovať.

                  (14)

                  Toto odporúčanie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis, na ktorom sa Írsko nezúčastňuje v súlade s rozhodnutím Rady 2002/192/ES (6); Írsko sa preto nezúčastňuje na jeho prijatí, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu.

                  (15)

                  Pokiaľ ide o Island a Nórsko, toto odporúčanie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis v zmysle Dohody uzavretej medzi Radou Európskej únie a Islandskou republikou a Nórskym kráľovstvom o pridružení Islandskej republiky a Nórskeho kráľovstva pri vykonávaní, uplatňovaní a rozvoji schengenského acquis, ktoré patria do oblasti uvedenej v článku 1 bode A rozhodnutia Rady 1999/437/ES (7).

                  (16)

                  Pokiaľ ide o Švajčiarsko, toto odporúčanie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis v zmysle Dohody medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o pridružení Švajčiarskej konfederácie k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis, ktoré patria do oblasti uvedenej v článku 1 bode A rozhodnutia 1999/437/ES (8) v spojení s článkom 3 rozhodnutia Rady 2008/146/ES (9).

                  (17)

                  Pokiaľ ide o Lichtenštajnsko, toto odporúčanie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis v zmysle Protokolu medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom, Švajčiarskou konfederáciou a Lichtenštajnským kniežatstvom o pristúpení Lichtenštajnského kniežatstva k Dohode medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o pridružení Švajčiarskej konfederácie k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis, ktoré patria do oblasti uvedenej v článku 1 bode A rozhodnutia 1999/437/ES (10) v spojení s článkom 3 rozhodnutia 2011/350/EÚ (11).

                  (18)

                  Právnym statusom tohto odporúčania, ako sa uvádza v odôvodneniach 13 až 17, nie je dotknutá potreba členských štátov, aby v záujme riadneho fungovania schengenského priestoru koordinovaným spôsobom rozhodli o zrušení obmedzenia ciest do EÚ, ktoré nie sú nevyhnutné,

            PRIJALA TOTO ODPORÚČANIE:
      Odporúčanie (EÚ) 2020/912 sa mení takto:

                  1.

                  V bode 2 piatej zarážke sa prvý odsek nahrádza takto:

                              „–

                              charakter vírusu prítomného v krajine, a najmä to, či boli zistené varianty vyžadujúce si pozornosť (variants of interest) alebo varianty vzbudzujúce obavy (variants of concern). Varianty vyžadujúce si pozornosť a varianty vzbudzujúce obavy ako také posudzuje Európske centrum pre prevenciu a kontrolu chorôb (ECDC) na základe kľúčových vlastností vírusu, ako je prenos, závažnosť a schopnosť vyhnúť sa imunitnej reakcii.“

                  2.

                  V bode 2 druhom odseku sa číslo „25“ nahrádza číslom „75“.
                  V bode 2 sa tretí odsek nahrádza takto:
                  „Údaje o „miere testovania“, „miere pozitivity testov“ a „variantoch vzbudzujúcich obavy“ a „variantoch vyžadujúcich si pozornosť“ by malo poskytovať Európske centrum pre prevenciu a kontrolu chorôb (ECDC) na základe informácií, ktoré sa mu sprístupnili. Uvedené údaje by sa mohli doplniť o informácie poskytnuté delegáciami EÚ, WHO a inými centrami pre kontrolu chorôb, pokiaľ sú dostupné, a to aj na základe kontrolného zoznamu priloženého k oznámeniu z 11. júna 2020.“
                  Do bodu 2 sa dopĺňa nový štvrtý odsek takto:
                  „Okrem informácií uvedených v bode 2 prvom odseku by ECDC malo uverejňovať a pravidelne aktualizovať mapu zobrazujúcu situáciu, pokiaľ ide o varianty vzbudzujúce obavy a varianty vyžadujúce si pozornosť v tretích krajinách.“

                  3.

                  Bod 6 sa mení takto:

                              a)

                              Za prvý odsek sa dopĺňa táto veta:
                              „Okrem toho by sa mali povoliť aj nevyhnutné cesty pre osobitné kategórie cestujúcich s nevyhnutnou funkciou alebo potrebou uvedené v prílohe II.“

                              b)

                              Pôvodný odsek 3 sa vypúšťa.

                  4.

                  Za bod 6 sa vkladá tento nový bod 6a:

                              „6a.

                              Bez toho, aby tým boli dotknuté písmená a) a b) bodu 6, ak členské štáty uznávajú dôkaz o očkovaní na účely zrušenia obmedzení, ktoré majú obmedziť šírenie ochorenia COVID-19, v zásade by mali zrušiť dočasné obmedzenie ciest do EÚ, ktoré nie sú nevyhnutné, pre cestujúcich z tretích krajín, ktorí najneskôr 14 dní pred vstupom do regiónu EÚ+ dostali poslednú odporúčanú dávku jednej z očkovacích látok proti ochoreniu COVID-19, ktoré sú v EÚ povolené podľa nariadenia (ES) č. 726/2004.
                              Členské štáty by tiež mohli zrušiť dočasné obmedzenie ciest do EÚ, ktoré nie sú nevyhnutné, pre cestujúcich, ktorí najneskôr 14 dní pred vstupom do regiónu EÚ+ dostali poslednú odporúčanú dávku jednej z očkovacích látok proti ochoreniu COVID-19, u ktorých bol ukončený proces WHO na ich zaradenie do zoznamu na núdzové použitie.
                              Na tieto účely by cestujúci, ktorí majú v úmysle podniknúť cestu do členského štátu, ktorá nie je nevyhnutná, mali mať platný dôkaz o očkovaní proti ochoreniu COVID-19. Členské štáty by mohli potvrdenia o očkovaní vydané tretími krajinami, ktoré obsahujú aspoň minimálny súbor údajov, ako sú identifikácia osoby, typ očkovacej látky a dátum podania očkovacej látky, uznávať v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi, pričom je potrebné prihliadnuť na ich schopnosť overiť pravosť, platnosť a integritu potvrdenia, ako aj to, či obsahuje všetky príslušné údaje.
                              Ak sa členské štáty rozhodnú zrušiť obmedzenia pre cestujúcich, ktorí majú platný dôkaz o očkovaní proti ochoreniu COVID-19, členské štáty by mali na individuálnom základe zohľadňovať aj reciprocitu udelenú regiónu EÚ+.“

                  5.

                  V bode 7 na začiatku prvej vety sa vkladajú slová „bez toho, aby tým bol dotknutý bod 6a“.
                  Za tretí odsek bodu 7 sa vkladajú tieto nové odseky, ktoré sa stávajú novým bodom 7a:
                  „Ak sa epidemiologická situácia v tretej krajine alebo regióne rýchlo zhorší, a najmä ak bol zistený variant vzbudzujúci obavy alebo variant vyžadujúci si pozornosť, členské štáty by výnimočne mali prijať v súvislosti so štátnymi príslušníkmi tretích krajín s pobytom v danej tretej krajine bezodkladné, dočasné obmedzenie všetkých ciest do EÚ. Toto obmedzenie ciest by sa nemalo uplatňovať na osoby uvedené v bode 6 písm. a) a b) a na cestujúcich uvedených v bode i) a bodoch iv) až ix) prílohy II. Títo cestujúci by však mali byť podrobení vhodnému a pravidelnému testovaniu, a to aj pred odchodom, ako sa stanovuje v bode 7, a absolvovať domácu izoláciu/karanténu, a to aj vtedy, ak najneskôr 14 dní pred vstupom do regiónu EÚ+ dostali poslednú odporúčanú dávku jednej z očkovacích látok proti ochoreniu COVID-19, ktoré sú v EÚ povolené podľa nariadenia (ES) č. 726/2004, resp. jednej z očkovacích látok proti ochoreniu COVID-19, u ktorých bol ukončený proces WHO na ich zaradenie do zoznamu na núdzové použitie.
                  Ak niektorý členský štát takéto obmedzenia uplatňuje, členské štáty zasadajúce v rámci štruktúr Rady by mali koordinovaným spôsobom a v úzkej spolupráci s Komisiou túto situáciu bezodkladne preskúmať. Takéto obmedzenia by sa mali aspoň raz za dva týždne preskúmať, pričom by sa malo prihliadať na vývoj epidemiologickej situácie.“
                  Štvrtý a piaty odsek bodu 7 sa vkladajú za bod 7a a stáva sa z nich prvý a druhý odsek nového bodu 7b.

         V Bruseli 20. mája 2021

               Za Radu

               predseda

            A. SANTOS SILVA

         (1)  Odporúčanie Rady (EÚ) 2020/912 z 30. júna 2020 o dočasnom obmedzení ciest do EÚ, ktoré nie sú nevyhnutné, a o možnom zrušení tohto obmedzenia (Ú. v. EÚ L 208 I, 1.7.2020, s. 1).

         (2)  Odporúčanie Rady (EÚ) 2021/132 z 2. februára 2021, ktorým sa mení odporúčanie Rady (EÚ) 2020/912 o dočasnom obmedzení ciest do EÚ, ktoré nie sú nevyhnutné, a o možnom zrušení tohto obmedzenia (Ú. v. EÚ L 41, 4.2.2021, s. 1).

         (3)  „Región EÚ+“ zahŕňa všetky členské štáty patriace do schengenského priestoru (vrátane Bulharska, Chorvátska, Cypru a Rumunska), ako aj štyri štáty pridružené k schengenskému priestoru. Zahŕňa aj Írsko, ak sa Írsko rozhodne na tom zúčastňovať.

