               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli19. 11. 2020
            COM(2020) 743 final
            Odporúčanie
            ROZHODNUTIE RADY
            o poverení začať rokovania o dohodách medzi Európskou úniou a Alžírskom, Arménskom, Bosnou a Hercegovinou, Egyptom, Izraelom, Jordánskom, Libanonom, Marokom, Tuniskom a Tureckom o spolupráci medzi agentúrou Európskej únie pre justičnú spoluprácu v trestných veciach (Eurojust) a príslušnými orgánmi pre justičnú spoluprácu v trestných veciach týchto tretích štátov

               DÔVODOVÁ SPRÁVA

               1.KONTEXT ODPORÚČANIA

               V globalizovanom svete, v ktorom závažná trestná činnosť a terorizmus majú v čoraz väčšej miere nadnárodný a rôznorodý charakter, by orgány presadzovania práva a justičné orgány mali byť plne vybavené na účely spolupráce s externými partnermi s cieľom zaistiť bezpečnosť svojich občanov. Z tohto dôvodu by Eurojust mal mať možnosť spolupracovať a vymieňať si osobné údaje s justičnými orgánmi v tretích krajinách v rozsahu potrebnom na plnenie svojich úloh. V súčasnosti má Eurojust uzavreté dohody o spolupráci, ktoré umožňujú výmenu osobných údajov s Čiernou Horou, Ukrajinou, Moldavskom, Lichtenštajnskom, so Švajčiarskom, Severným Macedónskom, s USA, Islandom, Nórskom, Gruzínskom, Albánskom a so Srbskom. Podľa článku 80 ods. 5 nariadenia 2018/1727
                  1
                (ďalej len „nariadenie o Eurojuste“) zostávajú tieto dohody o spolupráci v platnosti.

               Od nadobudnutia účinnosti nariadenia o Eurojuste 12. decembra 2019 a podľa zmluvy je Komisia zodpovedná za vedenie rokovaní v mene Únie s tretími krajinami o medzinárodných dohodách o spolupráci a výmene osobných údajov s Eurojustom. Pokiaľ je to potrebné na plnenie jeho úloh, Eurojust môže v súlade s kapitolou V nariadenia o Eurojuste nadviazať a udržiavať spoluprácu s externými partnermi prostredníctvom pracovných dojednaní. Tieto však nemôžu byť samy osebe právnym základom pre výmenu osobných údajov.

               Komisia s prihliadnutím na politickú stratégiu, operačné potreby justičných orgánov naprieč EÚ a možné prínosy užšej spolupráce v tejto oblasti považuje za nevyhnutné v krátkodobom horizonte začať rokovania s desiatimi tretími krajinami s cieľom upraviť spôsob, akým Eurojust môže s týmito krajinami spolupracovať.

               Komisia uskutočnila svoje posúdenie prioritných krajín, pri ktorom zohľadnila operačné potreby Eurojustu. Návrh stratégie vonkajších vzťahov Eurojustu predložený Komisii svedčí o tom, že Eurojust zistil, že existuje osobitná operačná potreba spolupráce s Alžírskou demokratickou ľudovou republikou, Argentínskou republikou, Bosnou a Hercegovinou, Kolumbijskou republikou, Egyptskou arabskou republikou, Izraelským štátom, Jordánskym hášimovským kráľovstvom, Libanonskou republikou, Marockým kráľovstvom, Tuniskou republikou a Tureckou republikou. Medzi ďalšie prioritné tretie štáty označené Eurojustom patria Brazílska federatívna republika, Čínska ľudová republika, Kanada, Spojené arabské emiráty, Nigérijská federatívna republika, Panamská republika, Spojené štáty mexické a Ruská federácia.

               Aj keď Komisia tieto operačné potreby uznáva, je zrejmé, že z hľadiska intenzity nie sú zhodné. Súčasná úroveň spolupráce závisí od rôznych faktorov, napr. od dostupnosti kontaktného miesta Eurojustu v dotknutej krajine. Vzhľadom na obmedzenia zdrojov Komisia nemôže začať rokovania so všetkými uvedenými tretími štátmi v rovnakom čase, preto je nutné ďalšie stanovenie priorít. Pre Komisiu by malo byť prvou prioritou posilnenie spolupráce s kandidátskymi krajinami a potenciálnymi kandidátskymi krajinami, keďže tieto tretie štáty by mali byť najlepšie pripravené na vysokú úroveň justičnej spolupráce v trestných veciach ako súčasť acquis Únie. Stanovisko Komisie k Bosne a Hercegovine a Turecku bolo uvedené v pravidelných správach Komisie na rok 2020
                  2
               . Uzatvorenie medzinárodnej dohody, ktorá umožňuje výmenu osobných údajov s Eurojustom, je v oboch prípadoch podmienené tým, že obe krajiny vykonajú potrebné zmeny svojich príslušných právnych predpisov o ochrane údajov.

               Druhou prioritou by malo byť posilnenie spolupráce s ďalšími tretími krajinami, ktoré sa neuchádzali o členstvo v Únii, ale majú z geografických dôvodov potenciálne vysoký vplyv na bezpečnosť v Európe, ako sú krajiny Blízkeho východu a regiónu severnej Afriky. Ako sa uvádza v predchádzajúcom texte, pre Eurojust sú z operačných dôvodov všetky krajiny tohto regiónu tretími krajinami s najvyššou prioritou. Takéto rozhodnutie je aj v súlade s Globálnou stratégiou pre zahraničnú a bezpečnostnú politiku Európskej únie
                  3
               .

               Treťou prioritou by malo byť zabezpečenie čo najvyššej možnej miery konzistentnosti vo vzťahoch agentúr SVV s tretími krajinami, najmä medzi Europolom a Eurojustom, aby sa zabezpečila nadväznosť medzi presadzovaním práva a justičnou spoluprácou. V súčasnosti sa Komisia v mene Europolu snaží o uzavretie dohôd s ôsmimi z desiatich uvedených krajín. Komisia považuje za zmysluplné usilovať sa o to, aby sa v prípade, že je to možné a zmysluplné, zapojili do týchto budúcich rokovaní Eurojust aj Europol, vďaka čomu by sa tieto agentúry mohli stať atraktívnejšími pre dotknuté tretie krajiny.

               Na základe uvedených skutočností preto Komisia odporúča Rade, aby sa v rámci prvého kroku udelil Komisii mandát na rokovanie s týmito tretími štátmi: Arménsko, Alžírsko, Bosna a Hercegovina, Egypt, Izrael, Jordánsko, Libanon, Maroko, Tunisko a Turecko. Arménsko nedávno oznámilo Eurojustu svoje prianie nadviazať s ním spoluprácu.

               Politický kontext

               Arménsko

               Arménsko je dôležitý partner EÚ v rámci Východného partnerstva so strategickou polohou na južnom Kaukaze. V roku 2017 podpísalo s EÚ dohodu o komplexnom a posilnenom partnerstve, ktorá zahŕňa aproximáciu právnych predpisov v dôležitých odvetviach, ako sú životné prostredie, energetika, doprava a ochrana spotrebiteľa. Arménsko a EÚ v roku 2012 podpísali dohodu o zjednodušení udeľovania víz a v roku 2013 dohodu o readmisii. Po mierovej demokratickej revolúcii v roku 2018 Arménsko nabralo reformný kurz na účely zlepšenia právneho štátu a životnej úrovne vrátane reformy justície a boja proti korupcii. Nová vláda zdôraznila spoločné hodnoty s EÚ a dohodu s EÚ označila za program domácej reformy. Arménsko je členom Euroázijskej hospodárskej únie vedenej Ruskom a Organizácie zmluvy o kolektívnej bezpečnosti. EÚ podporuje realizáciu reforiem justície a protikorupčných reforiem prostredníctvom dialógu o politike v oblasti justície medzi EÚ a Arménskom. V dôsledku toho sa v roku 2019 prijali reformné stratégie v súlade s európskymi normami. Ich realizáciu podporí program vo výške 30 miliónov EUR na základe pridelených rozpočtových prostriedkov v roku 2020.

               Alžírsko

               Alžírsko je pre EÚ partnerom strategického významu, a to vďaka svojej polohe v oblasti Maghrebu a zároveň úlohe, ktorú zohráva na regionálnej úrovni a v Africkej únii. Zo strategického hľadiska je Alžírsko ústredným bodom Stredomoria a kľúčovým aktérom, pokiaľ ide o stabilizáciu saharsko-sahelského regiónu. Krajina je na svojom území veľmi aktívna v boji proti terorizmu.

               Medzi vymedzenými prioritami partnerstva EÚ a Alžírska prijatými v marci 2017 sú aj migrácia a bezpečnosť. V októbri 2017 EÚ a Alžírsko nadviazali neformálny dialóg na vysokej úrovni o boji proti terorizmu a regionálnej bezpečnosti, pričom vyjadrili svoju ochotu posilniť dvojstrannú spoluprácu v oblasti bezpečnosti a boja proti terorizmu. Identifikovali sa najmä tieto kritické oblasti s vysokým potenciálom z hľadiska spolupráce: deradikalizácia, spolupráca medzi Europolom a Alžírskom, boj proti organizovanej trestnej činnosti vrátane nezákonného obchodovania so strelnými zbraňami a počítačovej kriminality, financovanie boja proti terorizmu a forenzné vyšetrovania.

               Alžírsko a EÚ sú členmi Globálneho fóra pre boj proti terorizmu. Jedno z regionálnych centier excelentnosti pre zmierňovanie chemických, biologických, rádiologických a jadrových rizík (CBRN CoE), ktoré financuje EÚ, sa nachádza v Alžíri.

               Bosna a Hercegovina

               Bosna a Hercegovina je pre Európsku úniu kľúčovým partnerom. Spoločne s ďalšími partnermi zo západného Balkánu bola Bosna a Hercegovina označená za potenciálneho kandidáta na členstvo v EÚ na samite Európskej rady v Solúne v júni 2003.

               Bosna a Hercegovina požiadala o členstvo v EÚ vo februári 2016 a v septembri 2016 Európska rada vyzvala Európsku komisiu, aby predložila svoje stanovisko k opodstatnenosti žiadosti Bosny a Hercegoviny. Komisia v máji 2019 prijala svoje stanovisko a sprievodnú analytickú správu o žiadosti Bosny a Hercegoviny o členstvo v EÚ
                  4
               . V stanovisku sa vymedzuje 14 kľúčových priorít, ktoré musí Bosna a Hercegovina splniť, aby mohla byť odporučená na začatie prístupových rokovaní, v oblasti demokracie/funkčnosti, právneho štátu, základných práv a reformy verejnej správy.

               Bosna a Hercegovina v roku 2018 podpísala spoločný akčný plán EÚ a západného Balkánu v oblasti boja proti terorizmu, v ktorom sa stanovujú konkrétne kroky na posilnenie spolupráce pri boji proti terorizmu a predchádzaní radikalizácii v nasledujúcich dvoch rokoch
                  5
               . V tejto súvislosti medzi EÚ a Bosnou a Hercegovinou pravidelne prebieha dialóg o politike v oblasti boja proti terorizmu. Zameriava sa na vykonávanie strategického rámca a vnútornú koordináciu, najmä na predchádzanie násilnému extrémizmu, primerané tresty pre zahraničných teroristických bojovníkov a ich následné opätovné začlenenie do spoločnosti, obchodovanie so zbraňami, kontrolu hraníc, financovanie terorizmu a regionálnu a medzinárodnú spoluprácu na účely úplného vykonania dohody s Europolom, ako aj na uzavretie dohody s Eurojustom.

               Bosna a Hercegovina najskôr v roku 2014 zriadila kontaktné miesta pre Eurojust, aby sa mohli začať rokovania o uzavretí dohody o spolupráci. Neskôr bola takisto zriadená skupina odborníkov na prípravu práce vo fáze pred rokovaním o dohode o spolupráci. V apríli 2020, po nadobudnutí účinnosti nového nariadenia o Eurojuste v decembri 2019, poslali bosnianske orgány Eurojustu list, v ktorom vyjadrili svoj úmysel formalizovať svoju spoluprácu prostredníctvom pracovného dojednania.

               Egypt

               Egypt je pre EÚ dôležitým partnerom a mohol byť zohrávať ústrednú úlohu pri presadzovaní mieru, prosperity a stability v regióne južného susedstva. Všeobecný rámec pre spoluprácu medzi EÚ a Egyptom poskytuje dohoda o pridružení platná od roku 2004. V spoločne dohodnutých prioritách partnerstva EÚ a Egypta na roky 2017 – -2020 sa určujú hlavné oblasti spolupráce. Tieto oblasti zahŕňajú: 1. rozvoj trvalo udržateľného a moderného hospodárstva a sociálny rozvoj Egypta; 2. posilnenie spolupráce v oblasti zahraničnej politiky; 3. posilnenie spolupráce v procese stabilizácie, najmä v oblastiach dobrej správy vecí verejných, ľudských práv, bezpečnosti a migrácie
                  6
               .

