title: 2014/118/EÚ: Odporúčanie Komisie z  3. marca 2014 o monitorovaní stôp brómovaných spomaľovačov horenia v potravinách  Text s významom pre EHP

text:
               5.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 65/39

      ODPORÚČANIE KOMISIE

   z 3. marca 2014
   o monitorovaní stôp brómovaných spomaľovačov horenia v potravinách
   (Text s významom pre EHP)
   (2014/118/EÚ)
   EURÓPSKA KOMISIA,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 292,
   keďže:

               (1)

               Brómované spomaľovače horenia sú zlúčeniny s organicky viazaným brómom, ktoré sa aplikujú na výrobky s cieľom zabrániť vznieteniu horľavých materiálov v prípade požiaru alebo vznietenie spomaliť. Na zníženie horľavosti výrobku sa bežne používajú v širokej škále spotrebného tovaru, napríklad v elektronike, autách, nábytku a stavebných materiáloch. Brómované spomaľovače horenia sa môžu z výrobkov, v ktorých sa použili, uvoľňovať alebo vyparovať. Keďže spotrebný tovar sa na konci svojho životného cyklu vyhadzuje, tieto látky postupne kontaminovali životné prostredie a potravinový reťazec.

               (2)

               Mnohé brómované spomaľovače horenia sú však perzistentné, bioakumulatívne a toxické tak pre ľudí, ako aj pre životné prostredie. Existuje podozrenie, že spôsobujú neurologické poruchy správania a poruchy endokrinného systému a boli zistené v biote v životnom prostredí.

               (3)

               Komisia preto požiadala Európsky úrad pre bezpečnosť potravín (EFSA), aby vypracoval vedecké stanovisko k rizikám pre verejné zdravie súvisiacim s prítomnosťou brómovaných spomaľovačov horenia v potravinách.

               (4)

               Vedecká skupina EFSA pre kontaminanty v potravinovom reťazci v období od septembra 2010 do septembra 2012 prijala šesť vedeckých stanovísk (1) k rôznym triedam brómovaných spomaľovačov horenia.

               (5)

               EFSA v prípade niekoľkých z uvedených tried odporučil zozbieranie ďalších údajov o úrovniach v potravinách a u ľudí.

               (6)

               Úrovne brómovaných spomaľovačov horenia v potravinách živočíšneho pôvodu by mohli súvisieť s prítomnosťou týchto látok v krmivách pre zvieratá, a preto by na základe prvých výsledkov monitorovania potravín v roku 2014 mohlo v roku 2015 nasledovať odporúčanie týkajúce sa monitorovania živočíšnych krmív,

         PRIJALA TOTO ODPORÚČANIE:

               1.

               Členské štáty by mali v rokoch 2014 a 2015 monitorovať prítomnosť brómovaných spomaľovačov horenia v potravinách. Toto monitorovanie by malo zahŕňať širokú škálu jednotlivých potravín odzrkadľujúcich spotrebiteľské návyky s cieľom poskytnúť presný odhad expozície a v prípade rôznych tried brómovaných spomaľovačov horenia by sa mali zahrnúť rôzne potravinové komodity.

               2.

               Členské štáty by mali dodržiavať postupy odberu vzoriek stanovené v prílohe II k nariadeniu Komisie (EÚ) č. 252/2012 (2) s cieľom zabezpečiť, aby boli vzorky reprezentatívne pre šaržu, z ktorej sa realizoval odber vzorky.

               3.

               Členské štáty by mali vykonávať analýzu rôznych tried brómovaných spomaľovačov horenia s cieľom odhaliť v príslušných potravinových komoditách prítomnosť týchto látok:

                           a)

                           v prípade triedy polybrómovaných difenyléterov (PBDE): 2,2‘,4-tribrómdifenyléter (BDE-28, č. CAS 41318-75-6); 2,2‘,4,4’-tetrabrómdifenyléter (BDE-47, č. CAS 5436-43-1); 2,2‘,4,5’-tetrabrómdifenyléter (BDE-49, č. CAS 243982-82-3); 2,2‘,4,4‘,5-pentabrómdifenyléter (BDE-99, č. CAS 60348-60-9); 2,2‘,4,4‘,6-pentabrómdifenyléter (BDE-100, č. CAS 189084-64-8); 2,2‘,3,4,4’,5’-hexabrómdifenyléter (BDE-138, č. CAS 67888-98-6); 2,2‘,4,4‘,5,5’-hexabrómdifenyléter (BDE-153, č. CAS 68631-49-2); 2,2‘,4,4‘,5,6’-hexabrómdifenyléter (BDE-154, č. CAS 207122-15-4); 2,2‘,3,4,4‘,5‘,6-heptabrómdifenyléter (BDE-183, č. CAS 207122-16-5) a 2,2‘,3,3‘,4,4‘,5,5‘,6,6’-dekabrómdifenyléter (BDE-209, č. CAS 1163-19-5) vo vajciach a vaječných výrobkoch, v mlieku a mliečnych výrobkoch, v mäse a mäsových výrobkoch, v živočíšnych a rastlinných tukoch a olejoch, v rybách a ďalších morských plodoch, vo výrobkoch na osobitné výživové účely a v potravinách pre dojčatá a malé deti, pričom použijú analytické metódy s medzou stanoviteľnosti 0,01 ng/g mokrej hmotnosti alebo nižšou;

                           b)

                           v prípade triedy hexabrómcyklododekánov (HBCDD): (+/–)-α-HBCD (1,2,5,6,9,10-hexabróm-(1R,2R,5S,6R,9R,10S)-rel-cyklododekán; č. CAS 134237-50-6); (+/–)-β-HBCD (1,2,5,6,9,10-hexabróm-(1R,2S,5R,6R,9R,10S)-rel-cyklododekán; č. CAS 134237-51-7) a (+/–)-γ-HBCD (1,2,5,6,9,10-hexabróm-(1R,2R,5R,6S,9S, 10R)-rel-cyklododekán; č. CAS 134237-52-8) v rybách a ďalších morských plodoch, v mäse a mäsových výrobkoch, v mlieku a mliečnych výrobkoch, vo vajciach a vaječných výrobkoch, ako aj v potravinách na počiatočnú výživu dojčiat a na následnú dojčenskú výživu. Analytické metódy použité na stanovenie HBCDD zahŕňajú stanovenie stereoizomérov a mali by mať medzu stanoviteľnosti 0,01 ng/g mokrej hmotnosti alebo nižšiu;

                           c)

                           v prípade triedy tetrabrómbisfenolu A (TBBPA) a jeho derivátov: tetrabrómbisfenol A (TBBPA, č. CAS 79-94-7) a možno TBBPA bismetyléter (TBBPA-bME, č. CAS 70156-79-5); TBBPA bis(2-hydroxyetyl)éter (TBBPA-bOHEE, č. CAS 4162-45-2); TBBPA bisalyléter (TBBPA-bAE, č. CAS 25327-89-3), bis(glycidyléter) tetrabrómbisfenolu A (TBBPA-bGE, č. CAS 3072-84-2) a TBBPA bis(2,3-dibrómpropyl)éter (TBBPA-bDiBPrE, č. CAS 21850-44-2) v rybách a ďalších morských plodoch, v mäse a mäsových výrobkoch, v mlieku a mliečnych výrobkoch a vo vajciach a vaječných výrobkoch. Analytické metódy použité na stanovenie tetrabrómbisfenolu A a jeho derivátov by mali mať medzu stanoviteľnosti 0,1 ng/g mokrej hmotnosti alebo nižšiu;

                           d)

                           v prípade triedy brómovaných fenolov a ich derivátov: 2,4,6-tribrómfenol (2,4,6-TBP, č. CAS 118-79-6); 2,4-dibrómfenol (2,4 DBP, č. CAS 615-58-7); 4-brómfenol (4-BP, č. CAS 106-41-2); 2,6-dibrómfenol (2,6-DBP, č. CAS 608-33-3); tetrabrómovaný bisfenol S (TBBPS, č. CAS 39635-79-5); tetrabrómbisfenol-S-bismetyléter (TBBPS-BME, č. CAS 70156-79-5) v rybách a ďalších morských plodoch. Analytické metódy použité na stanovenie brómovaných fenolov a ich derivátov by mali mať medzu stanoviteľnosti 0,1 ng/g mokrej hmotnosti alebo nižšiu;

                           e)

                           v prípade vznikajúcich a nových brómovaných spomaľovačov horenia: tris(2,3-dibrómpropyl)fosfát (TDBPP, č. CAS 126-72-7); N,N’-etylénbis(tetrabrómftalimid) (EBTEBPI, č. CAS 32588-76-4); hexabrómcyklodekán (HBCYD, č. CAS 25495-98-1); bis(2-etylhexyl) tetrabrómftalát (BEH-TEBP, č. CAS 26040-51-7); 2-etylhexyl 2,3,4,5-tetrabrómbenzoát (EH-TBB, č. CAS 183658-27-7) a dibrómneopentylglykol (DBNPG, č. CAS 3296-90-0) v rybách a ďalších morských plodoch, v mäse a mäsových výrobkoch (vrátane jedlých drobov), v živočíšnych a rastlinných tukoch a olejoch, v mlieku a mliečnych výrobkoch, vo vajciach a vaječných výrobkoch a v potravinách pre dojčatá a malé deti. Analytické metódy použité na stanovenie vznikajúcich a nových brómovaných spomaľovačov horenia by mali mať medzu stanoviteľnosti 1 ng/g mokrej hmotnosti alebo nižšiu.

               4.

               Členské štáty by mali vykonávať analýzu brómovaných spomaľovačov horenia v súlade s prílohou III k nariadeniu Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 (3), pričom použijú metódu analýzy, pri ktorej sa preukázalo, že vedie k spoľahlivým výsledkom.

               5.

               Členské štáty by mali úradu EFSA pravidelne poskytovať údaje o monitorovaní vyjadrené na základe celkovej hmotnosti alebo na základe obsahu tuku spolu s informáciami a v elektronickom formáte predkladania správ, ako stanovil úrad EFSA na účely ich zhromaždenia do jednej databázy. S cieľom monitorovať vývoj expozície by členské štáty mali zahrnúť údaje získané počas predchádzajúcich rokov používaním metódy analýzy, pri ktorej sa preukázalo, že vedie k spoľahlivým výsledkom.

      V Bruseli 3. marca 2014

            Za Komisiu

         Tonio BORG

            člen Komisie

      (1)  Vedecká skupina EFSA pre kontaminanty v potravinovom reťazci (EFSA Panel on Contaminants in the Food Chain – CONTAM); Scientific Opinion on Polybrominated Biphenyls (PBBs) in Food. Vestník EFSA (EFSA Journal) 2010; 8(10):1789. [151 s.] doi:10.2903/j.efsa.2010.1789.
   Scientific Opinion on Polybrominated Diphenyl Ethers (PBDEs) in Food. Vestník EFSA (EFSA Journal) 2011; 9(5):2156. [274 s.] doi:10.2903/j.efsa.2011.2156.
   Scientific Opinion on Hexabromocyclododecanes (HBCDDs) in Food. Vestník EFSA (EFSA Journal) 2011; 9(7):2296. [118 s.] doi:10.2903/j.efsa.2011.2296.
   Scientific Opinion on Tetrabromobisphenol A (TBBPA) and its derivatives in food. Vestník EFSA (EFSA Journal) 2011; 9(12):2477. [61 s.] doi:10.2903/j.efsa.2011.2477.
   Scientific Opinion on Brominated Flame Retardants (BFRs) in Food: Brómované fenoly a ich deriváty. Vestník EFSA (EFSA Journal) 2012; 10(4):2634. [42 s.] doi:10.2903/j.efsa.2012.2634.
   Scientific Opinion on Emerging and Novel Brominated Flame Retardants (BFRs) in Food. Vestník EFSA (EFSA Journal) 2012; 10(10):2908. [125 s.] doi:10.2903/j.efsa.2012.2908.

      (2)  Nariadenie Komisie (EÚ) č. 252/2012 z 21. marca 2012, ktorým sa stanovujú metódy odberu vzoriek a analýzy na účely úradných kontrol hladín dioxínov, PCB podobných dioxínom a PCB nepodobných dioxínom v určitých potravinách a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1883/2006 (Ú. v. EÚ L 84, 23.3.2012, s. 1).

      (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 z 29. apríla 2004 o úradných kontrolách uskutočňovaných s cieľom zabezpečiť overenie dodržiavania potravinového a krmivového práva a predpisov o zdraví zvierat a o starostlivosti o zvieratá (Ú. v. EÚ L 165, 30.4.2004, s. 1).


title: Odporúčanie Rady z 12. júla 2016, ktoré sa týka národného programu reforiem Belgicka na rok 2016 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady k programu stability Belgicka na rok 2016

text:
               18.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 299/36

         ODPORÚČANIE RADY
   z 12. júla 2016,
   ktoré sa týka národného programu reforiem Belgicka na rok 2016 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady k programu stability Belgicka na rok 2016
   (2016/C 299/09)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 121 ods. 2 a článok 148 ods. 4,
   so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii (1), a najmä na jeho článok 5 ods. 2,
   so zreteľom na odporúčanie Európskej komisie,
   so zreteľom na uznesenia Európskeho parlamentu,
   so zreteľom na závery Európskej rady,
   so zreteľom na stanovisko Výboru pre zamestnanosť,
   so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a finančného výboru,
   so zreteľom na stanovisko Výboru pre sociálnu ochranu,
   so zreteľom na stanovisko Výboru pre hospodársku politiku,
   keďže:

               (1)

               Komisia prijala 26. novembra 2015 ročný prieskum rastu, čo znamenalo začiatok európskeho semestra pre koordináciu hospodárskych politík na rok 2016. Priority obsiahnuté v ročnom prieskume rastu schválila Európska rada 17. a 18. marca 2016. Komisia prijala 26. novembra 2015 na základe nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1176/2011 (2) správu o mechanizme varovania, v ktorej Belgicko určilo za jeden z členských štátov, v súvislosti s ktorým sa vykoná hĺbkové preskúmanie. V rovnaký deň Komisia prijala aj odporúčanie na odporúčanie Rady týkajúce sa hospodárskej politiky eurozóny. Toto odporúčanie schválila Európska rada 18. a 19. februára 2016 a Rada ho prijala 8. marca 2016 (3). Ako krajina, ktorej menou je euro, a vzhľadom na úzke prepojenia medzi ekonomikami v hospodárskej a menovej únii by Belgicko malo zabezpečiť úplné a včasné vykonanie odporúčania.

