title: Odporúčanie Komisie (EÚ) 2021/2279 z 15. decembra 2021 týkajúce sa používania metód environmentálnej stopy na meranie a oznamovanie environmentálnych vlastností produktov a environmentálneho správania organizácií počas ich životného cyklu

text:
               30.12.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 471/1

      ODPORÚČANIE KOMISIE (EÚ) 2021/2279
      z 15. decembra 2021
      týkajúce sa používania metód environmentálnej stopy na meranie a oznamovanie environmentálnych vlastností produktov a environmentálneho správania organizácií počas ich životného cyklu
      EURÓPSKA KOMISIA,
      so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej články 191 a 292,
      keďže:

                  (1)

                  Spoľahlivé a správne meranie a informácie o environmentálnych vlastnostiach produktov a environmentálnom správaní organizácií sú kľúčovým prvkom pre širokú škálu aktérov pri rozhodovaní v otázkach životného prostredia.

                  (2)

                  Metóda environmentálnej stopy produktu a metóda environmentálnej stopy organizácie (ďalej len „metódy environmentálnej stopy“) umožňujú spoločnostiam merať a oznamovať svoje environmentálne správanie, vďaka čomu môžu súťažiť na trhu na základe spoľahlivých environmentálnych informácií. Metódy obsahujú podrobné pokyny týkajúce sa spôsobu modelovania a výpočtu environmentálnych vplyvov produktov a organizácií. Metódy environmentálnej stopy vychádzajú z existujúcich, medzinárodne uznávaných postupov, ukazovateľov a pravidiel.

                  (3)

                  Komisia v roku 2013 prijala odporúčanie Komisie 2013/179/EÚ (1) s cieľom presadzovať používanie metód na meranie a oznamovanie environmentálnych vlastností produktov a environmentálneho správania organizácií počas ich životného cyklu. Ich používanie sa v ňom odporúča členským štátom, spoločnostiam, súkromným organizáciám i finančnej komunite, pričom odporúčanie obsahuje dve prílohy, v ktorých sa stanovujú navrhované metódy.

                  (4)

                  Komisia v pilotnej fáze vytvorila rámec ďalšieho rozpracovania metód environmentálnej stopy za účasti širokého spektra zainteresovaných strán vrátane priemyslu, a najmä malých a stredných podnikov.

                  (5)

                  Počas tejto pilotnej fázy v rokoch 2013 až 2018 sa s aktívnou účasťou zainteresovaných strán testovala tvorba pravidiel pre konkrétne produkty (pravidlá pre kategórie environmentálnej stopy produktu, PEFCR) a pre konkrétne sektory (sektorové pravidlá environmentálnej stopy organizácie, OEFSR), výsledkom čoho bola finalizácia 19 pravidiel PEFCR a 2 pravidiel OEFSR.

                  (6)

                  Aktualizovalo sa aj viacero technických aspektov metód environmentálnej stopy, ako napríklad: 1) uplatňovanie zásady významnosti („konať tam, kde to je dôležité“); 2) vymedzenie referenčnej hodnoty, ktorá zodpovedá profilu environmentálnej stopy priemernej produkcie na trhu, nazývaných aj reprezentatívny produkt/organizácia; 3) dohody o modelovaní kľúčových aspektov týkajúcich sa zmeny klímy, elektriny, dopravy, infraštruktúry a vybavenia, balenia, konca životnosti a poľnohospodárstva; 4) začlenenie štandardizácie a váženia; 5) usmernenia o spôsobe začlenenia biodiverzity ako dodatočných environmentálnych informácií; 6) zlepšenie niektorých metód posúdenia vplyvu s osobitnou pozornosťou venovanou metódam súvisiacim s toxicitou (toxicita pre človeka – rakovinotvorné účinky, toxicita pre človeka – nerakovinotvorné účinky, ekotoxicita sladkých vôd, využívanie vody, využívanie pôdy, zdroje a tuhé častice); 7) vymedzenie charakterizačných faktorov na základe údajov REACH a 8) príručka o súboroch údajov, ktoré sú v súlade s metódou výpočtu environmentálnej stopy.

                  (7)

                  Výsledky pilotnej fázy boli predstavené v pracovnom dokumente útvarov Komisie z roku 2019 o Udržateľných výrobkoch v obehovom hospodárstve – Na ceste k príspevku rámca EÚ pre produktovú politiku k obehovému hospodárstvu (2). V tom istom pracovnom dokumente útvarov Komisie sa uvádzajú aj možnosti použitia metód environmentálnej stopy pri tvorbe politík na úrovni EÚ. Po roku 2019 a po výzve na vyjadrenie záujmu adresovanej priemyslu Komisia pokračovala vo vypracúvaní nových pravidiel pre kategórie environmentálnej stopy produktu.

                  (8)

                  Rada vo svojich záveroch z októbra 2019 (3) uvítala pilotný projekt metodiky EÚ pre environmentálnu stopu EÚ a všetky iniciatívy zamerané na podporu komunikácie o vplyvoch na životné prostredie na základe pilotného projektu environmentálnej stopy.

                  (9)

                  Cieľom Európskej zelenej dohody (4) je mobilizovať priemysel v záujme čistého a obehového hospodárstva, pričom sa v nej zdôrazňuje, že na to, aby kupujúci mohli prijímať udržateľnejšie rozhodnutia a znížiť riziko „environmentálne klamlivej reklamy“, sú potrebné spoľahlivé, porovnateľné a overiteľné informácie.

                  (10)

                  Komisia vo svojom oznámení Nový akčný plán EÚ pre obehové hospodárstvo – Za čistejšiu a konkurencieschopnejšiu Európu (5) zdôraznila, že spoločnosti by svoje tvrdenia týkajúce sa životného prostredia mali doložiť pomocou metód environmentálnej stopy produktu a organizácie a zaviazala sa, že preverí začlenenie týchto metód do environmentálnej značky EÚ.

                  (11)

                  V oznámení Nový program pre spotrebiteľov – Posilnenie odolnosti spotrebiteľov v záujme udržateľnej obnovy (6) sa uvádza, že na stimulovanie dobrovoľných opatrení podnikov Komisia plánuje spolupracovať s hospodárskymi subjektmi s cieľom podporiť ich dobrovoľné záväzky, aby spotrebiteľom zverejňovali informácie o environmentálnej stope spoločnosti, zlepšili svoju udržateľnosť a znížili svoj vplyv na životné prostredie.

                  (12)

                  Rada v záveroch z decembra 2020 konštatovala, že environmentálna stopa produktu má potenciál byť jednotnou podkladovou metodikou pre rôzne nástroje produktovej politiky v EÚ a rámcom pre udržateľné produkty, pričom je potrebné zohľadňovať aj iné vhodné metodiky.

                  (13)

                  Používanie metód environmentálnej stopy sa už predpokladá v kontexte politík a právnych predpisov EÚ, ako je nariadenie o taxonómii (7), iniciatíva o udržateľných batériách (8) a záväzok týkajúci sa zelenej spotreby (9).

                  (14)

                  Vzhľadom na tento vývoj by sa odporúčanie Komisie 2013/179/EÚ malo aktualizovať, aby zahŕňalo technický vývoj pilotnej fázy, najmä tvorbu pravidiel týkajúcich sa kategórií a sektorov, a poskytlo tak pevný základ pre ďalší rozvoj politiky a jej vykonávanie. Spoločnostiam by malo uľahčiť výpočet environmentálneho správania na základe spoľahlivých, overiteľných a porovnateľných informácií a ďalším subjektom (napríklad verejnej správe, mimovládnym organizáciám, obchodným partnerom) by malo umožniť prístup k týmto informáciám. Okrem toho by sa ním mala podporiť tvorba databázy EÚ pre environmentálnu stopu.