               Priority partnerstva odkazujú na možný rozvoj justičnej spolupráce v trestných a občianskych veciach. Na siedmom zasadnutí podvýboru pre spravodlivosť a bezpečnosť v novembri 2019 viedli obe strany komplexný dialóg o viacerých otázkach spoločného záujmu, konkrétne o justičnej spolupráci, boji proti terorizmu a boji proti drogám a organizovanej trestnej činnosti
                  7
               . Na druhom zasadnutí v rámci dialógu o migrácii medzi EÚ a Egyptom v júli 2019 Eurojust označil prevádzačstvo migrantov ako potenciálnu oblasť spolupráce s egyptskými justičnými orgánmi a orgánmi presadzovania práva.

               EÚ uznáva kľúčovú úlohu, ktorú Egypt zohráva v oblasti regionálnej bezpečnosti a stability, pri riadení migrácie a snahách bojovať proti terorizmu, a pripomína potrebu riešiť tieto problémy a zároveň plne rešpektovať medzinárodné právo v oblasti ľudských práv. V Rade pre ľudské práva 10. marca 2020 EÚ pripomenula dôležitosť rešpektovania slobody prejavu online a offline, médií, pokojného zhromažďovania a združovania a potrebu zastaviť neoprávnené obmedzovanie priestoru pre občiansku spoločnosť vrátane zmrazenia aktív, zákazov cestovania a dlhých období vyšetrovacej väzby
                  8
               .

               Izrael

               Právny rámec pre vzťahy medzi EÚ a Izraelom je upravený v dohode o pridružení medzi EÚ a Izraelom
                  9
               , ktorá je v platnosti od roku 2000. Akčný plán EÚ a Izraela, ktorý pokrýva všetky oblasti spolupráce, bol prijatý v roku 2005 a obnovený jednomyseľným rozhodnutím Rady koncom roka 2018
                  10
               .

               EÚ a Izrael spoločne považujú za prioritu bojovať proti bezpečnostným hrozbám a vo svojom dialógu vyjadrujú spoločný záujem o účinnú spoluprácu. Dôležitou oblasťou spolupráce je boj proti terorizmu: medzi EÚ a Izraelom už prebehli tri dialógy o boji proti terorizmu a bezpečnosti, ktoré sa uskutočnili v marci 2015, v septembri 2016 a v júni 2018. Na týchto stretnutiach sa strany dohodli, že budú spolupracovať v oblastiach, akými sú boj proti násilnému extrémizmu, financovanie terorizmu, nekonvenčný terorizmus, bezpečnostná ochrana letectva a dopravy, ako aj počítačová kriminalita.

               Izrael vyjadril záujem o posilnenie spolupráce s agentúrami EÚ v oblasti spravodlivosti a vnútorných vecí. EÚ a Izrael diskutujú o justičnej spolupráci v občianskych a trestných veciach v rámci výročného zasadnutia podvýboru pre spravodlivosť a vnútorné veci, ktoré sa naposledy uskutočnilo v decembri 2019.

               Izrael je súčasťou štvorročnej stratégie spolupráce, ktorú Eurojust vypracoval s prihliadnutím na operačné potreby agentúry. Izrael vo svojom dialógu s EÚ potvrdil stanovisko, že sieť Eurojustu slúži ako veľmi dôležitý nástroj.

               V súlade so závermi Rady z roku 2012
                  11
                sa do všetkých dohôd podpísaných s Izraelom má vložiť „doložka o územnej pôsobnosti“, ktorá výslovne obmedzuje rozsah pôsobnosti na samotný Izrael a vylučuje okupované územia: „Všetky dohody medzi Izraelským štátom a EÚ musia jednoznačne a výslovne uvádzať, že sa neuplatňujú na územiach, ktoré Izrael okupoval v roku 1967“
                  12
               .

               Jordánsko

               Jordánsko je kľúčovým partnerom EÚ najmä pre svoju úlohu podporovania stability, umiernenosti a tolerancie medzi náboženstvami na Blízkom východe. Jordánsko čelí zložitým hospodárskym, sociálnym a bezpečnostným výzvam. Konkrétne sa v Jordánsku nachádza viac ako 650 000 registrovaných sýrskych utečencov (čo je približne 10 % jordánskeho obyvateľstva pred krízou v Sýrii), ako aj utečencov z ďalších krajín.

               EÚ a Jordánsko majú silné partnerstvo naprieč mnohými odvetviami a od roku 2002 ich spája dohoda o pridružení (posilnený štatút od roku 2010).

               EÚ a Jordánsko prijali v decembri 2016 priority partnerstva medzi EÚ a Jordánskom ako politický rámec platný do 31. decembra 2020 a pakt EÚ-Jordánsko na roky 2016 – 2018
                  13
               . Prostredníctvom priorít partnerstva EÚ a Jordánsko potvrdili ambíciu a pokročili v posilňovaní spolupráce v troch hlavných pilieroch spoločného záujmu: 1. zahraničná a bezpečnostná politika vrátane boja proti terorizmu a predchádzania násilnému extrémizmu; 2. hospodárska oblasť, udržať jordánsku makroekonomickú stabilitu a posilniť jeho sociálny a hospodársky rozvoj; 3. posilnenie správy vecí verejných, právneho štátu, demokratickej reformy a ľudských práv. Zasadnutie podvýboru pre spravodlivosť a bezpečnosť EÚ – Jordánsko, ktoré sa konalo 15. februára 2018 v Ammáne, poskytlo príležitosť na ďalšiu diskusiu o možnostiach posilnenia justičnej spolupráce medzi EÚ a Jordánskom.

               Pakt EÚ – Jordánsko zahŕňa vzájomné záväzky, pomocou ktorých obe strany plnia sľuby prijaté vo februári 2016 na londýnskej konferencii o podpore Sýrie a okolitého regiónu. Tieto záväzky boli posilnené na konferencii o podpore budúcnosti Sýrie a okolitého regiónu, ktorá sa konala 5. apríla 2017 v Bruseli, a to aj s cieľom posilniť odolnosť Jordánska vzhľadom na dosah krízy v Sýrii
                  14
               .

               Jordánsko ostáva pre EÚ kľúčovým partnerom na Blízkom východe a je dôležité, aby naďalej zohrávalo v oblasti stability regiónu konštruktívnu úlohu. Krajina je pod neustálym viacnásobným tlakom, a to aj regionálnej, hospodárskej a sociálnej povahy. Počas dlhého obdobia prijíma veľké množstvo sýrskych utečencov. Pandémia COVID-19 pridala značný tlak na odvetvie zdravotníctva a predstavuje ďalšie významné sociálno-ekonomické výzvy.

               Libanon

               EÚ a Libanon čelia spoločným výzvam spojeným s dlhotrvajúcou krízou a nestabilitou v regióne. Partnerstvo medzi EÚ a Libanonom je silné a zahŕňa mnohé odvetvia, ktoré sú stanovené v dohode o pridružení platnej od roku 2006
                  15
               . Libanon čelí vážnym politickým, hospodárskym, sociálnym a bezpečnostným výzvam, konkrétne bezprecedentnej hospodárskej a finančnej kríze zhoršenej vplyvom pandémie COVID-19. Deväťročný konflikt v Sýrii, ktorý zhoršuje systémové nedostatky, naďalej vytvára tlak na libanonské inštitúcie a infraštruktúru a nepriaznivo zasahuje jeho sociálno-ekonomickú stabilitu. Libanon poskytuje útočisko viac ako miliónu registrovaných sýrskych utečencov okrem približne 300 000 palestínskych utečencov, ktorí sa tu už nachádzali, a preto je krajinou s najvyšším počtom utečencov na obyvateľa na svete.

               V roku 2016 EÚ a Libanon takisto podpísali pakt obsahujúci vzájomné záväzky a prioritné opatrenia s cieľom zlepšiť životné podmienky sýrskych utečencov aj hostiteľských komunít v súlade vyhlásením o zámere prijatým v roku 2016 na konferencii v Londýne
                  16
               . Obnovené záväzky prijaté na nasledujúcich konferenciách v Bruseli (od roku 2017 do roku 2020) o podpore budúcnosti Sýrie a okolitého regiónu posilnili túto spoločnú zodpovednosť tým, že sa zaoberajú dosahom krízy. EÚ a Libanon udržujú silné partnerstvo, pričom spolupracujú naprieč mnohými odvetviami, ktoré sú vymedzené v dohode o pridružení. EÚ a Libanon prijali 11. novembra 2016 priority partnerstva, v ktorých sa stanovuje politický rámec na roky 2016 – 2020
                  17
               .

               V prioritách partnerstva sa vyjadril záväzok ďalej prehlbovať väzby na základe troch hlavných pilierov spoločného záujmu a výziev: 1. bezpečnosť a boj proti terorizmu; 2. správa vecí verejných a právny štát; 3. posilnenie rastu a pracovných príležitostí. Na zasadnutí zoskupenia medzi EÚ a Libanonom v oblasti bezpečnosti a spravodlivosti, ktoré sa konalo 3. októbra 2018 v Bejrúte, sa pripomenul význam otázok bezpečnosti a spravodlivosti ako neoddeliteľných súčastí partnerstva medzi EÚ a Libanonom. Strany sa dohodli na prehĺbení justičnej spolupráce, ako aj na preskúmaní možností posilniť na tento účel spoluprácu s Eurojustom.

               Libanon v súčasnosti čelí závažným sociálno-ekonomickým výzvam, ktoré zhoršuje sýrsky konflikt a pandémia COVID-19.

               Maroko

               Maroko je kľúčovým susedom a partnerom EÚ. V čoraz menej stabilnom regionálnom kontexte predstavuje prvok stability v Maghrebe a potenciálne most medzi Európou a subsaharskou Afrikou. EÚ a Marocké kráľovstvo už viac ako päťdesiat rokov budujú dlhodobé partnerstvo, ktoré je podporené viacerými politickými a hospodárskymi dohodami. V roku 1996 Maroko a EÚ podpísali euro-stredomorskú dohodu o pridružení, ktorá nadobudla platnosť v roku 2000
                  18
               . Posilnili dvojstranné vzťahy vo viacerých oblastiach vrátane politickej a bezpečnostnej spolupráce, hospodárskych a finančných vzťahov a sociálnych a ľudských vzťahov. Maroko má okrem toho prospech z posilneného štatútu v rámci európskej susedskej politiky od roku 2008. Akčný plán na vykonávanie posilneného štatútu na roky 2013 – 2017, ktorý bol rozšírený v roku 2018 a 2019, pokrýva široké spektrum oblastí spolupráce vrátane spolupráce v oblasti spravodlivosti a vnútorných vecí, akými sú boj proti organizovaným zločineckým sieťam, riadenie hraníc alebo justičná a policajná spolupráca.

               Po spomalení dvojstranných vzťahov vyplývajúcom z rozsudku Súdneho dvora z decembra 2015
                  19
                o geografickom rozsahu pôsobnosti dohody o pridružení EÚ a Maroko znova prerokovali dotknuté právne nástroje so zreteľom na judikatúru Súdneho dvora a dohodli sa na obnovení svojho partnerstva na začiatku roka 2019. Toto obnovenie bolo oficiálne schválené na 14. zasadnutí Rady pre pridruženie 27. júna 2019, počas ktorého bolo prijaté ambiciózne spoločné politické vyhlásenie
                  20
               . V spoločných vyhláseniach sa stanovuje niekoľko kľúčových oblastí, v ktorých Maroko a EÚ zamýšľajú v nasledujúcich rokoch posilniť svoju spoluprácu. Tieto konkrétne zahŕňajú štyri strategické oblasti: hodnoty, hospodársku a sociálnu súdržnosť, vedomosti, bezpečnosť a dve kľúčové horizontálne osi (mobilita/migrácia a klíma/životné prostredie).

               Obnovenie vzťahov takisto umožnilo obnovenie štruktúr dialógu vyplývajúcich z dohody o pridružení, ktorej podvýbory zahŕňajú najmä dialóg v širokom spektre oblastí, akými sú spravodlivosť a bezpečnosť alebo politická spolupráca. Zároveň sa významne posilnila operačná spolupráca v oblastiach týkajúcich sa bezpečnosti a riadenia hraníc vrátane boja proti prevádzaniu migrantov, obchodovaniu s ľuďmi a iným zločineckým sieťam. Maroko okrem toho rozvinulo úzku dvojstrannú spoluprácu v oblasti boja proti terorizmu s členskými štátmi EÚ. Maroko je členom globálnej koalície proti Dá’iš a od roku 2016 spolupredsedá Globálnemu fóru pre boj proti terorizmu. V Maroku sa takisto nachádza jedno z regionálnych centier excelentnosti v oblasti CBRN financovaných EÚ.