               (2)

               Správa o krajine na rok 2016 bola pre Belgicko uverejnená 26. februára 2016. Posudzoval sa v nej pokrok, ktorý Belgicko dosiahlo pri plnení odporúčaní pre jednotlivé krajiny prijatých Radou 14. júla 2015, a bolo v nej zahrnuté hĺbkové preskúmanie podľa článku 5 nariadenia (EÚ) č. 1176/2011. Komisia prezentovala 8. marca 2016 výsledky hĺbkového preskúmania. Z analýzy Komisie vyplýva záver, že v Belgicku v súčasnosti neexistujú makroekonomické nerovnováhy. Oslabená výkonnosť v oblasti vývozu v kombinácii s vysokou mierou verejnej zadlženosti môže v budúcnosti predstavovať riziká. Nedávny vývoj však naznačuje zlepšenie konkurencieschopnosti. Nápravné opatrenia, medzi ktoré patrí zmierňovanie mzdových požiadaviek a zníženie výšky príspevkov na sociálne zabezpečenie, viedli k spomaleniu rastu nákladov práce. Verejný dlh neklesá, no krátkodobé riziká sa javia byť pod kontrolou.

               (3)

               Belgicko predložilo 29. apríla 2016 svoj národný program reforiem na rok 2016 a svoj program stability na rok 2016. S cieľom zohľadniť prepojenia medzi nimi sa obidva tieto programy posudzovali súčasne.

               (4)

               Príslušné odporúčania pre jednotlivé krajiny boli zohľadnené v programovaní európskych štrukturálnych a investičných fondov na obdobie rokov 2014 – 2020. Podľa článku 23 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1303/2013 (4) platí, že ak je to nevyhnutné na podporu vykonávania príslušných odporúčaní Rady, Komisia môže požiadať členský štát, aby preskúmal svoju partnerskú dohodu a príslušné programy a navrhol ich zmeny. Komisia poskytla ďalšie informácie o tom, ako bude využívať toto ustanovenie v usmerneniach k uplatňovaniu opatrení spájajúcich účinnosť európskych štrukturálnych a investičných fondov s riadnou správou hospodárskych záležitostí.

               (5)

               V programe stability na rok 2016 sa ukazuje, že vplyv mimoriadneho prílevu utečencov v rokoch 2015 a 2016 a mimoriadnych bezpečnostných opatrení v roku 2016 na rozpočet je významný a poskytuje primeraný dôkaz o rozsahu a povahe týchto dodatočných rozpočtových nákladov. Podľa Komisie oprávnené dodatočné výdavky na utečencov v roku 2015 dosiahli 0,03 % HDP, zatiaľ čo dodatočný vplyv v roku 2016 sa odhaduje na 0,17 % HDP, pokiaľ ide o výdavky súvisiace s utečencami, a na 0,12 % HDP, pokiaľ ide o bezpečnostné opatrenia. Ustanovenia uvedené v článku 5 ods. 1 a článku 6 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1466/97 zohľadňujú tieto dodatočné výdavky, pretože prílev utečencov, ako aj závažnosť teroristickej hrozby sú výnimočnými udalosťami, ich vplyv na verejné financie Belgicka je značný a udržateľnosť by nebola ohrozená tým, že sa umožní odchýlka od postupu úprav smerujúcich k strednodobému rozpočtovému cieľu. Preto bola požadovaná úprava smerom k strednodobému rozpočtovému cieľu na rok 2015 znížená s cieľom zohľadniť dodatočné náklady súvisiace s utečencami. Pokiaľ ide o rok 2016, na jar 2017 sa na základe zistených údajov poskytnutých belgickými orgánmi vykoná konečné posúdenie vrátane oprávnených súm.

               (6)

               Belgicko v súčasnosti podlieha preventívnej časti Paktu stability a rastu a vzťahuje sa naň prechodné dlhové pravidlo. Komisia uverejnila 18. mája 2016 správu podľa článku 126 ods. 3 ZFEÚ, pretože Belgicko v roku 2015 nedosiahlo dostatočný pokrok smerom k dodržaniu dlhového pravidla. V rámci analýzy sa dospelo k záveru, že dlhové kritérium by sa malo považovať za dodržané. Vo svojom programe stability na rok 2016 vláda plánuje postupné zlepšenie celkového salda z deficitu 2,6 % HDP v roku 2015 na –0,2 % HDP v roku 2019. Revidovaný strednodobý rozpočtový cieľ, ktorým je vyrovnaná rozpočtová pozícia v štrukturálnom vyjadrení, sa plánuje dosiahnuť do roku 2018. Prepočítané štrukturálne saldo (5) však stále ukazuje štrukturálny deficit vo výške 0,4 % HDP v roku 2018. Podľa programu stability sa očakáva, že pomer verejného dlhu k HDP dosiahne vrchol v roku 2016 na úrovni 106,2 % a postupne klesne na 99,6 % do roku 2019. Makroekonomický scenár, z ktorého vychádzajú tieto rozpočtové prognózy, je vierohodný. Opatrenia, ktoré sú potrebné na podporu plánovaných cieľových deficitov na obdobie od roku 2017, však neboli dostatočne konkretizované. Na základe prognózy Komisie z jari 2016 pri nezmenenej politike existuje riziko značnej odchýlky od odporúčanej úpravy v roku 2016, ako aj za celé obdobie rokov 2016 a 2017. V prípade, že by sa z posúdenia vylúčil vplyv mimoriadneho prílevu utečencov a mimoriadnych bezpečnostných opatrení, projektovaná odchýlka v roku 2016 by už nebola významná. Belgicko podľa predpokladov nedodrží v roku 2016 prechodné dlhové pravidlo a po skončení prechodného obdobia ani referenčnú hodnotu znižovania dlhu v roku 2017. Rada na základe svojho posúdenia programu stability a s prihliadnutím na prognózu Komisie z jari 2016 zastáva názor, že Belgicku hrozí nedodržanie ustanovení Paktu stability a rastu. Preto budú v rokoch 2016 a 2017 potrebné ďalšie opatrenia na zabezpečenie súladu.

               (7)

               Vysokú verejnú zadlženosť sprevádzajú slabé výsledky v oblasti vývozu a konkurencieschopnosti. Vonkajšia výkonnosť sa od roku 2000 zhoršila, ako to dokazujú straty podielu na celosvetovom trhu, a situáciu zhoršuje aj vývoz, ktorý je orientovaný hlavne na menej dynamické trhy. Hoci v posledných rokoch došlo k zastaveniu negatívneho trendu v oblasti podielu na trhu, akumulované straty sú naďalej značné. Vývozným kapacitám krajiny neprospieva ani špecializácia na trhové segmenty, ktoré sú viac vystavené cenovej konkurencii. Je to osobitne ťažko zlučiteľné s vysokými nákladmi práce v tejto krajine. Jednotkové náklady práce donedávna rýchlo stúpali v dôsledku nízkeho rastu produktivity, a najmä v dôsledku rýchleho rastu miezd. Rýchly rast miezd možno pripísať najmä určitým prvkom systému stanovovania miezd. Na jednej strane marže pre reálny rast miezd boli opakovane nastavené príliš vysoko. Na druhej strane inflácia opakovane prevyšovala očakávania a úroveň inflácie v susedných krajinách. Štrukturálny rozdiel v mierach jadrovej inflácie medzi Belgickom a susednými krajinami je spôsobený hlavne vyšším rastom cien za služby a suboptimálnym fungovaním maloobchodného trhu. Táto inflácia sa premietla do rastu miezd cez všeobecnú prax automatickej indexácie miezd. Spoločne tieto faktory zhoršili účinnosť vysokokoordinovaného systému stanovovania miezd. V snahe zvrátiť pokles konkurencieschopnosti a jeho negatívny vplyv na vývoz a zamestnanosť belgické orgány v posledných rokoch zasahovali do procesu stanovovania miezd. Uložili sa opatrenia v oblasti zmierňovania mzdových požiadaviek vrátane obmedzení zvyšovania reálnych miezd a pozastavenia programov indexácie miezd. Okrem toho sa pracuje na uzákonení znížení príspevkov do sociálneho zabezpečenia. V snahe zabezpečiť trvalosť tejto nápravy sú však potrebné štrukturálne reformy rámca stanovovania miezd v súlade s odporúčaniami Rady z posledných rokov. Hoci vláda má v úmysle zrevidovať zákon z roku 1996 o podpore zamestnanosti a ochrane konkurencieschopnosti, ktorý poskytuje základ, na ktorom sociálni partneri každé dva roky stanovujú „mzdovú normu“, dosiaľ nebol zaznamenaný výraznejší pokrok. Ak by sa zabezpečilo formálnejšie prepojenie medzi mzdami a produktivitou, pomohlo by to zmraziť doterajšie nárasty a predišlo by sa opätovnému výskytu minulých problémov.

               (8)

               K určitému pokroku došlo v oblasti celkového fungovania trhu práce. Stimuly, ktoré majú motivovať k práci, boli posilnené opatreniami na zníženie daňovo-odvodového zaťaženia a zmenami v systéme dávok v nezamestnanosti. Rozsiahle rozdiely v zamestnanosti medzi špecifickými skupinami obyvateľstva však naďalej vedú k chronicky nedostatočnému využívaniu pracovnej sily, a to najmä medzi nízkokvalifikovanými osobami, mladými ľuďmi, staršími ľuďmi a osobami z prostredia migrantov. Navyše marginálne sadzby dane pri vstupe alebo návrate na trh práce vytvárajú nečinnosť a pasce nízkej mzdy pre druhé zárobkovo činné osoby a špecifické druhy domácností, ako napr. slobodné osoby a osamelých rodičov. Je preto dôležité doladiť a vykonávať politiky, ktoré by sa zameriavali na podnecovanie osôb na prechod od nečinnosti alebo nezamestnanosti do zamestnania. Nerovnosti v oblasti vzdelávania súvisiace so sociálno-ekonomickým zázemím patria medzi najvyššie v Únii, pričom pozorovanú nedostatočnú výkonnosť osôb z prostredia migrantov na trhu práce čiastočne vysvetľujú slabé výsledky vzdelávania. Reformy v oblasti vzdelávania, ktorých zavádzanie práve prebieha, sú osobitne navrhnuté s cieľom riešiť predčasné ukončovanie školskej dochádzky a zlepšiť poskytovanie starostlivosti v ranom detstve a vzdelávanie v ranom detstve. Cieľom príslušných orgánov je zvýšiť kvalitu a relevantnosť systému odborného vzdelávania a prípravy. Týmito reformami by sa mohol umožniť ľahší prechod smerom k intenzívnejšiemu znalostnému a čoraz viac na služby orientovanému hospodárstvu a zmierniť nesúlad medzi ponúkanými a požadovanými zručnosťami, ako aj pretrvávajúci nedostatok pracovných síl v určitých povolaniach. Veľmi nízka miera hospodárskej aktivity a zamestnanosti starších pracovníkov navyše nabáda zaviesť taký druh politík, ktoré by podporovali aktívne starnutie a podnecovali pracovný trh, aby najímal starších pracovníkov. Ako opodstatnené by sa napokon mohli javiť aj dodatočné daňové opatrenia, ktoré by uľahčovali nástup, resp. návrat do práce.

