title: Odporúčanie Európskej centrálnej banky z 13. decembra 2016 o prístupe k rozdeľovaniu dividend (ECB/2016/44)

text:
               23.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 481/1

         ODPORÚČANIE EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKY
   z 13. decembra 2016
   o prístupe k rozdeľovaniu dividend
   (ECB/2016/44)
   (2016/C 481/01)
   RADA GUVERNÉROV EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKY,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 127 ods. 6 a článok 132,
   so zreteľom na Štatút Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky, a najmä na jeho článok 34,
   so zreteľom na nariadenie Rady (EÚ) č. 1024/2013 z 15. októbra 2013, ktorým sa Európska centrálna banka poveruje osobitnými úlohami, pokiaľ ide o politiky týkajúce sa prudenciálneho dohľadu nad úverovými inštitúciami (1), a najmä na jeho článok 4 ods. 3,
   so zreteľom na nariadenie Európskej centrálnej banky (EÚ) č. 468/2014 zo 16. apríla 2014 o rámci pre spoluprácu v rámci jednotného mechanizmu dohľadu medzi Európskou centrálnou bankou, príslušnými vnútroštátnymi orgánmi a určenými vnútroštátnymi orgánmi (nariadenie o rámci JMD) (ECB/2014/17) (2),
   keďže:
   Je potrebné, aby úverové inštitúcie pokračovali v príprave na včasné a úplné uplatňovanie nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 (3) a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/36/EÚ (4) v náročnom makroekonomickom a finančnom prostredí, ktoré vytvára tlak na ziskovosť úverových inštitúcií a v dôsledku toho na ich schopnosť vytvoriť si kapitálovú základňu. Okrem toho, keďže úverové inštitúcie potrebujú financovať hospodárstvo, súčasťou spoľahlivého bankového systému a primeraného riadenia rizika je konzervatívny prístup k rozdeľovaniu dividend. Mala by sa použiť rovnaká metóda, aká bola stanovená v odporúčaní Európskej centrálnej banky ECB/2015/49 (5),
   PRIJALA TOTO ODPORÚČANIE:

      I.

               1.

               Úverové inštitúcie by mali prijať politiky týkajúce sa dividend, ktoré budú používať konzervatívne a prudenciálne predpoklady tak, aby po každom rozdelení dividend spĺňali platné kapitálové požiadavky a požiadavky vyplývajúce z výsledkov postupu preskúmania a hodnotenia orgánmi dohľadu (SREP).

                           a)

                           Povinnosťou úverových inštitúcií je neustále spĺňať platné minimálne kapitálové požiadavky (požiadavky piliera 1). Ten zahŕňa podiel vlastného kapitálu Tier 1 vo výške 4,5 %, podiel kapitálu Tier 1 vo výške 6 % a celkový podiel kapitálu vo výške 8 %, ako sa uvádza v článku 92 nariadenia (EÚ) č. 575/2013.

                           b)

                           Okrem toho, povinnosťou úverových inštitúcií je neustále spĺňať kapitálové požiadavky, ktoré sú uložené rozhodnutím prijatým v rámci SREP v zmysle článku 16 ods. 2 písm. a) nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 a to nad rámec požiadaviek piliera 1 (požiadavky piliera 2).

                           c)

                           Povinnosťou úverových inštitúcií je tiež spĺňať požiadavku na kombinovaný vankúš ustanovenú v článku 128 ods. 6 smernice 2013/36/EÚ.

                           d)

                           Povinnosťou úverových inštitúcií je tiež spĺňať v plnom rozsahu (6) požiadavku na podiel vlastného kapitálu Tier 1, na podiel kapitálu Tier 1 a na celkový podiel kapitálu k ustanovenému dátumu úplného zavedenia. To znamená uplatňovanie uvedených podielov v plnom rozsahu po uplatnení prechodných ustanovení, ako aj požiadavky na kombinovaný vankúš vymedzenej v článku 128 ods. 6 smernice 2013/36/EÚ. Prechodné ustanovenia sú ustanovené v hlave XI smernice 2013/36/EÚ a v časti desať nariadenia (EÚ) č. 575/2013.

                     Tieto požiadavky sa majú splniť na konsolidovanej úrovni ako aj na individuálnom základe, pokiaľ nebolo upustené od uplatňovania prudenciálnych požiadaviek na individuálnom základe, ako sa uvádza v článkoch 7 a 10 nariadenia (EÚ) č. 575/2013.

               2.

               Pokiaľ ide o výplatu dividend úverovými inštitúciami (7) za finančný rok 2016 v roku 2017, ECB odporúča:

                           a)

                           Kategória 1: Úverové inštitúcie, ktoré i) spĺňajú platné kapitálové požiadavky uvedené v odseku 1 písm. a), b) a c), a ii) k 31. decembru 2016 dosiahli výšku podielov v plnom rozsahu, ako sa uvádza v odseku 1 písm. d), by mali rozdeliť svoj čistý zisk v podobe dividend konzervatívnym spôsobom, aby boli naďalej schopné plniť všetky uvedené požiadavky a požiadavky vyplývajúce z výsledkov SREP, hoci aj v prípade zhoršených hospodárskych a finančných podmienok;

                           b)

                           Kategória 2: Úverové inštitúcie, ktoré spĺňajú platné kapitálové požiadavky uvedené v odseku 1 písm. a), b) a c) k 31. decembru 2016, ale ktoré k tomuto dátumu nedosiahli výšku podielov v plnom rozsahu, ako sa uvádza v odseku 1 písm. d), by mali rozdeliť svoj čistý zisk v podobe dividend len konzervatívnym spôsobom, aby boli naďalej schopné plniť všetky uvedené požiadavky a požiadavky vyplývajúce z výsledkov SREP, hoci aj v prípade zhoršených hospodárskych a finančných podmienok. Okrem toho by mali v zásade vyplácať dividendy len v takom rozsahu, aby bola prinajmenšom zabezpečená priamočiara (8) cesta smerom k splneniu požadovaných kapitálových požiadaviek v plnom rozsahu, ako sa uvádza v odseku 1 písm. d), a k požiadavkám vyplývajúcim z výsledkov SREP;

                           c)

                           Kategória 3: Úverové inštitúcie, ktoré porušujú kapitálové požiadavky uvedené v odseku 1 písm. a), b) alebo c), by v zásade nemali rozdeľovať žiadne dividendy.

                     Úverové inštitúcie, ktoré nie sú schopné postupovať v súlade s týmto usmernením, lebo sú toho názoru, že od nich právne predpisy vyžadujú, aby vyplatili dividendy, by sa mali bez zbytočného odkladu obrátiť na svoje spoločné dohliadacie tímy.
               Od úverových inštitúcií zaradených do kategórií 1, 2 a 3, ako sú uvedené v odseku 2 písm. a), b) a c), sa tiež očakáva, že budú dodržiavať všeobecné zásady piliera 2. Ak všetky okolnosti zostanú rovnaké, možno očakávať, že kapitálové požiadavky (9) budú v podstate stabilné. Ak úverová inštitúcia nedodržiava alebo očakáva, že nebude dodržiavať všeobecné zásady piliera 2, mala by sa bez zbytočného odkladu obrátiť na svoj spoločný dohliadací tím. ECB preskúma dôvody, pre ktoré sa výška kapitálu úverovej inštitúcie znížila, alebo sa očakáva, že sa zníži, a rozhodne o prijatí vhodných a primeraných opatrení voči danej inštitúcii.

      II.

   Toto odporúčanie je adresované významným dohliadaným subjektom a významným dohliadaným skupinám vymedzeným v článku 2 ods. 16 a 22 nariadenia (EÚ) č. 468/2014 (ECB/2014/17).

      III.

   Toto odporúčanie je adresované aj príslušným vnútroštátnym a určeným orgánom v súvislosti s menej významnými dohliadanými subjektmi a menej významnými dohliadanými skupinami vymedzenými v článku 2 ods. 7 a 23 nariadenia (EÚ) č. 468/2014 (ECB/2014/17). Od príslušných vnútroštátnych a určených orgánov sa očakáva, že uplatnia toto odporúčanie na takéto subjekty a skupiny vhodným spôsobom (10).

      Vo Frankfurte nad Mohanom 13. decembra 2016

            Prezident ECB

         Mario DRAGHI

      (1)  Ú. v. EÚ L 287, 29.10.2013, s. 63.

      (2)  Ú. v. EÚ L 141, 14.5.2014, s. 1.

      (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 z 26. júna 2013 o prudenciálnych požiadavkách na úverové inštitúcie a investičné spoločnosti a o zmene nariadenia (EÚ) č. 648/2012 (Ú. v. EÚ L 176, 27.6.2013, s. 1).

      (4)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/36/EÚ z 26. júna 2013 o prístupe k činnosti úverových inštitúcií a prudenciálnom dohľade nad úverovými inštitúciami a investičnými spoločnosťami, o zmene smernice 2002/87/ES a o zrušení smerníc 2006/48/ES a 2006/49/ES (Ú. v. EÚ L 176, 27.6.2013, s. 338).

      (5)  Odporúčanie Európskej centrálnej banky ECB/2015/49 zo 17. decembra 2015 o prístupe k rozdeľovaniu dividend (Ú. v. EÚ C 438, 30.12.2015, s. 1).

      (6)  Všetky vankúše v plnom rozsahu.

      (7)  Úverové inštitúcie môžu mať rôzne právne formy, napr. formu kótovaných spoločností a spoločností ktoré nie sú akciovými spoločnosťami, akými sú napríklad vzájomné spoločnosti (mutuals), družstvá alebo sporiteľne. Pojem dividenda používaný v tomto odporúčaní označuje každý druh výplaty hotovosti, ktorý podlieha schváleniu valným zhromaždením.

      (8)  V praxi to znamená, že počas obdobia štyroch rokov počnúc 31. decembrom 2014 by si mali úverové inštitúcie v zásade ponechať ročne najmenej 25 % tej časti podielu vlastného kapitálu Tier 1, podielu kapitálu Tier 1 a celkového podielu kapitálu, ktorá im chýba k naplneniu uvedených kapitálových požiadaviek v plnom rozsahu, ako sa uvádza v odseku 1 písm. d).

      (9)  Kapitálovými požiadavkami sa rozumejú súčet požiadaviek piliera 1, požiadaviek piliera 2, požiadaviek na vankúš na zachovanie kapitálu a požiadaviek podľa všeobecných zásad piliera 2. Bez ohľadu na postupné zavádzanie vankúša na zachovanie kapitálu môžu úverové inštitúcie očakávať, že všeobecné zásady piliera 2 budú vymedzené v kladných hodnotách aj v budúcnosti.

      (10)  Ak sa toto odporúčanie uplatňuje na menej významné dohliadané subjekty a menej významné dohliadané skupiny, ktoré dospeli k záveru, že nie sú schopné postupovať v súlade s týmto usmernením, lebo sú toho názoru, že od nich právne predpisy vyžadujú, aby vyplatili dividendy, mali by sa bez zbytočného odkladu obrátiť na svoje príslušné vnútroštátne orgány.


title: Odporúčanie Rady zo 14. júla 2015, ktoré sa týka národného programu reforiem Slovenska na rok 2015 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady k programu stability Slovenska na rok 2015

text:
               18.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 272/10

         ODPORÚČANIE RADY
   zo 14. júla 2015,
   ktoré sa týka národného programu reforiem Slovenska na rok 2015 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady k programu stability Slovenska na rok 2015
   (2015/C 272/03)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 121 ods. 2 a článok 148 ods. 4,
   so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii (1), a najmä na jeho článok 5 ods. 2,
   so zreteľom na odporúčanie Európskej komisie,
   so zreteľom na uznesenia Európskeho parlamentu,
   so zreteľom na závery Európskej rady,
   so zreteľom na stanovisko Výboru pre zamestnanosť,
   so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a finančného výboru,
   so zreteľom na stanovisko Výboru pre sociálnu ochranu,
   so zreteľom na stanovisko Výboru pre hospodársku politiku,
   keďže:

               (1)

               Európska rada 26. marca 2010 schválila návrh Komisie o iniciovaní novej stratégie pre rast a zamestnanosť nazvanej Európa 2020 založenej na posilnenej koordinácii hospodárskych politík. Táto stratégia sa zameriava na kľúčové oblasti, v ktorých sú potrebné opatrenia na oživenie potenciálu Európy v oblasti udržateľného rastu a konkurencieschopnosti.

               (2)

               Na základe návrhov Komisie prijala Rada 14. júla 2015 odporúčanie o hlavných smeroch hospodárskych politík členských štátov a Únie a 21. októbra 2010 prijala rozhodnutie o usmerneniach pre politiky zamestnanosti členských štátov (2). Tieto akty spoločne tvoria tzv. integrované usmernenia, pričom členské štáty boli vyzvané, aby ich zohľadnili vo svojej vnútroštátnej hospodárskej politike a politike zamestnanosti.

               (3)

               Rada 8. júla 2014 prijala odporúčanie (3), ktoré sa týkalo národného programu reforiem Slovenska na rok 2014 a ktorým predložila svoje stanovisko k aktualizovanému programu stability Slovenska na rok 2014. Komisia 28. novembra 2014 v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 473/2013 (4) predložila svoje stanovisko k návrhu rozpočtového plánu Slovenska na rok 2015.

               (4)

               Komisia 28. novembra 2014 prijala ročný prieskum rastu, čo znamenalo začiatok európskeho semestra pre koordináciu hospodárskych politík na rok 2015. Komisia v ten istý deň prijala na základe nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1176/2011 (5) správu o mechanizme varovania, v ktorej nebolo Slovensko určené za jeden z členských štátov, vo vzťahu ku ktorým sa vykoná hĺbkové preskúmanie.

               (5)

               Európska rada 18. decembra 2014 schválila priority pre posilnenie investícií, zintenzívnenie štrukturálnych reforiem a uskutočnenie zodpovednej fiškálnej konsolidácie priaznivej pre rast.