                  (15)

                  Malé a stredné podniky (MSP) niekedy nemajú k dispozícii odborné znalosti či zdroje na riešenie žiadostí o informácie týkajúce sa environmentálnych vlastností alebo environmentálneho správania počas životného cyklu. Preto by podporu MSP nemala poskytovať iba Komisia, ale aj členské štáty a priemyselné združenia.

                  (16)

                  Zároveň so vznikom nových, medzinárodne schválených prístupov by sa metódy environmentálnej stopy mali aktualizovať, aby sa do nich začlenili nové ukazovatele alebo pravidlá modelovania. O týchto aspektoch sa diskutuje v expertnej skupine Komisie v rámci technickej poradnej rady pre environmentálnu stopu. V súčasnosti sa napríklad zvažujú vplyvy súvisiace s biodiverzitou.

                  (17)

                  Ako už Komisia oznámila v novom akčnom pláne pre obehové hospodárstvo, preskúma vývoj regulačného rámca pre certifikáciu odstraňovania uhlíka na základe spoľahlivej a transparentnej bilancie uhlíka s cieľom monitorovať a overiť reálny stav odstraňovania uhlíka. Tento rámec sa vypracuje vo vzájomnej súčinnosti a v súlade s metódou environmentálnej stopy a v prípade potreby sa zohľadní v aktualizáciách tohto odporúčania v budúcnosti.

                  (18)

                  Hoci sa toto odporúčanie zameriava na environmentálne vplyvy, v globálnom kontexte zohrávajú čoraz dôležitejšiu úlohu obavy týkajúce sa hospodárskych a sociálnych vplyvov vrátane postupov v pracovnej oblasti. Komisia bude naďalej pozorne sledovať tieto trendy, ako aj metódy analýzy environmentálnych, sociálnych a hospodárskych vplyvov produktov súvisiacich s dodávateľským reťazcom, pokiaľ ide o produkty, ktoré sa spotrebúvajú v EÚ a majú dosah na celý dodávateľský reťazec v tretích krajinách.

                  (19)

                  Týmto odporúčaním by sa malo nahradiť odporúčanie Komisie 2013/179/EÚ,

            PRIJALA TOTO ODPORÚČANIE:
      1.   ÚČEL A ROZSAH PÔSOBNOSTI

                  1.1.

                  Týmto odporúčaním sa podporuje používanie metód environmentálnej stopy v príslušných politikách a schémach týkajúcich sa merania a/alebo oznamovania environmentálnych vlastností všetkých druhov produktov vrátane tovaru aj služieb, a environmentálneho správania organizácií, a to počas ich životného cyklu.

                  1.2.

                  Toto odporúčanie je určené členským štátom a súkromným a verejným organizáciám, ktoré merajú alebo plánujú merať environmentálne vlastnosti svojich produktov alebo environmentálne správanie svojej organizácie počas životného cyklu, a/alebo ktoré oznamujú, prípadne plánujú oznamovať informácie týkajúce sa environmentálnych vlastností alebo environmentálneho správania počas životného cyklu akejkoľvek zainteresovanej strane v EÚ vrátane súkromných a verejných subjektov či subjektov občianskej spoločnosti.

                  1.3.

                  Toto odporúčanie sa nevzťahuje na vykonávanie záväzných právnych predpisov EÚ, v ktorých sa predpokladá osobitná metodika výpočtu environmentálnych vlastností produktov alebo environmentálneho správania organizácií počas ich životného cyklu. Právne predpisy alebo politiky EÚ však môžu obsahovať odkazy na toto odporúčanie ako na metódu výpočtu environmentálnych vlastností produktov alebo environmentálneho správania organizácií počas ich životného cyklu.

            2.   VYMEDZENIE POJMOV

      Na účely tohto odporúčania sa uplatňuje toto vymedzenie pojmov:

                  a)

                  metóda environmentálnej stopy produktu (ďalej len „PEF“): všeobecná metóda na meranie a oznamovanie potenciálneho environmentálneho vplyvu produktu počas životného cyklu, ako sa stanovuje v prílohe I;

                  b)

                  metóda environmentálnej stopy organizácie (ďalej len „OEF“): všeobecná metóda na meranie a oznamovanie potenciálneho environmentálneho vplyvu organizácie počas životného cyklu, ako sa stanovuje v prílohe III;

                  c)

                  environmentálna stopa produktu: výsledok štúdie o environmentálnej stope produktu založenej na metóde environmentálnej stopy produktu;

                  d)

                  environmentálna stopa organizácie: výsledok štúdie o environmentálnej stope organizácie založenej na metóde environmentálnej stopy organizácie;

                  e)

                  pravidlá pre kategórie environmentálnej stopy produktu (ďalej len „PEFCR“): pravidlá pre jednotlivé kategórie produktov založené na životnom cykle, ktoré dopĺňajú všeobecné metodické usmernenia k štúdiám o PEF o ďalšie špecifikácie na úrovni konkrétnej kategórie produktov. Ak existuje pravidlo PEFCR, malo by sa používať na výpočet environmentálnej stopy produktu, ktorý patrí do danej kategórie produktov;

                  f)

                  sektorové pravidlá environmentálnej stopy organizácie (ďalej len „OEFSR“): pravidlá týkajúce sa konkrétneho sektora založené na životnom cykle, ktoré dopĺňajú všeobecné metodické usmernenia k štúdiám o OEF o ďalšie špecifikácie na úrovni daného sektora. Ak existuje pravidlo OEFSR, malo by sa používať na výpočet environmentálnej stopy organizácie, ktorá patrí do daného sektora;

                  g)

                  environmentálne vlastnosti alebo správanie počas životného cyklu: kvantifikované meranie potenciálneho environmentálneho vplyvu, v ktorom sa zohľadňujú všetky príslušné fázy životného cyklu produktu alebo organizácie z hľadiska dodávateľského reťazca;

                  h)

                  oznamovanie environmentálnych vlastností alebo environmentálneho správania počas životného cyklu: akékoľvek zverejnenie informácií o environmentálnych vlastnostiach alebo environmentálnom správaní počas životného cyklu pre obchodných partnerov, investorov, verejné orgány alebo spotrebiteľov;

                  i)

                  organizácia: spoločnosť, združenie, firma, podnik, orgán alebo inštitúcia alebo časť či kombinácia týchto subjektov, ktoré môžu, ale nemusia byť zapísané do registra, sú verejné alebo súkromné a majú svoje vlastné funkcie a správu;

                  j)

                  schéma: zisková alebo nezisková iniciatíva súkromných spoločností alebo ich združenia, verejno-súkromného partnerstva, alebo vládnych či mimovládnych organizácií, ktorá si vyžaduje meranie alebo oznamovanie environmentálneho správania počas životného cyklu;

                  k)

                  odvetvové združenie: organizácia zastupujúca súkromné spoločnosti, ktoré sú členmi organizácie, alebo súkromné spoločnosti, ktoré patria do sektora na miestnej, regionálnej, národnej alebo medzinárodnej úrovni;

                  l)

                  finančná komunita: všetky subjekty poskytujúce finančné služby (vrátane finančného poradenstva) vrátane bánk, investorov a poisťovní.