               (9)

               Je tu stále značný priestor na zlepšenie nenákladových aspektov vonkajšej konkurencieschopnosti. S cieľom ochrániť a zlepšiť súčasnú úroveň blahobytu by sa väčší dôraz mal klásť na rast produktivity a investovanie do znalostného kapitálu. To si vyžaduje nepretržité úsilie zamerané na produkty a súvisiace služby na vyšších úrovniach hodnotového reťazca na základe silnejšej výkonnosti v oblasti inovácií a využívania výsledkov výskumu a vývoja. Napriek svojmu vysokokvalitnému systému verejného výskumu má Belgicko pomerne málo rýchlo rastúcich spoločností v inovatívnych sektoroch. Podnikateľské prostredie navyše čelí administratívnym a regulačným prekážkam, ktoré bránia vytváraniu a rozširovaniu spoločností. Dynamike trhu s obchodnými službami nedovoľujú naplno fungovať požiadavky v oblasti držby podielov a obmedzenia týkajúce sa hlasovacích práv, právnej formy a multidisciplinárnych činností. Rovnaký účinok v sektore maloobchodu majú prevádzkové obmedzenia a obmedzenia týkajúce sa toho, kde maloobchodní predajcovia smú zakladať svoje prevádzky. Navyše existujú nedostatky v oblasti efektívnosti justičného systému, v ktorom existuje nízka miera využívania informačných a komunikačných technológií. Spoločne tieto faktory predstavujú pre súkromné investície významnú prekážku. Subštandardná infraštruktúra a rozsiahle problémové miesta takisto ohrozujú rast produktivity a investície. Dopravná sieť je oblasťou, v ktorej najviac cítiť potrebu investícií. Zemepisná poloha Belgicka spoločne s prítomnosťou medzinárodných organizácií umožnila krajine prilákať mnohé distribučné centrá, logistické základne a medzinárodné ústredia najrôznejších spoločností. Dochádza však k narastajúcemu problému, ktorým sú dopravné zápchy v čase dopravnej špičky, ktorý zhoršuje atraktívnosť krajiny v očiach zahraničných investorov a s ktorým sú spojené značné hospodárske a environmentálne náklady. Belgicko zároveň podľa očakávaní nedosiahne do roku 2020 svoj cieľ v oblasti znižovania emisií skleníkových plynov a prejavujú sa tu závažné problémy v oblasti znečistenia ovzdušia. Vzhľadom na vysokú koncentráciu hospodárskej činnosti v okolí hlavného mesta a prístavov je najnaliehavejšou výzvou modernizácia základnej železničnej a cestnej dopravnej infraštruktúry a riešenie neexistujúcich prepojení medzi hlavnými hospodárskymi centrami. Zároveň je dôležité riešiť dopravné zápchy v čase dopravnej špičky tak, že sa zlepšia služby verejnej dopravy, optimalizuje riadenie premávky a odstránia narušenia trhu a nepriaznivé daňové stimuly, ako napríklad priaznivé zaobchádzanie, pokiaľ ide o služobné vozidlá.

               (10)

               Ďalšia výzva sa týka primeranosti domácej výroby energie a bezpečnosti dodávok vo všeobecnosti. Neplánované výpadky viacerých jadrových zariadení viedli k obavám, pokiaľ ide o spôsob vyváženia dopytu po elektrickej energii a jej ponuky, pričom opakované revidovanie harmonogramu na postupné ukončenie činnosti jadrových zariadení vytvorilo atmosféru, ktorá neprospieva prijímaniu dlhodobých investičných rozhodnutí. To sa premieta do vyššieho dovozu energie zo zahraničia a čoraz ohrozenejšej bezpečnosti dodávok energie. Aj keď riziká týkajúce sa krátkodobých dodávok boli zmiernené, dlhodobejšie investičné potreby sú stále značné. Okrem značných nových domácich výrobných kapacít a ďalšieho zlepšovania prepojení sú potrebné aj inteligentné siete, aby sa rozvinulo i riadenie spotreby energie. Vzhľadom na značný čas, ktorý si pred samotným spustením vyžadujú rozsiahle projekty v energetickom sektore, a vzhľadom na naliehavú potrebu náhradných kapacít v priebehu nasledujúceho desaťročia budú potrebné rýchle opatrenia najmä vo forme vhodného právneho rámca, ktorým sa podporí zvyšovanie výrobnej kapacity.

               (11)

               Belgicko dosiahlo určitý pokrok pri reforme daňového systému, a to najmä presunom zdaňovania práce na iné základy dane, čím sa postupne zníži daňovo-odvodové zaťaženie práce. Pri zmenšovaní rozdielu pomôže aj zníženie dane z príjmu fyzických osôb a zníženie príspevkov zamestnávateľov na sociálne zabezpečenie. Daňový systém však stále zostáva zložitý a na základy dane majú nepriaznivý vplyv osobitné výnimky, odpočty a znížené sadzby dane. S niektorými z nich súvisia straty na príjmoch, narušenia hospodárstva a veľké administratívne zaťaženie. Navyše sa zdá, že daňový presun nie je z rozpočtového hľadiska neutrálny. Stále existuje značný priestor na zlepšovanie podoby daňového systému, a to ďalším rozširovaním základov dane, ustanovením nižších zákonných sadzieb a menším počtom narušení. Zároveň existuje výrazný potenciál pre „ekologický“ daňový presun, ktorým sa má okrem iného odstrániť priaznivé daňové zaobchádzanie so služobnými vozidlami a palivovými kartami, ktoré prispievajú k znečisťovaniu, dopravným zápcham a emisiám skleníkových plynov.

               (12)

               Belgicko v posledných rokoch dosiahlo významný pokrok v reforme svojho dôchodkového systému. V zákone z 10. augusta 2015 o zvýšení dôchodkového veku, podmienkach predčasného starobného dôchodku a minimálnom veku pre pozostalostné dôchodky sa stanovujú kritériá súvisiace s novým minimálnym vekom a dĺžkou zamestnania pre riadny dôchodok. Aj po nedávnych reformách je však predpokladané zvýšenie pomeru dôchodkových výdavkov značné. Automatickým nadviazaním na zmeny strednej dĺžky života, ako bolo odporúčané v minulosti, by sa znížili riziká udržateľnosti v strednodobom až dlhodobom horizonte. V tejto súvislosti vláda ohlásila zámer zaviesť dôchodkový systém viazaný na kreditnú situáciu, ktorý by umožňoval automatické úpravy v nadväznosti na demografický vývoj. Táto problematika bude naďalej predmetom dôkladného monitorovania v rámci európskeho semestra.

               (13)

               V rámci európskeho semestra Komisia vykonala komplexnú analýzu hospodárskej politiky Belgicka a uverejnila ju v správe o krajine na rok 2016. Zároveň posúdila program stability, národný program reforiem a následné opatrenia v nadväznosti na odporúčania adresované Belgicku v predchádzajúcich rokoch. Zohľadnila nielen ich význam pre udržateľnú fiškálnu a sociálno-ekonomickú politiku v Belgicku, ale aj ich súlad s pravidlami a usmerneniami EÚ vzhľadom na potrebu posilniť celkovú správu hospodárskych záležitostí EÚ zabezpečením vstupov na úrovni EÚ do budúceho vnútroštátneho rozhodovania. Odporúčania v rámci európskeho semestra sa premietli do ďalej uvedených odporúčaní 1 až 3.

               (14)

               Rada na základe tohto posúdenia preskúmala program stability a jej stanovisko (6) sa uvádza najmä v nižšie uvedenom odporúčaní 1,

         TÝMTO ODPORÚČA, aby Belgicko v rokoch 2016 a 2017 prijalo opatrenia s týmto cieľom:

               1.

               Dosiahnuť ročnú fiškálnu úpravu na úrovni najmenej 0,6 % HDP smerom k dosiahnutiu strednodobého rozpočtového cieľa v rokoch 2016 a 2017. Využiť neočakávané zisky na urýchlenie zníženia pomeru verejného dlhu k HDP. Dohodnúť sa na vykonateľnom rozdelení fiškálnych cieľov medzi všetky úrovne verejnej správy. Zjednodušiť daňový systém a odstrániť rušivé daňové výdavky.

               2.

               Uskutočniť po konzultácii so sociálnymi partnermi plánované preskúmanie zákona z roku 1996 o podpore zamestnanosti a ochrane konkurencieschopnosti. Zabezpečiť, aby vývoj miezd mohol zodpovedať vývoju produktivity. Zabezpečiť účinnosť aktivačných politík trhu práce. Pokročiť s reformami v oblasti vzdelávania a odbornej prípravy a poskytnúť znevýhodneným skupinám podporu pri odbornej príprave, najmä osobám z prostredia migrantov.

               3.

               Posilniť kapacitu v oblasti inovácií najmä podporou investícií do znalostného kapitálu. Zvýšiť hospodársku súťaž v sektore obchodných služieb a v maloobchodnom sektore odstránením neopodstatnených prevádzkových obmedzení a obmedzení týkajúcich sa zriaďovania prevádzok. Riešiť nedostatky v oblasti investícií do dopravnej infraštruktúry a kapacít na výrobu energie.

      V Bruseli 12. júla 2016

            Za Radu

            predseda

         P. KAŽIMÍR

      (1)  Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1176/2011 zo 16. novembra 2011 o prevencii a náprave makroekonomických nerovnováh (Ú. v. EÚ L 306, 23.11.2011, s. 25).

      (3)  Ú. v. EÚ C 96, 11.3.2016, s. 1.

      (4)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1303/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa stanovujú spoločné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde, Kohéznom fonde, Európskom poľnohospodárskom fonde pre rozvoj vidieka a Európskom námornom a rybárskom fonde a ktorým sa stanovujú všeobecné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde, Kohéznom fonde a Európskom námornom a rybárskom fonde a ktorým sa zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 1083/2006 (Ú. v. EÚ L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (5)  Štrukturálne saldo prepočítané Komisiou podľa spoločne dohodnutej metodiky na základe informácií obsiahnutých v programe stability.

      (6)  Podľa článku 5 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1466/97.


title: Odporúčanie Komisie (EÚ) 2016/193 z 10. februára 2016 určené Helénskej republike, pokiaľ ide o naliehavé opatrenia, ktoré má Grécko prijať s ohľadom na obnovenie presunov podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 604/2013

text:
               13.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 38/9

         ODPORÚČANIE KOMISIE (EÚ) 2016/193
   z 10. februára 2016
   určené Helénskej republike, pokiaľ ide o naliehavé opatrenia, ktoré má Grécko prijať s ohľadom na obnovenie presunov podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 604/2013
   EURÓPSKA KOMISIA,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 292,
   keďže:

               (1)

               Presun žiadateľov o medzinárodnú ochranu podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 604/2013 (1) (ďalej len „dublinské nariadenie“) bolo členskými štátmi pozastavené od roku 2011, na základe dvoch rozsudkov Európskeho súdu pre ľudské práva a Súdneho dvora Európskej únie (2), ktoré odhalili systémové nedostatky gréckeho azylového systému, ktoré mohli mať za následok porušenie základných práv žiadateľov o medzinárodnú ochranu presunutých z členských štátov do Grécka podľa nariadenia Rady (ES) č. 343/2003 (3).

               (2)

               Od vynesenia rozsudku Európskeho súdu pre ľudské práva vo veci M.S.S/Belgicko a Grécko v roku 2011 monitoruje Výbor ministrov Rady Európy situáciu v Grécku na základe správ o pokroku, ktoré Grécko musí predkladať ako dôkaz implementácie rozsudku a na základe dôkazov poskytovaných zo strany MVO a medzinárodných organizácií, napríklad Vysokého komisára OSN pre utečencov (UNHCR), ktoré v Grécku pôsobia.

               (3)

               V dôsledku rozsudku vo veci M.S.S sa Grécko zaviazalo uskutočniť reformu svojho azylového systému na základe národného akčného plánu pre azylovú reformu a riadenie migrácie, ktorý predložilo v auguste 2010 a revidovalo v januári 2013 (ďalej len „akčný plán Grécka“).

               (4)

               S cieľom riešiť závažné nedostatky gréckeho azylového systému požiadali grécke orgány v roku 2011 o poskytnutie núdzovej podpory Grécku aj Európsky podporný úrad pre azyl (EASO). Úrad EASO poskytoval operačnú podporu od 1. apríla 2011 do 31. decembra 2014. Počas tohto obdobia pomáhali Grécku vyslané podporné azylové tímy ako podpora pri vytváraní troch nových služieb, ako aj pri prijímaní zraniteľných osôb, spracovávaní nevybavených žiadostí o medzinárodnú ochranu, najmä v druhom stupni, a pri budovaní kapacít v súvislosti s čerpaním finančných prostriedkov Európskej únie. Grécko 4. decembra 2014 zaslalo úradu EASO novú žiadosť o osobitnú podporu, ktorá je v súčasnosti prisľúbená do konca mája 2016.

               (5)

               Situácia v Grécku takisto podnietila Komisiu k tomu, aby voči Grécku začala niekoľko konaní o porušení povinnosti týkajúcich sa okrem iného nedostatočného prístupu k azylovému konaniu, nedostatočnej prijímacej kapacity a nevyhovujúcich podmienok prijímania, a to aj v útvaroch zaistenia; ďalej sa Grécku vyčíta neschopnosť odoberať neregulárnym migrantom a žiadateľom o azyl odtlačky prstov, nedostatočná vhodná starostlivosť o maloletých bez sprievodu a chýbajúca primeraná právna pomoc pri odvolaniach. Týmto odporúčaním nie sú dotknuté žiadne prebiehajúce či budúce konania o porušení povinnosti, ktoré Komisia môže začať v súvislosti so záležitosťami, ktoré sú v tomto odporúčaní uvedené.

               (6)

               Komisia zároveň prijala spoločné opatrenia na nápravu nedostatkov gréckeho azylového systému. Komisia monitorovala, ako Grécko vykonáva opatrenia, ktoré naplánovalo vo svojom akčnom pláne a poskytla finančnú a technickú podporu kladúc pritom dôraz okrem iného na opatrenia zamerané na riešenie obáv vyjadrených v jej konaniach o porušení povinnosti. V októbri 2014 bol Rade predložený pracovný dokument útvarov Komisie (4), v ktorom bolo uvedené posúdenie vykonávania gréckeho akčného plánu a zdôrazňovali sa na pretrvávajúce nedostatky gréckeho azylového systému, ktoré si vyžadovali bezodkladnú pozornosť.

               (7)

               Komisia veľmi úzko spolupracovala so všetkými zainteresovanými členskými štátmi a Nórskom prostredníctvom pravidelných stretnutí ad hoc skupiny s názvom „Friends of Greece“ (Priatelia Grécka), ktorej predsedala Komisia. Táto skupina je fórom pre výmenu informácií o stave vykonávania akčného plánu Grécka, vďaka ktorému môžu zainteresované členské štáty okrem iného navrhovať praktické opatrenia spolupráce a ktorého zasadnutie sa naposledy konalo 27. februára 2015. Okrem toho má účasť úradu EASO, agentúry Frontex, úradu UNHCR a Medzinárodnej organizácie pre migráciu (IOM) za cieľ zabezpečiť dostupnosť aktuálnych informácií o situácii v teréne.