               Tunisko

               Tunisko je hlavným partnerom EÚ, príkladom prechodu k demokracii a pilierom stability v regióne. Vzťahy medzi EÚ a Tuniskom sa začali v roku 1976 a značnú dynamiku nadobudli, keď Tunisko a EÚ podpísali dohodu o pridružení v roku 1995, čím vytvorili užšie vzťahy naprieč všetkými odvetviami spolupráce
                  21
               . Po revolúcii v roku 2011 EÚ a Tunisko uzavreli privilegované partnerstvo (2012), ktoré zahŕňalo posilnenú hospodársku a obchodnú integráciu a partnerstvo v oblasti mobility
                  22
               . EÚ od roku 2011 Tunisko značne podporuje, pričom politicky a finančne zdvojnásobila svoju finančnú pomoc, a tým sa z Tuniska stal jeden z prvých príjemcov podpory EÚ na obyvateľa. EÚ výrazne podporuje konsolidáciu prechodu k demokracii v Tunisku a realizáciu príslušných prebiehajúcich politických a hospodárskych reforiem.

               Bezpečnostná situácia je však naďalej chúlostivá, a to najmä v dôsledku nestabilného regionálneho prostredia. EÚ sa zaviazala posilniť významnú spoluprácu s Tuniskom v oblasti bezpečnosti, boja proti terorizmu a predchádzania radikalizácii a násilnému extrémizmu, a to aj posilnením spolupráce Tuniska s príslušnými agentúrami a orgánmi EÚ, najmä s Europolom. V posledných rokoch sa vyvinuli dve operačné/strategické partnerstvá, prvé medzi tuniskou národnou gardou a Európskymi žandárskymi silami (EGF), ktoré sa týkalo kapacít na boj proti terorizmu, a druhé medzi Policajnou akadémiou Kartága Salambo a Agentúrou EÚ pre odbornú prípravu v oblasti presadzovania práva (CEPOL).

               Od roku 2017 sa znásobilo organizované prevádzanie migrantov. Vedenie súdnych konaní proti prevádzačom/obchodníkom s ľuďmi je kľúčové a EÚ je naďalej zaviazaná ponúkať špecializovanú podporu z Eurojustu a Europolu. Na tento účel je naďalej dôležitá výmena informácií a analýz. Okrem toho spolupráca so zreteľom na podvod v oblasti dokladov, teda oblasť trestných činov súvisiacu s prevádzaním migrantov, je odvetvím, v ktorom by bola posilnená spolupráca takisto veľmi prospešná.

               Turecko

               Turecko je pre Európsku úniu kľúčovým partnerom. Európska rada v decembri 1999 udelila Turecku štatút kandidátskej krajiny a v októbri 2005 sa začali prístupové rokovania
                  23
               .

               Na samite EÚ a Turecka, ktorý sa konal 29. novembra 2015, sa dohodlo na rozšírení a zintenzívnení politického dialógu vo všetkých oblastiach, a to aj v oblasti zahraničnej a bezpečnostnej politiky, migrácie a boja proti terorizmu
                  24
               . Turecko a EÚ opätovne potvrdili svoj záväzok riešiť hrozbu, ktorú predstavuje Dá’iš, ako aj hrozbu, ktorú naďalej predstavuje PKK
                  25
               . Vo vyhlásení EÚ a Turecka dohodnutom 18. marca 2016 sa riešila migračná kríza
                  26
               . Predseda Európskej rady a predsedníčka Komisie sa 9. marca 2020 stretli s prezidentom Turecka, ktorý súhlasil s posilnením vykonávania vyhlásenia EÚ a Turecka
                  27
               .

               Prehlbujúca sa spolupráca s Eurojustom je relevantná v súvislosti s plnením všetkých zostávajúcich požiadaviek stanovených plánom liberalizácie vízového režimu. Európska únia otvorila s Tureckom dialóg o liberalizácii vízového režimu 16. decembra 2013. Dialóg o liberalizácii vízového režimu je založený na pláne, v ktorom sa stanovujú požiadavky, ktoré musí Turecko splniť, aby mohlo byť uvedené v zozname krajín s bezvízovým stykom.

               Medzičasom však Turecko a Eurojust zriadili kontaktné miesta, aby sa uľahčila výmena informácií, ktoré nemajú citlivú povahu. Turecké kontaktné miesta sa takisto zúčastňujú na zasadnutiach Európskej justičnej siete. Eurojust a turecké orgány si vymenili listy o ďalšej praktickej spolupráci. Turecké orgány napísali Eurojustu 2. mája 2016, aby formálne potvrdili svoj zámer čo najskôr uzavrieť dohodu o spolupráci a medzitým zintenzívniť praktickú spoluprácu. Bude mať zásadný význam, aby turecké kontaktné miesta rýchlo odpovedali a vybavili žiadosti o informácie a spoluprácu zaslané prostredníctvom Eurojustu a aby sa zúčastňovali na strategických zasadnutiach o organizovanej trestnej činnosti a terorizme. Eurojust odpovedal tureckým orgánom 3. mája 2016 s cieľom pozvať Turecko na taktické stretnutie Eurojustu o terorizme a ďalej navrhol aktívnu účasť tureckých sudcov a prokurátorov na podujatiach Eurojustu týkajúcich sa posilnenej spolupráce v otázkach trestného súdnictva a výmenu informácií a najlepších postupov. Rozhovory v posledných rokoch nepokročili, ale v roku 2019sa obnovili kontakty.

               2.PRÁVNE PRVKY ODPORÚČANIA

               V nariadení (EÚ) 2018/1727 o Agentúre Európskej únie pre justičnú spoluprácu v trestných veciach (Eurojust) sa stanovuje právny rámec pre Eurojust, konkrétne jeho ciele, úlohy, rozsah právomocí, ustanovenia o ochrane údajov a spôsoby spolupráce s externými partnermi.

               Toto odporúčanie je v súlade s ustanoveniami nariadenia o Eurojuste.

               Cieľom tohto odporúčania je získať od Rady poverenie pre Komisiu rokovať o budúcich dohodách v mene EÚ. Právnym základom pre poverenie Radou na začatie rokovaní je článok 218 ods. 3 a 4 ZFEÚ.

               V súlade s článkom 218 Zmluvy o fungovaní Európskej únie by Komisia mala byť ustanovená za vyjednávača Únie, pokiaľ ide o dohody medzi Európskou úniou a tretími krajinami uvedenými v tomto odporúčaní o spolupráci medzi Agentúrou Európskej únie pre justičnú spoluprácu v trestných veciach (Eurojust) a príslušnými orgánmi v oblasti justičnej spolupráce v trestných veciach v týchto tretích krajinách.

               Odporúčanie

               ROZHODNUTIE RADY

               o poverení začať rokovania o dohodách medzi Európskou úniou a Alžírskom, Arménskom, Bosnou a Hercegovinou, Egyptom, Izraelom, Jordánskom, Libanonom, Marokom, Tuniskom a Tureckom o spolupráci medzi agentúrou Európskej únie pre justičnú spoluprácu v trestných veciach (Eurojust) a príslušnými orgánmi pre justičnú spoluprácu v trestných veciach týchto tretích štátov

               RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

               so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ), a najmä na jej článok 218 ods. 3 a 4,

               so zreteľom na odporúčanie Európskej komisie,

               keďže:

               (1)Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/1727
                  28
                bolo prijaté 14. novembra 2019 a uplatňuje sa od 12. decembra 2019.

               (2)Týmto nariadením, najmä jeho článkom 56, sa stanovujú všeobecné zásady prenosu osobných údajov z Agentúry Európskej únie pre justičnú spoluprácu v trestných veciach (Eurojust) do tretích krajín a medzinárodných organizácií. Eurojust môže uskutočniť prenos osobných údajov do tretej krajiny na základe medzinárodnej dohody uzatvorenej medzi Úniou a danou treťou krajinou podľa článku 218 ZFEÚ, ktorá poskytuje primerané záruky, pokiaľ ide o ochranu súkromia a základných práv a slobôd fyzických osôb.

               (3)Mali by sa začať rokovania s cieľom uzavrieť takéto dohody medzi Európskou úniou a Alžírskom, Arménskom, Bosnou a Hercegovinou, Egyptom, Izraelom, Jordánskom, Libanonom, Marokom, Tuniskom a Tureckom.

               (4)V prípade potreby by Komisia mala mať možnosť poradiť sa s európskym dozorným úradníkom pre ochranu údajov (EDPS) aj počas rokovaní o dohodách a v každom prípade ešte predtým, ako sa dohody uzavrú.

               (5)Dohody by mali rešpektovať základné práva a dodržiavať zásady uznané Chartou základných práv Európskej únie, najmä právo na súkromný a rodinný život uznané v článku 7 charty, právo na ochranu osobných údajov uznané v článku 8 charty a právo na účinný prostriedok nápravy a na spravodlivý proces uznané v článku 47 charty. Dohody by sa mali uplatňovať v súlade s uvedenými právami a zásadami.

               (6)Dohody by nemali mať vplyv na prenos osobných údajov ani iné formy spolupráce medzi orgánmi zodpovednými za ochranu národnej bezpečnosti a nemali by nimi byť dotknuté.

               (7)Írsko je viazané nariadením (EÚ) 2018/1727, a preto sa zúčastňuje na prijatí tohto rozhodnutia.

               (8)V súlade s článkami 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii a Zmluve o fungovaní Európskej únie, sa Dánsko nezúčastňuje na prijatí tohto rozhodnutia, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu.

               (9)V súvislosti s týmto rozhodnutím a prílohou k nemu sa uskutočnili konzultácie s európskym dozorným úradníkom pre ochranu údajov a Európskym výborom pre ochranu údajov a (dátum) vydali stanovisko,

               PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:

               Článok 1

               1.Komisia sa týmto poveruje začať rokovania o dohodách medzi Európskou úniou a Alžírskom, Arménskom, Bosnou a Hercegovinou, Egyptom, Izraelom, Jordánskom, Libanonom, Marokom, Tuniskom a Tureckom o spolupráci medzi Agentúrou Európskej únie pre justičnú spoluprácu v trestných veciach (Eurojust) a príslušnými orgánmi pre justičnú spoluprácu v trestných veciach týchto tretích štátov.

               2.Rokovania sa povedú na základe smerníc Rady na rokovania stanovených v prílohe k tomuto rozhodnutiu.

               Článok 2

               Komisia sa týmto vymenúva za vyjednávača Únie.

               Článok 3

               Rokovania sa povedú v konzultácii s príslušnou pracovnou skupinou Rady a v súlade so smernicami obsiahnutými v prílohe, s výhradou smerníc, ktoré môže Rada následne vydať pre Komisiu.

               Komisia podáva pracovnej skupine Rady pravidelné správy o pokroku rokovaní a bez zbytočného odkladu jej posiela všetky rokovacie dokumenty.

               Článok 4

               Toto rozhodnutie je určené Komisii.

               V Bruseli

                     Za Radu

                     predseda

                     (1)

                        Nariadenie (EÚ) 2018/1727 zo 14. novembra 2018 (Ú. v. EÚ L 295, 21.11.2018, s. 138).

                     (2)

                        Oznámenie o politike rozširovania EÚ, Brusel, 6. 10. 2020, COM(2020) 660 final 2020.

                     (3)

                  https://eeas.europa.eu/sites/eeas/files/eugs_review_web_0.pdf
                  .

                     (4)

                        https://ec.europa.eu/neighbourhood-enlargement/sites/near/files/20190529-bosnia-and-herzegovina-opinion.pdf

                     (5)

                        https://ec.europa.eu/home-affairs/sites/homeaffairs/files/news/docs/20181005_joint-action-plan-counter-terrorism-western-balkans.pdf

                     (6)

                  https://www.consilium.europa.eu/media/23942/eu-egypt.pdf
                  .

                     (7)

                     https://eeas.europa.eu/delegations/egypt/71267/eu-egypt-stability-and-social-development-7th-cluster-meeting_en
                     .

                     (8)

                  https://eeas.europa.eu/delegations/un-geneva/75884/hrc43-item-4-human-rights-situations-require-councils-attention-eu-statement_en
                  .

                     (9)

                        http://www.eeas.europa.eu/archives/delegations/israel/documents/eu_israel/asso_agree_en.pdf

                     (10)

                        https://eur-lex.europa.eu/legal-content/SK/TXT/PDF/?uri=CELEX:32019D0105&from=SK

                     (11)

                        https://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_Data/docs/pressdata/en/foraff/130195.pdf

                     (12)

                        https://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_Data/docs/pressdata/EN/foraff/134152.pdf

                     (13)

                        https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-12384-2016-ADD-1/sk/pdf

                     (14)

                        https://www.consilium.europa.eu/en/press/press-releases/2017/04/05/syria-conference-co-chairs-declaration/

                     (15)

                        https://ec.europa.eu/neighbourhood-enlargement/neighbourhood/countries/lebanon_en#:~:text=The%20partnership%20between%20the%20European,and%20economically%20strong%20neighbouring%20country.