         (4)  Návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o rámci pre vydávanie, overovanie a uznávanie interoperabilných potvrdení o očkovaní, vykonaní testu a prekonaní ochorenia s cieľom uľahčiť voľný pohyb počas pandémie ochorenia COVID-19 (digitálne zelené osvedčenie), COM(2021) 130 final, a návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o rámci pre vydávanie, overovanie a uznávanie interoperabilných potvrdení o očkovaní, vykonaní testu a prekonaní ochorenia občanom tretích krajín, ktorí sa oprávnene zdržiavajú na území členských štátov alebo v nich majú oprávnený pobyt, počas pandémie ochorenia COVID-19 (digitálne zelené osvedčenie), COM(2021) 140 final.

         (5)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 z 31. marca 2004, ktorým sa stanovujú postupy Únie pri povoľovaní liekov na humánne použitie a na veterinárne použitie a pri vykonávaní dozoru nad týmito liekmi a ktorým sa zriaďuje Európska agentúra pre lieky (Ú. v. EÚ L 136, 30.4.2004, s. 1).

         (6)  Rozhodnutie Rady 2002/192/ES z 28. februára 2002 o požiadavke Írska zúčastňovať sa na niektorých ustanoveniach schengenského acquis (Ú. v. ES L 64, 7.3.2002, s. 20).

         (7)  Ú. v. ES L 176, 10.7.1999, s. 36.

         (8)  Ú. v. EÚ L 53, 27.2.2008, s. 52.

         (9)  Rozhodnutie Rady 2008/146/ES z 28. januára 2008 o uzavretí v mene Európskeho spoločenstva Dohody medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o pridružení Švajčiarskej konfederácie k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis (Ú. v. EÚ L 53, 27.2.2008, s. 1).

         (10)  Ú. v. EÚ L 160, 18.6.2011, s. 21.

         (11)  Rozhodnutie Rady 2011/350/EÚ zo 7. marca 2011 o uzavretí v mene Európskej únie Protokolu medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom, Švajčiarskou konfederáciou a Lichtenštajnským kniežatstvom o pristúpení Lichtenštajnského kniežatstva k Dohode medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o pridružení Švajčiarskej konfederácie k implementácii, uplatňovaniu a rozvoju schengenského acquis, ktoré sa vzťahuje na zrušenie kontrol na vnútorných hraniciach a pohyb osôb (Ú. v. EÚ L 160, 18.6.2011, s. 19).


title: Odporúčanie Európskeho výboru pre systémové riziká z 30. apríla 2021, ktorým sa mení odporúčanie ESRB/2015/2 o posudzovaní cezhraničných účinkov opatrení makroprudenciálnej politiky a ich dobrovoľnej reciprocite (ECB/2021/3) 2021/C 222/01

text:
                  11.6.2021

                  SK

                  Úradný vestník Európskej únie

                  C 222/1

         ODPORÚČANIE EURÓPSKEHO VÝBORU PRE SYSTÉMOVÉ RIZIKÁ
         z 30. apríla 2021,
         ktorým sa mení odporúčanie ESRB/2015/2 o posudzovaní cezhraničných účinkov opatrení makroprudenciálnej politiky a ich dobrovoľnej reciprocite
         (ECB/2021/3)
         (2021/C 222/01)
         GENERÁLNA RADA EURÓPSKEHO VÝBORU PRE SYSTÉMOVÉ RIZIKÁ,
         so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
         so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1092/2010 z 24. novembra 2010 o makroprudenciálnom dohľade Európskej únie nad finančným systémom a o zriadení Európskeho výboru pre systémové riziká (1), a najmä na jeho článok 3 a články 16 až 18,
         so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 z 26. júna 2013 o prudenciálnych požiadavkách na úverové inštitúcie a investičné spoločnosti a o zmene nariadenia (EÚ) č. 648/2012 (2), a najmä na jeho článok 458 ods. 8,
         so zreteľom na smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2013/36/EÚ z 26. júna 2013 o prístupe k činnosti úverových inštitúcií a prudenciálnom dohľade nad úverovými inštitúciami a investičnými spoločnosťami, o zmene smernice 2002/87/ES a o zrušení smerníc 2006/48/ES a 2006/49/ES (3), a najmä na jej článok 134 ods. 5,
         so zreteľom na rozhodnutie Európskeho výboru pre systémové riziká ESRB/2011/1 z 20. januára 2011, ktorým sa prijíma rokovací poriadok Európskeho výboru pre systémové riziká (4), a najmä na jeho články 18 až 20,
         so zreteľom na Dohode o Európskom hospodárskom priestore (5), a najmä na jej prílohu IX,
         keďže:

                     (1)

                     S cieľom zabezpečiť, aby boli vnútroštátne opatrenia makroprudenciálnej politiky účinné a jednotné, je dôležité, aby popri povinnej reciprocite podľa právnych predpisov Únie existovala aj dobrovoľná reciprocita.

                     (2)

                     Účelom rámca pre dobrovoľnú reciprocitu opatrení makroprudenciálnej politiky ustanoveného v odporúčaní Európskeho výboru pre systémové riziká ESRB/2015/2 (6) je zabezpečiť, aby sa všetky opatrenia makroprudenciálnej politiky založené na expozícii, ktoré boli aktivované v jednom členskom štáte (7), recipročne uplatňovali v ostatných členských štátoch.

                     (3)

                     Rozhodnutím Spoločného výboru EHP č. 79/2019 z 29. marca 2019, ktorým sa mení príloha IX (Finančné služby) k Dohode o EHP [2019/2133] (8), sa smernica 2013/36/EÚ a nariadenie (EÚ) č. 575/2013 začlenili do Dohody o Európskom hospodárskom priestore (Dohoda o EHP) s účinnosťou od 1. januára 2020. Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/878 (9) a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2020/873 (10), ktorými sa zavádzajú významné zmeny smernice 2013/36/EÚ a nariadenia (EÚ) č. 575/2013, ešte neboli začlenené do Dohody o EHP.

                     (4)

                     Finansdepartementet (nórske ministerstvo financií) koná ako určený orgán na účely článku 133 ods. 1 smernice 2013/36/EÚ a článku 458 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, ako sa uvedená smernica a uvedené nariadenie na Nórsko a v Nórsku uplatňovali k 1. januáru 2020 podľa podmienok Dohody o EHP (uvedená smernica ďalej len „smernica o kapitálových požiadavkách uplatniteľná na Nórsko a v Nórsku k 1. januáru 2020“ a uvedené nariadenie ďalej len „nariadenie o kapitálových požiadavkách uplatniteľné na Nórsko a v Nórsku k 1. januáru 2020“). Dňa 5. novembra 2020 Finansdepartementet oznámilo ESRB v súlade s článkom 133 ods. 11 smernice o kapitálových požiadavkách uplatniteľnej na Nórsko a v Nórsku k 1. januáru 2020 svoj zámer stanoviť mieru vankúša na krytie systémového rizika uplatniteľnú na úverové inštitúcie a požiadavky na minimálnu úroveň priemernej rizikovej váhy uplatniteľné na expozície v oblasti nehnuteľností určených na bývanie a podnikanie, ktoré majú úverové inštitúcie používajúce prístup založený na interných ratingoch (ďalej len „prístup IRB“).

                     (5)

                     ESRB prijal 4. decembra 2020 odporúčanie Európskeho výboru pre systémové riziká ESRB/2020/14 (11), v ktorom odporučil, aby sa navrhovaná miera vankúša na krytie systémového rizika, ktorá sa má uplatňovať v Nórsku, považovala za opodstatnenú, vhodnú, primeranú, účinnú a efektívnu v súvislosti s rizikom, na ktoré sa zameriava Finansdepartementet. Podľa článku 458 ods. 10 nariadenia o kapitálových požiadavkách uplatniteľného na Nórsko a v Nórsku k 1. januáru 2020 môžu členské štáty bez toho, aby bol dotknutý postup stanovený v článku 458 ods. 4 uvedeného nariadenia, zvýšiť rizikové váhy nad úroveň rizikových váh stanovených v uvedenom nariadení.

                     (6)

                     Na úverové inštitúcie, ktorým bolo udelené povolenie v Nórsku, sa od 31. Decembra 2020 vzťahuje: i) požiadavka na mieru vankúša na krytie systémového rizika pre expozície v Nórsku vo výške 4,5 % podľa článku 133 smernice o kapitálových požiadavkách uplatniteľnej na Nórsko a v Nórsku k 1. januáru 2020; ii) požiadavka na minimálnu úroveň priemernej rizikovej váhy vo výške 20 % pre expozície v oblasti nehnuteľností určených na bývanie v Nórsku podľa článku 458 ods. 2 písm. d) bodu vi) nariadenia o kapitálových požiadavkách uplatniteľného na Nórsko a v Nórsku k 1. januáru 2020 a iii) požiadavka na minimálnu úroveň priemernej rizikovej váhy vo výške 35 % pre expozície v oblasti nehnuteľností určených na podnikanie v Nórsku podľa článku 458 ods. 2 písm. d) bodu vi) nariadenia o kapitálových požiadavkách uplatniteľného na Nórsko a v Nórsku k 1. januáru 2020. Pre úverové inštitúcie, ktoré nepoužívajú rozšírený prístup IRB, je požiadavka na mieru vankúša na krytie systémového rizika pre všetky expozície stanovená vo výške 3 % do 31. decembra 2022; po tomto dátume je požiadavka na mieru vankúša na krytie systémového rizika pre domáce expozície stanovená vo výške 4,5 %

                     (7)

                     Dňa 2. februára 2021 Finansdepartementet predložilo ESRB žiadosť o reciprocitu miery vankúša na krytie systémového rizika podľa článku 134 ods. 4 smernice o kapitálových požiadavkách uplatniteľnej na Nórsko a v Nórsku k 1. januáru 2020 a požiadavky na minimálnu úroveň priemernej rizikovej váhy podľa článku 458 ods. 8 nariadenia o kapitálových požiadavkách uplatniteľného na Nórsko a v Nórsku k 1. januáru 2020.