               (8)

               Pre Grécko bol na obdobie rokov 2014 – 2020 vyčlenený značný objem finančných prostriedkov Európskej únie na pomoc pri vnútroštátnych opatreniach prijatých v oblasti azylu a migrácie. V rámci Fondu pre azyl, migráciu a integráciu bolo vyčlenených celkovo 294,5 milióna EUR a v rámci Fondu pre vnútornú bezpečnosť – hranice a víza prostriedky v celkovom objeme 214,8 milióna EUR. Ďalších 133 miliónov EUR bolo Grécku postupne pridelených od roku 2014 v rámci núdzovej pomoci. Okrem toho boli Grécku poskytnuté značné finančné prostriedky v rámci Európskeho fondu pre utečencov v rokoch 2008 – 2013 vrátane núdzového financovania v celkovej výške viac ako 50,6 milióna EUR.

               (9)

               Výzvy, ktorým Grécko čelí, sa výrazne zhoršili v dôsledku veľkého nárastu počtu prichádzajúcich migrantov počas roka 2015, čo vyvíjalo obrovský tlak na jeho zdroje a schopnosť vysporiadať sa s veľkým prílevom migrantov z krajín mimo Európskej únie vrátane veľkého počtu osôb, ktoré budú pravdepodobne potrebovať medzinárodnú ochranu. V roku 2015 prišlo na grécke ostrovy viac než 868 000 neregulárnych migrantov, čo viedlo k bezprecedentnej migračnej a humanitárnej kríze, ktorá si vyžaduje naliehavé opatrenia.

               (10)

               V máji 2015 Komisia predložila svoju európsku migračnú agendu (5) a Rada 14. septembra 2015 prijala rozhodnutie o premiestnení 40 000 osôb, ktoré jednoznačne potrebujú medzinárodnú ochranu, z Talianska a Grécka, pričom 16 000 z nich sa má premiestniť z Grécka (6). Rada prijala 22. septembra 2015 rozhodnutie o premiestnení ďalších 120 000 osôb z Talianska a Grécka, spomedzi ktorých aspoň 50 400 osôb sa má premiestniť z Grécka (7). Celkovo má byť teda podľa týchto dvoch rozhodnutí Rady premiestnených aspoň 66 400 osôb z Grécka do iných členských štátov v priebehu dvoch rokov (8).

               (11)

               V septembri 2015 sa v Grécku a Taliansku začala realizovať koncepcia vstupných centier (hotspotov), a to s podporou Európskej Komisie, agentúry Frontex, úradu EASO a Europolu. Komisia 29. septembra 2015 prijala oznámenie, v ktorom načrtla okamžité operačné, rozpočtové a právne opatrenia v rámci európskej migračnej agendy a v ktorom vyzýva k plnému uplatneniu mechanizmu premiestňovania a podporných tímov riadenia migrácie pracujúcich v problémových oblastiach (hotspot areas). Na tento účel Grécko predložilo na zasadnutí Rady 1. októbra 2015 plán implementácie mechanizmu premiestňovania a vstupných centier (hotspotov), podľa ktorého majú určité opatrenia dostať prioritu, aby sa zabezpečilo vykonávanie dohodnutých prebiehajúcich opatrení v oblasti azylu a prijímania.

               (12)

               Po samite európskych lídrov z 25. októbra 2015 sa Grécko zaviazalo zvýšiť do konca roku 2015 prijímaciu kapacitu na 30 000 miest a poskytovať s podporou úradu UNHCR dotácie na nájom a programy hostiteľských rodín pre ďalších najmenej 20 000 osôb. Spolu je týchto 50 000 ubytovacích miest zameraných na riešenie potrieb pri prijímaní neregulárnych migrantov a žiadateľov o azyl v Grécku vrátane tých, ktorí môžu prichádzať do úvahy na premiestnenie do iných členských štátov.

               (13)

               Výbor ministrov Rady Európy na svojom zasadnutí 8. – 9. decembra 2015 posúdil vykonávanie rozsudku vo veci M.S.S. Uvítal vytvorenie nového správneho orgánu pre prisťahovalectvo, vzal na vedomie zvýšenie ubytovacích kapacít pre žiadateľov o azyl, ako aj ďalšie plánované zvýšenie týchto kapacít a vyzval príslušné orgány, aby zabezpečili udržateľnú a nepretržitú prevádzku otvorených prijímacích zariadení a poskytovanie služieb, ktoré spĺňajú primerané normy. Dôrazne vyzval orgány, aby pokračovali vo svojom úsilí s ohľadom na životné podmienky žiadateľov o azyl vo všeobecnosti, a najmä maloletých bez sprievodu (9).

               (14)

               Dňa 15. decembra 2015 Komisia prijala oznámenie o pokroku Grécka, pokiaľ ide o vytváranie vstupných centier (hotspotov), v ktorom bol načrtnutý vývoj v Grécku v súvislosti s plánom zriaďovania vstupných centier (hotspotov) na ostrovoch v Egejskom mori (10). V tejto správe boli zdôraznené nové záväzky zo strany Grécka a úradu UNHCR zvýšiť prijímaciu kapacitu a zdôraznená tu bola aj potreba, aby Grécko zlepšilo prijímaciu kapacitu vo vstupných centrách (hotspotoch) a na pevnine, najmä pokiaľ ide o maloletých bez sprievodu a zraniteľné osoby.

               (15)

               V rámci gréckych reforiem realizovaných podľa jeho akčného plánu (2010 – 2014) sa dosiahlo výrazné zlepšenie gréckeho azylového systému. Boli vytvorené tri nové administratívne služby nezávislé od gréckej polície: Služba prvého prijatia, odvolacie orgány (zriadené v roku 2011, ale v súčasnosti nefungujúce) a Azylová služba (od roku 2013). Od roku 2011 bolo zaznamenané určité zlepšenie materiálnych podmienok v prijímacích centrách a zariadeniach pre zadržiavanie a niektoré útvary zaistenia s najhoršími podmienkami boli zatvorené. Grécku však musí vynaložiť ďalšie úsilie na zabezpečenie toho, aby jeho azylový systém fungoval v plnom súlade s požiadavkami vyplývajúcimi z právnych predpisov Európskej únie.

               (16)

               Grécka Azylová služba má sedem operačných regionálnych úradov v Atike, na ostrove Lesbos, v severnom Evrose, južnom Evrose, na Rodose a v Solúne vrátane novootvoreného regionálneho azylového úradu na ostrove Samos od roku 2016. Tri azylové jednotky fungujú aj v oblasti Amygdaleza, Patra a Xanthi, a posudzujú žiadosti o medzinárodnú ochranu, ktoré predkladajú neregulárni migranti v zaistení. Aby boli tieto úrady a jednotky plne funkčné, musí byť zabezpečené primerané personálne obsadenie. Grécke orgány sa okrem toho zaviazali otvoriť celkovo 13 azylových regionálnych úradov. Grécko musí ešte dokončiť zriadenie všetkých zostávajúcich regionálnych azylových úradov a primerane ich personálne obsadiť, ako je uvedené v pláne implementácie mechanizmu premiestňovania z roku 2015 s cieľom umožniť účinný prístup k azylovému konaniu v celej krajine.

               (17)

               V Grécku došlo k určitému zvýšeniu prijímacej kapacity pre žiadateľov o azyl, ale táto kapacita je stále nedostatočná. Grécko musí zabezpečiť, aby podmienky prijímania v otvorených a uzavretých prijímacích zariadeniach vrátane psychosociálnych služieb a prístupu k potrebnej zdravotnej starostlivosti a liečbe, boli v súlade s normami požadovanými v rámci príslušných právnych predpisov Európskej únie, najmä smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/33/EÚ (11) o podmienkach prijímania, a aby sa kontinuálne udržiavali. Grécko by malo tiež zabezpečiť udržateľnosť podmienok prijímania prostredníctvom primeraných finančných prostriedkov zo štátneho rozpočtu alebo prostredníctvom pridelených prostriedkov EÚ, v rozsahu, v akom má takéto pridelené prostriedky k dispozícii.

               (18)

               S cieľom zaručiť pre žiadateľov o azyl prístup k účinnému prostriedku nápravy zriadilo Grécko Odvolací orgán zodpovedný za fungovanie odvolacích výborov, ktorý preskúmava odvolania podané proti zamietavým rozhodnutiam Azylovej služby vydaným v prvom stupni. Odvolacie výbory ukončili koncom septembra 2015 svoju činnosť, pretože ich mandát sa skončil, takže je možné odvolať sa proti zamietavým rozhodnutiam vydaným v prvom stupni, ale tieto odvolania nemôžu byť prejednané. Z toho vyplýva, že v súčasnosti nie je v praxi k dispozícii žiadny prístup k systému poskytovania účinného prostriedku nápravy. Táto situácia oslabuje aj účinné vykonávanie postupu premiestňovania v prípadoch, keď žiadateľ podá odvolanie voči rozhodnutiu o presune alebo premiestnení.

               (19)

               Veľkému počtu žiadateľov o azyl sa v súčasnosti neposkytuje potrebná bezplatná právna pomoc, aby sa v súlade s pravidlami EÚ mohli odvolať sa proti rozhodnutiu o azyle vydanému v prvom stupni. Príslušné ustanovenia smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/32/EÚ (12) ešte neboli transponované do vnútroštátneho práva ani vykonané.

               (20)

               Došlo k zlepšeniu postupov na identifikáciu zraniteľných osôb v Grécku. Azylová služba v spolupráci s úradom EASO a úradom UNHCR zaviedli skríningový postup zameraný na identifikáciu zraniteľných žiadateľov, ako sú maloletí bez sprievodu, s cieľom zabezpečiť im podporu počas celého postupu. Pokiaľ ide o maloletých bez sprievodu, Grécko oznámilo, že postup ich identifikácie a zistenia veku sa realizuje v rámci vstupného prijímacieho konania a konania o azyle. Okrem toho zavádza grécka polícia postup na zaobchádzanie s maloletými bez sprievodu, zakladá sa Služba prvého prijatia a Azylová služba.

               (21)

               Viac pozornosti by sa malo venovať systému poručníctva pre maloletých bez sprievodu, keďže prokurátori poverení zastupovaním maloletých nemajú potrebné zdroje na zvládnutie veľkého počtu prípadov, ktoré im boli zverené, a neexistuje žiadna inštitúcia alebo orgán, na ktorý by sa prokurátori mohli obrátiť s cieľom vymenovať stálych poručníkov. Mali by sa prijať aj konkrétne opatrenia, aby sa zabezpečilo, že maloletí bez sprievodu sa ihneď pošlú do osobitných azylových zariadení a že ich bude mať na starosti špecializovaný personál.

               (22)

               Pozastavenie presunu osôb podľa dublinského nariadenia do Grécka od roku 2011 viedlo k podstatnému zníženiu účinnosti fungovania dublinského systému v Európskej únii. Neschopnosť vykonávať takéto presuny takisto oslabuje účinnosť relokačných opatrení prijatých v prospech Grécka v septembri 2015, najmä tým, že sa odstránil jeden z hlavných stimulov pre migrantov, aby nepodnikali sekundárny pohyb do iných členských štátov.

               (23)

               Grécko prijalo dôležité kroky na zlepšenie fungovania svojho azylového systému, ale nedostatky pretrvávajú. Grécko by teda malo naliehavo podniknúť všetky kroky potrebné na to, aby sa umožnilo obnovenie presunov v rámci dublinského systému, najmä prijať opatrenia zaisťujúce, že všetky osoby presunuté do Grécka budú požívať všetky práva, na ktoré majú podľa acquis Európskej únie v oblasti azylu nárok, a to vrátane prístupu k účinnému prostriedku nápravy na účely napadnutia zamietavého rozhodnutia o žiadosti o medzinárodnú ochranu a vrátane primeraných podmienok prijímania.

               (24)

               V tomto odporúčaní sú identifikované hlavné opatrenia, ktoré by Grécko malo prijať v prípade pretrvávajúcich nedostatkov.

               (25)

               Pravidelné správy predkladané Gréckom o pokroku dosahovanom pri vykonávaní týchto opatrení, ako aj iné relevantné prvky vrátane akýchkoľvek budúcich správ úradu UNHCR a iných príslušných organizácií, by mali uľahčiť posúdenie toho, či podmienky umožňujú, aby členské štáty obnovili individuálne presuny do Grécka podľa dublinského nariadenia, pričom objem presunov a kategórie osôb, ktoré majú byť presunuté, by mali zodpovedať konkrétnemu dosiahnutému pokroku.

               (26)

               Pri obnovení presunov v rámci dublinského systému do Grécka by sa mala zohľadniť aj skutočnosť, že Grécko naďalej denne prijíma veľký počet potenciálnych žiadateľov o azyl, a malo by sa zabrániť tomu, aby bolo Grécko vystavené neudržateľnej záťaži.