               (6)

               Komisia 26. februára 2015 uverejnila svoju správu o Slovensku na rok 2015. Táto správa obsahovala posúdenie pokroku, ktorý Slovensko dosiahlo pri plnení odporúčaní pre jednotlivé krajiny prijatých 8. júla 2014.

               (7)

               Slovensko 29. apríla 2015 predložilo svoj národný program reforiem na rok 2015 a program stability na rok 2015. S cieľom zohľadniť prepojenia medzi nimi sa obidva tieto programy posudzovali súčasne.

               (8)

               Slovensko sa v súčasnej dobe nachádza v preventívnej časti Paktu stability a rastu. Vláda vo svojom programe stability na rok 2015 plánuje postupne znížiť celkový deficit v roku 2015 na 2,5 % HDP a do roku 2018 ďalej na 0,5 % HDP. Strednodobý cieľ, ktorým je štrukturálny deficit na úrovni 0,5 % HDP, sa má podľa programu stability dosiahnuť v roku 2017. Očakáva sa, že pomer verejného dlhu k HDP sa v roku 2015 mierne zníži na 53,4 % a do roku 2018 bude pokračovať v klesaní až na 50,3 %. Makroekonomický scenár, z ktorého vychádzajú tieto rozpočtové prognózy, je vierohodný. Opatrenia, ktoré majú tvoriť základ pri dosahovaní plánovaných cieľov deficitu od roku 2016, však stále neboli dostatočne konkretizované. Podľa prognózy útvarov Komisie z jari 2015 je čistý rast výdavkov pod referenčnou hodnotou tak v roku 2015, ako aj v roku 2016, a teda spĺňa požiadavky Paktu stability a rastu. Na základe posúdenia programu stability a berúc do úvahy prognózu útvarov Komisie z jari 2015 zastáva Rada názor, že Slovensko pravdepodobne splní ustanovenia Paktu stability a rastu.

               (9)

               Pracovný trh vykazoval v roku 2014 náznaky oživenia, ale nezamestnanosť je aj naďalej vysoká. V systéme sociálneho zabezpečenia došlo k redukcii demotivačných faktorov a určitý pokrok sa dosiahol aj v oblasti znižovania nezamestnanosti mladých ľudí, avšak zásadnou výzvou naďalej ostáva dlhodobá nezamestnanosť, pričom zamestnanosť Rómov a nízkokvalifikovaných pracovníkov je nízka. V snahe zlepšiť verejné služby zamestnanosti boli síce prijaté určité počiatočné opatrenia, v rámci týchto opatrení má však poskytovanie individualizovaných služieb značné obmedzenia, ktoré sa týkajú najmä osôb, ktoré sú od pracovného trhu najviac vzdialené. Miera zamestnanosti žien je naďalej výrazne pod priemerom EÚ, čo je dôsledkom nedostatočného poskytovania kvalitných a cenovo dostupných služieb starostlivosti o deti, ako aj pomerne dlhého trvania rodičovskej dovolenky.

               (10)

               Slovensko dosiahlo určitý pokrok v oblasti učenia sa prácou, v rámci ktorej má v roku 2015 nadobudnúť účinnosť nový zákon o odbornom vzdelávaní a príprave. Len obmedzený pokrok sa však dosiahol v oblasti zlepšovania vyučovacích podmienok, podpory vytvárania bakalárskych programov viac orientovaných na výkon povolania a zvyšovania podielu rómskych detí, ktoré navštevujú zariadenia pre vzdelávanie a starostlivosť v ranom detstve. V oblasti zabezpečenia širšej účasti Rómov na odbornej príprave a vyššom vzdelávaní neboli prijaté žiadne opatrenia. Len obmedzený pokrok sa dosiahol v oblasti riešenia nedostatkov v slovenskom systéme výskumu a inovácií, pričom je potrebné najmä zlepšiť kvalitu a relevantnosť vedeckej základne a podporovať spoluprácu medzi akademickou obcou, výskumnými inštitúciami a podnikmi.

               (11)

               Nízka kvalita podnikateľského prostredia na Slovensku znižuje atraktívnosť krajiny pre zahraničných, ako aj domácich investorov. Na podnikateľské prostredie má mimoriadne škodlivý vplyv nedostatočná efektívnosť a kvalita verejnej správy a systému súdnictva. Štátna služba trpí vysokou fluktuáciou zamestnancov a neefektívnym riadením ľudských zdrojov. Snaha bojovať s korupciou sa doposiaľ prejavila len v obmedzenej miere. Neriešená ostala najmä potreba posilniť analytické a auditové kapacity daňovej správy. Verejné obstarávanie sa vyznačuje systémovými nedostatkami, ktoré vplývajú na rozdeľovanie verejných zdrojov.

               (12)

               Hoci nedávne zmeny daňového systému prispeli k zlepšeniu verejných financií, náklady súvisiace so starnutím obyvateľstva budú mať v budúcnosti vplyv na zadlženosť Slovenska, ktorá je v súčasnosti relatívne stabilná. Dlhodobá udržateľnosť verejných financií závisí od schopnosti vlády zvyšovať nákladovú efektívnosť sektora zdravotnej starostlivosti. Celková efektívnosť slovenského zdravotníctva je slabá a v porovnaní so zvyškom EÚ dosahuje podpriemerné výsledky. Vláda prijala novú stratégiu pre sektor zdravotníctva na roky 2014 – 2020, ktorej cieľom je pokúsiť sa riešiť nedostatky národného systému zdravotnej starostlivosti. Táto stratégia sa v súčasnosti realizuje, ale väčšina opatrení ešte nenadobudla účinnosť. Zároveň pretrváva neefektívnosť pri výbere a správe daní.

               (13)

               Nedostatočné výsledky z posledných rokov vo sfére investícií môžu naštrbiť dlhodobé vyhliadky Slovenska v oblasti rastu. Pokles súkromných investícií v období rokov 2008 až 2013 bol obzvlášť výrazný, pričom na nefinančné korporácie pripadalo v dôsledku poklesu miery priamych zahraničných investícií asi 90 % poklesu celkových investícií. Investície do investičného majetku v roku 2013 boli v reálnom vyjadrení stále približne o 13 % nižšie než v roku 2008. Hoci bol pokles verejných investícií oveľa nižší, napriek tomu má významné dôsledky vzhľadom na rozsiahle projekty dopravnej infraštruktúry, ktoré sú nevyhnutné na to, aby aj stredoslovenské a východoslovenské regióny mohli realizovať svoj rastový potenciál. Pre verejné investície sú brzdou administratívne a regulačné prekážky súvisiace s plánovaním investícií, ako aj nedostatočná transparentnosť a dlhé trvanie postupov pri získavaní stavebných a územných povolení. Finančné prostriedky EÚ predstavujú v porovnaní s úrovňami pozorovanými v ostatných členských štátoch v danom regióne veľmi vysoký podiel na celkových verejných investíciách na Slovensku. Využívaniu eurofondov navyše bráni chabé riadenie postupov plánovania, nevyhovujúce vypracúvanie a výber projektov a nedodržiavanie požiadaviek v oblasti posúdení environmentálneho vplyvu. Prispôsobovanie verejných obstarávaní určitým uchádzačom obmedzuje hospodársku súťaž a má za následok vysoké konečné ceny. Tieto problémy by mohol pomôcť prekonať zlepšený dohľad a väčšia miera expertízy vo verejných subjektoch zapojených do obstarávania. Nedostatočná efektivita a kvalita verejnej správy a systému súdnictva sú pre podnikateľské prostredie obzvlášť škodlivé, pričom riešené ešte neboli záležitosti ako reforma občianskeho súdneho konania a nerovnomerné rozdelenie pracovnej záťaže na súdoch.

               (14)

               Komisia vykonala v kontexte európskeho semestra komplexnú analýzu hospodárskej politiky Slovenska, ktorú uverejnila v správe o tejto krajine na rok 2015. Zároveň posúdila program stability, národný program reforiem a následné opatrenia v nadväznosti na odporúčania adresované Slovensku v predchádzajúcich rokoch. Zohľadnila nielen ich význam pre udržateľnú fiškálnu a sociálno-ekonomickú politiku na Slovensku, ale aj ich súlad s pravidlami a usmerneniami EÚ vzhľadom na potrebu posilniť celkovú správu hospodárskych záležitostí Únie zabezpečením vstupov na úrovni EÚ do budúceho vnútroštátneho rozhodovania. Jej odporúčania v rámci európskeho semestra sa premietli do ďalej uvedených odporúčaní 1 až 4.

               (15)

               Rada na základe tohto posúdenia preskúmala program stability a zastáva názor (6), že Slovensko spĺňa ustanovenia Paktu stability a rastu.

               (16)

               V rámci európskeho semestra Komisia vykonala aj analýzu hospodárskej politiky eurozóny ako celku. Na základe tejto analýzy Rada vydala osobitné odporúčania adresované členským štátom, ktorých menou je euro (7). Slovensko ako krajina, ktorej menou je euro, by malo takisto zabezpečiť úplné a včasné vykonanie uvedených odporúčaní,

         TÝMTO ODPORÚČA, aby Slovensko v rokoch 2015 a 2016 prijalo opatrenia s cieľom:

               1.

               Zlepšiť nákladovú efektívnosť sektora zdravotníctva, a to aj zefektívnením riadenia nemocničnej starostlivosti a posilnením primárnej zdravotnej starostlivosti. Prijať opatrenia na zvýšenie výberu daní.

               2.

               Prijať dodatočné opatrenia na riešenie dlhodobej nezamestnanosti, a to zlepšením aktivačných opatrení, druhej šance na vzdelávanie a zavedením vysoko kvalitnej odbornej prípravy prispôsobenej potrebám jednotlivcov. Zlepšiť motivačné opatrenia pre ženy, aby zostali v zamestnaní alebo sa do zamestnania vrátili, a to zlepšením poskytovania služieb starostlivosti o deti.

               3.

               Zlepšiť odbornú prípravu učiteľov a atraktívnosť učiteľskej profesie, aby sa zvrátilo zhoršovanie študijných výsledkov. Zvýšiť účasť rómskych detí v hlavnom vzdelávacom prúde a na vysoko kvalitnom vzdelávaní v ranom detstve.

               4.

               Posilniť investície do infraštruktúry, zlepšiť a racionalizovať administratívne postupy získavania územných a stavebných povolení. Zvýšiť mieru hospodárskej súťaže a zlepšiť mechanizmy dohľadu pri verejnom obstarávaní.

      V Bruseli 14. júla 2015

            Za Radu

            predseda

         P. GRAMEGNA

      (1)  Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Zachované rozhodnutím Rady 2014/322/EÚ zo 6. mája 2014 o usmerneniach pre politiky zamestnanosti členských štátov na rok 2014 (Ú. v. EÚ L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (3)  Odporúčanie Rady z 8. júla 2014, ktoré sa týka národného programu reforiem Slovenska na rok 2014 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady k programu stability Slovenska na rok 2014 (Ú. v. EÚ C 247, 29.7.2014, s. 122).

      (4)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 473/2013 z 21. mája 2013 o spoločných ustanoveniach o monitorovaní a posudzovaní návrhov rozpočtových plánov a zabezpečení nápravy nadmerného deficitu členských štátov v eurozóne (Ú. v. EÚ L 140, 27.5.2013, s. 11).

      (5)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1176/2011 zo 16. novembra 2011 o prevencii a náprave makroekonomických nerovnováh (Ú. v. EÚ L 306, 23.11.2011, s. 25).

      (6)  Podľa článku 5 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1466/97.

      (7)  Ú. v. EÚ C 272, 18.8.2015, s. 98.


title: Odporúčanie Európskej centrálnej banky z  21. decembra 2006 Rade Európskej únie o externých audítoroch Oesterreichische Nationalbank (ECB/2006/29)

text:
               10.1.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 5/1

      ODPORÚČANIE EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKY

   z 21. decembra 2006
   Rade Európskej únie o externých audítoroch Oesterreichische Nationalbank
   (ECB/2006/29)
   (2007/C 5/01)
   RADA GUVERNÉROV EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKY,
   so zreteľom na Štatút Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky, a najmä na jeho článok 27.1,
   keďže:

               (1)

               Účty Európskej centrálnej banky (ECB) a národných centrálnych bánk Eurosystému overujú nezávislí externí audítori odporúčaní Radou guvernérov ECB a schválení Radou Európskej únie.

               (2)

               Podľa článku 37 ods. 1 spolkového zákona o Oesterreichische Nationalbank volí valné zhromaždenie Oesterreichische Nationalbank (OeNB) každý rok dvoch audítorov a dvoch náhradných audítorov. Náhradní audítori môžu byť poverení vykonať audit iba v prípade, keď ho nemôžu vykonať audítori.

               (3)

               Vzhľadom na odporúčanie ECB/2006/1 z 1. februára 2006 Rade Európskej únie o externých audítoroch Oesterreichische Nationalbank (1) dňa 14. marca 2006 Rada Európskej únie schválila spoločnosti KPMG Alpen-Treuhand GmbH a TPA Horwath Wirtschaftsprüfung GmbH ako spoločných externých audítorov a spoločnosti Moore Stephens Austria Wirtschaftsprüfungsgesellschaft mbH a BDO Auxilia Treuhand GmbH ako spoločných náhradných audítorov na finančný rok 2006 (2).

               (4)

               Dňa 8. septembra 2006 OeNB informovala ECB o tom, že na valnom zhromaždení OeNB v máji 2006 spoločnosť KPMG Alpen-Treuhand GmbH nezískala potrebnú väčšinu hlasov na to, aby bola vybraná, v dôsledku čoho bol v poradí druhý audítor, spoločnosť TPA Horwath Wirtschaftsprüfung GmbH, vymenovaný za prvého audítora. V poradí prvý náhradný audítor, spoločnosť Moore Stephens Austria Wirtschaftsprüfungsgesellschaft mbH, bol vymenovaný za druhého audítora a v poradí druhý náhradný audítor, spoločnosť BDO Auxilia Treuhand GmbH, bol vymenovaný za jediného náhradného audítora. Za účelom vymenovania potrebného druhého náhradného audítora OeNB uskutočnila užšiu súťaž, vybrala spoločnosť Ernst & Young Wirtschaftsprüfungs GmbH a vyzvala ECB, aby túto spoločnosť odporučila Rade EÚ na schválenie.