                     (8)

                     Na základe žiadosti Finansdepartementet predloženej ESRB a s cieľom: i) zabrániť vzniku negatívnych cezhraničných účinkov vo forme únikov a regulatórnej arbitráže, ktoré by mohli nastať v dôsledku implementácie opatrení makroprudenciálnej politiky v Nórsku a ii) zachovať rovnaké podmienky pre všetkých hypotekárnych veriteľov z EÚ, sa generálna rada ESRB rozhodla zahrnúť tieto opatrenia do zoznamu opatrení makroprudenciálnej politiky, ktoré sa odporúčajú na recipročné uplatnenie podľa odporúčania ESRB/2015/2.

                     (9)

                     Vzhľadom na to, že na úverové inštitúcie, ktorým bolo udelené povolenie v Nórsku, sa ešte nevzťahuje smernica (EÚ) 2019/878, príslušné orgány v členských štátoch, ktoré už uvedenú smernicu vykonali, by mali mať možnosť recipročne uplatniť nórsku požiadavku na mieru vankúša na krytie systémového rizika takým spôsobom a na takej úrovni, aby sa zohľadnilo akékoľvek prekrývanie alebo rozdiel v kapitálových požiadavkách uplatniteľných v ich členskom štáte a v Nórsku, kým sa do Dohody o EHP nezačlení aj smernica (EÚ) 2019/878.

                     (10)

                     Vzhľadom na pretrvávajúce účinky pandémie COVID-19 na bankový sektor a veľkosť miery vankúša na krytie systémového rizika je vhodné poskytnúť dostatočný čas na reciprocitu oznámených opatrení.

                     (11)

                     Odporúčanie ESRB/2015/2 by sa preto malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť,

               PRIJALA TOTO ODPORÚČANIE:

            ZMENY

         Odporúčanie ESRB/2015/2 sa mení takto:

                     1.

                     V oddiele 1 sa odporúčanie C bod 1 nahrádza takto:

                                 „1.

                                 Príslušným orgánom sa odporúča, aby recipročne uplatnili opatrenia makroprudenciálnej politiky prijaté inými príslušnými orgánmi a odporúčané na reciprocitu ESRB. Odporúča sa recipročne uplatniť tieto opatrenia, ako je to bližšie opísané v prílohe:
                                 Belgicko:

                                             —

                                             navýšenie rizikovej váhy pre retailové expozície zabezpečené nehnuteľnosťami určenými na bývanie nachádzajúcimi sa v Belgicku, ktoré sa uplatňuje v súlade s článkom 458 ods. 2 písm. d) bodom vi) nariadenia (EÚ) č. 575/2013 na úverové inštitúcie, ktorým bolo udelené povolenie v Belgicku a ktoré na výpočet regulatórnych kapitálových požiadaviek používajú prístup založený na interných ratingoch, pričom toto navýšenie sa skladá z:

                                                         a)

                                                         paušálneho navýšenia rizikovej váhy o päť percentuálnych bodov a

                                                         b)

                                                         pomerného navýšenia rizikovej váhy, ktoré predstavuje 33 percent z expozíciami váženej priemernej hodnoty rizikových váh, ktoré sa uplatňujú na portfólio retailových expozícií zabezpečených nehnuteľnosťami určenými na bývanie, ktoré sa nachádzajú v Belgicku.

                                       Francúzsko:

                                             —

                                             sprísnenie limitu veľkej majetkovej angažovanosti uvedeného v článku 395 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 vo vzťahu k expozíciám voči vysoko zadlženým veľkým nefinančným korporáciám so sídlom vo Francúzsku na 5 % prípustného kapitálu, ktoré sa uplatňuje v súlade s článkom 458 ods. 2 písm. d) bodom ii) nariadenia (EÚ) č. 575/2013 na globálne systémovo významné inštitúcie (G-SII) a inak systémovo významné inštitúcie (O-SII) na najvyššej úrovni bankovej prudenciálnej konsolidácie.;

                                       Luxembursko:

                                             —

                                             právne záväzné limity, ktoré sa uplatňujú na pomer výšky úveru k hodnote nehnuteľnosti (ďalej len ‚limity LTV‘) pri nových hypotekárnych úveroch na nehnuteľnosti na bývanie nachádzajúce sa v Luxembursku, s rôznymi limitmi LTV, ktoré sa uplatňujú na rôzne kategórie dlžníkov:

                                                         a)

                                                         limit LTV vo výške 100 % pre kupujúcich, ktorí prvýkrát nadobúdajú svoje hlavné obydlie;

                                                         b)

                                                         limit LTV vo výške 90 % pre ostatných kupujúcich, t. j. kupujúcich, ktorí nenadobúdajú prvýkrát svoje hlavné obydlie. Tento limit sa uplatňuje proporcionálne prostredníctvom portfóliovej rezervy. Veritelia môžu konkrétne poskytnúť 15 % portfólia nových hypoték poskytnutých týmto dlžníkom s pomerom výšky úveru k hodnote nehnuteľnosti nad 90 %, ale pod maximálnou hodnotou 100 %;

                                                         c)

                                                         limit LTV vo výške 80 % pre ostatné hypotekárne úvery (vrátane segmentu kúpy na účely prenájmu).

                                       Nórsko:

                                             —

                                             požiadavka na mieru vankúša na krytie systémového rizika pre expozície v Nórsku vo výške 4,5 %, ktorá sa podľa článku 133 smernice 2013/36/EÚ uplatniteľnej na Nórsko a v Nórsku k 1. januáru 2020 podľa podmienok Dohody o Európskom hospodárskom priestore (*1) (Dohoda o EHP) (ďalej len „smernica o kapitálových požiadavkách uplatniteľná na Nórsko a v Nórsku k 1. januáru 2020“) uplatňuje na všetky úverové inštitúcie, ktorým bolo udelené povolenie v Nórsku;

                                             —

                                             požiadavka na minimálnu úroveň priemernej rizikovej váhy vo výške 20 % pre expozície v oblasti nehnuteľností určených na bývanie v Nórsku, ktorá sa podľa článku 458 ods. 2 písm. d) bodu vi) nariadenia (EÚ) č. 575/2013 uplatniteľného na Nórsko a v Nórsku k 1. januáru 2020 podľa podmienok Dohody o EHP (ďalej len „nariadenie o kapitálových požiadavkách uplatniteľné na Nórsko a v Nórsku k 1. januáru 2020“) uplatňuje na úverové inštitúcie, ktorým bolo udelené povolenie v Nórsku a ktoré na výpočet regulatórnych kapitálových požiadaviek používajú prístup založený na interných ratingoch (ďalej len „prístup IRB“);

                                             —

                                             požiadavka na minimálnu úroveň priemernej rizikovej váhy vo výške 35 % pre expozície v oblasti nehnuteľností určených na podnikanie v Nórsku, ktorá sa podľa článku 458 ods. 2 písm. d) bodu vi) nariadenia o kapitálových požiadavkách uplatniteľného na Nórsko a v Nórsku k 1. januáru 2020 uplatňuje na úverové inštitúcie, ktorým bolo udelené povolenie v Nórsku a ktoré na výpočet regulatórnych kapitálových požiadaviek používajú prístup IRB.

                                       Švédsko:

                                             —

                                             minimálna úroveň expozíciami váženej priemernej hodnoty rizikových váh uplatňovaných na portfólio retailových expozícií zabezpečených nehnuteľnosťami voči dlžníkom s pobytom alebo sídlom vo Švédsku vo výške 25 %, ktorá sa vzťahuje na každú jednotlivú inštitúciu a ktorá sa v súlade s článkom 458 ods. 2 písm. d) bodom vi) nariadenia (EÚ) č. 575/2013 uplatňuje na úverové inštitúcie, ktorým bolo udelené povolenie vo Švédsku a ktoré na výpočet regulatórnych kapitálových požiadaviek používajú prístup založený na interných ratingoch.

                        (*1)  Ú. v. EÚ L 1, 3.1.1994, s. 3.“;"

                     2.

                     Príloha sa nahrádza prílohou k tomuto odporúčaniu.

            Vo Frankfurte nad Mohanom, 30. apríla 2021.

                  Vedúci sekretariátu ESRB

                  v mene Generálnej rady ESRB

               Francesco MAZZAFERRO

            (1)  Ú. v. EÚ L 331, 15.12.2010, s. 1.

            (2)  Ú. v. EÚ L 176, 27.6.2013, s. 1.

            (3)  Ú. v. EÚ L 176, 27.6.2013, s. 338.

            (4)  Ú. v. EÚ C 58, 24.2.2011, s. 4.

            (5)  Ú. v. EÚ L 1, 3.1.1994, s. 3.

            (6)  Odporúčanie Európskeho výboru pre systémové riziká ESRB/2015/2 z 15. decembra 2015 o posudzovaní cezhraničných účinkov opatrení makroprudenciálnej politiky a ich dobrovoľnej reciprocite (Ú. v. EÚ C 97, 12.3.2016, s. 9).