                     (16)

                        http://www.businessnews.com.lb/download/LondonConferenceLebanonStatementOfIntent4Feb2016.pdf

                     (17)

                        https://www.consilium.europa.eu/sk/press/press-releases/2016/11/15/eu-lebanon-partnership/

                     (18)

                        https://eur-lex.europa.eu/legal-content/SK/TXT/HTML/?uri=CELEX:22000A0318(01)&from=SK

                     (19)

                        http://curia.europa.eu/juris/document/document.jsf?docid=172870&doclang=SK.

                     (20)

                        https://www.consilium.europa.eu/sk/press/press-releases/2019/06/27/joint-declaration-by-the-european-union-and-the-kingdom-of-morocco-for-the-fourteenth-meeting-of-the-association-council/

                     (21)

                        https://eur-lex.europa.eu/resource.html?uri=cellar:d3eef257-9b3f-4adb-a4ed-941203546998.0008.02/DOC_4&format=PDF

                     (22)

                        https://eeas.europa.eu/sites/eeas/files/plan_action_tunisie_ue_2013_2017_fr_0.pdf

                     (23)

                        https://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/sk/ec/ACFA4C.htm

                     (24)

                        https://www.consilium.europa.eu/sk/press/press-releases/2015/11/29/eu-turkey-meeting-statement/

                     (25)

                        Strana kurdských pracujúcich (v kurdčine: Partiya Karkerên Kurdistanê).

                     (26)

                        https://www.consilium.europa.eu/sk/press/press-releases/2016/03/18/eu-turkey-statement/

                     (27)

                        https://www.consilium.europa.eu/sk/meetings/international-summit/2020/03/09/

                     (28)

                        Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/1727 zo 14. novembra 2018 o Agentúre Európskej únie pre justičnú spoluprácu v trestných veciach (Eurojust) a o nahradení a zrušení rozhodnutia Rady 2002/187/SVV (Ú. v. EÚ L 295, 21.11.2018, s. 138).

    ---documentbreak---

               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli19. 11. 2020
            COM(2020) 743 final
            PRÍLOHA
            k
            odporúčaniuROZHODNUTIE RADY
            o poverení začať rokovania o dohodách medzi Európskou úniou a Alžírskom, Arménskom, Bosnou a Hercegovinou, Egyptom, Izraelom, Jordánskom, Libanonom, Marokom, Tuniskom a Tureckom o spolupráci medzi agentúrou Európskej únie pre justičnú spoluprácu v trestných veciach (Eurojust) a príslušnými orgánmi pre justičnú spoluprácu v trestných veciach týchto tretích štátov

               PRÍLOHA

               Smernica na rokovanie o dohodách medzi Európskou úniou a Alžírskom, Arménskom, Bosnou a Hercegovinou, Egyptom, Izraelom, Jordánskom, Libanonom, Marokom, Tuniskom a Tureckom o spolupráci medzi Agentúrou Európskej únie pre justičnú spoluprácu v trestných veciach (Eurojust) a príslušnými orgánmi pre justičnú spoluprácu v trestných veciach týchto tretích štátov na účely justičnej spolupráce v trestných veciach

               Komisia by sa v priebehu rokovaní mala zamerať na dosiahnutie cieľov, ktoré sú podrobne stanovené ďalej v texte.

               1.Cieľom dohôd je poskytnúť právny základ pre spoluprácu medzi Eurojustom a príslušnými orgánmi dotknutých tretích krajín vrátane výmeny operačných osobných údajov s cieľom podporovať a posilňovať činnosť príslušných orgánov týchto krajín a členských štátov, ako aj ich vzájomnú spoluprácu pri predchádzaní formám trestnej činnosti, na ktorú je oprávnený Eurojust v súlade s nariadením o Eurojuste, a pritom poskytnúť primerané záruky, pokiaľ ide o ochranu súkromia, osobných údajov a základných práv a slobôd fyzických osôb.

               2.Na účely zabezpečenia obmedzenia účelu sa spolupráca a výmena osobných údajov podľa tejto dohody týka iba trestných činov a súvisiacich trestných činov, ktoré patria do rozsahu právomoci Eurojustu v súlade s článkom 3 nariadenia 2018/1727 (ďalej spolu len „trestné činy“). Spolupráca by predovšetkým mala byť zameraná na predchádzanie terorizmu a boj proti nemu, boj proti organizovanej trestnej činnosti, najmä proti nezákonnému obchodovaniu so strelnými zbraňami, obchodovaniu s drogami a prevádzačstvu migrantov a na boj proti počítačovej kriminalite. V dohodách sa vymedzí ich rozsah a účely, na ktoré je Eurojust oprávnený vykonať prenos údajov príslušným orgánom dotknutých tretích krajín.

               3.V dohodách sa jasne a presne stanovujú potrebné záruky a kontroly pri výmene osobných údajov medzi Eurojustom a príslušnými orgánmi dotknutých tretích krajín, pokiaľ ide o ochranu osobných údajov, základných práv a slobôd fyzických osôb, a to bez ohľadu na štátnu príslušnosť a miesto bydliska. Okrem záruk uvedených ďalej zahŕňajú aj požiadavku, aby prenos osobných údajov podliehal povinnostiam zachovávania dôvernosti a aby sa osobné údaje nepoužili na požadovanie, uloženie alebo vykonanie trestu smrti ani akejkoľvek inej formy krutého a neľudského zaobchádzania bez toho, aby boli dotknuté ďalšie záruky, ktoré môžu byť potrebné.

               Konkrétne:

               a)Dohody obsahujú vymedzenie kľúčových pojmov vrátane vymedzenia osobných údajov v súlade s článkom 3 ods. 1 smernice (EÚ) 2016/680.

               b)V dohodách sa rešpektuje zásada špecifickosti, ktorou sa zaručí, že údaje sa nebudú spracúvať na iný účel ako na účely prenosu. Na tento účel sa účely spracovania osobných údajov zmluvnými stranami v rámci dohôd stanovujú jasne a presne a neprekračujú rozsah, ktorý je v jednotlivých prípadoch nevyhnutný na účely predchádzania a boja proti trestným činom, na ktoré sa dohody vzťahujú.

               c)Osobné údaje prenesené Eurojustom v súlade s dohodami sa spracúvajú spravodlivo, na legitímnom základe a len na účely, na ktoré boli prenesené. V dohodách sa stanovuje povinnosť Eurojustu uviesť pri prenose údajov akékoľvek obmedzenia prístupu k údajom alebo ich použitia, a to aj pokiaľ ide o ich prenos, vymazanie, zničenie alebo ďalšie spracúvanie. V dohodách sa stanovuje povinnosť príslušných orgánov dotknutých tretích krajín rešpektovať tieto obmedzenia a určuje sa v nich, ako sa bude v praxi presadzovať dodržiavanie týchto obmedzení. Osobné údaje sú primerané, relevantné a obmedzené na rozsah, ktorý je nevyhnutný vzhľadom na daný účel. Sú správne a aktualizované. Nesmú sa uchovávať dlhšie, než je nevyhnutné na účely, na ktoré boli prenesené. V dohodách sa stanovuje pravidelné preskúmanie potreby ďalšieho uchovávania prenesených osobných údajov. K dohodám je pripojená príloha, ktorá obsahuje vyčerpávajúci zoznam príslušných orgánov dotknutých tretích štátov, do ktorých môže Eurojust prenášať osobné údaje, ako aj krátky opis ich právomocí.

               d)Prenos osobných údajov Eurojustom, ktoré odhaľujú rasový alebo etnický pôvod, politické názory, náboženské alebo filozofické presvedčenie, členstvo v odborových organizáciách, genetické údaje a údaje týkajúce sa zdravotného stavu a sexuálneho života fyzickej osoby, je zakázaný, pokiaľ nie je nevyhnutne potrebný a primeraný v jednotlivých prípadoch na účely predchádzania trestným činom alebo boja proti nim v zmysle dohody a nepodlieha príslušným zárukám. Dohody by mali obsahovať aj osobitné záruky týkajúce sa prenosu osobných údajov obetí trestných činov, svedkov alebo iných osôb, ktoré môžu poskytnúť informácie o trestných činoch, ako aj maloletých osôb.

               e)Dohody zabezpečujú vynútiteľné práva fyzických osôb, ktorých osobné údaje sa spracúvajú, a to stanovením pravidiel týkajúcich sa práva na prístup, opravu a vymazanie, ako aj špecifických dôvodov, ktoré môžu umožniť akékoľvek nevyhnutné a primerané obmedzenia. V dohodách sa takisto zabezpečujú vymožiteľné práva správnej a súdnej nápravy pre ktorúkoľvek osobu, ktorej údaje sa spracúvajú v rámci dohôd, a zaručujú sa účinné prostriedky nápravy.

               f)V dohodách sa stanovujú pravidlá týkajúce sa uchovávania, kontroly, opravy a vymazania osobných údajov a vedenia záznamov na účely protokolovania a dokumentácie, ako aj pravidlá týkajúce sa informácií, ktoré sa majú poskytnúť fyzickým osobám. Mali by sa v nich stanoviť aj záruky, pokiaľ ide o automatizované spracovanie osobných údajov. V dohodách by sa mali takisto stanoviť kritériá, na základe ktorých by sa mala posudzovať správnosť údajov.

               g)Dohody obsahujú povinnosť zaistiť bezpečnosť osobných údajov prostredníctvom primeraných technických a organizačných opatrení, a to aj tým, že sa prístup k osobným údajom umožní len oprávneným osobám. Dohody obsahujú aj povinnosť oznámenia v prípade porušenia ochrany osobných údajov, ktoré má vplyv na údaje prenesené podľa dohody.

               h)Následné prenosy informácií od príslušných orgánov dotknutých tretích krajín do iných orgánov v ich vlastnej krajine, a to aj na účely použitia v súdnych konaniach, sa povoľujú len na pôvodné účely prenosu Eurojustom a musia podliehať primeraným podmienkam a zárukám vrátane predchádzajúceho povolenia Eurojustom.

               i)Rovnaké podmienky ako v písmene h) sa uplatňujú na následné prenosy informácií medzi príslušnými orgánmi dotknutej tretej krajiny a orgánmi v inej tretej krajine, s dodatočnou požiadavkou, že takéto ďalšie prenosy sú povolené len vo vzťahu k tretím krajinám, ktorým je Eurojust oprávnený prenášať osobné údaje na základe článku 56 ods. 2 nariadenia 2018/1727.

               j)V dohodách sa zabezpečuje systém dohľadu vykonávaného jedným alebo viacerými nezávislými orgánmi verejnej moci zodpovednými za ochranu údajov s účinnými právomocami na vyšetrovanie a zásah na účely vykonávania dohľadu nad orgánmi verejnej moci dotknutých tretích krajín, ktoré používajú osobné údaje a iné informácie vymenené podľa dohôd, a na zúčastňovanie sa na súdnych konaniach. Tieto nezávislé orgány majú okrem iného právomoc prijímať sťažnosti fyzických osôb týkajúce sa používania ich osobných údajov. Orgány verejnej moci, ktoré používajú osobné údaje, sú zodpovedné za dodržiavanie pravidiel ochrany osobných údajov podľa dohody.

               4.V dohodách sa stanovuje účinný mechanizmus urovnávania sporov, pokiaľ ide o ich výklad a uplatňovanie, ktorým sa zabezpečí, aby strany dodržiavali vzájomne dohodnuté pravidlá.

               5.Dohody obsahujú ustanovenia týkajúce sa monitorovania a pravidelného hodnotenia dohôd.

               6.Dohody obsahujú ustanovenie o ich nadobudnutí účinnosti a platnosti a ustanovenie, ktorým ich môžu zmluvné strany vypovedať alebo pozastaviť ich platnosť, najmä ak dotknutá tretia krajina už nedokáže zabezpečiť účinnú úroveň ochrany základných práv a slobôd požadovanú podľa dohody. V dohodách sa takisto upresňuje, či osobné údaje patriace do ich rozsahu pôsobnosti a prenášané pred pozastavením ich platnosti alebo ich vypovedaním, môžu byť ďalej spracúvané. Pokiaľ sa povoľuje ďalšie spracúvanie osobných údajov, je v každom prípade v súlade s ustanoveniami dohody v čase pozastavenia jej platnosti alebo jej vypovedania.

               7.Dohody môžu v prípade potreby obsahovať doložku týkajúcu sa ich územnej pôsobnosti.

               8.Dohody sú rovnako autentické v anglickom, bulharskom, českom, dánskom, estónskom, fínskom, francúzskom, gréckom, holandskom, chorvátskom, litovskom, lotyšskom, maďarskom, maltskom, nemeckom, poľskom, portugalskom, rumunskom, slovenskom, slovinskom, španielskom, švédskom a talianskom jazyku a na tento účel obsahujú jazykovú doložku.