               (5)

               Vymenovanie spoločnosti Moore Stephens Austria Wirtschaftsprüfungsgesellschaft mbH za druhého externého audítora a spoločnosti Ernst & Young Wirtschaftsprüfungs GmbH za druhého náhradného externého audítora OeNB si vyžaduje súhlas Rady EÚ.

               (6)

               Mandát externých audítorov možno každý rok obnoviť, pričom nepresiahne celkové obdobie piatich rokov,

         PRIJALA TOTO ODPORÚČANIE:

               1.

               Odporúča sa, aby sa spoločnosti TPA Horwath Wirtschaftsprüfung GmbH a Moore Stephens Austria Wirtschaftsprüfungsgesellschaft mbH vymenovali spoločne za externých audítorov OeNB na finančný rok 2006.

               2.

               Odporúča sa, aby sa spoločnosti BDO Auxilia Treuhand GmbH a Ernst & Young Wirtschaftsprüfungs GmbH vymenovali spoločne za náhradných externých audítorov OeNB na finančný rok 2006.

               3.

               Tento mandát možno každý rok obnoviť, pričom nepresiahne celkové obdobie piatich rokov a skončí sa najneskôr finančným rokom 2010.

      Vo Frankfurte nad Mohanom 21. decembra 2006

            Prezident ECB

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  Ú. v. EÚ C 34, 10.2.2006, s. 30.

      (2)  Ú. v. EÚ L 79, 16.3.2006, s. 25.


				|

		52014DC0417

			Odporúčanie ODPORÚČANIA RADY, ktoré sa týka národného programu reforiem Luxemburska na rok 2014_x000b__x000b_a ktorým sa predkladá stanovisko Rady k programu stability Luxemburska na rok 2014 /* COM/2014/0417 final - 2014/ () */