            (7)  V odseku 14 písm. a) a odseku 14a písm. a) prílohy IX k Dohode o Európskom hospodárskom priestore sa stanovuje, že pojmy „členský štát“ alebo „členské štáty“ a „príslušné orgány“ sa rozumejú tak, že okrem ich významu v smernici 2013/36/EÚ a v nariadení (EÚ) č. 575/2013 zahŕňajú aj štáty EZVO a ich príslušné orgány.

            (8)  Ú. v. EÚ L 321, 12.12.2019, s. 170.

            (9)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/878 z 20. mája 2019, ktorou sa mení smernica 2013/36/EÚ, pokiaľ ide o oslobodené subjekty, finančné holdingové spoločnosti, zmiešané finančné holdingové spoločnosti, odmeňovanie, opatrenia a právomoci v oblasti dohľadu a opatrenia na zachovanie kapitálu (Ú. v. EÚ L 150, 7.6.2019, s. 253).

            (10)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2020/873 z 24. júna 2020, ktorým sa menia nariadenia (EÚ) č. 575/2013 a (EÚ) 2019/876, pokiaľ ide o určité úpravy v reakcii na pandémiu ochorenia COVID-19 (Ú. v. EÚ L 204, 26.6.2020, s. 4).

            (11)  Odporúčanie Európskeho výboru pre systémové riziká ESRB/2020/14 zo 4. decembra 2020 týkajúce sa oznámenia Nórska o jeho zámere stanoviť mieru vankúša na krytie systémového rizika v súlade s článkom 133 smernice (EÚ) 2013/36/EÚ, ktoré je dostupné v anglickom jazyku na webovom sídle ESRB.

            PRÍLOHA

                     „PRÍLOHA

                        Belgicko

                           Navýšenie rizikovej váhy pre retailové expozície zabezpečené nehnuteľnosťami určenými na bývanie nachádzajúcimi v Belgicku, ktoré sa uplatňuje v súlade s článkom 458 ods. 2 písm. d) bodom vi) nariadenia (EÚ) č. 575/2013 na úverové inštitúcie s prístupom IRB, ktorým bolo udelené povolenie v Belgicku. Toto navýšenie sa skladá z dvoch zložiek:

                                 a)

                                       paušálneho navýšenia rizikovej váhy o päť percentuálnych bodov a

                                 b)

                                       pomerného navýšenia rizikovej váhy, ktoré predstavuje 33 percent z expozíciami váženej priemernej hodnoty rizikových váh, ktoré sa uplatňujú na portfólio retailových expozícií zabezpečených nehnuteľnosťami určenými na bývanie, ktoré sa nachádzajú v Belgicku.

                           I.   Opis opatrenia

                                 1.

                                 Belgické opatrenie, ktoré sa v súlade s článkom 458 ods. 2 písm. d) bodom vi) nariadenia (EÚ) č. 575/2013 uplatňuje na úverové inštitúcie s prístupom IRB, ktorým bolo udelené povolenie v Belgicku, pozostáva z navýšenia rizikovej váhy pre retailové expozície zabezpečené nehnuteľnosťami určenými na bývanie nachádzajúcimi sa v Belgicku, ktoré sa skladá z dvoch zložiek:

                                             a)

                                             Prvá zložka pozostáva z navýšenia rizikovej váhy o 5 percentuálnych bodov pre retailové expozície zabezpečené nehnuteľnosťami určenými na bývanie nachádzajúce sa v Belgicku, ktorá sa získa po vypočítaní druhej časti navýšenia rizikovej váhy v súlade s písm. b).

                                             b)

                                             Druhá zložka pozostáva z navýšenia rizikovej váhy o 33 percent z expozíciami váženej priemernej hodnoty rizikových váh, ktoré sa uplatňujú na portfólio retailových expozícií zabezpečených nehnuteľnosťami určenými na bývanie, ktoré sa nachádzajú v Belgicku. Expozíciami váženou priemernou hodnotou je priemerná hodnota rizikových váh jednotlivých úverov vypočítaná v súlade s článkom 154 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, vážená príslušnou hodnotou expozícií.

                           II.   Reciprocita

                                 2.

                                 V súlade s článkom 458 ods. 5 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 sa príslušným orgánom dotknutých členských štátov odporúča, aby uvedené belgické opatrenie v lehote stanovenej v odporúčaní C bode 3 recipročne uplatnili na v Belgicku sa nachádzajúce pobočky úverových inštitúcií s prístupom IRB, ktorým bolo udelené povolenie na vnútroštátnej úrovni.

                                 3.

                                 Príslušným orgánom sa odporúča, aby uvedené belgické opatrenie recipročne uplatnili na úverové inštitúcie s prístupom IRB, ktorým bolo udelené povolenie na vnútroštátnej úrovni a ktoré majú priame retailové expozície zabezpečené nehnuteľnosťami určenými na bývanie, ktoré sa nachádzajú v Belgicku. V súlade s odporúčaním C bodom 2 sa príslušným orgánom odporúča, aby uplatnili rovnaké opatrenie ako to, ktoré v Belgicku zaviedol aktivačný orgán, a to v lehote uvedenej v odporúčaní C bode 3.

                                 4.

                                 Ak v ich jurisdikcii nie je dostupné rovnaké opatrenie makroprudenciálnej politiky, príslušným orgánom sa odporúča, aby po konzultácii s ESRB uplatnili opatrenie makroprudenciálnej politiky dostupné v ich jurisdikcii, ktorého účinok najviac zodpovedá uvedenej reciprocite, a to vrátane prijatia opatrení a uplatnenia právomocí v oblasti dohľadu ustanovených v hlave VII kapitole 2 oddiele IV smernice 2013/36/EÚ. Príslušným orgánom sa odporúča prijať zodpovedajúce opatrenie najneskôr do štyroch mesiacov od uverejnenia tohto odporúčania v Úradnom vestníku Európskej únie.

                           III.   Prah významnosti

                                 5.

                                 Na účely prípadného uplatnenia zásady de minimis príslušnými orgánmi uplatňujúcimi reciprocitu je spolu s týmto opatrením stanovený prah významnosti vo výške 2 miliardy EUR, ktorý sa vzťahuje na každú jednotlivú inštitúciu.

                                 6.

                                 V súlade s oddielom 2 ods. 2 bodom 1 odporúčania ESRB/2015/2 môžu príslušné orgány dotknutého členského štátu oslobodiť jednotlivé úverové inštitúcie s prístupom IRB, ktorým bolo udelené povolenie na vnútroštátnej úrovni a ktorých retailové expozície zabezpečené nehnuteľnosťami určenými na bývanie v Belgicku nedosahujú prah významnosti vo výške 2 miliardy EUR. Pri uplatňovaní prahu významnosti by mali príslušné orgány monitorovať významnosť expozícií a odporúča sa, aby belgické opatrenie v prípade prekročenia prahu významnosti vo výške 2 miliardy EUR uplatňovali na predtým oslobodené jednotlivé úverové inštitúcie, ktorým bolo udelené povolenie na vnútroštátnej úrovni.

                                 7.

                                 Ak v dotknutých členských štátoch neexistujú úverové inštitúcie s prístupom IRB, ktorým bolo v týchto členských štátoch udelené povolenie a ktoré by mali pobočky, ktoré sa nachádzajú v Belgicku, alebo ktoré by mali priame retailové expozície zabezpečené nehnuteľnosťami určenými na bývanie v Belgicku a zároveň by mali na belgickom trhu s nehnuteľnosťami expozície vo výške 2 miliardy EUR alebo vyššie, príslušné orgány dotknutých členských štátov sa môžu v súlade s oddielom 2 ods. 2 bodom 1 odporúčania ESRB/2015/2 rozhodnúť, že nebudú recipročne uplatňovať belgické opatrenie. V tomto prípade by mali príslušné orgány sledovať významnosť expozícií a odporúča sa, aby belgické opatrenie recipročne uplatnili v prípade, že úverová inštitúcia s prístupom IRB prekročí prah významnosti vo výške 2 miliardy EUR.

                                 8.

                                 V súlade s oddielom 2 ods. 2 bodom 1 odporúčania ESRB/2015/2 je prah významnosti vo výške 2 miliardy EUR odporúčanou maximálnou úrovňou prahovej hodnoty. Príslušné orgány uplatňujúce reciprocitu môžu preto namiesto použitia odporúčanej prahovej hodnoty podľa potreby stanoviť nižšiu prahovú hodnotu pre svoje jurisdikcie alebo opatrenia recipročne uplatniť bez akéhokoľvek prahu významnosti.

                        Francúzsko

                           Sprísnenie limitu veľkej majetkovej angažovanosti uvedeného v článku 395 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 vo vzťahu k expozíciám voči vysoko zadlženým veľkým nefinančným korporáciám so sídlom vo Francúzsku na 5% prípustného kapitálu, ktoré sa uplatňuje v súlade s článkom 458 ods. 2 písm. d) bodom ii) nariadenia (EÚ) č. 575/2013 na globálne systémovo významné inštitúcie (G-SII) a inak systémovo významné inštitúcie (O-SII) na najvyššej úrovni bankovej prudenciálnej konsolidácie.

                     I.   Opis opatrenia

                                 1.