               (27)

               Zodpovednosť za rozhodovanie o takomto obnovení presunov nesú výlučne orgány členských štátov pod kontrolou súdov, ktoré môžu na účely výkladu dublinského nariadenia využívať prejudiciálne konanie na Európskom súdnom dvore,

         PRIJALA TOTO ODPORÚČANIE:
   (1)   Grécko by malo zabezpečiť, aby podmienky prijímania poskytované žiadateľom o medzinárodnú ochranu v Grécku spĺňali normy požadované v smernici 2013/33/EÚ.
   (2)   Grécko by malo podniknúť kroky potrebné na zaistenie účinného prístupu ku konaniu o azyle na celom území Grécka, a to prostredníctvom vytvorenia všetkých 13 regionálnych azylových úradov a zabezpečenia ich prevádzky. Regionálne úrady Azylovej služby by mali mať najmä dostatočný počet zamestnancov umožňujúci týmto úradom plne fungovať a spracúvať žiadosti o azyl. Potrebné ľudské zdroje by sa mali vypočítať pri zohľadnení počtu žiadostí o azyl podaných v Grécku počas uplynulého roka. Na tento účel by sa mali čo najskôr ukončiť potrebné postupy prijímania zamestnancov.
   (3)   Grécko by malo zabezpečiť, aby boli odvolacie výbory plne funkčné a s primeraným personálnym obsadením s cieľom zaistiť, že sa u nich bude môcť uplatniť účinný prostriedok nápravy vo forme napadnutia novoprijatých správnych rozhodnutí o žiadostiach o medzinárodnú ochranu, a malo by aj zabezpečiť, aby sa čo najskôr a v každom prípade do konca roku 2016 vybavili všetky nevybavené žiadosti o súdne preskúmanie správnych rozhodnutí o žiadostiach o medzinárodnú ochranu.
   (4)   Grécko by malo zabezpečiť, aby v súlade s požiadavkami práva Únie bola všetkým žiadateľom o azyl poskytnutá potrebná právna pomoc v prípade súdnych preskúmaní správnych rozhodnutí o žiadostiach o medzinárodnú ochranu a aby bol bezodkladne prijatý a uplatňovaný legislatívny rámec poskytovania právnej pomoci.
   (5)   Grécko by malo zaistiť, aby súčasné štruktúry na identifikáciu a zaobchádzanie so zraniteľnými žiadateľmi vrátane maloletých bez sprievodu boli uvedené do súladu s normami požadovanými v acquis EÚ v oblasti azylu a uvedenými najmä v článkoch 21 až 25 smernice 2013/33/EÚ a článku 25 smernice 2013/32/EÚ. To znamená, že Grécko by malo zabezpečiť potrebný právny rámec a jeho úplné uplatňovanie s cieľom zaručiť, že o potreby zraniteľných osôb vrátane maloletých bez sprievodu je primerane postarané, najmä pokiaľ ide o ubytovanie a poručníctvo.
   (6)   Grécko by malo zabezpečiť, aby všetkých 50 000 prijímacích miest, ktoré sa Grécko zaviazalo vytvoriť do konca roku 2015 v spolupráci s úradom UNHCR, bolo čo najskôr plne funkčných a aby boli k dispozícii primerané prostriedky na kontinuálne zabezpečenie základnej prevádzky a základných služieb, ako sú stravovanie a sanitácia.
   (7)   Grécko by malo zaistiť, aby sa na realizáciu týchto záväzkov využilo programovanie prostriedkov EÚ a finančné prostriedky zo štátneho rozpočtu.

      Podávanie správ o prijatých opatreniach

               (8)

               Od Grécka sa vyžaduje, aby do 4. marca 2016 a potom každý mesiac Komisii predložilo správu o pokroku, ktorý dosiahlo pri vykonávaní opatrení uvedených v tomto odporúčaní.

      V Bruseli 10. februára 2016

            Za Komisiu

         Dimitris AVRAMOPOULOS

            člen Komisie

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 604/2013 z 26. júna 2013, ktorým sa stanovujú kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny alebo osobou bez štátnej príslušnosti v jednom z členských štátov (Ú. v. EÚ L 180, 29.6.2013, s. 31).

      (2)  Rozsudky vo veci M.S.S/Belgicko a Grécko (č. 30696/09) a vo veci NS/Secretary of State for the Home Department, C-411/10 a C-493/10.

      (3)  Nariadenie Rady (ES) č. 343/2003 z 18. februára 2003 ustanovujúce kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o azyl podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny v jednom z členských štátov (Ú. v. EÚ L 50, 25.2.2003, s. 1), ktoré bolo nahradené nariadením (EÚ) č. 604/2013.

      (4)  SWD(2014) 316 final.

      (5)  COM(2015) 240 final.

      (6)  Ú. v. EÚ L 239, 15.9.2015, s. 146.

      (7)  Ú. v. EÚ L 248, 24.9.2015, s. 80.

      (8)  Ú. v. EÚ L 248, 24.9.2015, s. 80 a Ú. v. EÚ L 239, 15.9.2015, s. 146.

      (9)  1 243. zasadnutie Výboru ministrov Rady Európy (8. – 9. decembra 2015).

      (10)  COM(2015) 678 final z 15. decembra 2015.

      (11)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/33/EÚ z 26. júna 2013, ktorou sa stanovujú normy pre prijímanie žiadateľov o medzinárodnú ochranu (Ú. v. EÚ L 180, 29.6.2013, s. 96) a Ú. v. EÚ L 348, 24.12.2008, s. 98.

      (12)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/32/EÚ z 26. júna 2013 o spoločných konaniach o poskytovaní a odnímaní medzinárodnej ochrany (Ú. v. EÚ L 180, 29.6.2013, s. 60).


title: 2012/798/EÚ: Odporúčanie Komisie z  12. decembra 2012 týkajúce sa notifikačného postupu stanoveného v článku 22 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb  Text s významom pre EHP

text:
               19.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 349/72

         ODPORÚČANIE KOMISIE
   z 12. decembra 2012
   týkajúce sa notifikačného postupu stanoveného v článku 22 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb
   (Text s významom pre EHP)
   (2012/798/EÚ)
   EURÓPSKA KOMISIA,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 292,
   so zreteľom na smernicu 2002/22/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb (smernica o univerzálnej službe) (1), a najmä na jej článok 22 ods. 3,
   keďže:

               (1)

               Konkurencieschopný trh by mal pomáhať poskytovať koncovým používateľom široký výber obsahu, aplikácií a služieb, ako aj takú kvalitu služieb, akú si vyžadujú. Národné regulačné orgány by mali podporovať možnosti používateľov dostať sa k informáciám, šíriť ich a prevádzkovať aplikácie a služby. Národné regulačné orgány, ktorým sa zverilo vykonávanie článku 22 ods. 3 smernice 2002/22/ES, môžu podniku alebo podnikom poskytujúcim verejné komunikačné siete stanoviť požiadavky na minimálnu kvalitu služby s cieľom zabrániť zhoršovaniu služby a obmedzovaniu alebo spomaľovaniu prevádzky v sieťach. Navrhované opatrenia by mali byť vhodne opodstatnené a primerané vzhľadom na ciele a regulačné zásady stanovené v článku 8 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (rámcová smernica) (2). Národné regulačné orgány by pri navrhovaní takýchto opatrení mali brať do úvahy usmernenia, ktoré vydal Orgán európskych regulátorov pre elektronické komunikácie (BEREC) (3).

               (2)

               Komisia by mala posúdiť všetky navrhnuté opatrenia, a tým zaistiť, aby plánované požiadavky nemali negatívny vplyv na fungovanie vnútorného trhu. Na tento účel by vnútroštátne regulačné orgány mali Komisii poskytnúť návrh opatrení na stanovenie požiadaviek na minimálnu kvalitu služby alebo na zmenu a doplnenie už uložených požiadaviek podľa postupu uvedeného v článku 22 ods. 3 smernice 2002/22/ES. Mechanizmus notifikácie by nemal byť spojený so zbytočnou administratívnou záťažou pre národné regulačné orgány. Návrhy opatrení, ktorým sa rušia uložené podmienky, by sa v tejto fáze mali notifikovať len na účely transparentnosti.

               (3)

               Vnútroštátne regulačné orgány by Komisii mali poskytnúť svoje návrhy opatrení v dostatočnom predstihu pred tým, ako určia predmetné podmienky, aby Komisia mohla vykonať posúdenie. Na tento účel by mali postúpiť notifikáciu so zhrnutím dôvodov pre akciu, plánovaných požiadaviek a navrhovaných krokov. Skôr než Komisii svoje návrhy opatrení notifikujú, môžu o nich s Komisiou neformálne diskutovať.

               (4)

               Mali by sa poskytnúť určité minimálne informácie o návrhu opatrení, aby Komisia mohla vykonať posúdenie. Na jednej strane sa musí venovať pozornosť potrebe zabezpečiť účinné posúdenie a na druhej strane sa musí podľa možnosti čo najviac zjednodušiť administratíva. Národné regulačné orgány by mali používať štandardný formát notifikácií s cieľom zjednodušiť posúdenie notifikovaného navrhovaného opatrenia a urýchliť proces.

               (5)

               V prípadoch, keď Komisia vzhľadom na navrhnuté opatrenia na stanovenie alebo zmenu a doplnenie požiadaviek na minimálnu kvalitu služby predostrie pripomienky alebo odporúčania, vnútroštátne regulačné orgány ich v čo najväčšej možnej miere zohľadnia pri rozhodovaní o predmetných podmienkach. Národné regulačné orgány by takisto mali prispievať k zabezpečeniu transparentnosti, a to prostredníctvom oznamovania prijatých opatrení vrátane opatrení, ktorými sa rušia už uložené požiadavky.

               (6)

               Komisia by mala verejnosti sprístupniť notifikáciu a všetky podporné informácie, ako aj akékoľvek svoje pripomienky a odporúčania, alebo oznam o skutočnosti, že žiadne pripomienky ani odporúčania nepredniesla. Ak národný regulačný orgán považuje informácie za dôverné podľa pravidiel EÚ alebo vnútroštátnych pravidiel týkajúcich sa obchodného tajomstva, Komisia a dotknutý národný regulačný orgán by takúto dôvernosť mali zabezpečiť v súlade s článkom 5 smernice 2002/21/ES,

         PRIJALA TOTO ODPORÚČANIE:

      CIEĽ A PÔSOBNOSŤ

               1.

               Cieľom tohto odporúčania je zabezpečiť jednotnú koncepciu, úplnú transparentnosť a zjednodušený postup pre prípady, keď národné regulačné orgány plánujú prijať opatrenia na stanovenie požiadaviek na minimálnu kvalitu služby podľa článku 22 ods. 3 smernice 2002/22/ES.

               2.

               Na tento účel by národné regulačné orgány mali Komisii v dostatočnom predstihu poskytnúť:

                           a)

                           návrh opatrení na stanovenie požiadaviek na minimálnu kvalitu služby podľa článku 22 ods. 3 smernice 2002/22/ES;

                           b)

                           návrh opatrení na zmenu a doplnenie takýchto už uložených požiadaviek;

                           c)

                           návrh opatrení, ktorým sa rušia takéto už uložené podmienky.

      VYMEDZENIE POJMOV

               3.

               Pojmy vymedzené v smernici 2002/21/ES, v smernici 2002/22/ES a iných špecifických smerniciach majú rovnaký význam aj v tomto odporúčaní. Navyše:

                           „notifikácia“ znamená notifikáciu, ktorú národný regulačný orgán postupuje spolu s notifikačným formulárom uvedeným v tomto odporúčaní Komisii a ktorá sa týka návrhu opatrenia podľa článku 22 ods. 3 smernice 2002/22/ES;

                           „návrhy opatrení“ sú všetky navrhované opatrenia týkajúce sa požiadaviek na kvalitu služby, ktorých účelom je zabrániť zhoršovaniu služby a obmedzovaniu alebo spomaľovaniu prevádzky v sieťach, ktoré navrhuje národný regulačný orgán s cieľom uložiť ich podniku alebo podnikom poskytujúcim verejné komunikačné siete.

      NOTIFIKAČNÝ POSTUP

               4.

               Návrhy opatrení uvedené v bode 2 by sa Komisii mali sprístupniť pomocou notifikácie uvedenej v prílohe. Takto notifikované návrhy opatrení by v prípade potreby mali obsahovať tieto informácie:

                           a)

                           zhrnutie notifikácie vrátane:

                                       i)

                                       totožnosti podniku alebo podnikov poskytujúcich verejné komunikačné siete, na ktoré sa návrh opatrenia vzťahuje;

                                       ii)

                                       zhrnutia dôvodov pre akciu;

                                       iii)

                                       údajov o tom, aké požiadavky národný regulačný orgán plánuje uložiť;

                                       iv)

                                       navrhovaných krokov v rámci akcie;

                           b)

                           návrh opatrenia regulačného orgánu a celú podpornú dokumentáciu vrátane:

                                       i)

                                       relevantných skutočností a okolností daného prípadu, ktoré sú dôvodom plánovaného uloženia požiadaviek na minimálnu kvalitu služby podniku alebo podnikom poskytujúcim verejné komunikačné siete;

                                       ii)

                                       posúdenia navrhovaného opatrenia, predovšetkým z hľadiska cieľov politiky a regulačných zásad podľa článku 8 smernice 2002/21/ES;

                                       iii)

                                       provizórneho časového harmonogramu na realizáciu požiadaviek na minimálnu kvalitu služby;

                                       iv)

                                       špecifických metód, ktoré sa použijú na monitorovanie uplatňovania takýchto požiadaviek;

                                       v)

                                       výsledkov akejkoľvek verejnej konzultácie, ktorú uskutočnil vnútroštátny regulačný orgán vzhľadom na navrhované opatrenie, ako aj

                                       vi)

                                       stanoviska národného orgánu na ochranu hospodárskej súťaže, ak je k dispozícii.

               5.