Odporúčanie
ODPORÚČANIA RADY,
ktoré sa týka národného programu reforiem
Luxemburska na rok 2014
a ktorým sa predkladá stanovisko Rady k programu stability Luxemburska na rok
2014
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní
Európskej únie, a najmä na jej článok 121 ods. 2 a článok 148 ods. 4,
so zreteľom na nariadenie Rady (ES)
č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi
rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami
a ich koordinácii[1],
a najmä na jeho článok 5 ods. 2,
so zreteľom na odporúčanie Európskej
komisie[2],
so zreteľom na uznesenia Európskeho
parlamentu[3],
so zreteľom na závery Európskej rady,
so zreteľom na stanovisko Výboru pre
zamestnanosť,
so zreteľom na
stanovisko Hospodárskeho a finančného výboru,
so zreteľom na stanovisko Výboru pre
sociálnu ochranu,
so zreteľom na stanovisko Výboru pre
hospodársku politiku,
keďže:
(1)
Európska rada 26. marca 2010 schválila návrh
Komisie o iniciovaní novej stratégie pre rast a zamestnanosť nazvanej
Európa 2020, založenej na posilnenej koordinácii hospodárskych politík, ktorá
sa zameria na kľúčové oblasti, v ktorých sú potrebné opatrenia na
oživenie potenciálu Európy v oblasti udržateľného rastu a
konkurencieschopnosti.
(2)
Na základe návrhov Komisie prijala Rada 13. júla
2010 odporúčanie týkajúce sa všeobecných usmernení pre hospodárske
politiky členských štátov a Únie (na roky 2010 až 2014) a 21. októbra 2010
prijala rozhodnutie týkajúce sa usmernení pre politiky zamestnanosti
členských štátov, ktoré spolu tvoria „integrované usmernenia“.
Členské štáty boli vyzvané, aby tieto integrované usmernenia
zohľadnili vo svojej vnútroštátnej hospodárskej politike a politike
zamestnanosti.
(3)
Hlavy štátov alebo predsedovia vlád 29. júna 2012
rozhodli o Pakte pre rast a zamestnanosť, v ktorom sa stanovuje koherentný
rámec opatrení na vnútroštátnej úrovni, úrovni EÚ a na úrovni eurozóny s
využitím všetkých možných stimulov, nástrojov a politík. Rozhodli o tom, že
treba prijať opatrenie na úrovni členských štátov, a predovšetkým sa
v plnej miere prihlásili k záväzku dosiahnuť ciele stratégie Európa 2020 a
splniť odporúčania pre jednotlivé krajiny.
(4)
Rada 9. júla 2013 prijala odporúčanie, ktoré
sa týka národného programu reforiem Luxemburska na rok 2013, a vydala svoje
stanovisko k aktualizovanému programu stability Luxemburska na roky 2012 –
2016. Komisia 15. novembra 2013 v
súlade s nariadením (EÚ) č. 473/2013[4] predložila
svoje stanovisko k návrhu rozpočtového plánu Luxemburska na rok 2014[5].
(5)
Komisia 13. novembra 2013 prijala ročný
prieskum rastu[6],
čo znamenalo začiatok európskeho semestra koordinácie hospodárskej
politiky na rok 2014. Komisia v ten istý deň prijala na základe nariadenia
(EÚ) č. 1176/2011 správu o mechanizme varovania[7], v ktorej určila
Luxembursko za jeden z členských štátov, vo vzťahu ku ktorým sa
vykoná hĺbkové preskúmanie.
(6)
Európska rada 20. decembra 2013 schválila priority
na zabezpečenie finančnej stability a fiškálnej konsolidácie, ako aj
opatrenia na posilnenie rastu. Zdôraznila, že je potrebné presadzovať
diferencovanú fiškálnu konsolidáciu, ktorá podporuje rast, obnoviť bežné
úverové podmienky pre hospodárstvo, podporovať rast a
konkurencieschopnosť, riešiť problematiku nezamestnanosti a
sociálnych dôsledkov krízy, ako aj modernizovať verejnú správu.
(7)
Komisia 5. marca 2014 uverejnila výsledky
hĺbkového preskúmania pre Luxembursko[8]
podľa článku 5 nariadenia (EÚ) č. 1176/2011. Z analýzy Komisie
vyplýva, že Luxembursko nečelí makroekonomickým nerovnováham v zmysle
postupu pri makroekonomickej nerovnováhe. Analýza prebytku bežného účtu
predovšetkým ukazuje, že prebytok nevyplýva zo slabého domáceho dopytu, ale je
skôr výsledkom osobitného modelu rastu Luxemburska, ktorý sa výrazne opiera o
finančné služby. Riziká pre domácu finančnú stabilitu plynúce z
prítomnosti veľkého finančného sektora existujú, sú však relatívne
obmedzené, keďže sektor je zároveň diverzifikovaný aj špecializovaný.
Vysoká miera zadlženosti súkromného sektora a najmä nefinančných
korporácií odzrkadľuje hlavne prítomnosť veľkého počtu nadnárodných
spoločností, ktoré využívajú svoje pobočky alebo dcérske
spoločnosti v Luxembursku na financovanie operácií vnútri skupiny.
Napokon, súčasná priaznivá pozícia verejných financií veľmi závisí od
udržateľnosti modelu rastu založeného na prosperujúcom finančnom
sektore a predstavuje vysoké riziko, pokiaľ ide o udržateľnosť v
dlhodobom horizonte.
(8)
Luxembursko 28. apríla 2014 predložilo svoj národný
program reforiem na rok 2014 a 25. apríla 2014 svoj program stability na
rok 2014. S cieľom zohľadniť prepojenia medzi nimi sa obidva
tieto programy posudzovali súčasne.
(9)
Cieľom strednodobej rozpočtovej stratégie
uvedenej v programe stability na rok 2014 je vrátiť sa k strednodobému
cieľu v roku 2016 potom, ako v roku 2015 dôjde k výraznému odklonu od
neho. Program potvrdzuje predchádzajúci strednodobý cieľ nadbytku 0,5 %
HDP, ktorý odzrkadľuje požiadavky Paktu stability a rastu. Predpokladá sa,
že (prepočítaný) štrukturálny prebytok verejných financií klesne z úrovne
1,4 % HDP v roku 2013 na úroveň 1,1 % v roku 2014 predtým, ako sa v roku
2015 zmení na deficit na úrovni 0,1 % HDP. Na ďalšie obdobie sa plánuje
postupné zvyšovanie štrukturálnych prebytkov. Preto sa očakáva, že
Luxembursko zostane v roku 2014 na úrovni svojho strednodobého cieľa,
pričom v roku 2015 sa od neho výrazne odkloní. Podľa programu by
miera rastu verejných výdavkov bez diskrečných príjmových opatrení mala
byť vyššia než referenčná strednodobá miera potenciálneho rastu HDP v
roku 2015. Celkovo možno povedať, že ciele programu sú čiastočne
v súlade s požiadavkami preventívnej časti Paktu stability a rastu na rok
2015, s odchýlkou predovšetkým v roku 2015. Predpokladá sa, že pomer
dlhu k HDP, ktorý bol v roku 2013 na úrovni 23,1 %, teda hlboko pod
referenčnou hodnotou 60 % HDP, bude počas programového obdobia
ďalej klesať. Makroekonomický scenár, na ktorom sú založené
rozpočtové prognózy v programe a ktorý vypracoval nezávislý orgán
(STATEC), je na roky 2014 a 2015 mierne optimistický. Vláda odhaduje mieru
rastu HDP v roku 2014 aj v roku 2015 na 3,2 %, zatiaľ čo Komisia v
prognóze z jari 2014 predpokladá rast na úrovni 2,6 % v roku 2014 a v roku 2015
na úrovni 2,7 %. Navyše, orgány ešte celkom nešpecifikovali opatrenia, na
ktorých sa bude zakladať fiškálna trajektória na obdobie rokov 2015 –
2018. Podľa prognózy Komisie, v ktorej sa nezohľadňujú najnovšie
oznámené opatrenia, sa odhaduje, že štrukturálny prebytok v roku 2014 klesne na
0,6 % HDP a v roku 2015 sa zmení na deficit na úrovni 1,3 % HDP. Pokiaľ
ide o mieru rastu výdavkov verejných financií bez diskrečných príjmových
opatrení, odhaduje sa, že bude vyššia ako referenčná strednodobá miera
možného HDP v roku 2015, kedy sa očakáva významný odklon. Na základe
posúdenia Programu stability na rok 2014 a prognózy Komisie podľa
nariadenia Rady (ES) č. 1466/97 zastáva Rada názor, že existujú riziká pre
dosiahnutie cieľov programu, ktoré sú len čiastočne v súlade s
požiadavkami preventívnej časti Paktu stability a rastu, najmä od roku
2015.
(10)
Vláda predložila parlamentu v júli 2013 návrh
zákona o transpozícii ustanovení smernice Rady 85/2011 o požiadavkách na
rozpočtové rámce členských štátov a Zmluvy o stabilite, koordinácii a
správe v hospodárskej a menovej únii. Hoci sa očakávalo, že návrh zákona
vstúpi do platnosti 1. januára 2014, jeho prijatie sa oneskorilo z dôvodu
júlového odstúpenia vlády. Podľa návrhu zákona sa zavádza nový Zákon o
programe viacročného financovania, ktorý sa vzťahuje na rovnaký
časový horizont ako nadchádzajúca aktualizácia programu stability. Zákon o
programe viacročného financovania by sa mal aktualizovať ročne
na priebežnom základe spolu s ročným rozpočtom. Mali by sa v ňom
uvádzať plány na dosiahnutie strednodobého rozpočtového cieľa na
úrovni verejnej správy. Návrh zákona zavádza viacročné stropy v Zákone o
programe viacročného financovania, ktoré by sa mali vzťahovať
len na sektor ústrednej verejnej správy, nie sú však špecifikované dôsledky v
prípade, že sa stropy prekročia. V návrhu zákona sa nestanovuje pravidlo o
vnútroštátnych výdavkoch, ktorým by sa usmerňovalo stanovovanie viacročných
cieľov v oblasti výdavkov. Zákon však obsahuje ustanovenia pre proces
prispôsobovania strednodobého cieľa, ktoré sa majú dodržať. V marci
2014 bol parlamentu predložený revidovaný návrh zákona, v ktorom sa okrem iného
ustanovuje pridelenie úlohy nezávislého monitorovania fiškálnych pravidiel
novovytvorenej inštitúcii Conseil National des Finances Publiques (Národná rada
pre verejné financie).
(11)
Okrem toho, nové pravidlá o príjmoch z DPH
plynúcich z činností elektronického obchodu budú mať vplyv aj na
daňové príjmy z DPH. Od roku 2015 sa takéto príjmy prevedú z krajiny, v
ktorej má sídlo dodávateľ, do krajiny bydliska zákazníka. Vláda oznámila,
že sadzby DPH sa zvýšia o 2 percentuálne body, čo by malo
čiastočne kompenzovať stratu príjmov. Vzhľadom na
veľmi rozšírené využívanie znížených a výrazne znížených sadzieb sa však
dodatočný príjem môže zvýšiť širším
uplatňovaním štandardnej sadzby, čím sa budú vo väčšej miere
kompenzovať uvedené straty.
(12)
V roku 2060 majú hrubé verejné výdavky na dôchodky
ako podiel HDP v Luxembursku podľa údajov zo Správy Komisie o starnutí
obyvateľstva (Ageing Report) z roku 2012 vzrásť z 9,2 % HDP na 18,6 %
HDP. To je spôsobené najmä výdavkami súvisiacimi so starnutím
obyvateľstva, a to najmä dôchodkami. Dôchodková reforma z roku 2012 mala
obmedzenú pôsobnosť a podstatne neriešila hrozbu, ktorú predstavuje
dôchodkový systém pre dlhodobú udržateľnosť verejných financií.
Krátkodobé financovanie dôchodkového systému je v súčasnosti zaručené
nízkym podielom obyvateľstva v dôchodkovom veku a je založené na príspevkoch,
ktoré odvádza pomerne mladá populácia cezhraničných pracovníkov.
Očakáva sa, že v budúcnosti sa tento trend obráti a náklady na dôchodky,
ako aj na dlhodobú starostlivosť sa pravdepodobne podstatne zvýšia. Aby sa
zaistila životaschopnosť dôchodkového systému, by bolo potrebné, aby sa po
roku 2020 zmiernilo prispôsobovanie dôchodkov životnej úrovni a okrem toho sa
aj podstatne zvýšila miera príspevkov. To by znamenalo veľký nárast
daňového zaťaženia práce, ktoré by znášala budúca populácia v
aktívnom veku, a v dôsledku toho stratu konkurencieschopnosti v oblasti
nákladov. Vzhľadom na súčasnú vysokú úroveň miery nahradzovania
sa mohlo prijať niekoľko rôznych opatrení, aby sa zaistilo
spravodlivejšie rozloženie daňového zaťaženia na jednotlivé
generácie. Zavedením hornej hranice pre úpravy dôchodkov na základe zvýšenia
reálnych miezd by sa zvýšili dôchodkové rezervy. Okrem toho, zvýšenie skutočného
veku odchodu do dôchodku, ktorý je v súčasnosti 59 rokov, jeho zosúladením
so strednou dĺžkou života by prispelo k zabezpečeniu dlhodobej
udržateľnosti dôchodkového systému. Možnosti predčasného odchodu do
dôchodku by sa mali tiež obmedziť. Finančné stimuly na predĺženie
pracovných kariér, ako sa uvádza v dôchodkovej reforme, môžu prispieť k
udržateľnosti dôchodkového systému, avšak zamestnateľnosť
starších pracovníkov by sa mala ešte viac zlepšiť, a to posilnením
odbornej prípravy a celoživotného vzdelávania. Luxembursko potrebuje
obmedziť budúce potreby a náklady súvisiace s dlhodobou
starostlivosťou, aby zaistilo jej udržateľnosť. Služby dlhodobej
starostlivosti by sa mohli takisto stať viac nákladovo efektívnymi, a to
posilnením koordinácie medzi zdravotnou a sociálnou starostlivosťou,
zlepšením poskytovania služieb a lepšou podporou opatrovateľov spomedzi
rodinných príslušníkov.
(13)
Súčasný veľký prebytok bežného účtu
Luxemburska možno pripísať finančným službám a tento prebytok zakrýva
trvalý a postupne sa zvyšujúci deficit v obchodnej bilancii tovarov, ktorý
vyplýva z pomalého rastu vývozu. Hoci táto tendencia odzrkadľuje zvyšujúci
sa význam sektora služieb v hospodárstve, je spôsobená aj väčšou
štrukturálnou stratou v oblasti konkurencieschopnosti. Nedávny neustály nárast
jednotkových nákladov práce oslabil konkurencieschopnosť luxemburskej
priemyselnej štruktúry. Modulácia mechanizmu indexácie miezd, ktorý prijala
vláda v roku 2012, sa do konca roka 2014 skončí. Hoci možno skúmať
rôzne prístupy, je dôležité, aby boli mzdy užšie viazané na produktivitu
prostredníctvom reformy systému indexácie miezd, čím sa umožní odvetvová
diferenciácia. Veľká závislosť na finančnom sektore predstavuje
pre luxemburské hospodárstvo štrukturálne riziko. Preto je potrebné, aby sa
Luxembursko zameralo na rozvoj vysoko špecializovaných podnikov ako platformy
pre rast založený na inováciách. Hoci štvornásobne zvýšenie intenzity výskumu a
vývoja vo verejnom sektore od roku 2000 odzrkadľuje odhodlanie
vybudovať výskumné kapacity verejného sektora, Luxembursko nie je na ceste
k dosiahnutiu svojho cieľa intenzity v oblasti výskumu a vývoja do roku
2020, ktorý je 2,3 – 2,6 % HDP, a to z dôvodu prudkého poklesu intenzity
činnosti v tejto oblasti (z 1,53 % HDP v roku 2000 na 1 % v roku 2012).
Jeho výkonnosť podľa ukazovateľov o spolupráci medzi verejnými
výskumnými inštitúciami a podnikmi by sa mala ešte viac zlepšiť. V reforme
na posilnenie inovačných klastrov, ktorá sa začala v roku 2013, by sa
malo pokračovať.
(14)
Hoci boli prijaté rôzne opatrenia,
nezamestnanosť mladých ľudí je neustále vysoká – v roku 2013 bola na
úrovni 17,4 % aktívneho obyvateľstva, aj keď poklesla z úrovne 18 % v
roku 2012. Nezamestnanosť veľmi závisí od úrovne vzdelania a je
nižšia medzi ľuďmi s ukončeným vyšším vzdelaním. Luxemburský
systém vzdelávania čelí mnohým špecifickým výzvam, ako sú
viacjazyčnosť a špecifické zručnosti, ktoré si vyžaduje vysoko
špecializovaný trh práce s veľkým finančným sektorom. Výsledky
prieskumu OECD z roku 2012 o zručnostiach študentov potvrdili, že sú
potrebné ďalšie opatrenia, aby bolo možné reagovať na pomerne slabé
základné zručnosti mladých ľudí, ktoré možno pozorovať už od
roku 2006. V tejto súvislosti by sa malo pokračovať v reforme
základných a stredných škôl. Okrem toho by sa mala ešte viac zlepšiť aj
kvalita a atraktívnosť odbornej prípravy a vzdelávania s cieľom
poskytnúť trhu práce kvalifikovanú pracovnú silu vrátane ľudí z
prisťahovaleckého prostredia. Veľmi veľké prekážky na trhu
práce, ktoré patria medzi najvyššie v EÚ, pre všetky mzdové úrovne a zloženia
rodín, vyplývajú z koncepcie a systému daní a sociálneho zabezpečenia.
Takisto, napriek nedávnemu reformnému úsiliu zostávajú aktivačné politiky
naďalej slabé, účasť na aktívnych politikách trhu práce nie je
povinná v žiadnej fáze trvania nezamestnanosti a pri účasti na aktívnych
politikách trhu práce sa nevyžaduje priebežné hľadanie si zamestnania.
(15)
Luxembursko je odhodlané do roku 2020 znížiť o
20 % emisie skleníkových plynov v sektoroch, na ktoré sa nevzťahuje ETS,
očakáva sa však, že tento cieľ nesplní o 23 percentuálnych bodov.
Okrem toho sa očakáva, že emisie v roku 2013 budú o 1 % vyššie než je
cieľ stanovený na rok 2013 v rozhodnutí o spoločnom úsilí. Približne
70 % emisií súvisiacich s dopravou je spojených s vývozom palív, čo je
okrem iného výsledkom veľmi nízkych spotrebných daní z palív. Uznanie
vývozu palív ako kľúčovej výzvy v druhom Národnom akčnom pláne
na ochranu klímy, ktorý bol prijatý v máji 2013, je krokom vpred. Na riešenie
tejto otázky sú však potrebné konkrétnejšie a dlhodobé opatrenia.
Environmentálne zdaňovanie v roku 2012 predstavovalo 2,4 % HDP,
zatiaľ čo v roku 2004 predstavovalo 3,1 %. Tento pokles je spôsobený
predovšetkým nižšími príjmami z dane z energie, ktoré ovplyvňuje chýbajúca
indexácia daní z energie. Dane z dopravy, okrem palív, v roku 2012
predstavovali 0,2 % HDP. Dane z palív používaných v doprave sú vysoké - na
úrovni 2,2 % HDP - napriek preferenčnému daňovému zaobchádzaniu s
naftou, a to najmä v dôsledku „cestovného ruchu na čerpacích staniciach“.
Pri environmentálnom zdaňovaní, ktoré predstavuje podpriemerný podiel z
celkových daňových príjmov, je možné zlepšiť koncepciu
environmentálnych daní Luxemburska, a to predovšetkým prostredníctvom zvýšenia
zdaňovania energetických produktov pre dopravu.
(16)
Komisia vykonala v kontexte európskeho semestra
dôkladnú analýzu hospodárskej politiky Luxemburska. Posúdila program stability
a národný program reforiem. Zohľadnila nielen ich význam pre
udržateľnú fiškálnu a sociálno-ekonomickú politiku Luxemburska, ale aj ich
súlad s pravidlami a usmerneniami EÚ vzhľadom na potrebu posilniť
celkovú správu hospodárskych záležitostí v Európskej únii tým, že poskytne
príspevky na úrovni EÚ pre budúce vnútroštátne rozhodovanie. Jej
odporúčania v rámci európskeho semestra sú premietnuté do
nižšie uvedených odporúčaní 1 až 5.
(17)
Na základe tohto posúdenia Rada preskúmala program
stability Luxemburska a jej stanovisko[9]
je premietnuté najmä do nižšie uvedeného odporúčania 1.
(18)
Komisia v kontexte európskeho semestra vykonala aj
analýzu hospodárskej politiky eurozóny ako celku. Rada na základe uvedenej
analýzy vydala v prípade tých členských štátov, ktorých menou je euro,
odporúčania pre jednotlivé krajiny. Luxembursko by malo
zabezpečiť aj úplné a včasné vykonanie týchto odporúčaní,
TÝMTO ODPORÚČA, aby Luxembursko
prijalo v období rokov 2014 – 2015 opatrenia s cieľom:
1.           Zachovať v roku
2014 zdravú fiškálnu pozíciu, podstatne posilniť rozpočtovú stratégiu
v roku 2015 s cieľom zaistiť, že sa dosiahne strednodobý
cieľ a ďalej sa na ňom zotrvá, aby sa ochránila dlhodobá
udržateľnosť verejných financií, najmä so zreteľom na implicitné
záväzky súvisiace so starnutím obyvateľstva. Posilniť správu vo
fiškálnej oblasti prostredníctvom urýchleného prijatia strednodobého
rozpočtového rámca, ktorý sa týka verejných financií a zahŕňa
viacročné výdavkové stropy, a zavedením nezávislého monitorovania
fiškálnych pravidiel. Ešte viac rozšíriť daňový základ, predovšetkým
v prípade spotreby.
2.           Aby sa zaistila fiškálna
udržateľnosť, znížiť výdavky súvisiace so starnutím
obyvateľstva tým, že sa dlhodobá starostlivosť stane viac nákladovo
efektívnou, pokračovať v dôchodkovej reforme tak, aby sa zvýšil
skutočný vek odchodu do dôchodku, vrátane obmedzenia predčasného
odchodu do dôchodku a prepojenia zákonom stanoveného veku odchodu do dôchodku
so strednou dĺžkou života. Posilniť úsilie o zvýšenie miery
účasti starších pracovníkov, a to aj zlepšením ich zamestnateľnosti
prostredníctvom celoživotného vzdelávania.
3.           Urýchliť prijatie
štrukturálnych opatrení v konzultácii so sociálnymi partnermi a v súlade s
vnútroštátnymi postupmi, vykonať reformu systému indexácie miezd s
cieľom zlepšiť schopnosť miezd reagovať na vývoj
produktivity, predovšetkým na sektorovej úrovni. Snažiť sa o v
diverzifikáciu štruktúry hospodárstva, a to aj podporovaním súkromných
investícií do výskumu a ďalším rozvojom spolupráce medzi verejným výskumom
a podnikmi.
4.           Pokračovať v úsilí
znížiť nezamestnanosť mladých a najmä nízko kvalifikovaných
uchádzačov o prácu z prisťahovaleckého prostredia, prostredníctvom
koherentnej stratégie, a to aj prostredníctvom ďalšieho zlepšovania
koncepcie a monitorovania aktívnych politík trhu práce, riešenia nesúladu medzi
ponúkanými a požadovanými zručnosťami a odstránenia finančných
prekážok, ktoré znižujú motiváciu pracovať. Na tento účel
urýchliť vykonanie reformy všeobecného aj odborného vzdelávania a odbornej
prípravy, aby zručnosti mladých ľudí lepšie zodpovedali dopytu po
práci.
5.           Vypracovať súhrnný rámec
a prijať konkrétne opatrenia na splnenie cieľa do roku 2020
znížiť emisie skleníkových plynov z činností, na ktoré sa
nevzťahuje ETS, predovšetkým prostredníctvom zdanenia energetických
produktov pre dopravu.
V Bruseli
                                                                       Za
Radu
                                                                       predseda
[1]               Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               COM(2014) 417 final.
[3]               P7_TA(2014)0128 a P7_TA(2014)0129.
[4]               Ú. v. EÚ L 140, 27.5.2013, s. 11.
[5]               C(2013) 8006 final.
[6]               COM(2013) 800 final.
[7]               COM(2013) 790 final.
[8]               SWD(2014) 84 final.
[9]               Podľa článku 5 ods. 2 nariadenia Rady (ES)
č. 1466/97.


title: Odporúčanie Komisie z  27. novembra 2013 o procesných zárukách pre zraniteľné osoby podozrivé alebo obvinené v trestnom konaní

text:
               24.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/8

         ODPORÚČANIE KOMISIE
   z 27. novembra 2013
   o procesných zárukách pre zraniteľné osoby podozrivé alebo obvinené v trestnom konaní
   2013/C 378/02
   EURÓPSKA KOMISIA,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 292,
   keďže:

               (1)

               Cieľom tohto odporúčania je podnietiť členské štáty, aby posilnili procesné práva všetkých podozrivých alebo obvinených osôb, ktoré nie sú schopné pochopiť trestné konanie vzhľadom na svoj vek, duševný alebo fyzický stav alebo telesné postihnutie a účinne sa na nich zúčastňovať („zraniteľné osoby“).