                                 Francúzske opatrenie, ktoré sa v súlade s článkom 458 ods. 2 písm. d) bodom ii) nariadenia (EÚ) č. 575/2013 uplatňuje na G-SII a O-SII na najvyššej úrovni bankovej prudenciálnej konsolidácie (nie na subkonsolidovanej úrovni), pozostáva zo sprísnenia limitu veľkej majetkovej angažovanosti na 5% ich prípustného kapitálu, ktoré sa uplatňuje na expozície voči vysoko zadlženým veľkým nefinančným korporáciám so sídlom vo Francúzsku.

                                 2.

                                 Nefinančná korporácia je vymedzená ako fyzická alebo právnická osoba podľa súkromného práva, ktorá má sídlo vo Francúzsku, a ktorá na svojej úrovni a na najvyššej úrovni konsolidácie patrí do sektora nefinančných korporácií, ktorý je vymedzený v bode 2.45 prílohy A k nariadeniu Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 549/2013 (*1).

                                 3.

                                 Opatrenie sa uplatňuje na expozície voči nefinančným korporáciám so sídlom vo Francúzsku a na expozície voči skupinám prepojených nefinančných korporácií takto:

                                             a)

                                             V prípade nefinančných korporácií, ktoré sú súčasťou skupiny prepojených nefinančných korporácií so sídlom na najvyššej úrovni konsolidácie vo Francúzsku, sa opatrenie uplatňuje na súčet čistých expozícií voči skupine a všetkým jej prepojeným subjektom v zmysle článku 4 ods. 1 bodu 39 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;

                                             b)

                                             V prípade nefinančných korporácií, ktoré sú súčasťou skupiny prepojených nefinančných korporácií so sídlom na najvyššej úrovni konsolidácie mimo Francúzska, sa opatrenie uplatňuje na súčet:

                                                         i)

                                                         expozícií voči nefinančným korporáciám so sídlom vo Francúzsku;

                                                         ii)

                                                         expozícií voči subjektom vo Francúzsku alebo v zahraničí, ktoré nefinančné korporácie uvedené v bode i) priamo alebo nepriamo kontrolujú v zmysle článku 4 ods. 1 bodu 39 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 a

                                                         iii)

                                                         expozícií voči subjektom vo Francúzsku alebo v zahraničí, ktoré sú ekonomicky závislé od nefinančných korporácií uvedených v bode i) v zmysle článku 4 ods. 1 bodu 39 nariadenia (EÚ) č. 575/2013.

                                       Nefinančné korporácie, ktoré nemajú sídlo vo Francúzsku, a ktoré nie sú dcérskou spoločnosťou nefinančnej korporácie so sídlom vo Francúzsku alebo od nej ekonomicky závislým subjektom, a ktoré priamo alebo nepriamo nekontroluje nefinančná korporácia so sídlom vo Francúzsku, preto nepatria do rozsahu pôsobnosti tohto opatrenia.
                                 V súlade s článkom 395 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 sa opatrenie uplatňuje po zohľadnení účinku postupov zmierňovania kreditného rizika a výnimiek v súlade s článkami 399 až 403 nariadenia (EÚ) č. 575/2013.

                                 4.

                                 G-SII alebo O-SII musí považovať nefinančnú korporáciu so sídlom vo Francúzsku za veľkú, ak sa jej pôvodná expozícia voči nefinančnej korporácii alebo voči skupine prepojených nefinančných korporácií v zmysle odseku 3 rovná alebo je vyššia než 300 miliónov EUR. Hodnota pôvodnej expozície sa vypočíta v súlade s článkami 389 a 390 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 pred zohľadnením účinku postupov zmierňovania kreditného rizika a výnimiek uvedených v článkoch 399 až 403 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 ako sa vykazuje v súlade s článkom 9 vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 680/2014 (*2).

                                 5.

                                 Nefinančná korporácia sa považuje za vysoko zadlženú, ak ukazovateľ finančnej páky presahuje 100 % a ukazovateľ krytia finančných nákladov je nižší ako 3, a to pri výpočte na najvyššej úrovni konsolidácie skupiny uskutočnenom takto:

                                             a)

                                             Ukazovateľ finančnej páky je pomer medzi celkovým dlhom bez hotovosti a vlastným kapitálom a

                                             b)

                                             Ukazovateľ krytia finančných nákladov je pomer medzi hrubým príjmom zvýšeným o prevádzkové dotácie po odpočítaní: i) miezd; ii) prevádzkových daní a poplatkov; iii) iných čistých bežných prevádzkových nákladov s výnimkou čistých úrokov a podobných nákladov a iv) odpisov a amortizácie na jednej strane a na strane druhej úrokmi a podobnými nákladmi.

                                       Ukazovatele sa vypočítajú na základe účtovných agregátov vymedzených v súlade s platnými normami a uvedených v účtovnej závierke nefinančnej korporácie overenej v prípade potreby audítorom.

                           II.   Reciprocita

                                 6.

                                 Príslušným orgánom sa odporúča, aby francúzske opatrenie recipročne uplatnili na G-SII a O-SII s povolením na vnútroštátnej úrovni na najvyššej úrovni bankovej prudenciálnej konsolidácie.

                                 7.

                                 Ak v jurisdikcii príslušných orgánov nie je dostupné rovnaké opatrenie makroprudenciálnej politiky, v súlade s odporúčaním C bodom 2 sa príslušným orgánom odporúča po konzultácii s ESRB uplatniť opatrenie makroprudenciálnej politiky dostupné v ich jurisdikcii, ktorého účinok najviac zodpovedá uvedenému opatreniu odporúčanému na reciprocitu. Príslušným orgánom sa odporúča prijať zodpovedajúce opatrenie najneskôr do šiestich mesiacov od uverejnenia tohto odporúčania v Úradnom vestníku Európskej únie.

                           III.   Prah významnosti

                                 8.

                                 Na účely prípadného uplatnenia zásady de minimis príslušnými orgánmi uplatňujúcimi reciprocitu je spolu s týmto opatrením stanovený kombinovaný prah významnosti, ktorý sa skladá z:

                                             a)

                                             prahovej hodnoty vo výške 2 miliardy EUR pre celkové pôvodné expozície, ktoré majú G-SII a O-SII s povolením na vnútroštátnej úrovni na najvyššej úrovni bankovej prudenciálnej konsolidácie voči francúzskemu sektoru nefinančných korporácií;

                                             b)

                                             prahovej hodnoty vo výške 300 miliónov EUR, ktorý sa uplatňuje na G-SII a O-SII s povolením na vnútroštátnej úrovni, ktoré dosahujú alebo prekračujú prahovú hodnotu uvedenú v písm. a) pre:

                                                         i)

                                                         jednotlivú pôvodnú expozíciu voči nefinančnej korporácii so sídlom vo Francúzsku;

                                                         ii)

                                                         súčet pôvodných expozícií voči skupine prepojených nefinančných korporácií so sídlom na najvyššej úrovni konsolidácie vo Francúzsku, vypočítaný v súlade s odsekom 3 písm. a);

                                                         iii)

                                                         súčet pôvodných expozícií voči nefinančným korporáciám so sídlom vo Francúzsku, ktoré sú súčasťou skupiny prepojených nefinančných korporácií so sídlom na najvyššej úrovni konsolidácie mimo Francúzska, ako sú vykázané vo vzoroch C 28.00 a C 29.00 prílohy VIII k vykonávaciemu nariadeniu (EÚ) č. 680/2014;

                                             c)

                                             Prahovej hodnoty vo výške 5 % prípustného kapitálu G-SII alebo O-SII na najvyššej úrovni konsolidácie pre expozície uvedené v písm. b) po zohľadnení účinku postupov zmierňovania kreditného rizika a výnimiek v súlade s článkami 399 až 403 nariadenia (EÚ) č. 575/2013.

                                       Prahové hodnoty uvedené v odsekoch b) a c) sa uplatnia bez ohľadu na to, či príslušný subjekt alebo nefinančná korporácia sú alebo nie sú vysoko zadlžené.
                                 Hodnota pôvodnej expozície uvedenej v odsekoch a) a b) sa vypočíta v súlade s článkami 389 a 390 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 pred zohľadnením účinku postupov zmierňovania kreditného rizika a výnimiek stanovených v článkoch 399 až 403 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, ako sa vykazuje v súlade s článkom 9 vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 680/2014.

                                 9.

                                 V súlade s oddielom 2 ods. 2 bodom 1 odporúčania ESRB/2015/2 môžu príslušné orgány dotknutého členského štátu oslobodiť G-SII alebo O-SII s povolením na vnútroštátnej úrovni na najvyššej úrovni bankovej prudenciálnej konsolidácie, ktoré neprekračujú kombinovaný prah významnosti uvedený v odseku 8. Pri uplatňovaní prahu významnosti by mali príslušné orgány sledovať významnosť expozícií G-SII a O-SII s povolením na vnútroštátnej úrovni voči francúzskemu sektoru nefinančných korporácií, ako aj koncentráciu expozícií G-SII a O-SII s povolením na vnútroštátnej úrovni voči veľkým nefinančným korporáciám so sídlom vo Francúzsku, a odporúča sa, aby francúzske opatrenie v prípade prekročenia kombinovaného prahu významnosti uvedeného v odseku 8 uplatňovali na G-SII alebo O-SII s povolením na vnútroštátnej úrovni, ktoré boli predtým oslobodené. Príslušným orgánom sa tiež odporúča, aby ostatných účastníkov trhu v ich jurisdikcii upozornili na systémové riziká spojené so zvýšeným využívaním pákového efektu veľkými nefinančnými korporáciami so sídlom vo Francúzsku.