               Notifikácie by sa mali uskutočniť pomocou elektronických prostriedkov so žiadosťou o potvrdenie prijatia. Dokumenty odosielané pomocou elektronických prostriedkov sa pokladajú za doručené adresátovi v deň, keď boli odoslané. Notifikácie sa budú registrovať v poradí, v akom budú prijaté.

               6.

               Notifikácie nadobudnú účinnosť dňom, keď ich Komisia zaregistruje (ďalej len „deň registrácie“). Oznam o dátume registrácie notifikácie, o predmete notifikácie a akejkoľvek prijatej podpornej dokumentácii sa uvedie na webovej stránke Komisie a zašle elektronicky všetkým regulačným orgánom a orgánu BEREC, pričom sa v súlade s článkom 5 smernice 2002/21/ES zaručí dôverná povaha predmetných informácií.

               7.

               Notifikácie by mali byť formulované v jednom z úradných jazykov Európskej únie. Notifikačný formulár sa môže vyplniť v inom úradnom jazyku než v akom je formulovaný návrh opatrenia. Akékoľvek pripomienky alebo odporúčania Komisie podľa článku 22 ods. 3 smernice 2002/22/ES budú v jazyku notifikovaného návrhu opatrenia, podľa možnosti preložené do jazyka použitého v notifikačnom formulári.

               8.

               Komisia na žiadosť národného regulačného orgánu s ním neformálne prediskutuje navrhované opatrenie pred notifikáciou.

               9.

               Národný regulačný orgán môže kedykoľvek rozhodnúť o stiahnutí notifikovaného návrhu opatrenia a v takom prípade sa notifikované opatrenie odstráni z registra, pričom informácia o tejto skutočnosti sa poskytne dotknutému národnému regulačnému orgánu, všetkým ostatným národným regulačným orgánom a orgánu BEREC. Komisia uverejní oznam o tejto skutočnosti na svojej webovej stránke.

      NAČASOVANIE A NÁSLEDNÉ KROKY

               10.

               Komisia v súlade s článkom 22 ods. 3 smernice 2002/22/ES, predovšetkým keď posudzuje návrh opatrenia, ako sa uvádza v bode 2 písm. a) a písm. b), môže po preskúmaní všetkých relevantných informácií predniesť pripomienky alebo odporúčania vzhľadom na návrh opatrenia, najmä vtedy, ak sa domnieva, že navrhované požiadavky by mohli mať negatívny vplyv na fungovanie vnútorného trhu.
               Lehota na preskúmanie by nemala trvať dlhšie než dva mesiace po notifikácii návrhu opatrenia, pokiaľ sa Komisia a národný regulačný orgán nedohodnú inak.

               11.

               Odchylne od bodu 10, do 15 dní od notifikácie návrhu opatrenia:

                           i)

                           národný regulačný orgán alebo Komisia sa môžu usilovať predĺžiť lehotu na preskúmanie o opodstatnený časový úsek, predovšetkým z dôvodu komplexnosti posúdenia, alebo

                           ii)

                           národný regulačný orgán sa môže usilovať skrátiť lehotu na preskúmanie, ak sa vo výnimočných prípadoch domnieva, že existuje naliehavá potreba konať s cieľom zabezpečiť hospodársku súťaž a chrániť záujmy koncových používateľov.

                     Keď sa národný regulačný orgán alebo Komisia usilujú predĺžiť alebo skrátiť dvojmesačnú fázu na preskúmanie uvedenú v bodoch i) a ii), mali by uviesť svoje dôvody pre tento krok.

               12.

               Dĺžka možných odchýlok od dvojmesačnej fázy preskúmania uvedenej v bode 11 i) a ii) by mala byť predmetom predchádzajúcej dohody medzi Komisiou a národným regulačným orgánom, pričom je potrebné predovšetkým zohľadniť komplexnosť posúdenia a záujem koncových používateľov a iných zainteresovaných strán na tom, aby existovali jednoznačné a predvídateľné pravidlá týkajúce sa kvality služieb. Ak sa v súlade s bodom 11 i) jedna zo strán usiluje o predĺženie fázy preskúmania, dĺžka celkovej odsúhlasenej fázy preskúmania by nemala presiahnuť tri mesiace od notifikácie návrhu opatrenia.
               Komisia môže odchylne od bodu 11 po pôvodnom preskúmaní notifikovaného návrhu opatrenia informovať národný regulačný orgán o skrátení fázy preskúmania na jeden mesiac.

               13.

               Keď sa dosiahne dohoda vzhľadom na odchýlku od dvojmesačnej fázy preskúmania, ako sa uvádza v bodoch 11 a 12, Komisia informuje dotknutý národný regulačný orgán, všetky ostatné národné regulačné orgány a orgán BEREC a na svojej webovej stránke o tejto skutočnosti uverejní oznam, v ktorom uvedie dohodnutú dĺžku fázy preskúmania.

               14.

               Bez toho, aby boli dotknuté body 11 a 12, Komisia môže po registrácii notifikácie, konajúc v súlade s článkom 5 ods. 2 smernice 2002/21/ES, vyžiadať od dotknutého národného regulačného orgánu ďalšie informácie alebo vysvetlenie, pričom určí lehotu na odpoveď. Harmonogram notifikačného postupu sa predĺži o počet dní, ktoré uplynuli, kým sa doručila odpoveď na žiadosť o informácie. Národné regulačné orgány by sa mali usilovať poskytnúť žiadané informácie v rozumnom časovom horizonte, pokiaľ sú dostupné.

               15.

               Pokiaľ Komisia vyjadrí pripomienky alebo odporúčania k navrhovaným opatreniam na stanovenie alebo zmenu a doplnenie požiadaviek na minimálnu kvalitu služby v súlade s článkom 22 ods. 3 smernice 2002/22/ES, notifikuje to elektronicky príslušnému národnému regulačnému orgánu a uverejní tieto pripomienky alebo odporúčania na svojej webovej stránke.

               16.

               Ak Komisia nevyjadrila pripomienky alebo odporúčania, informuje o tejto skutočnosti dotknutý národný regulačný orgán, všetky ostatné národné regulačné orgány a BEREC a na svojej webovej stránke o tejto skutočnosti uverejní oznam.

               17.

               Národný regulačný orgán by nemal prijať žiadne návrhy opatrení uvedené v bode 2 písm. a) alebo písm. b) pred koncom fázy preskúmania určenej v súlade s bodmi 10 až 12. Ak Komisia nevyjadrí v priebehu harmonogramu notifikačného postupu žiadne pripomienky ani odporúčania, národný regulačný orgán môže prijať notifikovaný návrh opatrenia. Návrhy opatrení podľa bodu 2 písm. c) môžu národné regulačné orgány prijať kedykoľvek po notifikácii.

               18.

               Keď národný regulačný orgán prijme opatrenie podľa článku 22 ods. 3 smernice 2002/22/ES, mal by prijaté opatrenie oznámiť Komisii. Komisia na svojej webovej stránke uverejní každé prijaté opatrenie s výhradou pravidiel dôvernej povahy v súlade s článkom 5 smernice 2002/21/ES.

      DODATOČNÉ USTANOVENIA

               19.

               V súlade s nariadením Rady (EHS, Euratom) č. 1182/71 (4) sa každá lehota uvedená v smernici 2002/21/ES alebo v tomto odporúčaní vypočíta takto:

                           a)

                           pokiaľ sa lehota vyjadrená v dňoch, týždňoch alebo mesiacoch má počítať od momentu vzniku udalosti, deň, keď udalosť vznikla, sa do predmetného obdobia nepočíta;

                           b)

                           lehota vyjadrená v týždňoch alebo mesiacoch sa končí uplynutím dňa posledného týždňa alebo mesiaca, ktorý zodpovedá dňu týždňa alebo pripadá na rovnaký dátum ako deň, keď vznikla udalosť, od ktorej sa lehota počíta. Pokiaľ sa v prípade lehoty vyjadrenej v mesiacoch deň, keď by malo toto obdobie uplynúť, v poslednom mesiaci nevyskytuje, lehota sa končí uplynutím posledného dňa tohto mesiaca;

                           c)

                           lehoty zahrnujú štátne sviatky, soboty a nedele;

                           d)

                           pracovné dni znamenajú všetky dni iné ako štátne sviatky, soboty a nedele. Pokiaľ by sa lehota mala skončiť v sobotu, nedeľu alebo v štátny sviatok, predĺži sa do konca prvého nasledujúceho pracovného dňa. Zoznam štátnych sviatkov stanovený Komisiou sa uverejňuje v Úradnom vestníku Európskej únie pred začiatkom každého roka.

               20.

               Komisia bude spolu s národnými regulačnými orgánmi a orgánom BEREC monitorovať uplatňovanie notifikačného postupu. Komisia posúdi prípadnú potrebu revidovať toto odporúčanie dva roky po dátume jeho uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie.

               21.

               Toto odporúčanie je určené členským štátom.

      V Bruseli 12. decembra 2012

            Za Komisiu

         Neelie KROES

            podpredsedníčka

      (1)  Ú. v. ES L 108, 24.4.2002, s. 51.

      (2)  Ú. v. ES L 108, 24.4.2002, s. 33.

      (3)  Pozri BEREC, Guidelines for Quality of Service in the scope of Net Neutrality (usmernenia týkajúce sa kvality služby v rozsahu neutrality siete), BoR (12) 32.

      (4)  Ú. v. ES L 124, 8.6.1971, s. 1.

      PRÍLOHA

         Notifikačný formulár týkajúci sa návrhov opatrení podľa článku 22 ods. 3 smernice 2002/22/ES

      ÚVOD
      V notifikačnom formulári sa špecifikujú súhrnné informácie, ktoré musia národné regulačné orgány poskytnúť Komisii, keď notifikujú návrhy opatrení v súlade s článkom 22 ods. 3 smernice 2002/22/ES.
      Komisia zamýšľa prediskutovať s národnými regulačnými orgánmi otázky súvisiace s vykonávaním článku 22 ods. 3, a to predovšetkým počas stretnutí, ktoré predchádzajú notifikácii. Preto vyzýva národné regulačné orgány, aby s ňou prerokovali akékoľvek hľadiská štandardného notifikačného formulára, najmä druh informácií, ktoré sa od nich požadujú, alebo naopak možnosť zrušiť povinnosť poskytnúť určité informácie vo vzťahu opatreniam s cieľom uložiť požiadavky na minimálnu kvalitu služby podľa článku 22 ods. 3 smernice 2002/22/ES.
      Je dôležité poskytnúť Komisii súhrnné informácie vrátane: i) totožnosti podniku alebo podnikov poskytujúcich verejné komunikačné siete, na ktoré sa návrh opatrenia vzťahuje; ii) zhrnutia dôvodov pre akciu; iii) údajov o tom, aké požiadavky národný regulačný orgán plánuje uložiť a iv) navrhovaných krokov v rámci akcie.
      K notifikačnému formuláru by sa mal pripojiť návrh opatrenia národného regulačného orgánu obsahujúci primerané odôvodnenie týkajúce sa opodstatnenia a proporcionality navrhovaných opatrení v súlade s bodom 1 a 2 tohto odporúčania. Návrh opatrenia by mal obsahovať: i) relevantné skutočnosti a okolnosti daného prípadu, ktoré sú dôvodom plánovaného uloženia požiadaviek na minimálnu kvalitu služby podniku alebo podnikom poskytujúcim verejné komunikačné siete; ii) posúdenie navrhovaného opatrenia, predovšetkým z hľadiska cieľov politiky a regulačných zásad uvedených v článku 8 smernice 2002/21/ES; iii) provizórny časový harmonogram na realizáciu požiadaviek na minimálnu kvalitu služby a špecifické metódy, ktoré sa použijú na monitorovanie uplatňovania takýchto požiadaviek; iv) výsledky akejkoľvek predchádzajúcej verejnej konzultácie, ktorú uskutočnil národný regulačný orgán, a vi) stanovisko národného orgánu na ochranu hospodárskej súťaže, ak je k dispozícii.
      SÚHRNNÉ INFORMÁCIE

                  Stručne opíšte obsah notifikovaného návrhu opatrenia:

                  Uveďte odkaz na notifikáciu podľa článku 22 ods. 3 prípadných predchádzajúcich notifikovaných návrhov opatrení:

                  Identifikujte podnik alebo podniky, ktorým sa týmto návrhom opatrenia ukladajú povinnosti:

                  Stručne opíšte dôvody pre akciu:

                  Stručne opíšte plánované požiadavky:

                  Stručne opíšte navrhované kroky v rámci akcie:

                  Odkaz na notifikovaný návrh opatrenia (s linkou na webovú stránku, ak je k dispozícii):


title: Odporúčanie Komisie z  13. júla 2010 o usmerneniach pre tvorbu vnútroštátnych opatrení pre koexistenciu na predchádzanie nezámernej prítomnosti GMO v konvenčných a ekologických plodinách

text:
               22.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 200/1

         ODPORÚČANIE KOMISIE
   z 13. júla 2010
   o usmerneniach pre tvorbu vnútroštátnych opatrení pre koexistenciu na predchádzanie nezámernej prítomnosti GMO v konvenčných a ekologických plodinách
   2010/C 200/01
   EURÓPSKA KOMISIA,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 292,
   so zreteľom na druhý odsek článku 26a smernice Európskeho parlamentu a Rady č. 2001/18/ES z 12. marca 2001 o zámernom uvoľnení geneticky modifikovaných organizmov do životného prostredia a o zrušení smernice Rady 90/220/EHS (1),
   keďže:

               (1)

               V článku 26a smernice 2001/18/ES sa stanovuje, že členské štáty môžu prijať vhodné opatrenia na predchádzanie nezámernej prítomnosti geneticky modifikovaných organizmov (ďalej len „GMO“) v iných výrobkoch. Týka sa to najmä predchádzania prítomnosti GMO v iných plodinách, ako sú konvenčné a ekologické plodiny.