               (2)

               Stanovením minimálnych pravidiel ochrany procesných práv podozrivých alebo obvinených osôb by toto odporúčanie malo posilniť dôveru členských štátov v systémy trestného súdnictva iných členských štátov, a pomôcť tak zlepšiť vzájomné uznávanie rozhodnutí v trestnoprávnych veciach.

               (3)

               Štokholmský program (1) sa dôkladne zaoberá posilnením práv osôb v trestnom konaní. Európska rada v jeho bode 2.4 vyzvala Komisiu, aby predložila návrhy na zavedenie postupného prístupu (2) k posilňovaniu práv podozrivých alebo obvinených osôb.

               (4)

               Doteraz sa prijali tri opatrenia, a to smernica Európskeho parlamentu a Rady 2010/64/EÚ (3), smernica Európskeho parlamentu a Rady 2012/13/EÚ (4) a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/48/EÚ (5).

               (5)

               Odkazy v tomto odporúčaní na podozrivé alebo obvinené osoby, ktoré boli pozbavené osobnej slobody, by sa mali chápať tak, že odkazujú na akúkoľvek situáciu, keď sú podozrivé alebo obvinené osoby v priebehu trestného konania pozbavené osobnej slobody v zmysle článku 5 ods. 1 písm. c) Európskeho dohovoru o ľudských právach a v súlade s interpretáciou judikatúry Európskeho súdu pre ľudské práva.

               (6)

               Rozhodujúce je, aby sa zraniteľnosť osoby podozrivej alebo obvinenej v trestných konaniach rýchlo identifikovala a uznala. Na tieto účely by policajní úradníci, orgány presadzovania práva alebo súdne orgány mali vykonať prvotné posúdenie. Príslušné orgány by takisto mali mať možnosť požiadať nezávislého odborníka o posúdenie stupňa zraniteľnosti, potrieb zraniteľnej osoby a primeranosti akýchkoľvek opatrení, ktoré sa prijali alebo plánujú prijať proti zraniteľnej osobe.

               (7)

               Podozrivé alebo obvinené osoby alebo ich obhajcovia by mali mať v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi právo spochybniť posúdenie potenciálnej zraniteľnosti týchto osôb v trestnom konaní, a to najmä v prípade, ak by to výrazne bránilo uplatňovaniu ich základných práv alebo ho obmedzovalo. V súvislosti s týmto právom sa od členských štátov nevyžaduje, aby zaviedli osobitné konanie o opravnom prostriedku, samostatný mechanizmus ani postup na podávanie sťažností, v rámci ktorého možno namietať proti tomuto posúdeniu.

               (8)

               Pojem „právny zástupca“ znamená osobu, ktorá zastupuje záujmy zraniteľnej osoby a má na starosti jej právne záležitosti. Príkladom je najmä zákonný zástupca zraniteľnej osoby, ktorého určí súd.

               (9)

               Pojem „vhodná dospelá osoba“ znamená príbuzného alebo osobu, ktorá má sociálny vzťah k zraniteľnej osobe a ktorá bude pravdepodobne komunikovať s orgánmi a umožní zraniteľnej osobe uplatňovať jej procesné práva.

               (10)

               Zraniteľné osoby potrebujú počas trestných konaní primeranú pomoc a podporu. Z tohto dôvodu by mali byť právny zástupca zraniteľnej podozrivej alebo obvinenej osoby alebo vhodná dospelá osoba čo najskôr informovaní o trestnom konaní proti zraniteľnej osobe, charaktere obvinenia, procesných právach a dostupných opravných prostriedkoch. Právny zástupca alebo vhodná dospelá osoba by mali byť čo najskôr informovaní o pozbavení osobnej slobody a o jeho odôvodnení, pokiaľ to nie je v rozpore s najlepším záujmom zraniteľnej osoby.

               (11)

               Osoby, ktoré sa uznajú za mimoriadne zraniteľné, nie sú schopné sledovať a pochopiť trestné konanie. Tieto osoby by nemali mať možnosť vzdať sa svojho práva na obhajcu, aby sa zaručilo ich právo na spravodlivé súdne konanie.

               (12)

               V záujme zaistenia osobnej integrity zraniteľnej osoby, ktorá bola pozbavená osobnej slobody, by zraniteľné osoby mali mať prístup k lekárskemu vyšetreniu na posúdenie ich všeobecného zdravotného stavu a zlučiteľnosti možných opatrení proti nim s ich zdravotným stavom.

               (13)

               Zraniteľné osoby nie sú vždy schopné pochopiť obsah policajného výsluchu, na ktorom sa zúčastňujú. V záujme zabránenia akémukoľvek spochybneniu obsahu výsluchu a jeho následnému zbytočnému opakovaniu by sa tieto výsluchy mali audiovizuálne zaznamenávať.

               (14)

               S prihliadnutím na osobitné okolnosti každého prípadu by stav zraniteľnosti nemal predstavovať prekážku prístupu podozrivej alebo obvinenej osoby k dôkazom, ktoré majú k dispozícii príslušné orgány v súvislosti s predmetnou trestnou vecou, v rámci uplatňovania jej procesných práv a práva na účinné opravné prostriedky.

               (15)

               Toto odporúčanie sa týka zraniteľných osôb, ktoré podliehajú postupu odovzdávania osôb podľa rámcového rozhodnutia Rady 2002/584/SVV (6) (konania o európskom zatykači). Príslušné orgány vo vykonávajúcom členskom štáte by v konaniach o európskom zatykači mali uplatňovať osobitné procesné práva uvedené v tomto odporúčaní.

               (16)

               Odkazy v tomto odporúčaní na primerané opatrenia na zaistenie účinného prístupu osôb so zdravotným postihnutím k spravodlivosti by sa mali chápať v zmysle cieľov definovaných v Dohovore OSN o právach osôb so zdravotným postihnutím z roku 2006, a najmä v jeho článku 13.

               (17)

               Odborníci, ktorí prichádzajú do kontaktu so zraniteľnými osobami, by mali absolvovať primeranú odbornú prípravu, aby sa oboznámili s osobitnými potrebami týchto osôb.

               (18)

               Toto odporúčanie je v súlade so základnými právami a dodržiava zásady uvedené v Charte základných práv Európskej únie. Toto odporúčanie má konkrétne za cieľ presadzovať právo na slobodu, právo na spravodlivé súdne konanie a právo na obhajobu.

               (19)

               Členské štáty by mali oznámiť Komisii opatrenia, ktoré prijali v nadväznosti na toto odporúčanie, do (36 mesiacov) od jeho oznámenia. Komisia by na základe týchto informácií mala monitorovať a posúdiť opatrenia, ktoré prijali členské štáty.

         ODPORÚČA:
   ODDIEL 1

      PREDMET A ROZSAH PÔSOBNOSTI

               1.

               Týmto odporúčaním sa členské štáty vyzývajú, aby posilnili niektoré procesné práva zraniteľných podozrivých alebo obvinených osôb v trestnom konaní a zraniteľných osôb v konaní o európskom zatykači.

               2.

               Osobitné procesné práva zraniteľných osôb by sa mali uplatňovať od chvíle, keď začnú byť podozrievané zo spáchania trestného činu. Tieto práva by sa mali uplatňovať do ukončenia konania.

               3.

               Procesné práva zraniteľných osôb by sa mali uplatňovať v súlade s ich najlepším záujmom s prihliadnutím na ich schopnosť pochopiť konanie a účinne sa na ňom zúčastňovať.

         ODDIEL 2

      IDENTIFIKÁCIA ZRANITEĽNÝCH OSÔB

               4.

               Zraniteľné osoby by sa mali rýchlo identifikovať a uznať za zraniteľné. Členské štáty by mali zaistiť, aby všetky príslušné orgány mohli využiť možnosť lekárskeho vyšetrenia nezávislým odborníkom s cieľom identifikovať zraniteľné osoby a určiť stupeň ich zraniteľnosti a ich osobitné potreby. Tento odborník môže poskytnúť odôvodnené stanovisko v súvislosti s vhodnosťou opatrení, ktoré sa prijali alebo sa plánujú prijať proti zraniteľnej osobe.

         ODDIEL 3

      PRÁVA ZRANITEĽNÝCH OSÔB

      Nediskriminácia

               5.

               Zraniteľné osoby by pri uplatňovaní procesných práv uvedených v tomto odporúčaní nemali byť nijakým spôsobom diskriminované podľa vnútroštátnych právnych predpisov.

               6.

               Procesné práva poskytnuté zraniteľným osobám by sa mali dodržiavať v celom trestnom konaní s prihliadnutím na charakter a stupeň ich zraniteľnosti.

      Prezumpcia zraniteľnosti

               7.

               Členské štáty by mali uplatňovať prezumpciu zraniteľnosti najmä v prípade osôb so závažnými psychologickými, duševnými, fyzickými alebo zmyslovými poruchami, duševnými chorobami alebo kognitívnymi poruchami, ktoré im bránia pochopiť konania a účinne sa na nich zúčastňovať.

      Právo na informácie

               8.

               Osoby s telesnými postihnutím by na požiadanie mali dostať informácie o svojich procesných právach v prístupnom formáte.

               9.

               Zraniteľné osoby a podľa potreby aj ich právni zástupcovia alebo vhodné dospelé osoby by mali byť informovaní o osobitných procesných právach uvedených v tomto odporúčaní, a to najmä o tých, ktoré sa týkajú práva na informácie, práva na lekársku pomoc, práva na obhajcu, ochrany súkromia a prípadne práv týkajúcich sa vyšetrovacej väzby.

               10.

               Právny zástupca alebo vhodná dospelá osoba, ktorých zraniteľná osoba alebo príslušné orgány určili na pomoc zraniteľnej osobe, by mali byť prítomní na policajnej stanici a na súdnych pojednávaniach.

      Právo na prístup k obhajcovi

               11.

               Ak zraniteľná osoba nie je schopná pochopiť alebo sledovať konanie, nemalo by tým zaniknúť právo na prístup k obhajcovi podľa smernice 2013/48/EÚ.

      Právo na lekársku pomoc

               12.

               Zraniteľné osoby by mali mať prístup k systematickej a pravidelnej lekárskej pomoci počas celého trestného konania, ak boli pozbavené osobnej slobody.

      Zaznamenávanie výsluchu

               13.

               Akýkoľvek výsluch zraniteľných osôb vo fáze vyšetrovacej väzby by sa mal audiovizuálne zaznamenávať.

      Pozbavenie osobnej slobody

               14.

               Členské štáty by mali prijať všetky opatrenia na to, aby sa pozbavenie osobnej slobody zraniteľných osôb pred ich usvedčením využívalo ako posledné riešenie, aby bolo primerané a aby sa vykonávalo v podmienkach zodpovedajúcich potrebám zraniteľnej osoby. Mali by sa prijať vhodné opatrenia na zabezpečenie prístupu zraniteľných osôb, ktoré boli pozbavené osobnej slobody, k primeranému ubytovaniu s ohľadom na ich osobitné potreby.

      Súkromie

               15.

               Príslušné orgány by mali prijať vhodné opatrenia na ochranu súkromia, osobnej integrity a osobných údajov vrátane lekárskych údajov zraniteľných osôb počas celého trestného konania.

      Konania o európskom zatykači

               16.

               Vykonávajúci členský štát by mal po zatknutí zraniteľnej osoby zaistiť uplatňovanie osobitných procesných práv zraniteľných osôb v konaní o európskom zatykači, ktoré sú uvedené v tomto odporúčaní.

      Odborná príprava

               17.

               Polícia, orgány presadzovania práva a súdne orgány, ktoré sa podieľajú na trestných konaniach vedených proti zraniteľným osobám, by mali absolvovať osobitnú odbornú prípravu.

         ODDIEL 4

      MONITOROVANIE

               18.

               Členské štáty by mali oznámiť Komisii opatrenia, ktoré prijali na vykonanie tohto odporúčania, do (36 mesiacov od oznámenia).

         ODDIEL 5

      ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA

               19.

               Toto odporúčanie je určené členským štátom.

      V Bruseli 27. novembra 2013

            Za Komisiu

         Viviane REDING

            podpredsedníčka

      (1)  Ú. v. EÚ C 115, 4.5.2010, s. 1.

      (2)  Ú. v. EÚ C 295, 4.12.2009, s. 1.

      (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2010/64/EÚ z 20. októbra 2010 o práve na tlmočenie a preklad v trestnom konaní (Ú. v. EÚ L 280, 26.10.2010, s. 1).

      (4)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2012/13/EÚ z 22. mája 2012 o práve na informácie v trestnom konaní (Ú. v. EÚ L 142, 1.6.2012, s. 1).

      (5)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/48/EÚ z 22. októbra 2013 o práve na prístup k obhajcovi v trestnom konaní a v konaní o európskom zatykači a o práve na informovanie tretej osoby po pozbavení osobnej slobody a na komunikáciu s tretími osobami a s konzulárnymi úradmi po pozbavení osobnej slobody (Ú. v. EÚ L 294, 6.11.2013, s. 1).

      (6)  Rámcové rozhodnutie Rady 2002/584/SVV z 13. júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi (Ú. v. ES L 190, 18.7.2002, s. 1).


title: Odporúčanie Komisie z  21. októbra 2011 týkajúce sa iniciatívy pre spoločnú tvorbu programov v oblasti výskumu s názvom Mestská Európa – globálne urbanistické výzvy, spoločné európske riešenia

text:
               25.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 312/1

         ODPORÚČANIE KOMISIE
   z 21. októbra 2011
   týkajúce sa iniciatívy pre spoločnú tvorbu programov v oblasti výskumu s názvom Mestská Európa – globálne urbanistické výzvy, spoločné európske riešenia
   2011/C 312/01
   EURÓPSKA KOMISIA,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 181,
   keďže:

               (1)

               Udržateľný rozvoj európskych mestských oblastí je významnou spoločenskou témou, pričom podlieha silnejúcemu globálnemu vývoju, akým je urbanizácia. Podľa predpovedí bude do roku 2050 takmer 70 % celosvetovej populácie žiť v mestách, pričom dnes tam žije približne jej 50 % (1). V Európe je toto číslo vyššie: očakáva sa, že do roku 2050 bude v mestách žiť približne 83 % populácie (takmer 557 miliónov).