                                 10.

                                 Ak neexistujú G-SII alebo O-SII na najvyššej úrovni bankovej prudenciálnej konsolidácie s povolením v dotknutých členských štátoch, ktoré by mali expozície voči francúzskemu sektoru nefinančných korporácií prekračujúce prah významnosti uvedený v odseku 8, príslušné orgány dotknutých členských štátov môžu podľa oddielu 2 ods. 2 bodu 1 odporúčania ESRB/2015/2 rozhodnúť, že nebudú recipročne uplatňovať francúzske opatrenie. V tomto prípade by mali príslušné orgány sledovať významnosť expozícií G-SII a O-SII s povolením na vnútroštátnej úrovni voči francúzskemu sektoru nefinančných korporácií, ako aj koncentráciu expozícií G-SII a O-SII s povolením na vnútroštátnej úrovni voči veľkým nefinančným korporáciám so sídlom vo Francúzsku, a odporúča sa, aby recipročne uplatňovali francúzske opatrenie, ak G-SII alebo O-SII na najvyššej úrovni bankovej prudenciálnej konsolidácie prekročí kombinovaný prah významnosti uvedený v odseku 8. Príslušným orgánom sa tiež odporúča, aby ostatných účastníkov trhu v ich jurisdikcii upozornili na systémové riziká spojené so zvýšeným využívaním pákového efektu veľkými nefinančnými korporáciami so sídlom vo Francúzsku.

                                 11.

                                 V súlade s oddielom 2 ods. 2 bodom 1 odporúčania ESRB/2015/2 je kombinovaný prah významnosti uvedený v odseku 8 odporúčanou maximálnou úrovňou prahovej hodnoty. Príslušné orgány uplatňujúce reciprocitu môžu preto namiesto použitia odporúčanej prahovej hodnoty podľa potreby stanoviť nižšiu prahovú hodnotu pre svoje jurisdikcie alebo opatrenia recipročne uplatniť bez akéhokoľvek prahu významnosti.

                        Luxembursko:

                           Právne záväzné limity, ktoré sa uplatňujú na pomer výšky úveru k hodnote nehnuteľnosti (ďalej len ‚limity LTV‘) pri nových hypotekárnych úveroch na nehnuteľnosti na bývanie nachádzajúce sa v Luxembursku, s rôznymi limitmi LTV, ktoré sa uplatňujú na rôzne kategórie dlžníkov:

                                 a)

                                       limit LTV vo výške 100 % pre kupujúcich, ktorí prvýkrát nadobúdajú svoje hlavné obydlie;

                                 b)

                                       limit LTV vo výške 90 % pre ostatných kupujúcich, t. j. kupujúcich, ktorí nenadobúdajú prvýkrát svoje hlavné obydlie. Tento limit sa uplatňuje proporcionálne prostredníctvom portfóliovej rezervy. Veritelia môžu konkrétne poskytnúť 15 % portfólia nových hypoték poskytnutých týmto dlžníkom s pomerom výšky úveru k hodnote nehnuteľnosti nad 90 %, ale pod maximálnou hodnotou 100 %;

                                 c)

                                       limit LTV vo výške 80 % pre ostatné hypotekárne úvery (vrátane segmentu kúpy na účely prenájmu).

                           I.   Opis opatrenia

                                 1.

                                 Luxemburské orgány aktivovali právne záväzné limity LTV pre nové hypotekárne úvery na nehnuteľnosti určené na bývanie nachádzajúce sa v Luxembursku. V nadväznosti na odporúčanie Výboru pre systémové riziká (Comité du Risque Systémique) (1) aktivovala Komisia pre dohľad nad finančným sektorom (Commission de Surveillance du Secteur Financier) (2) konajúca v súčinnosti s Banque centrale du Luxembourg limity LTV, ktoré sa líšia v rámci troch kategórií dlžníkov. Limity LTV pre každú z týchto troch kategórií sú takéto:

                                             a)

                                             limit LTV vo výške 100 % pre kupujúcich, ktorí prvýkrát nadobúdajú svoje hlavné obydlie;

                                             b)

                                             limit LTV vo výške 90 % pre ostatných kupujúcich, t. j. kupujúcich, ktorí nenadobúdajú prvýkrát svoje hlavné obydlie. Tento limit sa uplatňuje proporcionálne prostredníctvom portfóliovej rezervy. Veritelia môžu konkrétne poskytnúť 15 % portfólia nových hypoték poskytnutých týmto dlžníkom s pomerom výšky úveru k hodnote nehnuteľnosti nad 90 %, ale pod maximálnou hodnotou 100 %;

                                             c)

                                             limit LTV vo výške 80 % pre ostatné hypotekárne úvery (vrátane segmentu kúpy na účely prenájmu).

                                 2.

                                 LTV je pomer medzi súčtom všetkých úverov alebo tranží úverov, ktoré dlžník zabezpečil nehnuteľnosťami určenými na bývanie v čase poskytnutia úveru, a hodnotou nehnuteľnosti v rovnakom čase.

                                 3.

                                 Limity LTV sa uplatňujú nezávisle od druhu vlastníckeho práva (napr. úplné vlastníctvo, užívacie právo, holé vlastníctvo).

                                 4.

                                 Toto opatrenie sa vzťahuje na každého súkromného dlžníka, ktorý si berie hypotekárny úver na kúpu nehnuteľností určených na bývanie v Luxembursku na nekomerčné účely. Toto opatrenie sa uplatňuje aj vtedy, ak dlžník používa na uskutočnenie tejto transakcie právnu štruktúru, akou je realitná investičná spoločnosť, ako aj v prípade spoločných žiadostí. ‚Nehnuteľnosti určené na bývanie‘ zahŕňajú stavebné pozemky bez ohľadu na to, či sa stavebné práce vykonávajú bezprostredne po kúpe alebo o niekoľko rokov neskôr. Toto opatrenie sa uplatňuje aj vtedy, ak sa dlžníkovi poskytne úver na kúpu nehnuteľnosti s dlhodobou nájomnou zmluvou. Nehnuteľnosť môže byť určená na bývanie vlastníka alebo na kúpu na účely prenájmu.

                           II.   Reciprocita

                                 5.

                                 Členským štátom, ktorých úverové inštitúcie, poisťovacie korporácie a subjekty vykonávajúce činnosti poskytovania úverov (hypotekárni veritelia) majú relevantné významné úverové expozície v Luxembursku prostredníctvom priamo poskytnutých cezhraničných úverov, sa odporúča, aby v ich jurisdikcii recipročne uplatnili luxemburské opatrenie. Ak v ich jurisdikcii nie je pre všetky relevantné cezhraničné expozície dostupné rovnaké opatrenie, príslušné orgány by mali uplatniť dostupné opatrenia, ktorých účinok najviac zodpovedá aktivovanému opatreniu makroprudenciálnej politiky.

                                 6.

                                 Členské štáty by mali oznámiť ESRB, že recipročne uplatnili luxemburské opatrenie alebo použili výnimky de minimis v súlade s odporúčaním D odporúčania ESRB/2015/2. Toto oznámenie by sa malo uskutočniť najneskôr jeden mesiac po prijatí recipročného opatrenia s použitím príslušného vzoru uverejneného na webovom sídle ESRB. ESRB uverejní oznámenia na svojom webovom sídle, čím verejnosti oznámi vnútroštátne rozhodnutia o reciprocite. Súčasťou takéhoto uverejnenia budú všetky výnimky, ktoré uplatnili členské štáty uplatňujúce reciprocitu, ako aj ich záväzok sledovať, či dochádza k únikom a v prípade potreby konať.

                                 7.

                                 Členským štátom sa odporúča recipročne uplatniť opatrenia do troch mesiacov od uverejnenia tohto odporúčania v Úradnom vestníku Európskej únie.

                           III.   Prah významnosti

                                 8.

                                 Na účely prípadného uplatnenia zásady de minimis členskými štátmi uplatňujúcimi reciprocitu sú spolu s týmto opatrením stanovené dva prahy významnosti: prah významnosti, ktorý sa vzťahuje na každú jednotlivú krajinu, a prah významnosti, ktorý sa vzťahuje na každú jednotlivú inštitúciu. Prah významnosti pre celkové cezhraničné hypotekárne úvery poskytnuté do Luxemburska, ktorý sa vzťahuje na každú jednotlivú krajinu, je 350 mil. EUR, čo zodpovedá približne 1 % celkového hypotekárneho trhu s nehnuteľnosťami určenými na bývanie v decembri 2020. Prah významnosti pre celkové cezhraničné hypotekárne úvery poskytnuté do Luxemburska, ktorý sa vzťahuje na každú jednotlivú inštitúciu, je 35 mil. EUR, čo zodpovedá približne 0,1% celkového hypotekárneho trhu s nehnuteľnosťami určenými na bývanie v Luxembursku v decembri 2020. Reciprocita sa vyžaduje len vtedy, keď sa prekročí tak prahová hodnota pre jednotlivú krajinu, ako aj prahová hodnota pre jednotlivú inštitúciu.