            3.   POUŽÍVANIE METÓD PEF A OEF V POLITIKÁCH ČLENSKÝCH ŠTÁTOV

      Členské štáty by mali:

                  3.1.

                  používať metódu PEF alebo metódu OEF a súvisiace pravidlá PEFCR a OEFSR v dobrovoľných politikách týkajúcich sa merania alebo oznamovania environmentálnych vlastností produktov alebo environmentálneho správania organizácií počas ich životného cyklu podľa vhodnosti, a pritom zabezpečovať, aby tieto politiky nevytvárali prekážky voľnému pohybu tovaru v EÚ;

                  3.2.

                  uznať informácie týkajúce sa environmentálnych vlastností alebo environmentálneho správania počas životného cyklu alebo tvrdenia vychádzajúce z používania metódy PEF alebo metódy OEF a súvisiacich pravidiel PEFCR a OEFSR za platné v príslušných vnútroštátnych schémach, ktoré sa týkajú merania alebo oznamovania environmentálnych vlastností produktov alebo environmentálneho správania organizácií počas ich životného cyklu;

                  3.3.

                  vynaložiť úsilie na zvýšenie dostupnosti vysokokvalitných údajov týkajúcich sa životného cyklu stanovením opatrení na rozvoj, preskúmanie a sprístupnenie vnútroštátnych databáz a prispievaním k rozširovaniu existujúcich verejných databáz na základe požiadaviek na súbory údajov, ktoré sú v súlade s environmentálnou stopou. Medzi jednotlivými databázami by sa mala zabezpečiť súdržnosť;

                  3.4.

                  prispievať k úsiliu Komisie v oblasti dostupnosti súborov údajov vysokej kvality, ktoré sú v súlade s environmentálnou stopou;

                  3.5.

                  poskytovať pomoc a nástroje malým a stredným podnikom s cieľom pomôcť im merať, zlepšovať a oznamovať environmentálne vlastnosti ich produktov alebo environmentálne správanie ich organizácie počas ich životného cyklu na základe metódy PEF alebo OEF, alebo na základe pravidiel PEFCR a OEFSR. Týmto by sa orgány mali vyhnúť zdvojovaniu existujúcich nástrojov, keď sú tieto nástroje vhodné na daný účel;

                  3.6.

                  podporovať používanie metódy OEF a prípadne súvisiacich pravidiel OEFSR na meranie alebo oznamovanie environmentálneho správania verejných organizácií počas ich životného cyklu;

                  3.7.

                  presadzovať a podporovať používanie metód PEF a OEF na medzinárodnej úrovni, a to aj na mnohostranných fórach alebo v súvislosti so schémami týkajúcimi sa merania alebo oznamovania environmentálneho správania počas životného cyklu. Zároveň by orgány mali zvážiť, že malým a stredným podnikom v partnerských krajinách EÚ poskytnú pomoc a nástroje určené na meranie a zlepšenie environmentálnych vlastností všetkých polotovarov alebo polovýrobkov, ktoré vyrábajú, počas ich životného cyklu.

            4.   POUŽÍVANIE METÓD PEF A OEF SPOLOČNOSŤAMI A INÝMI SÚKROMNÝMI ORGANIZÁCIAMI

      Spoločnosti a iné súkromné organizácie, ktoré sa rozhodnú merať alebo oznamovať environmentálne vlastnosti svojich produktov alebo environmentálne správanie organizácie počas ich životného cyklu, by mali:

                  4.1.

                  použiť metódu PEF a metódu OEF a súvisiace pravidlá PEFCR a OEFSR na meranie alebo oznamovanie environmentálnych vlastností svojich produktov alebo environmentálne správanie organizácie počas ich životného cyklu;

                  4.2.

                  prispievať k preskúmaniu verejných databáz a k ich rozšíreniu o vysokokvalitné údaje o životnom cykle v súlade s požiadavkami týkajúcimi sa súborov údajov, ktoré sú v súlade s environmentálnou stopou; prispievať k úsiliu Komisie v oblasti dostupnosti súborov údajov vysokej kvality, ktoré sú v súlade s environmentálnou stopou;

                  4.3.

                  zvážiť poskytnutie pomoci spoločnostiam v ich dodávateľských reťazcoch, predovšetkým malým a stredným podnikom, tak, že im poskytnú informácie vychádzajúce z environmentálnej stopy produktu a organizácie alebo z pravidiel PEFCR a OEFSR a umožnia im zlepšiť environmentálne správanie ich organizácie a environmentálne vlastnosti ich produktov počas ich životného cyklu.

            Priemyselné združenia by mali:

                  4.4.

                  v rámci svojho členstva podporovať používanie metódy PEF a OEF a súvisiacich pravidiel PEFCR a OEFSR;

                  4.5.

                  prispievať k preskúmaniu verejných databáz a k ich rozšíreniu o vysokokvalitné údaje o životnom cykle v súlade s požiadavkami týkajúcimi sa súborov údajov, ktoré sú v súlade s environmentálnou stopou; prispievať k úsiliu Komisie v oblasti dostupnosti súborov údajov vysokej kvality, ktoré sú v súlade s environmentálnou stopou;

                  4.6.

                  poskytovať zjednodušené nástroje na výpočty a odborné znalosti s cieľom pomôcť členským MSP vypočítať environmentálne vlastnosti ich produktov alebo environmentálne správanie organizácie počas ich životného cyklu na základe metódy PEF alebo metódy OEF a súvisiacich pravidiel PEFCR a OEFSR;

                  4.7.

                  presadzovať a podporovať používanie metód PEF a OEF na medzinárodnej úrovni, a to aj na mnohostranných fórach alebo v súvislosti so schémami týkajúcimi sa merania alebo oznamovania environmentálneho správania alebo vlastností počas životného cyklu.

            5.   POUŽÍVANIE METÓD PEF A OEF A SÚVISIACICH PRAVIDIEL PEFCR A OEFSR V RÁMCI SCHÉM TÝKAJÚCICH SA MERANIA ALEBO OZNAMOVANIA ENVIRONMENTÁLNEHO SPRÁVANIA ALEBO VLASTNOSTÍ POČAS ŽIVOTNÉHO CYKLU

                  5.1

                  V rámci schém týkajúcich sa merania alebo oznamovania environmentálneho správania alebo vlastností počas životného cyklu by sa mala používať metóda PEF a metóda OEF a súvisiace pravidlá PEFCR/OEFSR ako referenčná metóda na meranie alebo oznamovanie environmentálnych vlastností produktov alebo environmentálneho správania organizácií počas ich životného cyklu.

            6.   POUŽÍVANIE METÓD PEF A OEF A SÚVISIACICH PRAVIDIEL PEFCR/OEFSR FINANČNOU KOMUNITOU

      Členovia finančnej komunity by mali podľa vhodnosti:

                  6.1.

                  podporovať používanie informácií o environmentálnom správaní alebo vlastnostiach počas životného cyklu vypočítaných na základe metódy PEF alebo metódy OEF a súvisiacich pravidiel PEFCR a OEFSR pri posudzovaní finančného rizika v súvislosti s environmentálnym správaním alebo vlastnosťami počas životného cyklu;

                  6.2.

                  podporovať používanie informácií vychádzajúcich zo štúdií OEF pri svojom posudzovaní úrovní environmentálneho správania alebo vlastností v prípade environmentálnej zložky indexov udržateľnosti;

                  6.3.

                  presadzovať a podporovať používanie metód PEF a OEF na medzinárodnej úrovni, a to aj na mnohostranných fórach alebo v súvislosti so schémami týkajúcimi sa merania alebo oznamovania environmentálneho správania alebo vlastností počas životného cyklu.

            7.   OVEROVANIE

                  7.1.

                  Ak sa štúdie o PEF a OEF poskytujú tretím stranám, tieto štúdie by sa mali overiť v súlade s požiadavkami metód PEF a OEF a akýmikoľvek ukazovateľmi v rámci pravidiel PEFCR a OEFSR.

            8.   PODÁVANIE SPRÁV O VYKONÁVANÍ ODPORÚČANIA

                  8.1.

                  Členské štáty sa vyzývajú, aby raz ročne Komisiu informovali o opatreniach, ktoré na základe tohto odporúčania prijmú. Prvé informácie by sa mali poskytnúť rok po prijatí tohto odporúčania. Poskytnuté informácie by mali obsahovať údaje o:

                              a)

                              spôsobe používania metódy PEF a metódy OEF a súvisiacich pravidiel PEFCR/OEFSR v rámci politických iniciatív;

                              b)

                              počte produktov a organizácií, na ktoré sa iniciatíva vzťahuje;

                              c)

                              stimuloch týkajúcich sa environmentálneho správania alebo vlastností počas životného cyklu;

                              d)

                              iniciatívach týkajúcich sa vypracovávania vysokokvalitných údajov o životnom cykle;

                              e)

                              pomoci poskytnutej malým a stredným podnikom pri poskytovaní informácií o životnom cykle z environmentálneho hľadiska a pri zlepšovaní ich environmentálneho správania počas životného cyklu;

                              f)

                              prípadných problémoch alebo úskaliach zistených pri používaní metód.