               (2)

               Urbanizácia zahŕňa širokú škálu navzájom súvisiacich výziev vrátane sociálnej deprivácie a segregácie, rastu miest a preťaženia premávky, otázok bezpečnosti a zabezpečenia ochrany, degradácie životného prostredia, jeho znečisťovania a vplyvu zmeny klímy. Tento vývoj spôsobuje tlak na spoločnosť a predstavuje mimoriadnu výzvu pre životaschopnosť, riadenie a správu mestských systémov v Európe a vo svete.

               (3)

               Európa by mala zároveň využívať výhody urbanizovaného priestoru. Mestské oblasti podporujú rast európskeho hospodárstva. Mestské aglomerácie a siete miest stoja na čele rozvoja, nielen zo sociálno-ekonomického, ale aj technologického a geopolitického hľadiska. Samotné mestá sú „inovačnými uzlami“, v ktorých sa spájajú poznatky, politika a prax s cieľom prichádzať na inovačné myšlienky, zavádzať nové technológie a využívať nové poznatky o výzvach týkajúcich sa rozvoja miest a jeho hnacích silách, ako aj riešenia v tejto oblasti. Je čoraz zrejmejšie, že vplyv sietí veľkých mestských centier, často nazývané globálne mestá, na medzinárodnej úrovni rastie, pričom treba zároveň uznať význam malých a stredných miest vzhľadom na ich vplyv, najmä pokiaľ ide o regionálny rozvoj. Európa sa vyznačuje vysokou mestskou hustotou a vysokým počtom malých a stredných miest, ktorých výhody treba zohľadniť z hospodárskeho, sociálneho a kultúrneho hľadiska.

               (4)

               V stratégii Európa 2020 sú stanovené tri vzájomne sa podporujúce priority – inteligentný, udržateľný a inkluzívny rast (2). Udržateľný rozvoj miest by mohol značne prispieť k dosiahnutiu týchto cieľov. V hlavnej iniciatíve Inovácia v Únii uvedenej v oznámení Komisie zo 6. októbra 2010 s názvom Hlavná iniciatíva stratégie Európa 2020 – Únia inovácií (3) sú jedným z potenciálnych partnerstiev v oblasti inovácií „inteligentné mestá vhodné pre život v kombinácii s energetickou efektívnosťou, čistou dopravou a rýchlym internetom“. Mestá môžu prispievať k inkluzívnemu rastu, hlavne potláčaním polarizácie spoločnosti a chudoby, zabraňovaním sociálnej segregácie a riešením otázok súvisiacich so starnutím obyvateľstva. Účelom Európskej platformy proti chudobe a sociálnemu vylúčeniu (4) je splniť cieľ EÚ spočívajúci v obmedzení chudoby a sociálneho vylúčenia o minimálne 20 miliónov do roku 2020. Prispeje to k určeniu najlepších postupov a podpore vzájomného využívania skúseností medzi obcami.

               (5)

               Je naliehavo potrebné posilniť vedomostnú základňu o integrovanom rozvoji miest vo všetkých výskumných rozhraniach v oblasti hospodárstva, spoločnosti, mobility a ekológie, aby sa podporila realizácia politiky založená na faktoch.

               (6)

               Na zvládnutie uvedených výziev, využívanie príležitostí a uľahčovanie výskumnej spolupráce na vysokej úrovni je potrebná koordinácia zameraná na poskytovanie vedeckých poznatkov, ktoré podporia mestské oblasti ako komplexný sieťový systém s vysokou vzájomnou závislosťou súvisiacich hospodárskych, technologických, sociálnych a ekologických subsystémov a s dlhodobým výhľadom do budúcnosti.

               (7)

               Na svojom zasadnutí 26. mája 2010 (5) Rada pre konkurencieschopnosť určila a odôvodnila súbor možných iniciatív v oblasti spoločnej tvorby programov (ďalej len „JPI“) vrátane iniciatívy Mestská Európa – globálne výzvy, spoločné európske riešenia ako oblasti, v ktorých by spoločná tvorba programov bola dôležitým prínosom k súčasným nesúrodým snahám členských štátov a existujúcim iniciatívam Únie. Preto prijala závery, v ktorých uznala, že je potrebné rozbehnúť iniciatívu spoločnej tvorby programov v tejto oblasti, a vyzvala Komisiu, aby prispela k jej príprave.

               (8)

               Členské štáty potvrdili svoju účasť v takejto JPI zaslaním listov, v ktorých sa k nej formálne zaviazali.

               (9)

               Spoločná tvorba programov v oblasti výskumu udržateľného rozvoja miest by umožnila koordinovať výskum a inovácie v tejto oblasti, čím by významne prispela k vybudovaniu plne funkčného Európskeho výskumného a inovačného priestoru vzhľadom na rozvoj a posilňovanie vedúceho postavenia a konkurencieschopnosti Európy v tejto oblasti výskumu.

               (10)

               Rozvoj miest je dôležitou oblasťou v rámci programov financovania výskumu a inovácií Únie zahŕňajúcou mnohé tematické okruhy. Činnosti v rámci takejto JPI musia byť úzko koordinované s ostatnými súvisiacimi činnosťami v kontexte existujúcich a budúcich programov a iniciatív v oblasti financovania výskumu a inovácií.

               (11)

               Preto a s cieľom dosiahnuť ciele stanovené v tomto odporúčaní by členské štáty mali spolupracovať s Komisiou, aby sa zabezpečila koordinácia a rozvoj synergií s existujúcimi výskumnými a inovačnými režimami prostredníctvom preskúmania súvisiacich iniciatív Komisie, akou je iniciatíva Inteligentné mestá a obce, ako aj iné súvisiace iniciatívy, aby sa predišlo zdvojovaniu a prekrývaniu.

               (12)

               S cieľom umožniť Komisii podávať správy Európskemu parlamentu a Rade by členské štáty mali Komisii podávať pravidelne správy o pokroku dosiahnutom v rámci tejto iniciatívy spoločnej tvorby programov,

         PRIJALA TOTO ODPORÚČANIE:

               1.

               Členské štáty sa vyzývajú, aby vytvorili a udržiavali spoločnú víziu spôsobu, akým môže spolupráca a koordinácia v oblasti výskumu na úrovni Únie prispieť k dosiahnutiu udržateľného rozvoja miest vo všetkých jeho formách (6).

               2.

               Členské štáty sa vyzývajú, aby vypracovali strategickú výskumnú agendu stanovujúcu strednodobé až dlhodobé výskumné potreby a ciele v oblasti rozvoja miest v kontexte prehlbujúcej sa globalizácie. Táto strategická výskumná agenda by mala obsahovať vykonávací plán, v ktorom sa stanovia priority a harmonogramy a určia činnosti, nástroje a zdroje potrebné na jeho realizáciu.

               3.

               Členské štáty sa vyzývajú, aby do strategickej výskumnej agendy a vykonávacieho plánu zahrnuli tieto činnosti:

                           a)

                           určenie a výmena informácií o príslušných národných programoch a výskumných činnostiach;

                           b)

                           zvýšenie kapacít spoločného predvídania, ako aj posudzovania technológií;

                           c)

                           výmena informácií, zdrojov, najlepších postupov, metodík a usmernení;

                           d)

                           určenie oblastí alebo výskumných činností, pre ktoré by koordinácia mohla byť prínosom, a prehlbovanie takejto koordinácie;

                           e)

                           určenie oblastí alebo výskumných činností, pre ktoré by spoločné výzvy na predkladanie návrhov alebo zlučovanie zdrojov boli prínosom;

                           f)

                           vymedzenie modalít výskumu, ktorý sa má v oblastiach uvedených v písmene e) vykonávať spoločne;

                           g)

                           zabezpečenie koordinácie, vytvárania synergií s existujúcimi a budúcimi programami a iniciatívami v oblasti financovania výskumu a inovácií v Únii a zabraňovanie duplikáciám v súvislosti s existujúcimi a budúcimi iniciatívami Únie v tejto oblasti;

                           h)

                           zohľadňovanie meniacich sa potrieb miest a ich obyvateľov pri stanovovaní cieľov programov výskumu v oblasti rozvoja miest;

                           i)

                           kde je to možné, spoločné využívanie existujúcej výskumnej infraštruktúry alebo vývoj nových nástrojov, ako sú koordinované databázy, alebo inventarizácia a vývoj modelov na štúdium urbanistických procesov;

                           j)

                           podpora lepšej spolupráce v rámci verejného sektora a medzi verejným a súkromným sektorom, ako aj otvorenej inovácie medzi jednotlivými výskumnými činnosťami, vzdelávacími a podnikateľskými sektormi v súvislosti s rozvojom miest, pri súčasnom zabezpečení širokej účasti príslušných zainteresovaných strán, akými sú miestne orgány a občianska spoločnosť;

                           k)

                           vývoz a šírenie vedomostí, inovácií a medziodborových metodických prístupov, ako aj odhaľovanie a prekonávanie prekážok v systéme výskumu a inovácií, ktoré zabraňujú inovačným riešeniam prinášajúcim spoločenské výhody, aby rýchlejšie prenikali na trh;

                           l)

                           poskytovanie náležitých vedeckých informácií politickým štruktúram na miestnej, regionálnej a celoštátnej úrovni, ako aj na úrovni Únie;

                           m)

                           vytváranie sietí medzi centrami, ktoré sa venujú urbanistickému výskumu, vrátane centier mimo EVP.

               4.

               Členské štáty sa vyzývajú, aby udržiavali a ďalej rozvíjali účinnú spoločnú riadiacu štruktúru v oblasti výskumu problémov mestského rozvoja s mandátom na stanovenie spoločných podmienok, pravidiel a postupov spolupráce a koordinácie a na monitorovanie realizácie strategickej výskumnej agendy.

               5.

               Členské štáty sa vyzývajú, aby spoločne realizovali strategickú výskumnú agendu prostredníctvom svojich národných výskumných programov v súlade s usmerneniami pre rámcové podmienky spoločnej tvorby programov, ktoré vypracovala pracovná skupina Rady na vysokej úrovni pre spoločnú tvorbu programov (7).

               6.

               Členské štáty sa vyzývajú, aby spolupracovali s Komisiou s cieľom preskúmať súvisiace iniciatívy Komisie na pomoc členským štátom pri vypracovávaní a realizácii strategickej výskumnej agendy a koordinovať JPI s inými iniciatívami Únie v tejto oblasti, akými sú výskum a vývoj s podporou programov financovania výskumu a inovácií, a to v oblastiach sociálno-ekonomických a humanitných vied, dopravy, energetiky, životného prostredia, IKT, bezpečnosti, ochrany zdravia, ako aj iných iniciatív v oblasti výskumu a inovácií, akými sú iné súvisiace JPI, znalostné a inovačné spoločenstvá EIT a európske technologické platformy.

               7.

               Členské štáty sa vyzývajú, aby pri vytváraní a uplatňovaní možného medzinárodného rozmeru rámci strategickej výskumnej agendy úzko spolupracovali so Strategickým fórom pre medzinárodnú spoluprácu v oblasti vedy a technológií (SFIC) (8) a aby zabezpečovali súdržnosť s iniciatívami SFIC s tretími krajinami a voči nim.

               8.

               Členské štáty sa vyzývajú, aby Komisii podávali pravidelne správy o pokroku dosiahnutom v tejto JPI prostredníctvom každoročných správ o pokroku.

      V Bruseli 21. októbra 2011

            Za Komisiu

         Máire GEOGHEGAN-QUINN

            členka Komisie

      (1)  http://www.un.org/esa/population/unpop.htm

      (2)  Oznámenie Komisie s názvom Európa 2020 – Stratégia na zabezpečenie inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rastu, KOM(2010) 2020.

      (3)  KOM(2010) 546.

      (4)  Oznámenie Komisie s názvom Európska platforma proti chudobe a sociálnemu vylúčeniu: európsky rámec pre sociálnu a územnú súdržnosť, v Bruseli, KOM(2010) 758 v konečnom znení.

      (5)  10246/10.

      (6)  http://www.jpi-urbaneurope.eu

      (7)  ERC-GPC 1311/10. Spoločná tvorba programov v oblasti výskumu v období rokov 2008 – 2010 a neskôr – Správa skupiny na vysokej úrovni pre spoločnú tvorbu programov Rade z 12. novembra 2010 – príloha II.