               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli2. 6. 2021
            COM(2021) 514 final
            Odporúčanie
            ODPORÚČANIE RADY,
            ktorým sa predkladá stanovisko Rady k programu stability Lotyšska na rok 2021
            {SWD(2021) 501 final}

               Odporúčanie

               ODPORÚČANIE RADY,

               ktorým sa predkladá stanovisko Rady k programu stability Lotyšska na rok 2021

               RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

               so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,

               so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii
                  1
               , a najmä na jeho článok 5 ods. 2,

               so zreteľom na odporúčanie Európskej komisie,

               so zreteľom na uznesenia Európskeho parlamentu,

               po porade s Hospodárskym a finančným výborom,

               keďže:

               (1)Komisia 20. marca 2020 prijala oznámenie o aktivácii všeobecnej únikovej doložky
                  2
                Paktu stability a rastu
                  3
               . Komisia vo svojom oznámení vyjadrila názor, že vzhľadom na očakávaný prudký hospodársky pokles v dôsledku pandémie COVID-19 boli splnené podmienky na aktiváciu všeobecnej únikovej doložky. Ministri financií členských štátov 23. marca 2020 vyjadrili súhlas s posúdením Komisie. Všeobecná úniková doložka poskytla členským štátom rozpočtovú flexibilitu na riešenie krízy. Uľahčila koordináciu rozpočtových politík v časoch prudkého hospodárskeho poklesu. Jej aktivácia umožňuje dočasný odklon od postupu úprav smerom k dosiahnutiu strednodobých rozpočtových cieľov jednotlivých členských štátov za predpokladu, že to neohrozí fiškálnu udržateľnosť v strednodobom horizonte. Komisia 17. septembra 2020 vo svojej ročnej stratégii udržateľného rastu oznámila, že všeobecná úniková doložka zostane aktívna aj v roku 2021
                  4
               .

               (2)Rada 20. júla 2020 odporučila Lotyšsku
                  5
               , aby v súlade so všeobecnou únikovou doložkou prijalo všetky potrebné opatrenia na účinné riešenie pandémie, posilnenie hospodárstva a podporu následnej obnovy. Zároveň mu odporučila, aby – ak to hospodárske podmienky umožňujú – uskutočňovalo fiškálne politiky zamerané na dosiahnutie obozretných strednodobých fiškálnych pozícií a zabezpečenie udržateľnosti dlhovej služby pri súčasnom zvyšovaní miery investícií.

               (3)V odporúčaní Rady týkajúcom sa hospodárskej politiky eurozóny sa poukazuje na to, že vo všetkých členských štátoch eurozóny by sa počas celého roku 2021 malo pokračovať v podporných fiškálnych politikách, pričom opatrenia v príslušných oblastiach politiky by mali byť prispôsobené konkrétnej situácii v krajine a mali by byť včasné, dočasné a cielené
                  6
               . Keď to epidemiologické a hospodárske podmienky umožnia, mali by sa postupne ukončovať núdzové opatrenia a zároveň by sa mal riešiť sociálny vplyv krízy, ako aj jej vplyv na trh práce. Mali by sa realizovať fiškálne politiky zamerané na dosiahnutie obozretných strednodobých fiškálnych pozícií a zabezpečenie udržateľnosti dlhovej služby pri súčasnom zvyšovaní miery investícií. Členské štáty by mali uskutočňovať reformy, ktoré posilnia rozsah pokrytia, primeranosť a udržateľnosť systémov zdravotnej starostlivosti a sociálnej ochrany pre všetkých.

               (4)Komisia 18. novembra 2020 prijala stanoviská k návrhom rozpočtových plánov členských štátov eurozóny na rok 2021, ktoré boli založené na kvalitatívnom posúdení fiškálnych opatrení. Komisia zastávala názor, že návrh rozpočtového plánu Lotyšska je celkovo v súlade s odporúčaniami v oblasti fiškálnej politiky, ktoré Rada prijala 20. júla 2020, a že väčšina opatrení zahrnutých do plánu podporuje hospodársku činnosť v kontexte značnej neistoty.

               (5)Nástrojom NextGenerationEU vrátane Mechanizmu na podporu obnovy a odolnosti (RRF) sa zabezpečí udržateľná, inkluzívna a spravodlivá obnova. Nariadenie (EÚ) 2021/241, ktorým sa zriaďuje Mechanizmus na podporu obnovy a odolnosti
                  7
               , nadobudlo účinnosť 19. februára 2021. Tento mechanizmus bude poskytovať finančnú podporu na vykonávanie reforiem a investícií, pričom so sebou prinesie fiškálny impulz financovaný EÚ. Prispeje k hospodárskej obnove, vykonávaniu udržateľných reforiem a investícií podporujúcich rast, najmä na podporu zelenej a digitálnej transformácie, a posilní odolnosť hospodárstiev a ich potenciálny rast. Okrem toho prispeje aj k zlepšeniu stavu verejných financií v krátkodobom horizonte a k posilneniu udržateľných verejných financií, rastu a vytváraniu pracovných miest v strednodobom a dlhodobom horizonte.

               (6)Komisia 3. marca 2021 prijala oznámenie, v ktorom poskytla ďalšie usmernenia v príslušnej oblasti politiky na uľahčenie koordinácie fiškálnych politík a prípravy programov stability a konvergenčných programov členských štátov
                  8
               . Celkové zámery fiškálnej politiky by vzhľadom na štátne rozpočty a Mechanizmus na podporu obnovy a odolnosti mali v rokoch 2021 a 2022 zostať podporné. Vzhľadom na očakávanú postupnú normalizáciu hospodárskej činnosti v druhej polovici roku 2021 by sa zároveň mali fiškálne politiky členských štátov v roku 2022 viac diferencovať. Fiškálne politiky členských štátov by mali zohľadňovať stav obnovy, fiškálnu udržateľnosť a potrebu znižovať hospodárske, sociálne a územné rozdiely. Keďže v EÚ treba podporovať udržateľnú obnovu, členské štáty, ktoré z hľadiska udržateľnosti čelia menšiemu riziku, by mali svoje rozpočty v roku 2022 orientovať na zachovanie podpornej fiškálnej politiky a zohľadniť v nich vplyv Mechanizmu na podporu obnovy a odolnosti. Členské štáty s vysokou úrovňou zadlženia by mali uskutočňovať obozretné fiškálne politiky a zároveň zachovať investície financované z vnútroštátnych zdrojov a využívať granty v rámci Mechanizmu na podporu obnovy a odolnosti na financovanie dodatočných kvalitných investičných projektov a štrukturálnych reforiem. V období po roku 2022 by fiškálne politiky mali naďalej zohľadňovať silu obnovy, stupeň hospodárskej neistoty a aspekty fiškálnej udržateľnosti. Preorientovanie fiškálnych politík na dosahovanie obozretných strednodobých fiškálnych pozícií, a to aj postupným ukončením podporných opatrení vo vhodnom čase, prispeje k zabezpečeniu fiškálnej udržateľnosti v strednodobom horizonte.

               (7)V oznámení z 3. marca 2021 bol uvedený aj názor Komisie, že rozhodnutie o deaktivácii alebo pokračovaní v uplatňovaní všeobecnej únikovej doložky by sa malo prijať po celkovom posúdení stavu hospodárstva, pričom kľúčovým kvantitatívnym kritériom by mala byť úroveň hospodárskej činnosti v EÚ alebo eurozóne v porovnaní s predkrízovými úrovňami (z konca roku 2019). Na základe prognózy Komisie z jari 2021 Komisia 2. júna usúdila, že podmienky na pokračovanie v uplatňovaní všeobecnej únikovej doložky v roku 2022 a jej deaktiváciu v roku 2023 boli splnené. Situácia v jednotlivých krajinách sa bude zohľadňovať aj po deaktivácii všeobecnej únikovej doložky
                  9
               .

               (8)Lotyšsko predložilo 15. apríla 2021 svoj program stability na rok 2021 v súlade s článkom 4 nariadenia (ES) č. 1466/97.

               (9)Na základe údajov overených Eurostatom bol v roku 2020 deficit verejných financií Lotyšska na úrovni 4,5 % HDP, zatiaľ čo verejný dlh sa zvýšil na 43,5 % HDP. Ročná zmena primárneho rozpočtového salda dosiahla –4 % HDP, a to vrátane diskrečných rozpočtových opatrení vo výške 3,5 % HDP na podporu hospodárstva a vrátane fungovania automatických stabilizátorov. Lotyšsko takisto poskytlo spoločnostiam a domácnostiam podporu likvidity (ako napríklad záruky a odklady platenia daní, čo nemá priamy a okamžitý vplyv na rozpočet) v odhadovanom objeme 1,7 % HDP.

               Komisia 2. júna 2021 vydala správu podľa článku 126 ods. 3 ZFEÚ. Táto správa sa zaoberá rozpočtovou situáciou Lotyšska, keďže jeho deficit verejných financií v roku 2020 presiahol referenčnú hodnotu 3 % HDP stanovenú v zmluve. V správe sa konštatovalo, že kritérium deficitu nebolo dodržané.

               (10)Makroekonomický scenár, z ktorého vychádzajú rozpočtové prognózy, je v rokoch 2021 a 2022 opatrný. V programe stability sa predpokladá nižšia miera rastu reálneho HDP ako v prognóze Komisie z jari 2021, a to najmä v dôsledku nižšieho rastu vývozu. V programe stability sa okrem toho očakáva ďalší pokles zamestnanosti v roku 2021 a pomalšia obnova v roku 2022, než sa predpokladá v prognóze Komisie.

               (11)Vláda vo svojom programe stability na rok 2021 plánuje zvýšenie deficitu verejných financií z 5,4 % HDP v roku 2020 na 9,3 % HDP v roku 2021, pričom miera zadlženosti by sa mala v roku 2021 zvýšiť na 48,9 % HDP. Zmena primárneho rozpočtového salda v roku 2021 v porovnaní s úrovňou pred krízou (2019) má podľa programu dosiahnuť –8,7 % HDP, pod čo sa podpísali diskrečné rozpočtové opatrenia vo výške 2,9 % HDP na podporu hospodárstva a fungovanie automatických stabilizátorov. Projekcie deficitu a dlhu sú vyššie než v prognóze Komisie z jari 2021. V programe stability sa očakáva výraznejšie zvýšenie výdavkov, najmä ostatných výdavkov, než v prognóze Komisie z jari 2021. Navyše sa v prognóze Komisie v súlade s jej optimistickejším makroekonomickým scenárom predpokladá priaznivejší vývoj v oblasti príjmov.

               (12)Lotyšsko prijalo v reakcii na pandémiu COVID-19 a súvisiaci hospodársky pokles rozpočtové opatrenia na posilnenie kapacity svojho systému zdravotnej starostlivosti, zamedzenie šírenia pandémie a poskytnutie pomoci tým osobám a odvetviam, ktoré boli obzvlášť zasiahnuté. Táto rázna reakcia v príslušnej oblasti politiky zmiernila pokles HDP, čo zase pribrzdilo nárast deficitu verejných financií a verejného dlhu. Fiškálne opatrenia by mali maximalizovať podporu obnovy bez toho, aby obmedzovali budúce fiškálne trajektórie. Opatrenia by preto nemali trvalo zaťažiť verejné financie. Ak členské štáty zavedú trvalé opatrenia, mali by ich riadne financovať, aby bola v strednodobom horizonte zabezpečená rozpočtová neutralita. Opatrenia, ktoré Lotyšsko prijalo v rokoch 2020 a 2021, sú v súlade s odporúčaním Rady z 20. júla 2020. Zdá sa, že niektoré diskrečné opatrenia, ktoré vláda prijala v rokoch 2020 a 2021, nie sú dočasné ani vyvážené kompenzačnými opatreniami. V roku 2023, mimo časového rámca prognózy Komisie, sa zostávajúci vplyv uvedených opatrení, ktoré nie sú dočasné, predbežne odhaduje približne na 1 % HDP, čo zahŕňa predovšetkým zvyšovanie miezd vo verejnom sektore, najmä miezd zdravotníckych pracovníkov.

               (13)V programe stability na rok 2021 sa predpokladajú investície a reformy financované z grantov v rámci Mechanizmu na podporu obnovy a odolnosti vo výške 0,1 % v roku 2021, 0,8 % v roku 2022 a 0,8 % v roku 2023. Podľa programu sa predpokladá, že výdavky financované z Mechanizmu na podporu obnovy a odolnosti budú mierne odložené, pričom vyššie výdavky sa plánujú na roky 2024 a 2025. V rámci jarnej prognózy Komisie sú tieto granty zahrnuté do rozpočtových projekcií.