            9.   ZRUŠENIE PREDCHÁDZAJÚCEHO ODPORÚČANIA

      Odporúčanie Komisie 2013/179/EÚ sa týmto zrušuje. Odkazy na zrušené odporúčanie sa považujú za odkazy na toto odporúčanie.

         V Bruseli 15. decembra 2021

               Za Komisiu

            Virginijus SINKEVIČIUS

               člen Komisie

         (1)  Odporúčanie Komisie 2013/179/EÚ z 9. apríla 2013 týkajúce sa používania metód na meranie a oznamovanie environmentálneho správania výrobkov a organizácií počas ich životného cyklu (Ú. v. EÚ L 124, 4.5.2013, s. 1).

         (2)  SWD(2019) 91 final.

         (3)  https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-12791-2019-INIT/sk/pdf.

         (4)  COM(2019) 640 final.

         (5)  COM(2020) 98 final.

         (6)  COM(2020) 696 final.

         (7)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2020/852 z 18. júna 2020 o vytvorení rámca na uľahčenie udržateľných investícií a o zmene nariadenia (EÚ) 2019/2088 (Ú. v. EÚ L 198, 22.6.2020, s. 13).

         (8)  COM(2020) 798 final.

         (9)  https://ec.europa.eu/info/sites/default/files/working_document_for_the_green_consumption_pledges_0.pdf.


title: Odporúčanie Rady (EÚ) 2022/66 zo 17. januára 2022, ktorým sa mení odporúčanie (EÚ) 2020/912 o dočasnom obmedzení ciest do EÚ, ktoré nie sú nevyhnutné, a o možnom zrušení tohto obmedzenia

text:
                  18.1.2022

                  SK

                  Úradný vestník Európskej únie

                  L 11/52

         ODPORÚČANIE RADY (EÚ) 2022/66
         zo 17. januára 2022,
         ktorým sa mení odporúčanie (EÚ) 2020/912 o dočasnom obmedzení ciest do EÚ, ktoré nie sú nevyhnutné, a o možnom zrušení tohto obmedzenia
         RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
         so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 77 ods. 2 písm. b) a e) a článok 292 prvú a druhú vetu,
         keďže:

                     1.

                     Rada 30. júna 2020 prijala odporúčanie o dočasnom obmedzení ciest do EÚ, ktoré nie sú nevyhnutné, a o možnom zrušení tohto obmedzenia (1) (ďalej len „odporúčanie Rady“).

                     2.

                     Rada odvtedy prijala odporúčania (EÚ) 2020/1052 (2), (EÚ) 2020/1144 (3), (EÚ) 2020/1186 (4), (EÚ) 2020/1551 (5), (EÚ) 2020/2169 (6), (EÚ) 2021/89 (7), (EÚ) 2021/132 (8), (EÚ) 2021/767 (9), (EÚ) 2021/892 (10), (EÚ) 2021/992 (11), (EÚ) 2021/1085 (12), (EÚ) 2021/1170 (13), (EÚ) 2021/1346 (14), (EÚ) 2021/1459 (15), (EÚ) 2021/1712 (16), (EÚ) 2021/1782 (17), (EÚ) 2021/1896 (18), (EÚ) 2021/1945 (19), (EÚ) 2021/2022 (20) a (EÚ) 2021/2150 (21), ktorými sa zmenilo odporúčanie Rady (EÚ) 2020/912 o dočasnom obmedzení ciest do EÚ, ktoré nie sú nevyhnutné, a o možnom zrušení tohto obmedzenia.

                     3.

                     Rada prijala 20. mája 2021 odporúčanie (EÚ) 2021/816, ktorým sa mení odporúčanie (EÚ) 2020/912 o dočasnom obmedzení ciest do EÚ, ktoré nie sú nevyhnutné, a o možnom zrušení takéhoto obmedzenia (22) s cieľom aktualizovať kritériá, na základe ktorých sa posudzuje, či sú cesty z tretích krajín, ktoré nie sú nevyhnutné, bezpečné a či by sa mali povoliť.

                     4.

                     V odporúčaní Rady sa stanovuje, že členské štáty by mali od 1. júla 2020 postupne koordinovaným spôsobom rušiť dočasné obmedzenie ciest do EÚ, ktoré nie sú nevyhnutné, vo vzťahu k osobám s pobytom v tretích krajinách uvedených v prílohe I k odporúčaniu Rady. Rada by mala po dôkladnej konzultácii s Komisiou a príslušnými agentúrami a útvarmi EÚ v nadväznosti na celkové posúdenie založené na metodike, kritériách a informáciách uvedených v odporúčaní Rady zoznam tretích krajín uvedený v prílohe I každé dva týždne preskúmať a podľa potreby aktualizovať.

                     5.

                     Odvtedy sa v úzkej spolupráci s Komisiou a príslušnými agentúrami a útvarmi EÚ uskutočnili v rámci Rady rokovania o preskúmaní zoznamu tretích krajín uvedeného v prílohe I k odporúčaniu Rady a pri uplatňovaní kritérií a metodiky stanovených v odporúčaní Rady zmenenom odporúčaním (EÚ) 2021/816. Výsledkom týchto rokovaní je, že zoznam tretích krajín uvedený v prílohe I by sa mal zmeniť. Konkrétne by sa zo zoznamu mali vypustiť Argentína, Austrália a Kanada.

                     6.

                     Kontrola hraníc je nielen v záujme členského štátu, na ktorého vonkajších hraniciach sa vykonáva, ale všetkých členských štátov, ktoré zrušili kontrolu hraníc na vnútorných hraniciach. Členské štáty by preto mali zabezpečiť, aby boli opatrenia prijímané na vonkajších hraniciach koordinované s cieľom zabezpečiť dobré fungovanie schengenského priestoru. Na tento účel by členské štáty mali od 17. januára 2022 pokračovať v rušení dočasných obmedzení ciest do EÚ, ktoré nie sú nevyhnutné, koordinovaným spôsobom vo vzťahu k osobám s pobytom v tretích krajinách, osobitných administratívnych oblastiach a iných jednotkách a územných správnych orgánoch uvedených v prílohe I k odporúčaniu Rady zmenenej týmto odporúčaním.

                     7.

                     V súlade s článkami 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii a ZFEÚ, sa Dánsko nezúčastňuje na prijatí tohto odporúčania, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu. Vzhľadom na to, že toto odporúčanie je založené na schengenskom acquis, sa Dánsko v súlade s článkom 4 uvedeného protokolu do šiestich mesiacov po rozhodnutí Rady o tomto odporúčaní rozhodne, či ho bude transponovať.

                     8.

                     Toto odporúčanie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis, na ktorom sa Írsko nezúčastňuje v súlade s rozhodnutím Rady 2002/192/ES (23); Írsko sa preto nezúčastňuje na jeho prijatí, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu.

                     9.

                     Pokiaľ ide o Island a Nórsko, toto odporúčanie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis v zmysle dohody uzavretej medzi Radou Európskej únie a Islandskou republikou a Nórskym kráľovstvom o pridružení Islandskej republiky a Nórskeho kráľovstva pri vykonávaní, uplatňovaní a rozvoji schengenského acquis, ktoré patria do oblasti uvedenej v článku 1 bode A rozhodnutia Rady 1999/437/ES (24).

                     10.