      (8)  SFIC bolo vytvorené na základe záverov Rady z decembra 2008, v ktorých Rada vyzvala členské štáty a Komisiu, aby vytvorili nové partnerstvo pre medzinárodnú spoluprácu v oblasti vedy a technológií. Rada ho zriadila ako osobitné zloženie Výboru pre Európsky výskumný priestor (ERAC).


|

52011DC0324

ODPORÚČANIE KOMISIE RADE ktorým sa Komisia poveruje rokovaním o zmenách a doplneniach Zmluvy o Energetickom spoločenstve v mene Európskej únie  ODPORÚČANIE KOMISIE RADE ktorým sa Komisia poveruje rokovaním o zmenách a doplneniach Zmluvy o Energetickom spoločenstve v mene Európskej únie  /* KOM/2011/0324 v konečnom znení - */

	DOPORUČENÍ KOMISE RADĚzmocnit Komisi, aby jménem Evropské unie vyjednala změny Smlouvy o Energetickém společenstvíDŮVODOVÁ ZPRÁVAV článku 11 Smlouvy o Energetickém společenství je „acquis communautaire týkající se energetiky“ vymezeno ve smyslu:- směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/54/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 96/92/ES;- směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/55/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem a o zrušení směrnice 98/30/ES; a- nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1228/2003 ze dne 26. června 2003 o podmínkách přístupu do sítě pro přeshraniční obchod s elektřinou.Podle rozhodnutí Rady ministrů Energetického společenství 2007/06/MC-EnC ze dne 18. prosince 2007 mají smluvní strany rovněž povinnost provádět nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1775/2005 ze dne 28. září 2005 o podmínkách přístupu k plynárenským přepravním soustavám.V Evropské unii byly čtyři výše zmíněné akty s účinkem ode dne 3. března 2011 zrušeny a nahrazeny směrnicí 2009/72/ES, směrnicí 2009/73/ES, nařízením (ES) č. 714/2009 a nařízením (ES) č. 715/2009, jež byly přijaty dne 13. července 2009. Spolu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 713/2009 ze dne 13. července 2009, kterým se zřizuje Agentura pro spolupráci energetických regulačních orgánů (ACER), tvoří tyto nové právní předpisy EU „třetí soubor“ legislativních opatření týkajících se vnitřního trhu EU s energií.Podle článku 20 Smlouvy o Energetickém společenství: „Každá smluvní strana předloží Evropské komisi ve lhůtě jednoho roku od vstupu této smlouvy v platnost plán provedení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/77/ES ze dne 27. září 2001 o podpoře elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů energie na vnitřním trhu s elektřinou a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/30/ES ze dne 8. května 2003 o podpoře užívání biopaliv nebo jiných obnovitelných pohonných hmot v dopravě. Evropská komise předloží plány každé smluvní strany k přijetí Radě ministrů.“Obě tyto směrnice v případě Energetického společenství tvořící „acquis týkající se obnovitelných zdrojů energie“ byly pozměněny směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES ze dne 23. dubna 2009 o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů a o změně a následném zrušení směrnic 2001/77/ES a 2003/30/ES.Ve své zprávě o Energetickém společenství podle článku 7 rozhodnutí 2006/500/ES, která byla přijata dne 10. března 2011, určila Komise přijetí a provedení třetího souboru opatření a směrnice 2009/28 jakožto prostředku pro urychlení integrace regionu do jednotného evropského trhu s energií za jednu z priorit Energetického společenství.Podle článku 59 Smlouvy o Energetickém společenství, pokud jde o složení regulačního výboru Energetického společenství, zastupuje Evropskou unii „Evropská komise, které je nápomocen regulační orgán každého účastníka a jeden zástupce skupiny evropských regulačních orgánů pro elektroenergetiku a plynárenství (ERGEG)“.Činnosti, které v minulosti vykonávala skupina evropských regulačních orgánů pro elektroenergetiku a plynárenství (ERGEG), převzala agentura ACER a skupina ERGEG přestane existovat ode dne 1. července 2011.Dne 6. května 2011 přijala Komise rozhodnutí o návrhu Komise pro Radu ministrů Energetického společenství, který se týká provádění směrnice 2009/72/ES, směrnice 2009/73/ES, nařízení (ES) č. 714/2009 a nařízení (ES) č. 715/2009 a změny článků 11 a 59 Smlouvy o Energetickém společenství.Čl. 5 odst. 2 rozhodnutí Rady 2006/500 ze dne 29. května 2006 o uzavření Smlouvy o Energetickém společenství Evropským společenstvím stanoví postup, jenž se použije před přijetím postoje v orgánech Energetického společenství ke změnám Smlouvy o Energetickém společenství (čl. 100 bod i)).Komise s ohledem na výše uvedené skutečnosti proto doporučuje, aby ji Rada zmocnila k jednání v orgánech Energetického společenství o úpravách Smlouvy o Energetickém společenství.DOPORUČENÍVzhledem k výše uvedeným skutečnostem Komise doporučuje, aby:-  Rada zmocnila Komisi, aby jménem Evropské unie vyjednala nezbytné změny Smlouvy o Energetickém společenství,-  Komise v souladu se Smlouvou byla vyjednavačem za Evropskou unii a vyjednala změny Smlouvy o Energetickém společenství podle směrnic pro jednání a-  aby Rada ustanovila výbor, se kterým musí být jednání konzultováno a-  aby Rada vydala směrnice pro jednání uvedené v příloze tohoto doporučení.PŘÍLOHASměrnice pro jednání o změnách Smlouvy o Energetickém společenství.„Acquis communautaire týkající se energetiky“Změny, které mají být jménem Evropské unie dohodnuty, by měly být v souladu se změnami navrženými v rozhodnutí Komise ze dne 6. května 2011.„ACQUIS TÝKAJÍCÍ SE OBNOVITELNÝCH ZDROJů ENERGIE“Změny, které mají být jménem Evropské unie dohodnuty, by měly odkazovat na závazek smluvních stran přijmout směrnici 2009/28 o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů a o změně a následném zrušení směrnic 2001/77/ES a 2003/30/ES.REGULAčNÍ VÝBOR ENERGETICKÉHO SPOLEčENSTVÍZměny, které mají být jménem Evropské unie dohodnuty, by měly být v souladu se změnami navrženými v rozhodnutí Komise ze dne 6. května 2011.


				|

		52012PC0104

			Odporúčanie pre ODPORÚČANIA RADY s cieľom odstrániť nadmerný deficit verejných financií v Maďarsku /* COM/2012/0104 final - 2012/ () */