               (14)Stanovené ukazovatele fiškálnej úpravy uvedené v nariadení (ES) č. 1466/97 treba zvážiť v kontexte súčasných okolností. Po prvé, s odhadmi produkčnej medzery sa spája značná neistota. Po druhé, je potrebné, aby fiškálna politika bola pripravená rýchlo sa prispôsobiť vývoju pandémie a aby sa po zmiernení zdravotných rizík presunula od núdzovej pomoci k cielenejším opatreniam. Po tretie, súčasný kontext sa vyznačuje významnou reakciou v príslušnej oblasti politiky s cieľom podporiť hospodársku činnosť. Vzhľadom na značné transfery z rozpočtu EÚ (napríklad z Mechanizmu na podporu obnovy a odolnosti) nezachytávajú stanovené ukazovatele celý impulz, ktorý hospodárstvu poskytujú fiškálne politiky. Štrukturálne saldo sa preto za súčasných okolností nejaví ako primeraný ukazovateľ. Referenčnú hodnotu pre výdavky zase treba prispôsobiť
                  10
                a doplniť o dodatočné informácie, aby bolo možné v plnej miere posúdiť orientáciu fiškálnej politiky.

               Po prvé, podobne ako pri posudzovaní návrhov rozpočtových plánov na rok 2021 boli z celkových výdavkov vylúčené dočasné núdzové opatrenia. Tieto dočasné núdzové opatrenia súvisiace s krízou slúžia na podporu systémov zdravotnej starostlivosti a odškodnenie pracovníkov a podnikov za straty príjmov v dôsledku obmedzení pohybu a narušení dodávateľského reťazca; ich zrušenie zo strany verejných orgánov je podmienené návratom situácie v oblasti verejného zdravia a hospodárskej situácie do normálneho stavu.

               Po druhé, na posúdenie celkových zámerov fiškálnej politiky v súčasnej situácii by sa do príslušných celkových výdavkov mali zahrnúť značné transfery z rozpočtu EÚ (napríklad z Mechanizmu na podporu obnovy a odolnosti).

               Zámery fiškálnej politiky sa preto následne merajú na základe zmeny primárnych výdavkov (bez diskrečných príjmových opatrení a bez dočasných núdzových opatrení súvisiacich s krízou) vrátane výdavkov financovaných z grantov v rámci Mechanizmu na podporu obnovy a odolnosti a iných fondov EÚ.

               Nad rámec celkových zámerov fiškálnej politiky sa analýza zameriava aj na posúdenie toho, či je vnútroštátna fiškálna politika obozretná a či jej zloženie prispieva k udržateľnej obnove v súlade so zelenou a digitálnou transformáciou. Preto sa osobitná pozornosť venuje vývoju primárnych bežných výdavkov a investícií financovaných z vnútroštátnych zdrojov.

               (15)V programe stability na rok 2021 sa predpokladá, že deficit verejných financií Lotyšska v roku 2022 klesne na 2,7 % HDP, a to najmä v dôsledku ukončenia dočasných podporných opatrení prijatých v rokoch 2020 a 2021. Predpokladá sa, že sa miera zadlženosti verejnej správy v roku 2022 zvýši na úroveň 50,3 % HDP. Tieto projekcie sú vyššie než v prognóze Komisie z jari 2021, a to najmä v dôsledku priaznivejšieho makroekonomického scenára v prognóze Komisie.

               Na základe prognózy Komisie sa celkové zámery fiškálnej politiky, ako sú vymedzené vyššie, odhadujú na –0,8 % HDP – a to vrátane vplyvu investícií financovaných zo štátneho rozpočtu aj z rozpočtu EÚ, najmä z Mechanizmu na podporu obnovy a odolnosti, na celkový dopyt v roku 2022.
                  11
                Kladný príspevok výdavkov financovaných z grantov v rámci Mechanizmu na podporu obnovy a odolnosti a iných fondov EÚ sa má zvýšiť o 0,6 percentuálneho bodu HDP. Predpokladá sa, že investície financované z vnútroštátnych zdrojov budú predstavovať reštriktívny príspevok vo výške 0,3 percentuálneho bodu HDP
                  12
               . Predpokladá sa, že primárne bežné výdavky financované z vnútroštátnych zdrojov (bez diskrečných príjmových opatrení) budú predstavovať expanzívny príspevok vo výške 0,5 percentuálneho bodu HDP.

               (16)Zdá sa, že mimoriadne dôležitá je kvalita rozpočtových opatrení členských štátov. Fiškálne štrukturálne reformy zamerané na zlepšenie zloženia štátnych rozpočtov môžu podporiť potenciálny rast, vytvoriť veľmi potrebný fiškálny priestor a pomôcť zabezpečiť fiškálnu udržateľnosť v dlhodobom horizonte, a to aj vzhľadom na zmenu klímy a zdravotné výzvy. Na strane príjmov zvýšila kríza spôsobená pandémiou COVID-19 význam reforiem zameraných na efektívnejšie a spravodlivejšie systémy verejných príjmov. Na strane výdavkov ešte viac podčiarkla zásadný význam toho, aby sa zvýšila úroveň a kvalita udržateľných investícií podporujúcich rast, ktoré prispievajú k plneniu cieľov zvýšenia rastového potenciálu, hospodárskej a sociálnej odolnosti a dvojakej, zelenej a digitálnej transformácie. Plány obnovy a odolnosti umožnia zlepšiť zloženie štátnych rozpočtov.

               (17)Podľa strednodobých rozpočtových plánov programu sa predpokladá, že deficit verejných financií sa zníži z 1,3 % v roku 2023 na 0,3 % HDP v roku 2024.

               Na základe programu sa celkové zámery fiškálnej politiky – vrátane vplyvu investícií financovaných zo štátneho rozpočtu aj z rozpočtu EÚ, najmä z Mechanizmu na podporu obnovy a odolnosti, na celkový dopyt – v rokoch 2023 a 2024 odhadujú v priemere na +1,4 % HDP. Kladný príspevok výdavkov financovaných z grantov v rámci Mechanizmu na podporu obnovy a odolnosti a iných fondov EÚ sa má v rokoch 2023 a 2024 znížiť v priemere o 0,3 percentuálneho bodu HDP. Predpokladá sa, že investície financované z vnútroštátnych zdrojov budú predstavovať reštriktívny príspevok vo výške 0,1 percentuálneho bodu HDP
                  13
               . Predpokladá sa, že primárne bežné výdavky financované z vnútroštátnych zdrojov (bez diskrečných príjmových opatrení) budú predstavovať reštriktívny príspevok vo výške 1 percentuálneho bodu HDP.

               Desaťročný priemerný nominálny potenciálny rast sa v súčasnosti odhaduje na 4,75 %
                  14
               . Tento odhad však nepočíta s vplyvom reforiem, ktoré sú súčasťou plánu obnovy a odolnosti a môžu posilniť potenciálny rast Lotyšska.

               (18)Predpokladá sa, že miera zadlženosti verejnej správy klesne zo 48,8 % HDP v roku 2023 na 48,5 % HDP v roku 2024. Možno konštatovať, že Lotyšsko čelí v strednodobom horizonte nízkym rizikám v oblasti fiškálnej udržateľnosti, ako vyplynulo z najnovšej analýzy udržateľnosti dlhovej služby
                  15
               .

               (19)Vzhľadom na súčasný stále mimoriadne vysoký stupeň neistoty by usmernenie v oblasti fiškálnej politiky malo zostať prevažne kvalitatívne. Presnejšie kvantifikované usmernenie na ďalšie roky by sa malo poskytnúť v roku 2022, ak sa dovtedy stupeň neistoty uspokojivo zníži.

               Rada posúdila program stability na rok 2021 a následné opatrenia prijaté Lotyšskom v nadväznosti na odporúčanie Rady z 20. júla 2020,

               TÝMTO ODPORÚČA LOTYŠSKU:

               1.V roku 2022 zachovať podporné zámery fiškálnej politiky vrátane impulzu poskytnutého Mechanizmom na podporu obnovy a odolnosti a zachovať investície financované z vnútroštátnych zdrojov. Udržiavať pod kontrolou rast bežných výdavkov financovaných z vnútroštátnych zdrojov.

               2.Keď to hospodárske podmienky umožnia, uskutočňovať fiškálnu politiku zameranú na dosiahnutie obozretných strednodobých fiškálnych pozícií a zabezpečenie fiškálnej udržateľnosti v strednodobom horizonte. Zároveň zvýšiť investície s cieľom posilniť rastový potenciál.

               3.V záujme zabezpečenia udržateľnej a inkluzívnej obnovy venovať osobitnú pozornosť zloženiu verejných financií na strane príjmov aj na strane výdavkov rozpočtu, ako aj kvalite rozpočtových opatrení. Uprednostňovať udržateľné investície podporujúce rast, najmä s cieľom podporiť zelenú a digitálnu transformáciu. Uprednostňovať fiškálne štrukturálne reformy, ktoré pomôžu zabezpečiť financovanie priorít verejnej politiky a prispejú k dlhodobej udržateľnosti verejných financií, a to aj posilnením rozsahu pokrytia, primeranosti a udržateľnosti systémov zdravotnej starostlivosti a sociálnej ochrany pre všetkých.

               V Bruseli

                     Za Radu

                     predseda

                     (1)

                        Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        Doložka uvedená v článku 5 ods. 1, článku 6 ods. 3, článku 9 ods. 1 a článku 10 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1466/97 a v článku 3 ods. 5 a článku 5 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1467/97 uľahčuje koordináciu rozpočtových politík v časoch prudkého hospodárskeho poklesu.

                     (3)

                        Oznámenie Komisie Rade o aktivácii všeobecnej únikovej doložky Paktu stability a rastu, Brusel, 20. 3. 2020, COM(2020) 123 final.

                     (4)

                        Oznámenie Komisie – Ročná stratégia udržateľného rastu na rok 2021, Brusel, 17. 9. 2020, COM(2020) 575 final.

                     (5)

                        Odporúčanie Rady z 20. júla 2020, ktoré sa týka národného programu reforiem Lotyšska na rok 2020 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady k programu stability Lotyšska na rok 2020 (Ú. v. EÚ C 282, 26.8.2020, s. 89).

                     (6)

                        Čaká sa na finálne prijatie Radou, ktoré nasleduje po schválení Európskou radou. Znenie, na ktorom sa 16. decembra 2020 dohodla Euroskupina, je k dispozícii tu:
                  https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-14356-2020-INIT/sk/pdf

                     (7)

                     Ú. v. EÚ
                      L 57, 18.2.2021, s. 17.

                     (8)

                        Oznámenie Komisie Rade – Rok od vypuknutia pandémie COVID-19: reakcia fiškálnej politiky, Brusel, 3. 3. 2021, COM(2021) 105 final.

                     (9)

                        Oznámenie Komisie o koordinácii hospodárskych politík v roku 2021: prekonanie pandémie COVID-19, podpora obnovy a modernizácia nášho hospodárstva, Brusel, 2. 6. 2021, COM(2021) 500 final.

                     (10)

                        Najmä vzhľadom na to, že investície, ktoré sa používajú pri referenčnej hodnote pre výdavky, sú rozložené na štvorročné obdobie, nie je možné riadne posúdiť fiškálnu podporu na obnovu, ktorú poskytujú investície financované z vnútroštátnych zdrojov.

                     (11)

                        Záporné znamienko ukazovateľa znamená, že rast primárnych výdavkov prevyšuje strednodobý hospodársky rast, čo poukazuje na expanzívnu fiškálnu politiku.

                     (12)

                        Ostatné kapitálové výdavky financované z vnútroštátnych zdrojov majú predstavovať neutrálny príspevok.

                     (13)

                        Ostatné kapitálové výdavky financované z vnútroštátnych zdrojov majú predstavovať neutrálny príspevok.

                     (14)

                        Na základe odhadov Komisie, ktoré vychádzajú zo spoločne dohodnutej metodiky.

                     (15)

                        Pozri pracovný dokument útvarov Komisie – štatistickú prílohu, v ktorej sú uvedené východiskové údaje relevantné pre posúdenie programov stability a konvergenčných programov na rok 2021.


               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli2. 6. 2021
            COM(2021) 512 final
            Odporúčanie
            ODPORÚČANIE RADY,
            ktorým sa predkladá stanovisko Rady k programu stability Talianska na rok 2021
            {SWD(2021) 501 final}

               Odporúčanie

               ODPORÚČANIE RADY,

               ktorým sa predkladá stanovisko Rady k programu stability Talianska na rok 2021

               RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

               so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,

               so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii
                  1
               , a najmä na jeho článok 5 ods. 2,

               so zreteľom na odporúčanie Európskej komisie,

               so zreteľom na uznesenia Európskeho parlamentu,

               po porade s Hospodárskym a finančným výborom,

               keďže:

               (1)Komisia 20. marca 2020 prijala oznámenie o aktivácii všeobecnej únikovej doložky
                  2
                Paktu stability a rastu
                  3
               . Komisia vo svojom oznámení vyjadrila názor, že vzhľadom na očakávaný prudký hospodársky pokles v dôsledku pandémie COVID-19 boli splnené podmienky na aktiváciu všeobecnej únikovej doložky. Ministri financií členských štátov 23. marca 2020 vyjadrili súhlas s posúdením Komisie. Všeobecná úniková doložka poskytla členským štátom rozpočtovú flexibilitu na riešenie krízy. Uľahčila koordináciu rozpočtových politík v časoch prudkého hospodárskeho poklesu. Jej aktivácia umožňuje dočasný odklon od postupu úprav smerom k dosiahnutiu strednodobých rozpočtových cieľov jednotlivých členských štátov za predpokladu, že to neohrozí fiškálnu udržateľnosť v strednodobom horizonte. Komisia 17. septembra 2020 vo svojej ročnej stratégii udržateľného rastu oznámila, že všeobecná úniková doložka zostane aktívna aj v roku 2021
                  4
               .