                     Pokiaľ ide o Švajčiarsko, toto odporúčanie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis v zmysle Dohody medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o pridružení Švajčiarskej konfederácie k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis, ktoré patria do oblasti uvedenej v článku 1 bode A rozhodnutia 1999/437/ES (25) v spojení s článkom 3 rozhodnutia Rady 2008/146/ES (26).

                     11.

                     Pokiaľ ide o Lichtenštajnsko, toto odporúčanie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis v zmysle Protokolu medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom, Švajčiarskou konfederáciou a Lichtenštajnským kniežatstvom o pristúpení Lichtenštajnského kniežatstva k Dohode medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o pridružení Švajčiarskej konfederácie k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis, ktoré patria do oblasti uvedenej v článku 1 bode A rozhodnutia 1999/437/ES (27) v spojení s článkom 3 rozhodnutia 2011/350/EÚ (28).

               PRIJALA TOTO ODPORÚČANIE:
         Odporúčanie Rady (EÚ) 2020/912 o dočasnom obmedzení ciest do EÚ, ktoré nie sú nevyhnutné, a o možnom zrušení tohto obmedzenia, zmenené odporúčaniami (EÚ) 2020/1052, (EÚ) 2020/1144, (EÚ) 2020/1186, (EÚ) 2020/1551,(EÚ) 2020/2169, (EÚ) 2021/89, (EÚ) 2021/132, (EÚ) 2021/767, (EÚ) 2021/816, (EÚ) 2021/892, (EÚ) 2021/992, (EÚ) 2021/1085, (EÚ) 2021/1170, (EÚ) 2021/1346, (EÚ) 2021/1459, (EÚ) 2021/1712, (EÚ) 2021/1782, (EÚ) 2021/1896, (EÚ) 2021/1945, (EÚ) 2021/2022 a (EÚ) 2021/2150, sa mení takto:

                     1.

                     Prvý odsek bodu 1 odporúčania Rady sa nahrádza takto:

                                 „1.

                                 Členské štáty by mali od 17. januára 2022 postupne koordinovaným spôsobom rušiť dočasné obmedzenie ciest do EÚ, ktoré nie sú nevyhnutné, vo vzťahu k osobám s pobytom v tretích krajinách uvedených v prílohe I.“

                     2.

                     Príloha I k odporúčaniu sa nahrádza takto:
                     „

                           PRÍLOHA I
                           Tretie krajiny, osobitné administratívne oblasti a iné jednotky a územné správne orgány, v prípade ktorých platí, že na osoby s pobytom v nich by sa nemalo na vonkajších hraniciach uplatňovať dočasné obmedzenie ciest do EÚ, ktoré nie sú nevyhnutné:
                           I.   ŠTÁTY

                                       1.

                                       BAHRAJN

                                       2.

                                       ČILE

                                       3.

                                       KOLUMBIA

                                       4.

                                       INDONÉZIA

                                       5.

                                       KUVAJT

                                       6.

                                       NOVÝ ZÉLAND

                                       7.

                                       PERU

                                       8.

                                       KATAR

                                       9.

                                       RWANDA

                                       10.

                                       SAUDSKÁ ARÁBIA

                                       11.

                                       JUŽNÁ KÓREA

                                       12.

                                       SPOJENÉ ARABSKÉ EMIRÁTY

                                       13.

                                       URUGUAJ

                                       14.

                                       ČÍNA (*1)

                                 II.   OSOBITNÉ ADMINISTRATÍVNE OBLASTI ČÍNSKEJ ĽUDOVEJ REPUBLIKY

                           OAO Hongkong
                           OAO Macao
                           III.   JEDNOTKY A ÚZEMNÉ SPRÁVNE ORGÁNY, KTORÉ NIE SÚ UZNANÉ ZA ŠTÁTY NAJMENEJ JEDNÝM ČLENSKÝM ŠTÁTOM

                           Taiwan

                        (*1)  s výhradou potvrdenia reciprocity"

            V Bruseli 17. januára 2022

                  Za Radu

                  predseda

               J. DENORMANDIE

            (1)  Ú. v. EÚ L 208I, 1.7.2020, s. 1.

            (2)  Ú. v. EÚ L 230, 17.7.2020, s. 26.

            (3)  Ú. v. EÚ L 248, 31.7.2020, s. 26.

            (4)  Ú. v. EÚ L 261, 11.8.2020, s. 83.

            (5)  Ú. v. EÚ L 354, 26.10.2020, s. 19.

            (6)  Ú. v. EÚ L 431, 21.12.2020, s. 75.

            (7)  Ú. v. EÚ L 33, 29.1.2021, s. 1.

            (8)  Ú. v. EÚ L 41, 4.2.2021, s. 1.

            (9)  Ú. v. EÚ L 165I, 11.5.2021, s. 66.

            (10)  Ú. v. EÚ L 198, 4.6.2021, s. 1.

            (11)  Ú. v. EÚ L 221, 21.6.2021, s. 12.

            (12)  Ú. v. EÚ L 235, 2.7.2021, s. 27.

            (13)  Ú. v. EÚ L 255, 16.7.2021, s. 3.

            (14)  Ú. v. EÚ L 306, 31.8.2021, s. 4.

            (15)  Ú. v. EÚ L 320, 10.9.2021, s. 1.

            (16)  Ú. v. EÚ L 341, 24.9.2021, s. 1.

            (17)  Ú. v. EÚ L 360, 11.10.2021, s. 128.

            (18)  Ú. v. EÚ L 388, 3.11.2021, s. 1.

            (19)  Ú. v. EÚ L 397, 10.11.2021, s. 28.

            (20)  Ú. v. EÚ L 413, 19.11.2021, s. 37.

            (21)  Ú. v. EÚ L 434, 6.12.2021, s. 8.

            (22)  Ú. v. EÚ L 182, 21.5.2021, s. 1.

            (23)  Rozhodnutie Rady 2002/192/ES z 28. februára 2002 o požiadavke Írska zúčastňovať sa na niektorých ustanoveniach schengenského acquis (Ú. v. ES L 64, 7.3.2002, s. 20).

            (24)  Ú. v. ES L 176, 10.7.1999, s. 31.

            (25)  Ú. v. EÚ L 53, 27.2.2008, s. 52.

            (26)  Rozhodnutie Rady 2008/146/ES z 28. januára 2008 o uzavretí v mene Európskeho spoločenstva Dohody medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o pridružení Švajčiarskej konfederácie k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis (Ú. v. EÚ L 53, 27.2.2008, s. 1).

            (27)  Ú. v. EÚ L 160, 18.6.2011, s. 21.

            (28)  Rozhodnutie Rady 2011/350/EÚ zo 7. marca 2011 o uzavretí v mene Európskej únie Protokolu medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom, Švajčiarskou konfederáciou a Lichtenštajnským kniežatstvom o pristúpení Lichtenštajnského kniežatstva k Dohode medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o pridružení Švajčiarskej konfederácie k implementácii, uplatňovaniu a rozvoju schengenského acquis, ktoré sa vzťahuje na zrušenie kontrol na vnútorných hraniciach a pohyb osôb (Ú. v. EÚ L 160, 18.6.2011, s. 19).


title: Odporúčanie Rady (EÚ) 2022/107 z 25. januára 2022 o koordinovanom prístupe na uľahčenie bezpečného voľného pohybu počas pandémie COVID-19, ktorým sa nahrádza odporúčanie (EÚ) 2020/1475 (Text s významom pre EHP)

text:
               27.1.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 18/110

      ODPORÚČANIE RADY (EÚ) 2022/107
      z 25. januára 2022
      o koordinovanom prístupe na uľahčenie bezpečného voľného pohybu počas pandémie COVID-19, ktorým sa nahrádza odporúčanie (EÚ) 2020/1475
      (Text s významom pre EHP)
      RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
      so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 21 ods. 2, článok 168 ods. 6 a článok 292 prvú a druhú vetu,
      so zreteľom na návrh Európskej komisie,
      keďže:

                  (1)

                  Občianstvom Únie sa každému občanovi Únie priznáva právo na voľný pohyb.