               (2)

               Poľnohospodárske štruktúry a systémy, ako aj hospodárske a prírodné podmienky, v ktorých poľnohospodári v Európskej únii pracujú, sú veľmi rozmanité. Rozmanitosť poľnohospodárskych systémov a prírodných a hospodárskych podmienok v EÚ sa musí zohľadňovať pri vypracúvaní opatrení na predchádzanie nezámernej prítomnosti geneticky modifikovaných plodín v iných plodinách.

               (3)

               V oblastiach, kde sa pestujú GMO, môže byť nutné, aby verejné orgány členských štátov vymedzili vhodné opatrenia, ktoré spotrebiteľom i výrobcom umožnia vybrať si medzi konvenčnou, ekologickou a geneticky modifikovanou výrobou (ďalej len „opatrenia pre koexistenciu“).

               (4)

               Účelom opatrení pre koexistenciu v oblastiach pestovania GMO je predchádzať nezámernej prítomnosti GMO v iných výrobkoch a zamedziť tak možným hospodárskym stratám a dôsledkom zmiešania geneticky modifikovaných a geneticky nemodifikovaných plodín (vrátane ekologických plodín).

               (5)

               V niektorých prípadoch môže byť v závislosti od hospodárskych a prírodných podmienok nutné vylúčiť pestovanie GMO z rozsiahlych území. Aby mohli členské štáty túto možnosť využiť, musia preukázať, že iné opatrenia na predchádzanie nezámernej prítomnosti GMO v konvenčných alebo ekologických plodinách nie sú pre tieto oblasti dostatočné Tieto obmedzujúce opatrenia musia byť okrem toho primerané cieľu (t. j. ochrane osobitných potrieb konvenčného alebo ekologického poľnohospodárstva).

               (6)

               V súvislosti s úsilím o skombinovanie vedecky podloženého systému Európskej únie pre povoľovanie so slobodou členských štátov rozhodnúť sa, či na svojom území chcú alebo nechcú pestovať geneticky modifikované plodiny, sa Komisia domnieva, že opatrenia na predchádzanie nezámernej prítomnosti GMO v konvenčných a ekologických plodinách by sa mali stanovovať na úrovni členských štátov.

               (7)

               Je potrebné nahradiť odporúčanie 2003/556/ES (2), aby lepšie zohľadňovalo možnosť členských štátov stanovenú v článku 26a vytvoriť opatrenia na predchádzanie nezámernej prítomnosti GMO v konvenčných a ekologických plodinách. Preto sa súčasné usmernenia obsahovo obmedzujú na všeobecné zásady tvorby opatrení pre koexistenciu, čím sa uznáva, že členské štáty potrebujú dostatočnú flexibilitu, aby mohli zohľadniť svoje regionálne a celoštátne osobitosti a konkrétne potreby v oblasti konvenčných, ekologických a iných typov plodín a výrobkov na miestnej úrovni.

               (8)

               Európsky úrad pre koexistenciu (The European Coexistence Bureau, ďalej len „ECoB“) bude aj naďalej spolu s členskými štátmi vytvárať osvedčené postupy na zabezpečenie koexistencie, ako aj technické usmernenia k súvisiacim otázkam,

         PRIJALA TOTO ODPORÚČANIE:

               1.

               Pri tvorbe vnútroštátnych opatrení na predchádzanie nezámernej prítomnosti GMO v konvenčných a ekologických plodinách by sa členské štáty mali riadiť usmerneniami uvedenými v prílohe k tomuto odporúčaniu.

               2.

               Odporúčanie 2003/556/ES sa zrušuje.

               3.

               Toto odporúčanie je určené členským štátom.

      V Bruseli 13. júla 2010

            Za Komisiu

         John DALLI

            člen Komisie

      (1)  Ú. v. ES L 106, 17.4.2001, s. 1.

      (2)  Odporúčanie Komisie o usmerneniach pri vypracúvaní národných stratégií a najlepších postupov na zabezpečenie koexistencie geneticky modifikovaných plodín s konvenčným a ekologickým poľnohospodárstvom (Ú. v. EÚ L 189, 29.7.2003, s. 36).

      PRÍLOHA
      1.   Úvod

      1.1.   Vnútroštátne opatrenia pre koexistenciu na predchádzanie nezámernej prítomnosti GMO v konvenčných a ekologických plodinách

      Pestovanie GMO v EÚ má dôsledky na organizáciu poľnohospodárskej výroby. Možnosť nezámernej prítomnosti geneticky modifikovaných plodín v geneticky nemodifikovaných plodinách (konvenčných a ekologických) na jednej strane vyvoláva otázky, akým spôsobom možno zabezpečiť typ výroby zvolený pestovateľom. V zásade by poľnohospodári mali mať možnosť pestovať taký typ poľnohospodárskych plodín, ktorý si zvolia, či už ide o geneticky modifikované, konvenčné alebo ekologické plodiny. Táto možnosť by mala byť zlučiteľná s prianím niektorých poľnohospodárov a hospodárskych subjektov zabezpečiť, aby ich plodiny obsahovali čo najmenej GMO.
      Na druhej strane táto otázka súvisí tiež so spotrebiteľským výberom. Aby mal európsky spotrebiteľ možnosť voľby medzi geneticky modifikovanými a geneticky nemodifikovanými potravinami, je potrebné mať nielen správne fungujúci systém vysledovateľnosti a označovania, ale aj poľnohospodárske odvetvie, ktoré dokáže poskytovať rôzne druhy výrobkov. Schopnosť potravinárskeho priemyslu dosiahnuť vysoký stupeň spotrebiteľského výberu úzko súvisí so schopnosťou poľnohospodárskeho odvetvia udržiavať rôzne výrobné systémy.
      Náhodná prítomnosť GMO presahujúca prahovú hodnotu stanovenú právnymi predpismi EÚ vedie k tomu, že plodina, ktorá bola pestovaná ako geneticky nemodifikovaná, musí byť označená ako plodina obsahujúca GMO (1). To môže viesť k strate zisku spôsobenej nižšou trhovou hodnotou geneticky modifikovanej plodiny alebo ťažkosťami s jej predajom. Ak sú navyše poľnohospodári nútení zavádzať systémy monitorovania a opatrenia na minimalizáciu miešania geneticky modifikovaných a geneticky nemodifikovaných plodín, môže to pre nich znamenať dodatočné náklady.
      Riziko straty zisku, ktorému sú vystavení výrobcovia konkrétnych poľnohospodárskych výrobkov, ako sú napríklad ekologické výrobky, sa nutne nemusí vzťahovať len na prípady, keď dôjde k prekročeniu prahovej hodnoty 0,9 % stanovenej v právnych predpisoch EÚ. V niektorých prípadoch a v závislosti od dopytu na trhu a príslušných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov (napr. niektoré štáty vyvinuli vnútroštátne normy pre rôzne druhy označovania „bez GMO“), môže prítomnosť stôp GMO v konkrétnych potravinárskych plodinách spôsobiť hospodárskym subjektom, ktoré chcú tieto plodiny predávať ako plodiny neobsahujúce GMO, hospodárske škody, a to i v prípade, že nedošlo k prekročení hranice 0,9 %.
      Primiešanie GMO má okrem toho špecifické následky pre výrobcov určitého druhu výrobkov ako napríklad ekologických poľnohospodárov (2), čo má zároveň dôsledky pre konečného spotrebiteľa (3). Vzhľadom na to, že tento typ výroby je často nákladnejší, bude možno potrebné vynaložiť väčšie úsilie o segregáciu, ktorá má zabrániť prítomnosti GMO, aby bolo možné zaručiť súvisiacu cenovú prirážku. Okrem toho z dôvodu miestnych prekážok a osobitostí v niektorých geografických oblastiach môže byť veľmi náročné a nákladné účinne zrealizovať tieto požiadavky na segregáciu.
      Preto je nutné uznať, že členské štáty potrebujú dostatočnú flexibilitu, aby mohli zohľadniť ich konkrétne regionálne a miestne potreby v súvislosti s pestovaním GMO, a dosiahnuť tak čo najnižší výskyt GMO v ekologických a iných plodinách v prípadoch, keď dostatočnú úroveň čistoty nemožno dosiahnuť inými prostriedkami.
      1.2.   Rozlíšenie medzi hospodárskymi aspektmi pestovania GMO a vedeckými aspektmi skúmanými pri hodnotení rizika pre životné prostredie

      Je dôležité jasne rozlišovať medzi hospodárskymi aspektmi pestovania GMO a aspektmi zohľadňovanými pri hodnotení rizika pre životné prostredie v rámci postupu povoľovania na základe smernice 2001/18/ES a nariadenia (ES) č. 1829/2003 o geneticky modifikovaných potravinách a krmivách.
      V súlade s postupom stanoveným v smernici 2001/18/ES a v nariadení (ES) č. 1829/2003 sa povolenie na uvoľnenie GMO do životného prostredia vydáva na základe komplexného hodnotenia rizika pre zdravie a životné prostredie. Výsledky hodnotenia rizika môžu byť takéto:

                  —

                  zistí sa riziko nepriaznivých účinkov na životné prostredie alebo zdravie, ktoré nemožno riadiť, a v tomto prípade sa povolenie neudelí,

                  —

                  nezistí sa žiadne riziko nepriaznivých účinkov na životné prostredie alebo zdravie a v takom prípade sa povolenie udelí bez ďalších požiadaviek na vykonanie nápravných opatrení nad rámec opatrení osobitne stanovených právnymi predpismi,

                  —

                  zistia sa riziká, ktoré však možno riadiť vhodnými opatreniami (napr. fyzické oddelenie a/alebo monitorovanie) a v tomto prípade sa udelí povolenie, na ktoré sa viaže povinnosť vykonať opatrenia na riadenie environmentálneho rizika.

            Ak sa zistí riziko pre životné prostredie alebo zdravie po udelení povolenia, uplatní sa postup ukončenia alebo zmeny súhlasu, resp. zrušenia alebo zmeny povolenia EÚ ustanovený v smernici 2001/18/ES (článok 20 ods. 3), resp. v nariadení (ES) č. 1829/2003 (články 10 a 22). Členské štáty môžu okrem toho uplatniť osobitnú ochrannú doložku stanovenú v smernici 2001/18/ES (článok 23) alebo núdzové opatrenie stanovené v nariadení (ES) č. 1829/2003 (článok 34) a tak dočasne obmedziť alebo zakázať pestovanie GMO na základe nových alebo dodatočne zistených informácií týkajúcich sa rizika pre zdravie alebo životné prostredie.
      Vzhľadom na to, že v EÚ možno pestovať len povolené GMO (4) a že environmentálne a zdravotné aspekty sú už zahrnuté do hodnotenia rizika pre životné prostredie v rámci povoľovacieho postupu EÚ, zostávajúce otázky, ktoré je potrebné riešiť v súvislosti s koexistenciou sa týkajú hospodárskych aspektov súvisiacich s miešaním geneticky modifikovaných a geneticky nemodifikovaných plodín.
      1.3.   Uznanie rozmanitosti podmienok poľnohospodárstva v EÚ

      Európski poľnohospodári pracujú vo veľmi rozdielnych podmienkach. Veľkosť poľnohospodárskych podnikov a polí, systémy výroby, striedanie plodín a ich skladba i prírodné podmienky sa v rôznych častiach Európy líšia. Táto rôznorodosť sa musí zohľadňovať pri príprave, vykonávaní a monitorovaní vnútroštátnych opatrení pre koexistenciu na predchádzanie nezámernej prítomnosti GMO v konvenčných a ekologických plodinách. Uplatňované opatrenia musia byť špecifické podľa štruktúry poľnohospodárskych podnikov, poľnohospodárskych systémov, skladby plodín a prírodných podmienok v danom regióne.
      Je možné, že bude potrebné na vnútroštátnej a regionálnej úrovni vyvinúť a vykonávať stratégie a osvedčené postupy v oblasti pestovania GMO za účasti poľnohospodárov a iných zainteresovaných strán vzhľadom na vnútroštátne, regionálne a miestne faktory.
      Preto je vhodné, aby sa opatrenia na prechádzanie nezámernej prítomnosti GMO v konvenčných a ekologických plodinách vytvárali na vnútroštátnej a niekedy aj na regionálnej alebo miestnej úrovni.
      1.4.   Účel a rozsah usmernení

      Predkladané usmernenia majú formu nezáväzných odporúčaní určených členským štátom. Ich cieľom je poskytnúť všeobecné zásady pre tvorbu vnútroštátnych opatrení na predchádzanie nezámernej prítomnosti GMO v konvenčných a ekologických plodinách. Uznáva sa, že mnoho z faktorov, ktoré sú v tejto súvislosti dôležité, je daných osobitnými celoštátnymi, regionálnymi a miestnymi podmienkami.
      2.   Všeobecné zásady pre tvorbu vnútroštátnych opatrení pre koexistenciu na predchádzanie nezámernej prítomnosti GMO v konvenčných a ekologických plodinách

      2.1.   Transparentnosť, cezhraničná spolupráca a zapojenie zainteresovaných strán

      Vnútroštátne opatrenia na predchádzanie nezámernej prítomnosti GMO v konvenčných a ekologických plodinách by sa mali vytvárať transparentným spôsobom a v spolupráci so všetkými príslušnými zainteresovanými stranami. Členské štáty by mali zabezpečiť cezhraničnú spoluprácu so susednými krajinami, aby sa zaručilo účinné fungovanie opatrení pre koexistenciu v pohraničných oblastiach. V tejto súvislosti by členské štáty mali včas poskytnúť a zabezpečiť adekvátne informácie o opatreniach, ktoré sa rozhodnú zaviesť.
      2.2.   Proporcionalita

      Opatrenia na predchádzanie nezámernej prítomnosti GMO v iných plodinách by mali byť primerané cieľu, ktorý sa má dosiahnuť (ochrana osobitných potrieb konvenčných alebo ekologických poľnohospodárov). Opatreniami pre koexistenciu by sa malo vylúčiť akékoľvek nadbytočné zaťaženie poľnohospodárov, výrobcov osiva a iných hospodárskych subjektov spojených s ktorýmkoľvek typom výroby. Pri výbere opatrení by sa mali zohľadniť regionálne a miestne obmedzenia a charakteristiky ako napr. tvar a veľkosť polí v regióne, roztrieštenosť a zemepisné rozloženie polí patriacich jednotlivým poľnohospodárskym podnikom a regionálne postupy riadenia poľnohospodárskych podnikov.
      2.3.   Úroveň zmiešania, ktorá sa má dodržať prostredníctvom vnútroštátnych opatrení pre koexistenciu na predchádzanie nezámernej prítomnosti GMO v konvenčných a ekologických plodinách

      Vnútroštátne opatrenia na predchádzanie nezámernej prítomnosti GMO v konvenčných a ekologických plodinách by mali zohľadňovať dostupné poznatky o pravdepodobnosti a zdrojoch miešania geneticky modifikovaných a geneticky nemodifikovaných plodín. Tieto opatrenia by mali byť primerané požadovanej úrovni zmiešania, ktorá bude závisieť od regionálnych a celoštátnych osobitostí a konkrétnych potrieb konvenčných, ekologických a iných typov plodín a výroby na miestnej úrovni.