                        Nórsko

                                 —

                                    požiadavka na mieru vankúša na krytie systémového rizika pre expozície v Nórsku vo výške 4,5 %, ktorá sa v súlade s článkom 133 smernice 2013/36/EÚ uplatniteľnej na Nórsko a v Nórsku k 1. januáru 2020 podľa podmienok Dohody o Európskom hospodárskom priestore (Dohoda o EHP) (ďalej len ‚smernica o kapitálových požiadavkách uplatniteľná na Nórsko a v Nórsku k 1. januáru 2020‘) uplatňuje na všetky úverové inštitúcie, ktorým bolo udelené povolenie v Nórsku;

                                 —

                                    požiadavka na minimálnu úroveň priemernej rizikovej váhy vo výške 20 % pre expozície v oblasti nehnuteľností určených na bývanie v Nórsku, ktorá sa podľa článku 458 ods. 2 písm. d) bodu vi) nariadenia (EÚ) č. 575/2013 uplatniteľného na Nórsko a v Nórsku k 1. januáru 2020 podľa podmienok Dohody o EHP (ďalej len ‚nariadenie o kapitálových požiadavkách uplatniteľné na Nórsko a v Nórsku k 1. januáru 2020‘) uplatňuje na úverové inštitúcie, ktorým bolo udelené povolenie v Nórsku a ktoré na výpočet regulatórnych kapitálových požiadaviek používajú prístup založený na interných ratingoch (ďalej len ‚prístup IRB‘);

                                 —

                                    požiadavka na minimálnu úroveň priemernej rizikovej váhy vo výške 35 % pre expozície v oblasti nehnuteľností určených na podnikanie v Nórsku, ktorá sa podľa článku 458 ods. 2 písm. d) bodu vi) nariadenia o kapitálových požiadavkách uplatniteľného na Nórsko a v Nórsku k 1. januáru 2020 uplatňuje na úverové inštitúcie, ktorým bolo udelené povolenie v Nórsku a ktoré na výpočet regulatórnych kapitálových požiadaviek používajú prístup IRB.

                           I.   Opis opatrení

                                 1.

                                 Finansdepartementet (nórske ministerstvo financií) zaviedlo od 31. decembra 2020 tri opatrenia, konkrétne: i) požiadavku na mieru vankúša na krytie systémového rizika pre expozície v Nórsku podľa článku 133 smernice o kapitálových požiadavkách uplatniteľnej na Nórsko a v Nórsku k 1. januáru 2020; ii) požiadavku na minimálnu úroveň priemernej rizikovej váhy pre expozície v oblasti nehnuteľností určených na bývanie v Nórsku podľa článku 458 ods. 2 písm. d) bodu vi) nariadenia o kapitálových požiadavkách uplatniteľného na Nórsko a v Nórsku k 1. januáru 2020 a iii) požiadavku na minimálnu úroveň priemernej rizikovej váhy pre expozície v oblasti nehnuteľností určených na podnikanie v Nórsku podľa článku 458 ods. 2 písm. d) bodu vi) nariadenia o kapitálových požiadavkách uplatniteľného na Nórsko a v Nórsku k 1. januáru 2020.

                                 2.

                                 Požiadavka na mieru vankúša na krytie systémového rizika je stanovená na 4,5 % a uplatňuje sa na domáce expozície všetkých úverových inštitúcií, ktorým bolo udelené povolenie v Nórsku. Pre úverové inštitúcie, ktoré nepoužívajú rozšírený prístup IRB, je požiadavka na mieru vankúša na krytie systémového rizika pre všetky expozície stanovená vo výške 3 % do 31. decembra 2022; po tomto dátume je požiadavka na mieru vankúša na krytie systémového rizika pre domáce expozície stanovená vo výške 4,5 %

                                 3.

                                 Opatrenie predstavujúce požiadavku na minimálnu úroveň rizikovej váhy pri nehnuteľnostiach určených na bývanie je požiadavkou na minimálnu úroveň priemernej rizikovej váhy pre expozície v oblasti nehnuteľností určených na bývanie v Nórsku, ktorá sa vzťahuje na každú jednotlivú inštitúciu a uplatňuje sa na úverové inštitúcie, ktoré používajú prístup IRB. Požiadavka na minimálnu úroveň rizikovej váhy pri nehnuteľnostiach sa týka expozíciami váženej priemernej rizikovej váhy v portfóliu nehnuteľností určených na bývanie. Expozície v oblasti nehnuteľností určených na bývanie v Nórsku by sa mali chápať ako retailové expozície zabezpečené kolaterálom vo forme nehnuteľného majetku v Nórsku.

                                 4.

                                 Opatrenie predstavujúce požiadavku na minimálnu úroveň rizikovej váhy pri nehnuteľnostiach určených na podnikanie je požiadavkou na minimálnu úroveň priemernej rizikovej váhy pre expozície v oblasti nehnuteľností určených na podnikanie v Nórsku, ktorá sa vzťahuje na každú jednotlivú inštitúciu a uplatňuje sa na úverové inštitúcie, ktoré používajú prístup IRB. Požiadavka na minimálnu úroveň rizikovej váhy pri nehnuteľnostiach sa týka expozíciami váženej priemernej rizikovej váhy v portfóliu nehnuteľností určených na podnikanie. Expozície v oblasti nehnuteľností určených na podnikanie v Nórsku by sa mali chápať ako expozície voči podnikateľským subjektom zabezpečené kolaterálom vo forme nehnuteľného majetku v Nórsku.

                           II.   Reciprocita

                                 5.

                                 Príslušným orgánom sa odporúča, aby recipročne uplatnili nórske opatrenia pre expozície nachádzajúce sa v Nórsku v súlade s článkom 134 ods. 1 smernice 2013/36/EÚ a článkom 458 ods. 5 nariadenia (EÚ) č. 575/2013. Príslušným orgánom sa odporúča, aby recipročne uplatnili požiadavku na mieru vankúša na krytie systémového rizika do 18 mesiacov od uverejnenia tohto odporúčania, ako bolo zmenené odporúčaním Európskeho výboru pre systémové riziká ESRB/2021/3 (*3), v Úradnom vestníku Európskej únie, ak nie je v odseku 7 stanovené inak. Požiadavky na minimálnu úroveň priemernej rizikovej váhy uplatniteľné na expozície v oblasti nehnuteľností určených na bývanie a podnikanie v Nórsku by sa mali recipročne uplatňovať v rámci štandardného trojmesačného prechodného obdobia stanoveného v odporúčaní ESRB/2015/2.

                                 6.

                                 Ak v jurisdikcii príslušných orgánov nie sú dostupné rovnaké opatrenia makroprudenciálnej politiky, v súlade s odporúčaním C bodom 2 sa príslušným orgánom odporúča po konzultácii s ESRB uplatniť opatrenia makroprudenciálnej politiky dostupné v ich jurisdikcii, ktorých účinok najviac zodpovedá uvedeným opatreniam odporúčaným na reciprocitu. Príslušným orgánom sa odporúča, aby prijali zodpovedajúce opatrenia na recipročné uplatnenie požiadaviek na minimálnu úroveň priemernej rizikovej váhy uplatniteľných na expozície v oblasti nehnuteľností určených na bývanie a podnikanie do 12 mesiacov od uverejnenia tohto odporúčania v Úradnom vestníku Európskej únie a na recipročné uplatnenie požiadavky na mieru vankúša na krytie systémového rizika do 18 mesiacov od uverejnenia tohto odporúčania v Úradnom vestníku Európskej únie, ak nie je v odseku 7 pre vankúš na krytie systémového rizika stanovené inak.

                                 7.

                                 Kým sa smernica (EÚ) 2019/878 začne uplatňovať na Nórsko a v Nórsku v súlade s podmienkami Dohody o EHP, môžu príslušné orgány recipročne uplatniť nórske opatrenie predstavujúce požiadavku na mieru vankúša na krytie systémového rizika takým spôsobom a na takej úrovni, aby sa zohľadnilo akékoľvek prekrývanie alebo rozdiel v kapitálových požiadavkách uplatniteľných v ich členskom štáte a v Nórsku, za predpokladu, že dodržiavajú tieto zásady:

                                             a)

                                             krytie rizika: príslušné orgány by mali zabezpečiť, aby bolo primerane riešené systémové riziko, na zmiernenie ktorého je nórske opatrenie zamerané.

                                             b)

                                             zabránenie regulatórnej arbitráži a zabezpečenie rovnakých podmienok: príslušné orgány by mali minimalizovať možnosť únikov a regulatórnej arbitráže a v prípade potreby urýchlene odstrániť medzeru v regulácii; príslušné orgány by mali zabezpečiť rovnaké podmienky pre úverové inštitúcie.

                                       Tento odsek sa neuplatňuje na opatrenia predstavujúce požiadavky na minimálnu úroveň priemernej rizikovej váhy uplatniteľné na expozície v oblasti nehnuteľností určených na bývanie a podnikanie.

                           III.   Prah významnosti

                                 8.

                                 Na účely prípadného uplatnenia zásady de minimis príslušnými orgánmi uplatňujúcimi reciprocitu sú spolu s týmito opatreniami prahy významnosti, ktoré sa vzťahujú na každú jednotlivú inštitúciu a ktoré sú založené na expozíciách nachádzajúcich sa v Nórsku, stanovené takto:

                                             a)

                                             pre mieru vankúša na krytie systémového rizika je prah významnosti stanovený na úrovni hodnoty rizikovo váženej expozície vo výške 32 mld. NOK, čo zodpovedá približne 1 % celkovej hodnoty rizikovo vážených expozícií úverových inštitúcií v Nórsku;

                                             b)

                                             pre minimálnu úroveň rizikovej váhy pri nehnuteľnostiach určených na bývanie je prah významnosti stanovený na úrovni poskytnutých úverov v hrubom vyjadrení vo výške 32,3 mld. NOK, čo zodpovedá približne 1 % úverov na nehnuteľnosti určených na bývanie zabezpečených kolaterálom v hrubom vyjadrení poskytnutých nórskym klientom;

                                             c)

                                             pre minimálnu úroveň rizikovej váhy pri nehnuteľnostiach určených na podnikanie je prah významnosti stanovený na úrovni poskytnutých úverov v hrubom vyjadrení vo výške 7,6 mld. NOK, čo zodpovedá približne 1 % úverov na nehnuteľnosti určených na podnikanie zabezpečených kolaterálom v hrubom vyjadrení poskytnutých nórskym klientom;

                                 9.