                  (2)

                  Podľa článku 21 ods. 1 zmluvy má každý občan Únie právo slobodne sa pohybovať a zdržiavať na území členských štátov, pričom podlieha obmedzeniam a podmienkam ustanoveným v zmluvách a v opatreniach prijatých na ich vykonanie. Uplatňovanie uvedeného práva sa zabezpečuje smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES (1). Slobodu pohybu a pobytu zabezpečuje aj článok 45 Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „charta“). Keďže na dosiahnutie cieľa stanoveného v článku 21 zmluvy sú potrebné opatrenia Únie a potrebné právomoci nie sú v zmluvách ustanovené inak, Rada môže prijať ustanovenia s cieľom uľahčiť výkon práva na slobodu pohybu a pobytu.

                  (3)

                  V súlade s článkom 168 ods. 1 zmluvy sa pri stanovení a uskutočňovaní všetkých politík a činností Únie zabezpečí vysoká úroveň ochrany ľudského zdravia.

                  (4)

                  Generálny riaditeľ Svetovej zdravotníckej organizácie (ďalej len „WHO“) 30. januára 2020 vyhlásil stav ohrozenia verejného zdravia medzinárodného významu v súvislosti s celosvetovou pandémiou nového koronavírusu, ktorý spôsobuje ochorenie COVID-19. WHO 11. marca 2020 dospela k záveru, že ochorenie COVID-19 možno charakterizovať ako pandémiu.

                  (5)

                  S cieľom obmedziť šírenie vírusu prijali členské štáty rôzne opatrenia, z ktorých niektoré mali vplyv na právo občanov Únie na slobodný pohyb a pobyt na území členských štátov, ako napríklad obmedzenia pri vstupe alebo požiadavky, aby cezhraniční cestujúci, ktorí si uplatňujú právo na voľný pohyb, absolvovali test na infekciu koronavírusom SARS-CoV-2.

                  (6)

                  Keďže pandémia COVID-19 spôsobila bezprecedentnú núdzovú situáciu v oblasti zdravia, ochrana verejného zdravia sa stala prvoradou prioritou Únie aj jej členských štátov. Členské štáty môžu z dôvodu ochrany verejného zdravia prijať opatrenia na obmedzenie voľného pohybu osôb v Únii. Podľa článku 168 ods. 7 zmluvy sú za vymedzenie svojej zdravotnej politiky, ako aj za organizáciu a poskytovanie zdravotníckych služieb a zdravotnej starostlivosti zodpovedné členské štáty, preto sa tieto môžu v jednotlivých členských štátoch líšiť. Hoci členské štáty majú právomoc rozhodovať o najvhodnejších opatreniach na ochranu verejného zdravia, je vhodné zabezpečiť koordináciu takýchto opatrení s cieľom zabezpečiť uplatňovanie práva na voľný pohyb a bojovať proti závažnému cezhraničnému ohrozeniu zdravia, akým je COVID-19.

                  (7)

                  Členské štáty by pri prijímaní a uplatňovaní obmedzení voľného pohybu mali dodržiavať zásady práva Únie, najmä zásadu proporcionality a nediskriminácie. Cieľom tohto odporúčania je uľahčiť koordinované uplatňovanie týchto zásad vo výnimočnej situácii spôsobenej pandémiou COVID-19.

                  (8)

                  Jednostranné opatrenia v tejto oblasti môžu spôsobiť výrazné narušenia, pretože podniky a občania čelia širokému spektru odlišných a rýchlo sa meniacich opatrení. To je obzvlášť škodlivé v situácii, keď tento vírus už výrazne zasiahol stav hospodárstva Únie.

                  (9)

                  Cieľom koordinovaného prístupu je zabrániť opätovnému zavedeniu kontrol na vnútorných hraniciach. Nie je dôvod na uzatváranie hraníc alebo plošné zákazy cestovania a pozastavenie letov, pozemnej a lodnej dopravy, pretože cielenejšie a koordinovanejšie opatrenia ako COVID-19 preukazy alebo testovanie majú dostatočný vplyv a spôsobujú menšie problémy. Systém „zelených jazdných pruhov“ (2) by mal zachovať pohyb dopravných tokov, najmä v snahe zabezpečiť voľný pohyb tovaru a služieb, aby nedochádzalo k narúšaniu dodávateľských reťazcov.

                  (10)

                  Aby sa zaistila zvýšená koordinácia medzi členskými štátmi prijala Rada 13. októbra 2020 odporúčanie (EÚ) 2020/1475 (3). V odporúčaní sa stanovuje koordinovaný prístup v týchto kľúčových oblastiach: uplatňovanie spoločných kritérií a prahových hodnôt pri rozhodovaní o tom, či zaviesť obmedzenia voľného pohybu, mapovanie rizika prenosu ochorenia COVID-19 na základe dohodnutého farebného kódu a koordinovaný prístup, pokiaľ ide o prípadné opatrenia, ktoré sa môžu primerane uplatňovať na osoby pohybujúce sa medzi oblasťami v závislosti od úrovne rizika prenosu v uvedených oblastiach. Rada prijala 1. februára 2021 odporúčanie (EÚ) 2021/119 (4), ktorým sa mení odporúčanie (EÚ) 2020/1475 vzhľadom na vysoký stupeň komunitného šírenia v celej Únii, ktoré mohlo súvisieť so zvýšenou prenosnosťou nových znepokojujúcich variantov vírusu SARS-CoV-2.

                  (11)

                  Európsky parlament a Rada prijali 14. júna 2021 nariadenie (EÚ) 2021/953 o rámci pre vydávanie, overovanie a uznávanie interoperabilných potvrdení o očkovaní proti ochoreniu COVID-19, o vykonaní testu a prekonaní tohto ochorenia (digitálny COVID preukaz EÚ) s cieľom uľahčiť voľný pohyb počas pandémie ochorenia COVID-19 (5). Rámec bol vytvorený s cieľom uľahčiť držiteľom digitálnych COVID preukazov EÚ uplatňovanie ich práva na voľný pohyb počas pandémie COVID-19. Toto nariadenie má tiež prispieť k uľahčeniu koordinovaného, postupného rušenia obmedzení voľného pohybu zavedených členskými štátmi v súlade s právom Únie na obmedzenie šírenia vírusu SARS-CoV-2.

                  (12)

                  Nariadenie (EÚ) 2021/953 sa začalo uplatňovať od 1. júla 2021. Od uvedeného dátumu mali osoby, ktoré boli zaočkované, testované alebo ktoré prekonali ochorenie, právo získať po očkovaní, testovaní alebo prekonaní ochorenia v členskom štáte digitálny COVID preukaz EÚ. S cieľom čo najlepšie využiť rámec digitálneho COVID preukazu EÚ prijala Rada 14. júna 2021 odporúčanie (EÚ) 2021/961 (6), ktorým sa mení odporúčanie (EÚ) 2020/1475.