                  2.3.1.

                  V niektorých prípadoch má prítomnosť stôp GMO v potravinách a krmivách hospodárske dôsledky len vtedy, ak prekročí prahovú hodnotu na označovanie 0,9 %. V týchto prípadoch by mali členské štáty považovať opatrenia, ktoré umožňujú dodržanie tejto prahovej hodnoty pre označovanie vo výške 0,9 %, za dostačujúce.

                  2.3.2.

                  Členské štáty by mali vziať do úvahy skutočnosť, že v prípade, keď označenie plodiny ako geneticky modifikovanej nemá žiadne hospodárske dôsledky, nemusí byť nutné usilovať o dodržanie určitej úrovne zmiešania.

                  2.3.3.

                  V niektorých iných prípadoch môže prítomnosť stôp GMO v množstve nepresahujúcom 0,9 % potenciálne viesť k strate zisku pre ekologických a niektorých konvenčných výrobcov (napr. určitých výrobcov potravín). V týchto prípadoch a v záujme ochrany určitých druhov výroby môžu príslušné členské štáty stanoviť opatrenia na účely toho, aby prítomnosť GMO v iných plodinách bola na úrovni nižšej ako 0,9 %.

            Bez ohľadu na úroveň zmiešania, ktorá sa má dodržať prostredníctvom opatrení pre koexistenciu, prahové hodnoty stanovené v právnych predpisoch EÚ (5) budú aj naďalej platiť na účely označovania prítomnosti GMO v potravinách, krmivách a výrobkoch určených na priame spracovanie.
      2.4.   Opatrenia na účely vylúčenia pestovania GMO z rozsiahlych oblastí („oblastí bez výskytu GMO“)

      Rozdielne regionálne aspekty ako napríklad klimatické podmienky (ktoré majú vplyv na aktivitu opeľovačov a prenos peľu šíreného vzduchom), topografia, skladba plodín, systém striedania plodín alebo štruktúra poľnohospodárskych podnikov (vrátane okolitých štruktúr, ako sú živé ploty, lesy, neobrábané plochy a priestorové usporiadanie polí) môžu ovplyvňovať stupeň zmiešania geneticky modifikovaných a konvenčných a ekologických plodín a určovať, aké opatrenia sú potrebné na predchádzanie nezámernej prítomnosti GMO v iných plodinách.
      Za určitých hospodárskych a prírodných podmienok by členské štáty mali zvážiť možnosť vylúčiť pestovanie GMO z rozsiahlych oblastí na svojom území, aby predišli nezámernej prítomnosti GMO v konvenčných a ekologických plodinách. Členské štáty by mali potrebu takého vylúčenia preukázať tým, že v uvedených oblastiach nemožno zabezpečiť dostatočnú úroveň čistoty inými opatreniami. Rozsah týchto obmedzení by tiež mal byť primeraný cieľu, ktorý sa má dosiahnuť (t. j. ochrana osobitných potrieb konvenčného a/alebo ekologického poľnohospodárstva).
      2.5.   Pravidlá v oblasti zodpovednosti

      Záležitosti týkajúce sa finančnej zodpovednosti alebo zodpovednosti za hospodárske škody sú vo výlučnej právomoci členských štátov.
      3.   Výmena informácií na úrovni EÚ

      Komisia bude aj naďalej zhromažďovať a koordinovať príslušné informácie vychádzajúce zo štúdií uskutočňovaných na úrovni EÚ a jednotlivých členských štátov a poskytovať odborné poradenstvo s cieľom pomôcť členským štátom pri vytváraní vnútroštátnych prístupov v otázke koexistencie.
      Aj naďalej bude zabezpečená koordinácia realizovaná prostredníctvom skupiny COEX-NET (6) a odborné poradenstvo poskytované Európskym úradom pre koexistenciu (ECoB) (7). ECoB bude vykonávať aktualizáciu orientačného katalógu opatrení a zoznamu agronomických a prírodných faktorov a faktorov súvisiacich s jednotlivými plodinami, ktoré by sa mali zohľadňovať pri tvorbe vnútroštátnych opatrení na predchádzanie nezámernej prítomnosti GMO v konvenčných a ekologických plodinách. Členské štáty by mali aj naďalej prispievať k odbornej činnosti ECoB.

         (1)  V súlade s článkami 12 a 24 nariadenia (ES) č. 1829/2003 sa povinnosť označovať nevzťahuje na potraviny a krmivá obsahujúce materiál, ktorý obsahuje GMO, skladá sa z nich alebo je z nich vyrobený v množstve nie vyššom ako 0,9 %: i) zložiek potraviny braných do úvahy jednotlivo alebo ii) potravín, ktoré sa skladajú z jednej zložky, alebo iii) krmiva a každého krmiva, z ktorého je takéto krmivo zložené, za predpokladu, že takáto prítomnosť je náhodná a technicky nevyhnutná.

         (2)  V súlade s článkom 9 ods. 1 nariadenia (ES) č. 834/2007 o ekologickej výrobe a označovaní ekologických produktov, sa GMO nesmú používať v ekologickej výrobe, a to ani ako osivo, potraviny alebo krmivá. Cieľom je, aby bol výskyt GMO v ekologických produktoch čo najnižší (pozri odôvodnenie 10).

         (3)  KOM(2009) 153 – Správa Komisie Rade a Európskemu parlamentu o koexistencii geneticky modifikovaných plodín s konvenčným a ekologickým poľnohospodárstvom.

         (4)  Aby bolo možné pestovať GMO v EÚ, musia mať povolenie na pestovanie podľa smernice 2001/18/ES alebo nariadenia (ES) č. 1829/2003.

         (5)  Články 12 a 24 nariadenia (ES) č. 1829/2003 a článok 21 ods. 3 smernice 2001/18/ES.

         (6)  Cieľom kontaktnej skupiny pre výmenu a koordináciu informácií týkajúcich sa koexistencie geneticky modifikovaných, konvenčných a ekologických plodín (COEX-NET) je uľahčiť výmenu informácií medzi členskými štátmi a Komisiou.

         (7)  ECoB vypracúva dokumenty o osvedčených postupoch pre jednotlivé plodiny na účely technických opatrení koexistencie. ECoB pozostáva zo sekretariátu a technických pracovných skupín zameraných na jednotlivé plodiny, ktoré sú zložené z odborníkov z členských štátov.


				|

		52013DC0248

			Odporúčanie ROZHODNUTIE RADY o vymenovaní Európskeho hlavného mesta kultúry na rok 2017 v Dánsku a na Cypre a Európskeho hlavného mesta kultúry na rok 2018 na Malte /* COM/2013/0248 final */

			   	DÔVODOVÁ SPRÁVA
V rozhodnutí Európskeho parlamentu a Rady
č. 1622/2006/ES z 24. októbra 2006 o činnosti
Spoločenstva na podporu projektu Európske hlavné mesto kultúry na
roky 2007 až 2019[1]
sa stanovuje postup vymenovania Európskych hlavných miest kultúry. Podľa
článku 2 uvedeného rozhodnutia sa od roku 2009 za Európske hlavné mestá
kultúry vymenujú dve mestá z dvoch členských štátov v súlade
s chronologickým poradím stanoveným v prílohe k danému
rozhodnutiu. V roku 2017 budú usporiadateľmi tohto podujatia Dánsko a
Cyprus. Malta, jeden z dvoch členských štátov, ktorý má právo byť
usporiadateľom tohto podujatia v roku 2018 spolu s Holandskom, sa rozhodla
realizovať svoje výberové konanie o rok skôr, ako stanovuje bežný
časový rozvrh.
Nominácia Európskych hlavných miest kultúry na
roky 2017 a 2018 podlieha ďalej uvedenému postupu.
Každý príslušný členský štát uverejní
výzvu na predkladanie prihlášok najneskôr šesť rokov pred začatím
podujatia. Výberová komisia pozostávajúca z 13 nezávislých odborníkov
v oblasti kultúry sa stretne na predbežnom výberovom zasadnutí najneskôr
päť rokov pred začatím podujatia. Výberová komisia posúdi zaslané
žiadosti na základe kritérií stanovených v článku 4 rozhodnutia č. 1622/2006/ES
a vypracuje zoznam kandidujúcich miest, ktoré sa budú po tom, ako doplnia svoje
žiadosti, ďalej posudzovať.
Deväť mesiacov po predbežnom výberovom
zasadnutí zvolá každý príslušný členský štát výberovú komisiu na
účely konečného výberu. Po dôkladnom posúdení predbežne vybraných
miest na základe kritérií stanovených pre túto činnosť výberová
komisia odporučí v každom príslušnom členskom štáte nomináciu jedného
mesta.
Na základe týchto odporúčaní každý
členský štát navrhne jedno mesto, ktoré by sa malo stať Európskym
hlavným mestom kultúry, a oznámi to Európskemu parlamentu, Rade, Komisii a Výboru
regiónov najneskôr štyri roky pred začatím príslušného podujatia.
Európsky parlament môže postúpiť svoje
stanovisko Komisii, najneskôr však tri mesiace po prijatí nominácií.
Rada na základe odporúčania Komisie
oficiálne vymenuje príslušné mestá na rok, na ktorý boli nominované.
Po skončení uvedenej dvojkolovej súťaže
výberová komisia vo svojich správach z novembra 2012 odporučila, aby sa
usporiadateľmi tohto podujatia v roku 2017 stali mestá Aarhus (Dánsko) a
Paphos (Cyprus) a v roku 2018 mesto Valletta (Malta). Všetky tri členské
štáty oznámili tieto nominácie Európskemu parlamentu, Rade, Komisii
a Výboru regiónov na jeseň v roku 2012.
Európsky parlament zaslal Komisii vo februári 2013
súhlasné stanovisko.
Na základe uvedeného Komisia v súlade s
článkom 9 ods. 3 rozhodnutia 1622/2006/ES predkladá Rade priložené
odporúčanie na oficiálne vymenovanie miest Aarhus a Paphos za Európske
hlavné mestá kultúry na rok 2017 v Dánsku a na Cypre a mesta Valletta za Európske
hlavné mesto kultúry na rok 2018 na Malte.
Odporúčanie
ROZHODNUTIE RADY
o vymenovaní Európskeho hlavného mesta
kultúry na rok 2017 v Dánsku a na Cypre a Európskeho hlavného mesta
kultúry na rok 2018 na Malte
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní
Európskej únie,
so zreteľom na rozhodnutie Európskeho
parlamentu a Rady č. 1622/2006/ES z 24. októbra 2006 o činnosti
Spoločenstva na podporu projektu Európske hlavné mesto kultúry na roky 2007
až 2019[2],
a najmä na jeho článok 9 ods. 3,
so zreteľom
na odporúčanie Európskej komisie,
so zreteľom
na správy výberovej komisie z septembra 2012 týkajúce sa výberového postupu pre
Európske hlavné mestá kultúry v Dánsku a na Cypre,
so zreteľom
na správy výberovej komisie z novembra 2012 týkajúce sa výberového postupu pre Európske
hlavné mesto kultúry na Malte,
keďže:
vzhľadom na
to, že kritériá stanovené v článku 4 rozhodnutia č. 1622/2006/ES sú
v celom rozsahu splnené,
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Za „Európske hlavné mesto kultúry na rok 2017“
sa vymenúva Aarhus v Dánsku a Paphos na Cypre.
Za „Európske hlavné mesto kultúry na rok 2018“
sa vymenúva Valletta na Malte.
Článok 2
Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť
dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.

V Bruseli
                                                                       Za
Radu
                                                                       predseda
[1]               Ú. v. EÚ L 304, 3.11.2006, s. 1.
[2]               Ú. v. EÚ L 304, 3.11.2006, s. 1.