               (2)Rada 20. júla 2020 odporučila Taliansku
                  5
               , aby v súlade so všeobecnou únikovou doložkou prijalo všetky potrebné opatrenia na účinné riešenie pandémie, posilnenie hospodárstva a podporu následnej obnovy. Zároveň mu odporučila, aby – ak to hospodárske podmienky umožňujú – uskutočňovalo fiškálne politiky zamerané na dosiahnutie obozretných strednodobých fiškálnych pozícií a zabezpečenie udržateľnosti dlhovej služby pri súčasnom zvyšovaní miery investícií.

               (3)V odporúčaní Rady týkajúcom sa hospodárskej politiky eurozóny sa poukazuje na to, že vo všetkých členských štátoch eurozóny by sa počas celého roku 2021 malo pokračovať v podporných fiškálnych politikách, pričom opatrenia v príslušných oblastiach politiky by mali byť prispôsobené konkrétnej situácii v krajine a mali by byť včasné, dočasné a cielené
                  6
               . Keď to epidemiologické a hospodárske podmienky umožnia, mali by sa postupne ukončovať núdzové opatrenia a zároveň by sa mal riešiť sociálny vplyv krízy, ako aj jej vplyv na trh práce. Mali by sa realizovať fiškálne politiky zamerané na dosiahnutie obozretných strednodobých fiškálnych pozícií a zabezpečenie udržateľnosti dlhovej služby pri súčasnom zvyšovaní miery investícií. Členské štáty by mali uskutočňovať reformy, ktoré posilnia rozsah pokrytia, primeranosť a udržateľnosť systémov zdravotnej starostlivosti a sociálnej ochrany pre všetkých.

               (4)Komisia 18. novembra 2020 prijala stanoviská k návrhom rozpočtových plánov členských štátov eurozóny na rok 2021, ktoré boli založené na kvalitatívnom posúdení fiškálnych opatrení. Komisia zastávala názor, že návrh rozpočtového plánu Talianska je celkovo v súlade s odporúčaniami v oblasti fiškálnej politiky, ktoré Rada prijala 20. júla 2020, a že väčšina opatrení zahrnutých do plánov podporuje hospodársku činnosť v kontexte značnej neistoty. V prípade niektorých opatrení sa však zdalo, že nie sú dočasné ani vyvážené kompenzačnými opatreniami.

               (5)Nástrojom NextGenerationEU vrátane Mechanizmu na podporu obnovy a odolnosti (RRF) sa zabezpečí udržateľná, inkluzívna a spravodlivá obnova. Nariadenie (EÚ) 2021/241, ktorým sa zriaďuje Mechanizmus na podporu obnovy a odolnosti
                  7
               , nadobudlo účinnosť 19. februára 2021. Tento mechanizmus bude poskytovať finančnú podporu na vykonávanie reforiem a investícií, pričom so sebou prinesie fiškálny impulz financovaný EÚ. Prispeje k hospodárskej obnove, vykonávaniu udržateľných reforiem a investícií podporujúcich rast, najmä na podporu zelenej a digitálnej transformácie, a posilní odolnosť hospodárstiev a ich potenciálny rast. Okrem toho prispeje aj k zlepšeniu stavu verejných financií v krátkodobom horizonte a k posilneniu udržateľných verejných financií, rastu a vytváraniu pracovných miest v strednodobom a dlhodobom horizonte.

               (6)Komisia 3. marca 2021 prijala oznámenie, v ktorom poskytla ďalšie usmernenia v príslušnej oblasti politiky na uľahčenie koordinácie fiškálnych politík a prípravy programov stability a konvergenčných programov členských štátov
                  8
               . Celkové zámery fiškálnej politiky by vzhľadom na štátne rozpočty a Mechanizmus na podporu obnovy a odolnosti mali v rokoch 2021 a 2022 zostať podporné. Vzhľadom na očakávanú postupnú normalizáciu hospodárskej činnosti v druhej polovici roku 2021 by sa zároveň mali fiškálne politiky členských štátov v roku 2022 viac diferencovať. Fiškálne politiky členských štátov by mali zohľadňovať stav obnovy, fiškálnu udržateľnosť a potrebu znižovať hospodárske, sociálne a územné rozdiely. Keďže v EÚ treba podporovať udržateľnú obnovu, členské štáty, ktoré z hľadiska udržateľnosti čelia menšiemu riziku, by mali svoje rozpočty v roku 2022 orientovať na zachovanie podpornej fiškálnej politiky a zohľadniť v nich vplyv Mechanizmu na podporu obnovy a odolnosti. Členské štáty s vysokou úrovňou zadlženia by mali uskutočňovať obozretné fiškálne politiky a zároveň zachovať investície financované z vnútroštátnych zdrojov a využívať granty v rámci Mechanizmu na podporu obnovy a odolnosti na financovanie dodatočných kvalitných investičných projektov a štrukturálnych reforiem. V období po roku 2022 by fiškálne politiky mali naďalej zohľadňovať silu obnovy, stupeň hospodárskej neistoty a aspekty fiškálnej udržateľnosti. Preorientovanie fiškálnych politík na dosahovanie obozretných strednodobých fiškálnych pozícií, a to aj postupným ukončením podporných opatrení vo vhodnom čase, prispeje k zabezpečeniu fiškálnej udržateľnosti v strednodobom horizonte.

               (7)V oznámení z 3. marca 2021 bol uvedený aj názor Komisie, že rozhodnutie o deaktivácii alebo pokračovaní v uplatňovaní všeobecnej únikovej doložky by sa malo prijať po celkovom posúdení stavu hospodárstva, pričom kľúčovým kvantitatívnym kritériom by mala byť úroveň hospodárskej činnosti v EÚ alebo eurozóne v porovnaní s predkrízovými úrovňami (z konca roku 2019). Na základe prognózy Komisie z jari 2021 Komisia 2. júna usúdila, že podmienky na pokračovanie v uplatňovaní všeobecnej únikovej doložky v roku 2022 a jej deaktiváciu v roku 2023 boli splnené. Situácia v jednotlivých krajinách sa bude zohľadňovať aj po deaktivácii všeobecnej únikovej doložky
                  9
               .

               (8)Taliansko predložilo 30. apríla 2021 svoj program stability na rok 2021 v súlade s článkom 4 nariadenia (ES) č. 1466/97.

               (9)Na základe údajov overených Eurostatom bol v roku 2020 deficit verejných financií Talianska na úrovni 9,5 % HDP, zatiaľ čo verejný dlh sa zvýšil na 155,8 % HDP. Ročná zmena primárneho rozpočtového salda dosiahla 8,0 % HDP, a to vrátane diskrečných rozpočtových opatrení na podporu hospodárstva a vrátane fungovania automatických stabilizátorov. Taliansko takisto poskytlo spoločnostiam a domácnostiam podporu likvidity (ako napríklad záruky a odklady platenia daní, čo nemá priamy a okamžitý vplyv na rozpočet) v odhadovanom objeme 24,8 % HDP.

               Komisia 2. júna 2021 vydala správu podľa článku 126 ods. 3 ZFEÚ. Táto správa sa zaoberá rozpočtovou situáciou Talianska, keďže jeho deficit verejných financií v roku 2020 presiahol referenčnú hodnotu 3 % HDP stanovenú v zmluve, pričom jeho verejný dlh presiahol referenčnú hodnotu 60 % HDP stanovenú v zmluve a neznižoval sa uspokojivým tempom. V správe sa konštatovalo, že nebolo dodržané kritérium deficitu ani dlhové kritérium.

               (10)Makroekonomický scenár, z ktorého vychádzajú rozpočtové prognózy orgánov, je v rokoch 2021 a 2022 realistický. V programe stability na rok 2021 sa predpokladá, že reálny HDP sa v roku 2021 zvýši o 4,5 % a v roku 2022 o 4,8 %. Na porovnanie, v prognóze Komisie z jari 2021 sa predpokladá mierne nižší rast reálneho HDP na úrovni 4,2 % v roku 2021 a 4,4 % v roku 2022, a to najmä v dôsledku nižšieho očakávaného využívania grantov v rámci Mechanizmu na podporu obnovy a odolnosti v rokoch 2021 a 2022 na základe novších údajov uvedených v národnom pláne obnovy a odolnosti.

               (11)Vláda vo svojom programe stability na rok 2021 plánuje zvýšenie deficitu verejných financií z 9,5 % HDP v roku 2020 na 11,8 % HDP v roku 2021, pričom miera zadlženosti by sa mala v roku 2021 zvýšiť na 159,8 % HDP. Zmena primárneho rozpočtového salda v roku 2021 v porovnaní s úrovňou pred krízou (2019) má podľa programu dosiahnuť 10,4 % HDP, pod čo sa podpísali diskrečné rozpočtové opatrenia na podporu hospodárstva a fungovanie automatických stabilizátorov. Tieto projekcie sú v súlade s prognózou Komisie z jari 2021.

               (12)Taliansko prijalo v reakcii na pandémiu COVID-19 a súvisiaci hospodársky pokles rozpočtové opatrenia na posilnenie kapacity svojho systému zdravotnej starostlivosti, zamedzenie šírenia pandémie a poskytnutie pomoci tým osobám a odvetviam, ktoré boli obzvlášť zasiahnuté. Táto rázna reakcia v príslušnej oblasti politiky zmiernila pokles HDP, čo zase pribrzdilo nárast deficitu verejných financií a verejného dlhu. Fiškálne opatrenia by mali maximalizovať podporu obnovy bez toho, aby obmedzovali budúce fiškálne trajektórie. Opatrenia by preto nemali trvalo zaťažiť verejné financie. Ak členské štáty zavedú trvalé opatrenia, mali by ich riadne financovať, aby bola v strednodobom horizonte zabezpečená rozpočtová neutralita. Opatrenia, ktoré Taliansko prijalo v rokoch 2020 a 2021, sú v súlade s odporúčaním Rady z 20. júla 2020. Zdá sa, že niektoré diskrečné opatrenia, ktoré vláda prijala v rokoch 2020 a 2021, nie sú dočasné ani vyvážené kompenzačnými opatreniami. V roku 2023, mimo časového rámca prognózy Komisie, sa zostávajúci vplyv uvedených opatrení, ktoré nie sú dočasné, predbežne odhaduje približne na 1 % HDP, čo zahŕňa predovšetkým zníženie príspevkov na sociálne zabezpečenie v chudobnejších regiónoch, predĺženie platnosti daňového bonusu na príjmy zo zamestnania a zavedenie rodinných prídavkov. Uvedené opatrenia, ktoré nie sú dočasné, zahŕňajú aj investície vo výške približne ⅓ % HDP, ktoré majú podporiť strednodobý potenciálny rast, a tým aj udržateľnosť.

               (13)V programe stability na rok 2021 sa predpokladajú investície a reformy financované z grantov v rámci Mechanizmu na podporu obnovy a odolnosti vo výške 0,6 % HDP v roku 2021, 0,9 % HDP v roku 2022, 1,4 % HDP v roku 2023, 0,5 % HDP v roku 2024 a 0,2 % HDP v roku 2025. V programe sa predpokladajú aj investície a reformy financované prostredníctvom úverov v rámci Mechanizmu na podporu obnovy a odolnosti vo výške 0,3 % HDP v roku 2020, 0,8 % HDP v roku 2021, 0,9 % HDP v roku 2022, 0,7 % HDP v roku 2023, 1,3 % HDP v roku 2024, 1,2 % HDP v roku 2025 a 1,0 % HDP v roku 2026. V rámci jarnej prognózy Komisie nie sú tieto granty v plnej miere zahrnuté do rozpočtových projekcií, a to v súlade s novšími údajmi uvedenými v národnom pláne obnovy a odolnosti, ktorý bol dokončený neskôr než program stability. Namiesto toho sa v prognóze Komisie predpokladá, že investície a reformy financované z grantov v rámci Mechanizmu na podporu obnovy a odolnosti budú predstavovať 0,3 % HDP v roku 2021 a 0,7 % HDP v roku 2022.