                  (13)

                  Od júna 2021 došlo k dvom dôležitým zmenám, ktoré majú vplyv na voľný pohyb v rámci Únie. Po prvé, výrazne sa zvýšila zaočkovanosť, pričom kumulatívna plná zaočkovanosť v rámci celkového obyvateľstva Únie dosiahla k 10. januáru 2022 (7) viac ako 68 % v porovnaní s menej ako 30 % v čase prijatia poslednej zmeny odporúčania (EÚ) 2020/1475 a nariadenia (EÚ) 2021/953 (8). Vďaka v súčasnosti dostupným vakcínam proti ochoreniu COVID-19 je tak pred vážnym priebehom ochorenia a úmrtím na COVID-19 lepšie chránený výrazne vyšší percentuálny podiel obyvateľstva. Po druhé, zavedenie digitálneho COVID preukazu EÚ prebehlo v rýchlom tempe.
                  Do januára 2022 vydali členské štáty viac ako 1 miliardu digitálnych COVID preukazov EÚ. Digitálny COVID preukaz EÚ je teda široko dostupný, spoľahlivý a akceptovaný nástroj na uľahčenie voľného pohybu počas pandémie COVID-19. Rámec digitálneho COVID preukazu EÚ nevyužívajú len členské štáty EÚ, tri krajiny Európskeho hospodárskeho priestoru, ktoré nie sú členmi EÚ, a Švajčiarsko (9), ale aj 29 ďalších tretích krajín a území, pričom sa očakáva, že v budúcnosti sa k nemu pripojí viac tretích krajín. Zároveň však epidemiologická situácia v Únii zostáva problematická, čo odôvodňuje zachovanie opatrení zameraných na ochranu verejného zdravia.

                  (14)

                  Vzhľadom na tento vývoj by sa mal spoločný prístup stanovený v odporúčaní Rady (EÚ) 2020/1475 ďalej upraviť, ako to požadovala aj Európska rada vo svojich záveroch z 22. októbra 2021 (10). Kľúčovým faktorom by malo byť najmä očkovanie proti COVID-19, test alebo prekonanie ochorenia, čo by mal dokladať digitálny COVID preukaz EÚ. Keďže digitálne COVID preukazy EÚ možno bezpečne vydávať, overovať a akceptovať, cestujúci, ktorí sú držiteľmi platného digitálneho COVID preukazu EÚ, by nemali podliehať dodatočným obmedzeniam voľného pohybu, ako sú ďalšie testy na infekciu koronavírusom SARS-CoV-2. Predovšetkým by sa od osôb cestujúcich v rámci Únie v zásade nemalo vyžadovať, aby sa podrobili karanténe, keďže to predstavuje značné obmedzenie voľného pohybu.

                  (15)

                  Podporujú to odporúčania WHO (11), podľa ktorých by sa na plne očkovaných cestujúcich, ako aj na cestujúcich, ktorí v rámci šiestich mesiacov pred cestou prekonali ochorenie COVID-19, nemali vzťahovať dodatočné obmedzenia. Osoby, ktoré nepatria do týchto dvoch kategórií, by v zásade mali mať možnosť cestovať na základe negatívneho testu na infekciu koronavírusom SARS-CoV-2.

                  (16)

                  Na zjednodušenie voľného pohybu v rámci Únie je potrebné vymedziť spoločné chápanie podmienok, ktoré by mali spĺňať tri typy digitálnych COVID preukazov EÚ, aby mohli byť akceptované.

                  (17)

                  Komisia 21. decembra 2021 prijala delegované nariadenie (EÚ) 2021/2288, ktorým sa mení príloha k nariadeniu Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2021/953, pokiaľ ide o obdobie uznávania potvrdení o očkovaní vydaných vo formáte digitálneho COVID preukazu EÚ, v ktorých sa uvádza dokončenie primárnej vakcinačnej série (12). V uvedenom delegovanom nariadení sa stanovilo, že potvrdenia o dokončení primárnej vakcinačnej série sa majú na účely cestovania uznávať len vtedy, ak od dátumu poslednej dávky v tejto sérii neuplynulo viac ako 270 dní. Keďže ešte nebolo možné stanoviť obdobie uznávania potvrdení, v ktorých sa uvádza podanie posilňovacích dávok, v delegovanom nariadení sa uviedlo, že v tomto štádiu by sa na potvrdenia o podaní posilňovacej dávky nemalo vzťahovať žiadne obdobie uznávania.

                  (18)

                  Členské štáty by mali bezodkladne prijať všetky potrebné kroky na zabezpečenie prístupu k očkovaniu pre tie skupiny obyvateľstva, ktorých predchádzajúce potvrdenia o očkovaní sa blížia ku koncu štandardného obdobia akceptovania, a to s plným zreteľom na vnútroštátne rozhodnutia o prioritizácii rôznych skupín obyvateľstva pri očkovaní vzhľadom na vnútroštátnu politiku a epidemiologickú situáciu.

                  (19)

                  Komisia by mala byť vyzvaná k tomu, aby monitorovala a pravidelne prehodnocovala prístup týkajúci sa obdobia akceptovania s cieľom posúdiť, či nie je potrebné urobiť úpravy alebo zmeny na základe nových vedeckých dôkazov, a to aj v súvislosti s obdobím akceptovania potvrdení vydaných po podaní posilňovacej dávky.

                  (20)

                  Na zjednodušenie voľného pohybu v rámci Únie by sa mali zachovať štandardné obdobia platnosti potvrdení o vykonaní testu. Odber vzoriek potrebný na molekulárny test amplifikácie nukleových kyselín (NAAT) by sa na to, aby bol uznaný, nemal vykonať skôr ako 72 hodín pred príchodom. Kratšie obdobie platnosti, ktoré nepresahuje 24 hodín, je odôvodnené v prípade rýchlych antigénových testov uvedených v prílohe I spoločného zoznamu rýchlych antigénových testov na COVID-19 používaných v EÚ, ktorý schválil Výbor pre zdravotnú bezpečnosť (13), vzhľadom na dostupnosť týchto testov.

                  (21)

                  Za posledné mesiace sa klinický výkon rýchlych antigénových testov zlepšil. V máji 2021 technická pracovná skupina pre diagnostické testy na COVID-19 zriadená Výborom pre zdravotnú bezpečnosť (14), ktorá je zodpovedná za spravovanie spoločného zoznamu rýchlych antigénových testov používaných v EÚ, zaviedla štruktúrovanejší, koherentnejší a rýchlejší postup na aktualizovanie tohto zoznamu. Okrem toho sa 21. septembra 2021 technická pracovná skupina dohodla na ďalších vymedzeniach pojmov a kritériách, ktoré by sa mali zvážiť v prípade nezávislých validačných štúdií posudzujúcich klinický výkon rýchlych antigénových testov pri diagnostike COVID-19. Na účely vydania potvrdení o vykonaní testu vo formáte digitálneho COVID preukazu EÚ by mali byť platné len výsledky rýchlych antigénových testov vykonaných na základe nazálnych, orofaryngeálnych a/alebo nazofaryngeálnych výterov. Technická pracovná skupina súhlasila s tým, že zo zoznamu vylúči rýchle antigénové testy založené výlučne na alternatívnych typoch vzoriek, ako sú napríklad sliny.
                  Okrem toho sa do zoznamu nezaraďujú ani rýchle antigénové testy združených vzoriek či rýchle antigénové samotesty, čím sa ďalej zvyšuje pravdepodobná konzistentnosť vykonávania zahrnutých testov. Výbor pre zdravotnú bezpečnosť schválil 10. novembra 2021 siedmu a poslednú aktualizáciu spoločného zoznamu. Vzhľadom na tieto zlepšenia by všetky členské štáty mali na účely cestovania akceptovať potvrdenia o vykonaní testu vydané na základe NAAT a potvrdenia o vykonaní testu vydané na základe rýchleho antigénového testu uvedeného v spoločnom zozname EÚ.

                  (22)

                  Vzhľadom na dôkazy podporujúce odporúčanie, že osoby, ktoré prekonali laboratórne potvrdené ochorenie COVID-19, nepotrebujú na účely cestovania dodatočné testovanie na infekciu koronavírusom SARS-CoV-2 alebo samoizoláciu či karanténu, a to aspoň počas prvých 180 dní od prvého pozitívneho testu NAAT, by držitelia takýchto potvrdení o prekonaní ochorenia mali byť počas uvedeného obdobia oslobodení aj od dodatočných cestovných obmedzení.