			   	DÔVODOVÁ SPRÁVA
Rada 5. júla 2004 v súlade s článkom 104
ods. 6 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva (Zmluvy o ES) rozhodla,
že v Maďarsku existuje nadmerný deficit. Rada 24. januára 2012 v súlade s
článkom 126 ods. 8 Zmluvy o fungovaní EÚ (ZFEÚ) rozhodla, že Maďarsko
v reakcii na najnovšie odporúčanie Rady podľa článku 104 ods. 7
zmluvy zo 7. júla 2009 neprijalo účinné opatrenia.
V následnosti na rozhodnutie Rady z 24.
januára 2012 a v súlade s článkom 126 ods. 7 ZFEÚ a článkom 3
nariadenia Rady (ES) č. 1467/97 [6. marca 2012] by Komisia mala
prijať odporúčanie na nové odporúčanie Rady s cieľom
odstrániť nadmerný deficit verejných financií v Maďarsku.
Odporúčanie pre
ODPORÚČANIA RADY
s cieľom odstrániť nadmerný deficit
verejných financií v Maďarsku
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní
Európskej únie (ZFEÚ), a najmä na jej článok 126 ods. 7,
so zreteľom na odporúčanie Európskej
komisie,
keďže:
(1)
Podľa článku 126 ZFEÚ sa členské
štáty majú vyhýbať nadmernému deficitu verejných financií.
(2)
Pakt o stabilite a raste vychádza
z cieľa zdravých verejných financií, ktoré sú prostriedkom na
posilňovanie podmienok pre cenovú stabilitu a silný udržateľný
rast smerujúci k vytváraniu pracovných miest.
(3)
Rada 5. júla 2004 v súlade s článkom 104 ods.
6 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva (Zmluvy o ES) rozhodla, že v
Maďarsku existuje nadmerný deficit a prijala odporúčania podľa
článku 104 ods. 7 Zmluvy o ES s cieľom odstrániť nadmerný
deficit do konca roku 2008.
(4)
Rada v januári 2005 v súlade s článkom 104
ods. 8 Zmluvy o ES dospela k záveru, že Maďarsko neprijalo účinné
opatrenia v reakcii na jej odporúčanie, a v marci 2005 vydala na
základe článku 104 ods. 7 Zmluvy o ES ďalšie odporúčanie, v
ktorom potvrdila rok 2008 ako termín na korekciu nadmerného deficitu. V
novembri 2005 Rada rozhodla, že Maďarsko druhýkrát nedodržalo súlad s
odporúčaniami na základe článku 104 ods. 7 Zmluvy o ES. Rada následne
vydala v októbri 2006 pre Maďarsko tretie odporúčanie na základe
článku 104 ods. 7 Zmluvy o ES, v ktorom predĺžila termín na korekciu
nadmerného deficitu do roku 2009. Rada v júli 2009 dospela k záveru, že by
mohla uznať, že maďarské orgány v reakcii na odporúčania z
októbra 2006 prijali účinné opatrenia, a v situácii vážneho
hospodárskeho poklesu vydala podľa článku 104 ods. 7 revidované
odporúčania, v ktorých znovu stanovila nový termín na korekciu, a to rok
2011. Komisia 27. januára 2010 dospela k záveru, že Maďarsko v reakcii na
posledné odporúčania Rady prijalo účinné opatrenia, ale upozornila aj
na značné riziká.
(5)
Podľa ustanovení článku 126 ods. 8 ZFEÚ
Rada 24. januára 2012 rozhodla, že Maďarsko v reakcii na odporúčanie
Rady z júla 2009 neprijalo účinné opatrenia v lehote stanovenej v uvedenom
odporúčaní. V roku 2011 síce nedošlo k porušeniu referenčnej hodnoty
3 % nominálneho HDP, tento výsledok však nebol založený na štrukturálnej a
udržateľnej korekcii a závisel od značných jednorazových
príjmov. V rokoch 2010 a 2011 to bolo sprevádzané štrukturálnym zhoršením o
viac než 2 % HDP v porovnaní s odporúčaným kumulatívnym fiškálnym
zlepšením o 0,5 % HDP. Okrem toho, hoci príslušné orgány v roku 2012
vykonávali štrukturálne opatrenia, ktorými sa podľa očakávania malo
do značnej miery vyvážiť predchádzajúce zhoršenie, referenčnú
hodnotu 3 % HDP stanovenú v zmluve by sa opäť podarilo v roku
2012 dodržať len vďaka jednorazovým opatreniam vo výške takmer 1 %
HDP a v roku 2013 by došlo k jej prekročeniu.[V následnosti
na toto rozhodnutie Rady sa Rada [13. marca] rozhodla čiastočne
pozastaviť prostriedky na záväzky z Kohézneho fondu na rok 2013 pre
Maďarsko (v súlade s článkom 4 nariadenia Rady (ES) č.
1084/2006).]
(6)
V súlade s článkom 126 ods. 7
ZFEÚ a článkom 3 nariadenia Rady (ES) č. 1467/97
o urýchľovaní a objasňovaní vykonania postupu pri nadmernom
schodku (ktoré je súčasťou Paktu o stabilite a raste) sa od Rady
požaduje, aby predložila príslušnému členskému štátu odporúčania
s cieľom odstrániť nadmerný deficit v stanovenej lehote. V
odporúčaní sa má stanoviť lehota šesť mesiacov na to, aby
príslušný členský štát prijal najúčinnejšie opatrenia na korekciu
nadmerného deficitu, ako aj lehota na korekciu nadmerného deficitu, ktorá by sa
mala skončiť v roku, ktorý nasleduje po jeho zistení, pokiaľ sa
nevyskytnú mimoriadne okolnosti. Pri rozhodovaní o tom, či existujú mimoriadne
okolnosti, by sa mali zohľadniť „významné faktory“ vysvetlené
v článku 2 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1467/97. V
odporúčaní na korekciu nadmerného deficitu by Rada okrem toho mala
požadovať dosiahnutie ročných rozpočtových cieľov, ktoré sú
na základe predpovede na podporu odporúčania v súlade
s minimálnym ročným zlepšením štrukturálneho salda, t. j. cyklicky
upraveného salda bez jednorazových a iných dočasných opatrení o
referenčnú hodnotu na úrovni 0,5 % HDP.
(7)
Maďarské hospodárstvo sa dostalo z recesie
v roku 2010, keď HDP stúpol o 1,3 %. Oživenie bolo v roku 2010 podstatne
rýchlejšie než v jarnej prognóze útvarov Komisie o – 0,3 % (t. j. v čase
odporúčania Rady). Očakáva sa, že v roku 2011 sa HDP bude
naďalej vyvíjať miernym tempom o 1,7 %, stále poháňaný
výlučne vonkajším saldom. Výhľad rastu sa však v priebehu roku 2011
zhoršil z dôvodu celkového oslabenia medzinárodného prostredia, ktoré sa
prejavilo v niekoľkých oblastiach, ako aj z dôvodu ďalšieho
obmedzenia domáceho dopytu spojeného s politickou neistotou. V tejto súvislosti sa v priebežnej predpovedi útvarov
Komisie z februára 2012 predpokladá, že HDP najprv mierne klesne o 0,1 %
a potom začne znovu rásť.
(8)
Očakáva sa, že po deficite 4,2 % HDP v roku
2010 sa saldo verejných financií v roku 2011 zmení na prebytok, ale len
vďaka významným jednorazových príjmom na úrovni takmer 10 % HDP spojeným s
presunom dôchodkových aktív zo súkromných dôchodkových systémov. Oficiálny
odhad rozpočtového prebytku na rok 2011 je 3,9 % HDP, ako sa uvádza v
správe o pokroku v rámci postupu pri nadmernom deficite z decembra 2011. Po
zohľadnení najnovších informácií o lepšom než očakávanom
rozpočtovom vývoji peňažného toku niektorých príjmových položiek, ako
aj podsektora miestnej verejnej správy, môže byť prebytok ešte o
niečo vyšší (približne 4,1 % HDP na základe aktualizovaného posúdenia
útvarov Komisie).
(9)
Vzhľadom na rok 2012 je cieľom prijatého
rozpočtu deficit 2,5 % HDP, ktorý sa má dosiahnuť vďaka
niekoľkým konsolidačným balíkom – do veľkej miery oznámeným v
Pláne Kálmána Szélla a aktualizácii konvergenčného programu na rok 2011
(KP) – sčasti určeného na korekciu účinku výrazných
daňových škrtov, o ktorých sa rozhodlo v druhej polovici roku 2010, ktoré
predstavovali o niečo viac než 2 % HDP, pričom odložili ako mimoriadnu
rezervu (možné škrty výdavkov) 1,1 % HDP. Dosiahnutie cieľa podporujú aj
čisté jednorazové príjmy vo výške 0,7 % HDP z dočasných mimoriadnych
daní. Na základe najnovšieho hospodárskeho a rozpočtového vývoja sa v
aktualizovanej predpovedi útvarov Komisie očakáva, že deficit bude na
úrovni 3 % HDP, t. j. pomerne vysoko nad oficiálnym cieľom orgánov. V
porovnaní s prijatým rozpočtom sa v tomto vyššom deficite
odzrkadľuje okrem iných faktorov aj o pol percentuálneho bodu nižší
hospodársky rast, ako aj obozretnejšie posúdenie vývoja príjmov a výdavkov.
Súčasne sa predpokladá, že mimoriadne rezervy sa nepoužijú (t. j. vykonajú
sa podmienené škrty výdavkov). Aktualizovaná predpoveď útvarov Komisie na
úrovni 3 % HDP je o 0,2 % HDP vyššia než prognóza v čase prijatia
odporúčania na rozhodnutie Rady podľa článku 126 ods. 8.
Vysvetľuje sa to tým, že lepší než očakávaný základný účinok (od
roku 2011) nie je dostatočný na vyváženie rozpočtových vplyvov
ďalšieho znižovania v hospodárskom výhľade na rok 2012 a vplyvu
vyšších výnosov dlhopisov. V súlade so stanoveným postupom vo fiškálnom
dohľade EÚ sa nové konsolidačné plány na úrovni 0,4 % HDP zverejnené
orgánmi 21. februára 2012 nemôžu začleniť do predpovede útvarov
Komisie, pretože zatiaľ nie sú dostatočne zdôvodnené.
(10)
Očakáva sa, že v roku 2013 deficit opäť
vzrastie približne na 3,6 % HDP (z 3 % HDP), čo znamená prekročenie
údajov z predpovede útvarov Komisie na úrovni 3¼ % HDP v čase prijatia
rozhodnutia Rady, že Maďarsko neprijalo účinné opatrenie na základe
článku 126 ods. 8 ZFEÚ. Tento vyšší deficit je zapríčinený najmä
vývojom spôsobujúcim narastajúci deficit o 0,4 % HDP (ako sú napríklad nižšie
daňové príjmy z dôvodu predpovede nižšieho rastu v roku 2012), čo
takisto prispelo k predpovedi vyššieho deficitu v roku 2012. Úrokové výdavky sa
okrem toho v roku 2013 zvýšia viac než v roku 2012 (o 0,1 % HDP). Očakáva
sa, že tieto účinky sa len sčasti vyvážia inými účinkami, ako je
nižšia než očakávaná finančná potreba centrálnej banky v roku 2013 (o
¼ % HDP). Pri porovnaní s rokom 2012 zvýšenie deficitu v roku 2013 na 3,6 %
vyplýva hlavne z ukončenia sektorálnych odvodov s čistým
rozpočtovým účinkom v roku 2013 na úrovni 0,7 % HDP, o ½ % HDP
vyšších výdavkov dlhovej služby, ako aj zo sprísnenia daňového základu PIT
s rozpočtovým účinkom 0,3 % HDP. Očakáva sa, že tieto deficit
zvyšujúce účinky predstavujúce približne 1½ % HDP budú iba sčasti
vyvážené ďalším vykonávaním štrukturálneho reformného programu Kálmána
Szélla prinášajúceho úsporu 0,4 % HDP a iné úspory 0,4 % HDP, ako je nominálne
zmrazenie miezd vo verejnom sektore. Napokon sa očakáva, že rozpočet
niečo získa z predpokladaného oživenia hospodárstva.
(11)
Podľa najnovších odhadov útvarov Komisie sa
očakáva, že po zhoršení o 1½ % v roku 2010 a o ½ % v roku 2011 sa
štrukturálne saldo v roku 2012 zlepší takmer o 2 % a potom sa v roku 2013
opäť zhorší o ½ % HDP. Ak by vláda prijala opatrenia potrebné na
dosiahnutie svojich fiškálnych cieľov v rokoch 2012 a 2013, štrukturálne
zlepšenie by v roku 2012 predstavovalo zhruba 2½ % HDP a v roku 2013 by to bolo
½ % HDP .
(12)
Uvedený rozpočtový výhľad by sa mohol v
roku 2013 zlepšiť o viac než ½ % HDP, ak by sa reformy predpokladané v
Pláne Kálmána Szélla dostatočne špecifikovali a vykonali. Je potrebné
zdôvodniť ďalšie úspory výdavkov zverejnené 21. februára 2012, najmä
v oblastiach zníženia subvencií pre spoločnosti zabezpečujúce verejnú
dopravu a pre farmaceutické výrobky, pričom dodatočné príjmy by sa
mohli očakávať z plánovaného zavedenia elektronického mýta. Okrem
týchto opatrení na dosiahnutie trvalej korekcie nadmerného deficitu by
Maďarsko mohlo mať prospech ź lepšieho zacielenia univerzálnych
prídavkov na deti (možno v spojení s nedávno zavedenými štedrými úľavami
na daniach pre rodiny), zo zavedenia centralizovanej dane z nehnuteľností
na základe hodnoty a zo zvýšenia progresívnej povahy paušálneho systému dane
z príjmu. Posledný bod bol zahrnutý v odporúčaní Rady Maďarsku z
júla 2011 v kontexte európskeho semestra.
(13)
Po zvýšení zo 79,7 % HDP v roku 2009 na 81,3 % v
roku 2010 hrubý verejný dlh v roku 2011 mierne klesol na 80,3 % HDP. V tomto
miernom zlepšení sa odzrkadľuje významný primárny prebytok 8 % HDP tvorený
jednorazovým príjmom z presunu súkromných dôchodkových aktív, ktorý bol do
veľkej miery vyvážený znížením výmenného kurzu. Ak sa pozrieme ďalej,
vzhľadom na predpokladané hodnoty týkajúce sa deficitu a založené na
predpoklade silnejšieho technického výmenného kurzu v porovnaní s úrovňou
na konci roku 2011, ako aj za predpokladu ďalšieho predaja aktív bývalých
súkromných dôchodkových fondov o 1 % HDP sa očakáva, že hrubý verejný dlh
bude v roku 2012 približne 76 % HDP, podľa očakávaní sa však má od
roku 2013 opäť zvýšiť.
(14)
Minulý fiškálny vývoj poukazuje na slabosť
fiškálneho riadenia a na transparentnosť rozpočtového plánovania a
vykonávania. Po reálnom oslabení predchádzajúceho rámca fiškálneho riadenia,
ktorý bol v druhej polovici roku 2010 stále v začiatočnom štádiu,
zaviedli orgány kľúčové prvky zmenenej štruktúry do novej ústavy
(platnej od 1. januára 2012). K najvýznamnejším patrí stanovenie stropu
nominálneho dlhu na 50 % HDP (má sa dosiahnuť plynulým znižovaním dlhu zo
súčasnej vysokej úrovne) a skutočnosť, že reorganizovanej
fiškálnej rade sa udelilo právo veta týkajúce sa rozpočtu. Koncom roku
2011 boli v „základnom zákone“ prijaté nadväzujúce právne predpisy na
stanovenie nových operačných numerických pravidiel na ústrednej i miestnej
úrovni, ako aj ustanovenie o riadení fiškálnej rady. Zdá sa, že prijaté nové
ročné numerické predpisy sa stále príliš zameriavajú na ročný
rozpočtový cyklus a podľa všetkého nesmerujú k strednodobému
rozpočtovému plánovaniu, ktoré by sa podľa odporúčania Rady z
júla 2011 malo posilniť v kontexte európskeho semestra. V tom istom
osobitnom odporúčaní pre konkrétnu krajinu Rada takisto požiadala
Maďarsko, aby rozšírilo analytickú pôsobnosť fiškálnej rady
(napríklad vypracovaním pravidelných makrofiškálnych základných prognóz), ktorá
zatiaľ nie je zaistená, a to ani po prijatí zákona o hospodárskej
stabilite v decembri 2011.
(15)
Pravidelné a včasné monitorovanie pokroku
dosiahnutého pri vykonávaní fiškálnej konsolidačnej stratégie na korekciu
nadmerného deficitu sa podporuje v článku 10a nariadenia Rady (ES) č.
1497/67, v ktorom sa predpokladá, že príslušný členský štát poskytne
všetky potrebné informácie. V tomto kontexte by sa mala vypracovať
osobitná kapitola v aktualizácii konvergenčného programu Maďarska v
roku 2012 a následne, ako aj v pravidelných dvojročne podávaných správach
o pokroku do konca postupu pri nadmernom deficite v súlade so záväzkom
maďarských orgánov.
(16)
Rozpočtovými konsolidačnými opatreniami
by sa malo zaistiť trvalé zlepšenie salda verejných financií pri
súčasnom zameraní na zvyšovanie kvality verejných financií
a posilňovaní rastového potenciálu hospodárstva,
PRIJALA TOTO ODPORÚČANIE:
(1)
Maďarské orgány by mali odstrániť
súčasný nadmerný deficit do roku 2012.
(2)
Maďarské orgány by mali znížiť deficit
verejných financií pod referenčnú hodnotu 3 % HDP, a to dôveryhodným a
udržateľným spôsobom v súlade s viacročným plánom navrhovaným v
aktualizovanom konvergenčnom programe Maďarska z 15. apríla 2011
schválenom v stanovisku, ktoré vyjadrila Rada 12. júla 2011. Konkrétne v tejto
súvislosti by maďarské orgány mali:
(a)
zaistiť dosiahnutie cieľa deficitu na rok
2012 na úrovni 2,5 % HDP v porovnaní s očakávaným výsledkom 3 % HDP
založeným na makroekonomickom rámci po priebežnej predpovedi útvarov Komisie z
februára 2012, ktorý by vyžadoval dodatočné fiškálne úsilie na úrovni
aspoň ½ % HDP nad rámec už predpokladanej úrovne 1,9 % HDP; malo by sa to
urobiť najmä prostredníctvom ďalšej špecifikácie a dôkladného
vykonania opatrení na zníženie deficitu zahrnutých v Pláne Kálmána Szélla a
aktualizáciou konvergenčného programu na rok 2011, ako aj prijatím
ďalších konsolidačných opatrení štrukturálnej povahy, ak to bude
potrebné. Neočakávané finančné zisky použiť na zlepšenie
celkového salda vrátane možných jednorazových príjmov vyplývajúcich z návratu
oprávnených osôb zo súkromného do verejného dôchodkového piliera.
(b)
prijať dodatočné opatrenia štrukturálnej
povahy potrebné na zaistenie toho, aby deficit v roku 2013, ktorý podľa
odhadu prekročí prahovú hodnotu 3 % HDP určenú v zmluve o 0,6 % HDP
na základe makroekonomického rámca po priebežnej predpovedi útvarov Komisie z
februára 2012, zostáva výrazne pod prahovou hodnotou aj po úplnom zrušení
jednorazových príjmov takmer na 1 % HDP. Tieto opatrenia by mohli zahrnúť
ďalšiu špecifikáciu a vykonanie plánovaných štrukturálnych reforiem
zahrnutých do Plánu Kálmána Szélla.
(c)
začleniť do budúcich zákonov o
rozpočte ustanovenia o dostatočných rezervách (nad rámec všeobecných
rezerv predpísaných zákonom o verejných financiách), zaistiť dosiahnutie
rozpočtových cieľov aj v prípade nepredvídaných okolností.
(3)
Uvedená rozpočtová úprava by mala
prispieť k zníženiu pomeru hrubého verejného dlhu. Počas troch rokov
po korekcii nadmerného deficitu by sa mal v súlade s článkom 2 ods. 1a
nariadenia 1467/97 zaistiť dostatočný pokrok smerom k dodržaniu
referenčnej hodnoty pre zníženie dlhu.
(4)
Ako odporúčala Rada v júli 2011, maďarské
orgány by mali úpravou základného zákona o hospodárskej stabilite splniť
kľúčové ústavné fiškálne pravidlá. Numerickými pravidlami by sa malo
zaistiť, aby sa rozpočtový postup zakotvil do záväzného strednodobého
rámca a aby sa rozšírila analytická pôsobnosť fiškálnej rady.
(5)
Rada stanovuje lehotu [13. septembra 2012],
počas ktorej maďarská vláda prijme účinné opatrenia a
špecifikuje opatrenia, ktoré budú potrebné na dosiahnutie pokroku pri zaistení
trvalej korekcie nadmerného deficitu. Pri posudzovaní účinných opatrení sa
bude zohľadňovať hospodársky vývoj v porovnaní s aktualizovaným
výhľadom predloženým v pracovnom dokumente útvarov pripojenom k
odporúčaniu Komisie na toto odporúčanie Rady.
Maďarské orgány by mali podávať
správy o pokroku dosiahnutom pri vykonávaní týchto odporúčaní v osobitnej
kapitole v aktualizácii konvergenčného programu, ktorý sa vypracuje v roku
2012 a následne, ako aj v pravidelných dvojročne podávaných správach o
pokroku do konca postupu pri nadmernom deficite v súlade so záväzkom
Maďarska.
Rada okrem toho zdôrazňuje význam
dosiahnutia strednodobého cieľa (MTO) na zaistenie udržateľnosti
verejných financií alebo na rýchly postup smerom k takejto udržateľnosti.
Vyzýva preto maďarské orgány, aby vyvinuli potrebné štrukturálne úsilie na
dosiahnutie svojho rozpočtového cieľa deficitu 2,2 % HDP na rok 2013
tak, aby sa zaistilo udržanie strednodobého cieľa – v súčasnosti
štrukturálneho salda na úrovni – 1,5 % HDP – počas trvalej korekcie
nadmerného deficitu.
Toto odporúčanie je určené
Maďarsku.
V Bruseli
                                                                       Za
Radu
                                                                       predseda