               (14)Stanovené ukazovatele fiškálnej úpravy uvedené v nariadení (ES) č. 1466/97 treba zvážiť v kontexte súčasných okolností. Po prvé, s odhadmi produkčnej medzery sa spája značná neistota. Po druhé, je potrebné, aby fiškálna politika bola pripravená rýchlo sa prispôsobiť vývoju pandémie a aby sa po zmiernení zdravotných rizík presunula od núdzovej pomoci k cielenejším opatreniam. Po tretie, súčasný kontext sa vyznačuje významnou reakciou v príslušnej oblasti politiky s cieľom podporiť hospodársku činnosť. Vzhľadom na značné transfery z rozpočtu EÚ (napríklad z Mechanizmu na podporu obnovy a odolnosti) nezachytávajú stanovené ukazovatele celý impulz, ktorý hospodárstvu poskytujú fiškálne politiky. Štrukturálne saldo sa preto za súčasných okolností nejaví ako primeraný ukazovateľ. Referenčnú hodnotu pre výdavky zase treba prispôsobiť
                  10
                a doplniť o dodatočné informácie, aby bolo možné v plnej miere posúdiť orientáciu fiškálnej politiky.

               Po prvé, podobne ako pri posudzovaní návrhov rozpočtových plánov na rok 2021 boli z celkových výdavkov vylúčené dočasné núdzové opatrenia. Tieto dočasné núdzové opatrenia súvisiace s krízou slúžia na podporu systémov zdravotnej starostlivosti a odškodnenie pracovníkov a podnikov za straty príjmov v dôsledku obmedzení pohybu a narušení dodávateľského reťazca; ich zrušenie zo strany verejných orgánov je podmienené návratom situácie v oblasti verejného zdravia a hospodárskej situácie do normálneho stavu.

               Po druhé, na posúdenie celkových zámerov fiškálnej politiky v súčasnej situácii by sa do príslušných celkových výdavkov mali zahrnúť značné transfery z rozpočtu EÚ (napríklad z Mechanizmu na podporu obnovy a odolnosti).

               Zámery fiškálnej politiky sa preto následne merajú na základe zmeny primárnych výdavkov (bez diskrečných príjmových opatrení a bez dočasných núdzových opatrení súvisiacich s krízou) vrátane výdavkov financovaných z grantov v rámci Mechanizmu na podporu obnovy a odolnosti a iných fondov EÚ.

               Nad rámec celkových zámerov fiškálnej politiky sa analýza zameriava aj na posúdenie toho, či je vnútroštátna fiškálna politika obozretná a či jej zloženie prispieva k udržateľnej obnove v súlade so zelenou a digitálnou transformáciou. Preto sa osobitná pozornosť venuje vývoju primárnych bežných výdavkov a investícií financovaných z vnútroštátnych zdrojov.

               (15)V programe stability na rok 2021 sa predpokladá, že deficit verejných financií Talianska v roku 2022 klesne na 5,9 % HDP, a to najmä v dôsledku ukončenia dočasných podporných opatrení prijatých v rokoch 2020 a 2021, ako aj v dôsledku nižšej podpory poskytovanej prostredníctvom automatických stabilizátorov. Predpokladá sa, že miera zadlženosti verejnej správy v roku 2022 klesne na úroveň 156,3 % HDP. Tieto projekcie sú v súlade s prognózou Komisie z jari 2021.

               Na základe prognózy Komisie sa celkové zámery fiškálnej politiky, ako sú vymedzené vyššie, odhadujú na –2,2 % HDP
                  11
                – a to vrátane vplyvu investícií financovaných zo štátneho rozpočtu aj z rozpočtu EÚ, najmä z Mechanizmu na podporu obnovy a odolnosti, na celkový dopyt v roku 2022. Kladný príspevok výdavkov financovaných z grantov v rámci Mechanizmu na podporu obnovy a odolnosti a iných fondov EÚ sa má zvýšiť o 0,4 percentuálneho bodu HDP. Predpokladá sa, že investície financované z vnútroštátnych zdrojov budú predstavovať expanzívny príspevok vo výške 0,3 percentuálneho bodu HDP
                  12
               . Predpokladá sa, že primárne bežné výdavky financované z vnútroštátnych zdrojov (bez diskrečných príjmových opatrení) budú predstavovať expanzívny príspevok vo výške 1,3 percentuálneho bodu HDP.

               (16)Zdá sa, že mimoriadne dôležitá je kvalita rozpočtových opatrení členských štátov. Fiškálne štrukturálne reformy zamerané na zlepšenie zloženia štátnych rozpočtov môžu podporiť potenciálny rast, vytvoriť veľmi potrebný fiškálny priestor a pomôcť zabezpečiť fiškálnu udržateľnosť v dlhodobom horizonte, a to aj vzhľadom na zmenu klímy a zdravotné výzvy. Na strane príjmov zvýšila kríza spôsobená pandémiou COVID-19 význam reforiem zameraných na efektívnejšie a spravodlivejšie systémy verejných príjmov. Na strane výdavkov ešte viac podčiarkla zásadný význam toho, aby sa zvýšila úroveň a kvalita udržateľných investícií podporujúcich rast, ktoré prispievajú k plneniu cieľov zvýšenia rastového potenciálu, hospodárskej a sociálnej odolnosti a dvojakej, zelenej a digitálnej transformácie. Plány obnovy a odolnosti umožnia zlepšiť zloženie štátnych rozpočtov.

               (17)Podľa strednodobých rozpočtových plánov programu sa predpokladá, že deficit verejných financií sa zníži zo 4,3 % v roku 2023 na 3,4 % HDP v roku 2024. Deficit verejných financií sa teda nemá v horizonte programu vrátiť pod úroveň 3 % HDP.

               Na základe programu sa celkové zámery fiškálnej politiky – vrátane vplyvu investícií financovaných zo štátneho rozpočtu aj z rozpočtu EÚ, najmä z Mechanizmu na podporu obnovy a odolnosti, na celkový dopyt – v rokoch 2023 a 2024 odhadujú v priemere na 0,4 % HDP
                  13
               . Kladný príspevok výdavkov financovaných z grantov v rámci Mechanizmu na podporu obnovy a odolnosti a iných fondov EÚ sa má znížiť o 0,4 percentuálneho bodu HDP. Predpokladá sa, že investície financované z vnútroštátnych zdrojov budú predstavovať expanzívny príspevok vo výške 0,2 percentuálneho bodu HDP
                  14
               . Predpokladá sa, že primárne bežné výdavky financované z vnútroštátnych zdrojov (bez diskrečných príjmových opatrení) budú predstavovať neutrálny príspevok.

               Desaťročný priemerný nominálny potenciálny rast sa v súčasnosti odhaduje na 2 %
                  15
               . Tento odhad však nepočíta s vplyvom reforiem, ktoré sú súčasťou plánu obnovy a odolnosti a môžu posilniť potenciálny rast Talianska.

               (18)Predpokladá sa, že miera zadlženosti verejnej správy sa zníži zo 155 % HDP v roku 2023 na 152,7 % HDP v roku 2024. Vzhľadom na vysokú mieru zadlženosti, ktorá má časom len postupne klesať, možno konštatovať, že Taliansko čelí v strednodobom horizonte vysokým rizikám v oblasti fiškálnej udržateľnosti, ako vyplynulo z najnovšej analýzy udržateľnosti dlhovej služby
                  16
               .

               (19)Vzhľadom na súčasný stále mimoriadne vysoký stupeň neistoty by usmernenie v oblasti fiškálnej politiky malo zostať prevažne kvalitatívne. Presnejšie kvantifikované usmernenie na ďalšie roky by sa malo poskytnúť v roku 2022, ak sa dovtedy stupeň neistoty uspokojivo zníži.

               Rada posúdila program stability na rok 2021 a následné opatrenia prijaté Talianskom v nadväznosti na odporúčanie Rady z 20. júla 2020,

               TÝMTO ODPORÚČA TALIANSKU:

               1.Využiť v roku 2022 Mechanizmus na podporu obnovy a odolnosti na financovanie dodatočných investícií na podporu obnovy a zároveň uskutočňovať obozretnú fiškálnu politiku. Zachovať investície financované z vnútroštátnych zdrojov. Obmedziť rast bežných výdavkov financovaných z vnútroštátnych zdrojov.

               2.Keď to hospodárske podmienky umožnia, uskutočňovať fiškálnu politiku zameranú na dosiahnutie obozretných strednodobých fiškálnych pozícií a zabezpečenie fiškálnej udržateľnosti v strednodobom horizonte. Zároveň zvýšiť investície s cieľom posilniť rastový potenciál.

               3.V záujme zabezpečenia udržateľnej a inkluzívnej obnovy venovať osobitnú pozornosť zloženiu verejných financií na strane príjmov aj na strane výdavkov rozpočtu, ako aj kvalite rozpočtových opatrení. Uprednostňovať udržateľné investície podporujúce rast, najmä s cieľom podporiť zelenú a digitálnu transformáciu. Uprednostňovať fiškálne štrukturálne reformy, ktoré pomôžu zabezpečiť financovanie priorít verejnej politiky a prispejú k dlhodobej udržateľnosti verejných financií, a to aj posilnením rozsahu pokrytia, primeranosti a udržateľnosti systémov zdravotnej starostlivosti a sociálnej ochrany pre všetkých.

               V Bruseli

                     Za Radu

                     predseda

                     (1)

                        Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        Doložka uvedená v článku 5 ods. 1, článku 6 ods. 3, článku 9 ods. 1 a článku 10 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1466/97 a v článku 3 ods. 5 a článku 5 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1467/97 uľahčuje koordináciu rozpočtových politík v časoch prudkého hospodárskeho poklesu.

                     (3)

                        Oznámenie Komisie Rade o aktivácii všeobecnej únikovej doložky Paktu stability a rastu, Brusel, 20. 3. 2020, COM(2020) 123 final.

                     (4)

                        Oznámenie Komisie – Ročná stratégia udržateľného rastu na rok 2021, Brusel, 17. 9. 2020, COM(2020) 575 final.

                     (5)

                        Odporúčanie Rady z 20. júla 2020, ktoré sa týka národného programu reforiem Talianska na rok 2020 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady k programu stability Talianska na rok 2020 (Ú. v. EÚ C 282, 26.8.2020, s. 74).

                     (6)

                        Čaká sa na finálne prijatie Radou, ktoré nasleduje po schválení Európskou radou. Znenie, na ktorom sa 16. decembra 2020 dohodla Euroskupina, je k dispozícii tu:
                  https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-14356-2020-INIT/sk/pdf

                     (7)

                     Ú. v. EÚ
                      L 57, 18.2.2021, s. 17.

                     (8)

                        Oznámenie Komisie Rade – Rok od vypuknutia pandémie COVID-19: reakcia fiškálnej politiky, Brusel, 3. 3. 2021, COM(2021) 105 final.

                     (9)

                        Oznámenie Komisie o koordinácii hospodárskych politík v roku 2021: prekonanie pandémie COVID-19, podpora obnovy a modernizácia nášho hospodárstva, Brusel, 2. 6. 2021, COM(2021) 500 final.

                     (10)

                        Najmä vzhľadom na to, že investície, ktoré sa používajú pri referenčnej hodnote pre výdavky, sú rozložené na štvorročné obdobie, nie je možné riadne posúdiť fiškálnu podporu na obnovu, ktorú poskytujú investície financované z vnútroštátnych zdrojov.

                     (11)

                        Záporné znamienko ukazovateľa znamená, že rast primárnych výdavkov prevyšuje strednodobý hospodársky rast, čo poukazuje na expanzívnu fiškálnu politiku.

                     (12)

                        Predpokladá sa, že ostatné kapitálové výdavky financované z vnútroštátnych zdrojov budú predstavovať expanzívny príspevok vo výške 0,2 percentuálneho bodu HDP.

                     (13)

                        Odhady uvedené v tomto odseku vychádzajú z podrobných rozpočtových prognóz, ktoré Taliansko predložilo spolu s programom stability na rok 2021. S výnimkou celkových údajov o deficite verejných financií a verejnom dlhu sa v prognózach, ktoré Taliansko predložilo, nezohľadňuje balík fiškálnych opatrení ohlásený na máj 2021. Tento balík, ktorý bol prijatý 20. mája 2021, zahŕňal dodatočnú núdzovú podporu v roku 2021, ako aj viac zdrojov na investičné projekty financované z vnútroštátnych zdrojov v nadchádzajúcich rokoch.

                     (14)

                        Predpokladá sa, že ostatné kapitálové výdavky financované z vnútroštátnych zdrojov budú predstavovať reštriktívny príspevok vo výške 0,2 percentuálneho bodu HDP.

                     (15)

                        Na základe odhadov Komisie, ktoré vychádzajú zo spoločne dohodnutej metodiky.

                     (16)

                        Pozri pracovný dokument útvarov Komisie – štatistickú prílohu, v ktorej sú uvedené východiskové údaje relevantné pre posúdenie programov stability a konvergenčných programov na rok 2021.