                                 V súlade s oddielom 2 ods. 2 bodom 1 odporúčania ESRB/2015/2 môžu príslušné orgány dotknutého členského štátu oslobodiť jednotlivé úverové inštitúcie, ktorým bolo udelené povolenie na vnútroštátnej úrovni a ktorých expozície v Nórsku nedosahujú prah významnosti. Expozície nedosahujú prah významnosti, ak sú nižšie ako prahy významnosti stanovené v odseku 8, ktoré sa vzťahujú na každú jednotlivú inštitúciu. Pri uplatňovaní prahov významnosti by mali príslušné orgány monitorovať významnosť expozícií a odporúča sa, aby nórske opatrenia v prípade prekročenia prahov významnosti vo výške stanovenej v odseku 8 uplatňovali na predtým oslobodené jednotlivé úverové inštitúcie, ktorým bolo udelené povolenie na vnútroštátnej úrovni.

                                 10.

                                 V súlade s oddielom 2 ods. 2 bodom 1 odporúčania ESRB/2015/2 sú prahy významnosti stanovené v odseku 8 odporúčanými maximálnymi úrovňami prahovej hodnoty. Príslušné orgány uplatňujúce reciprocitu môžu preto namiesto použitia odporúčaných prahových hodnôt podľa potreby stanoviť nižšie prahové hodnoty pre svoje jurisdikcie alebo opatrenia recipročne uplatniť bez akéhokoľvek prahu významnosti.

                                 11.

                                 Ak v členských štátoch nie sú žiadne úverové inštitúcie, ktoré by mali v Nórsku významné expozície, príslušné orgány dotknutých členských štátov môžu podľa oddielu 2.2.1 odporúčania ESRB/2015/2 rozhodnúť, že nebudú recipročne uplatňovať nórske opatrenia. V tomto prípade by mali príslušné orgány sledovať významnosť expozícií a odporúča sa, aby nórske opatrenia recipročne uplatnili v prípade, že úverová inštitúcia prekročí príslušné prahy významnosti .

                        Švédsko

                           Minimálna úroveň expozíciami váženej priemernej hodnoty rizikových váh uplatňovaných na portfólio retailových expozícií zabezpečených nehnuteľnosťami voči dlžníkom s pobytom alebo sídlom vo Švédsku vo výške 25%, ktorá sa vzťahuje na každú jednotlivú inštitúciu a ktorá sa v súlade s článkom 458 ods. 2 písm. d) bodom vi) nariadenia (EÚ) č. 575/2013 uplatňuje na úverové inštitúcie, ktorým bolo udelené povolenie vo Švédsku a ktoré na výpočet regulatórnych kapitálových požiadaviek používajú prístup založený na interných ratingoch.

                     I.   Opis opatrenia

                                 1.

                                 Švédske opatrenie, ktoré sa v súlade s článkom 458 ods. 2 písm. d) bodom vi) nariadenia (EÚ) č. 575/2013 uplatňuje na úverové inštitúcie s prístupom IRB, ktorým bolo udelené povolenie vo Švédsku, pozostáva zo zavedenia minimálnej úrovne expozíciami váženej priemernej hodnoty rizikových váh uplatňovaných na portfólio retailových expozícií zabezpečených nehnuteľnosťami voči dlžníkom s pobytom alebo sídlom vo Švédsku vo výške 25%, ktorá sa vzťahuje na každú jednotlivú úverovú inštitúciu.

                                 2.

                                 Expozíciami váženou priemernou hodnotou je priemerná hodnota rizikových váh jednotlivých expozícií vypočítaná v súlade s článkom 154 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, vážená príslušnou hodnotou expozícií.

                           II.   Reciprocita

                                 3.

                                 V súlade s článkom 458 ods. 5 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 sa príslušným orgánom dotknutých členských štátov odporúča, aby uvedené švédske opatrenie v lehote stanovenej v odporúčaní C bode 3 recipročne uplatnili na vo Švédsku sa nachádzajúce pobočky úverových inštitúcií s prístupom IRB, ktorým bolo udelené povolenie na vnútroštátnej úrovni.

                                 4.

                                 Príslušným orgánom sa odporúča, aby uvedené švédske opatrenie recipročne uplatnili na úverové inštitúcie s prístupom IRB, ktorým bolo udelené povolenie na vnútroštátnej úrovni a ktoré majú priame retailové expozície zabezpečené nehnuteľnosťami voči dlžníkom s pobytom alebo sídlom vo Švédsku. V súlade s odporúčaním C bodom 2 sa príslušným orgánom odporúča, aby uplatnili rovnaké opatrenie ako to, ktoré vo Švédsku zaviedol aktivačný orgán, a to v lehote uvedenej v odporúčaní C bode 3.

                                 5.

                                 Ak v jurisdikcii príslušných orgánov nie je dostupné rovnaké opatrenie makroprudenciálnej politiky, odporúča sa príslušným orgánom po konzultácii s ESRB uplatniť opatrenie makroprudenciálnej politiky dostupné v ich jurisdikcii, ktorého účinok najviac zodpovedá uvedenému opatreniu odporúčanému na reciprocitu. Príslušným orgánom sa odporúča prijať zodpovedajúce opatrenie najneskôr do štyroch mesiacov od uverejnenia tohto odporúčania v Úradnom vestníku Európskej únie.

                           III.   Prah významnosti

                                 6.

                                 Na účely prípadného uplatnenia zásady de minimis príslušnými orgánmi uplatňujúcimi reciprocitu je spolu s týmto opatrením stanovený prah významnosti vo výške 5 miliárd SEK, ktorý sa vzťahuje na každú jednotlivú inštitúciu.

                                 7.

                                 V súlade s oddielom 2 ods. 2 bodom 1 odporúčania ESRB/2015/2 môžu príslušné orgány dotknutého členského štátu oslobodiť jednotlivé úverové inštitúcie s prístupom IRB, ktorým bolo udelené povolenie na vnútroštátnej úrovni a ktorých retailové expozície zabezpečené nehnuteľnosťami voči dlžníkom s pobytom alebo sídlom vo Švédsku nedosahujú prah významnosti vo výške 5 miliárd SEK. Pri uplatňovaní prahu významnosti by mali príslušné orgány monitorovať významnosť expozícií a odporúča sa, aby švédske opatrenie v prípade prekročenia prahu významnosti vo výške 5 miliárd SEK uplatňovali na predtým oslobodené jednotlivé úverové inštitúcie, ktorým bolo udelené povolenie na vnútroštátnej úrovni.

                                 8.

                                 Ak v dotknutých členských štátoch neexistujú úverové inštitúcie s prístupom IRB, ktorým bolo v týchto členských štátoch udelené povolenie a ktoré by mali buď pobočky, ktoré sa nachádzajú vo Švédsku, alebo priame retailové expozície zabezpečené nehnuteľnosťami voči dlžníkom s pobytom alebo sídlom vo Švédsku, a zároveň by mali takéto expozície vo výške 5 miliárd SEK alebo vyššie, príslušné orgány dotknutých členských štátov sa môžu v súlade s oddielom 2 ods. 2 bodom 1 odporúčania ESRB/2015/2 rozhodnúť, že nebudú recipročne uplatňovať švédske opatrenie. V tomto prípade by mali príslušné orgány sledovať významnosť expozícií a odporúča sa, aby švédske opatrenie recipročne uplatnili v prípade, že úverová inštitúcia s prístupom IRB prekročí prah významnosti vo výške 5 miliárd SEK.

                                 9.

                                 V súlade s oddielom 2 ods. 2 bodom 1 odporúčania ESRB/2015/2 je prah významnosti vo výške 5 miliárd SEK odporúčanou maximálnou úrovňou prahovej hodnoty. Príslušné orgány uplatňujúce reciprocitu môžu preto namiesto použitia odporúčanej prahovej hodnoty podľa potreby stanoviť nižšiu prahovú hodnotu pre ich jurisdikcie alebo opatrenia recipročne uplatniť bez akéhokoľvek prahu významnosti.

               (*1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 549/2013 z 21. mája 2013 o európskom systéme národných a regionálnych účtov v Európskej únii (Ú. v. EÚ L 174, 26.6.2013, s. 1).

               (*2)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 680/2014 zo 16. apríla 2014, ktorým sa stanovujú vykonávacie technické predpisy, pokiaľ ide o vykazovanie inštitúciami na účely dohľadu podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 (Ú. v. EÚ L 191, 28.6.2014, s. 1).

               (*3)  Zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku.‘

               (1)  Recommandation du comité du risque systémique du 9 novembre 2020 relative aux crédits portant sur des biens immobiliers à usage résidentiel situés sur le territoire du Luxembourg (CRS/2020/005).

               (2)  CSSF Regulation N.20-08 du 3 décembre 2020 fixant des conditions pour l’octroi de crédits relatifs à des biens immobiliers à usage résidentiel situés sur le territoire du Luxembourg.