                  (23)

                  Systém digitálnych COVID preukazov EÚ ponúka možnosť, aby sa pravidlá validácie uplatňovali na dátové súbory preukazov automaticky, čím sa zabezpečí rýchle, spoľahlivé a predvídateľné uplatňovanie pravidiel cestovania. Na uľahčenie uplatňovania pravidiel validácie digitálnych COVID preukazov EÚ by členské štáty mali využívať funkciu štandardizovaných pravidiel spracovania, ktorú ponúka systém digitálnych COVID preukazov EÚ (15).

                  (24)

                  Od prijatia nariadenia (EÚ) 2021/953 Komisia prijala niekoľko vykonávacích aktov, v ktorých sa stanovuje, že COVID-19 preukazy vydané určitou treťou krajinou občanom Únie a ich rodinným príslušníkom sa majú považovať za rovnocenné s preukazmi vydanými členskými štátmi v súlade s uvedeným nariadením s cieľom uľahčiť voľný pohyb ich držiteľov. Ak sa v tomto odporúčaní odkazuje na digitálne COVID preukazy EÚ vydané v súlade s nariadením (EÚ) 2021/953, malo by sa to chápať tak, že sa vzťahuje aj na preukazy vydané občanom Únie a ich rodinným príslušníkom, na ktoré sa vzťahujú tieto vykonávacie akty. S cieľom uľahčiť voľný pohyb by sa členské štáty mali nabádať aj k tomu, aby vydávali digitálne COVID preukazy EÚ podľa článku 8 ods. 1 nariadenia (EÚ) 2021/953 osobám, na ktoré sa uvedené ustanovenie vzťahuje a ktoré boli očkované v tretích krajinách, najmä v tretích krajinách, na ktorých preukazy sa takéto vykonávacie akty nevzťahujú.

                  (25)

                  Ako sa uvádza v článku 3 ods. 6 nariadenia (EÚ) 2021/953, držba digitálneho COVID preukazu EÚ nemá byť podmienkou na výkon práva na voľný pohyb. Preto by sa osobám, ktoré nemajú digitálny COVID preukaz EÚ, nemalo brániť v cestovaní, ale v prípade potreby by sa od nich mohlo vyžadovať, aby pred príchodom alebo po príchode podstúpili test na infekciu koronavírusom SARS-CoV-2 s cieľom znížiť riziko prinesených infekcií.

                  (26)

                  Toto odporúčanie sa vzťahuje na používanie digitálneho COVID preukazu EÚ na uľahčenie voľného pohybu v rámci Únie počas pandémie COVID-19. Nepredpisuje ani nezakazuje používanie COVID-19 preukazov na domáce účely, ako je napríklad prístup na podujatia, miesta alebo na pracoviská. Ako sa uvádza v odôvodnení 48 nariadenia (EÚ) 2021/953, ak sa členský štát rozhodne používať digitálny COVID preukaz EÚ na iné účely, právny základ pre takéto vnútroštátne použitia sa musí stanoviť vo vnútroštátnych právnych predpisoch, ktoré musia okrem iného spĺňať požiadavky na ochranu údajov. Ako sa uvádza v odôvodnení 49 nariadenia (EÚ) 2021/953, ak členský štát zriadil systém potvrdení súvisiacich s ochorením COVID-19 na domáce účely, mal by zabezpečiť, aby bolo takisto možné používať digitálne COVID preukazy EÚ a aby boli plne uznávané. Cieľom je zabezpečiť, aby si držitelia takýchto preukazov, ktorí cestujú do iného členského štátu na základe svojho práva na voľný pohyb, nemuseli obstarávať dodatočné vnútroštátne potvrdenie.

                  (27)

                  Vzhľadom na ich osobitnú situáciu alebo plnenie úloh zásadného významu by sa od určitých kategórií cestujúcich, ktorí vykonávajú svoje právo na voľný pohyb, nemalo vyžadovať, aby mali digitálny COVID preukaz EÚ. Tento zoznam by zároveň mohol byť v porovnaní s odporúčaním (EÚ) 2020/1475 obmedzenejší vzhľadom na to, že mnohé osoby cestujúce na účely plnenia úlohy zásadného významu alebo pretože nevyhnutne musia cestovať sú už zaočkované. Mal by zahŕňať pracovníkov v doprave alebo poskytovateľov dopravných služieb, pacientov cestujúcich z naliehavých zdravotných dôvodov, námorníkov, osoby, ktoré denne alebo pravidelne prekračujú hranice na účely cesty do práce alebo do školy, návštevy blízkych príbuzných, vyhľadania lekárskej starostlivosti alebo vykonávania starostlivosti o blízkych, ako aj deti mladšie ako dvanásť rokov.

                  (28)

                  Vzhľadom na pokrok dosiahnutý v oblasti zaočkovanosti a úspešné zavedenie digitálneho COVID preukazu EÚ by sa cestovné opatrenia súvisiace s ochorením COVID-19 mali uplatňovať na osobnej a nie na regionálnej úrovni, čo znamená, že kľúčovým faktorom by malo byť očkovanie cestujúceho proti ochoreniu COVID-19, test alebo prekonanie ochorenia, doložené platným digitálnym COVID preukazom EÚ. Cestujúci vykonávajúci svoje právo na voľný pohyb s platným preukazom by v zásade nemali podliehať dodatočným obmedzeniam. Tento prístup je odôvodnený skutočnosťou, že vírus sa stále vyskytuje vo všetkých regiónoch EÚ a epidemiologická situácia v týchto regiónoch sa neustále a rýchlo mení. Individuálny prístup podstatne zjednoduší rámec uplatniteľný na cestovanie v EÚ počas pandémie a poskytne cestujúcim dodatočnú jasnosť a predvídateľnosť, pokiaľ ide o uplatniteľné pravidlá.

                  (29)

                  Na informačné účely by sa mala zachovať semaforová mapa znázorňujúca epidemiologickú situáciu na regionálnej úrovni, keďže je užitočným a ľahko zrozumiteľným nástrojom pre verejnosť a orgány členských štátov, s výnimkou mapovania oblastí, v ktorých vírus cirkuluje na veľmi vysokej úrovni a v ktorých sú potrebné dodatočné opatrenia. Kritériá a prahové hodnoty mapy stanovené v odporúčaní Rady (EÚ) 2020/1475 by sa však mali upraviť, aby sa väčší dôraz kládol na novooznámené prípady ochorenia COVID-19 ako kľúčové kritérium na aproximáciu rizika, že cestujúci prinesie infekciu koronavírusom SARS-CoV-2. Toto kritérium by sa malo vážiť podľa zaočkovanosti v tom istom regióne, aby sa zohľadnilo, že očkovanie znižuje riziko, ktoré pre verejné zdravie predstavuje COVID-19.
                  Výslednej váženej miere by sa mal prideliť farebný kód s použitím prahových hodnôt modelu hodnotenia rizika, ktorý vyvinulo ECDC, okrem regiónov s nedostatočnou mierou testovania. Špecifiká mapy by sa mali zahrnúť do prílohy k odporúčaniu. S použitím údajov poskytnutých členskými štátmi by mapu malo každý týždeň uverejňovať Európske centrum pre prevenciu a kontrolu chorôb.

                  (30)

                  Osobitná pozornosť by sa mala venovať oblastiam s veľmi vysokou úrovňou cirkulácie vírusu, a to vzhľadom na zvýšenú pravdepodobnosť prinesených prípadov z týchto oblastí, ako aj na tlak, ktorý môžu dlhotrvajúce obdobia vysokého počtu prípadov vyvíjať na systémy verejnej zdravotnej starostlivosti v týchto oblastiach. S cieľom zmierniť tieto riziká pre verejné zdravie by členské štáty mali odporúčať, aby sa do týchto oblastí a z nich nevykonávali žiadne cesty, ktoré nie sú nevyhnutné. Okrem toho by sa od osôb, ktoré nie sú držiteľmi potvrdenia o očkovaní alebo prekonaní ochorenia a prichádzajú z takýchto oblastí, malo vyžadovať, aby sa pred odchodom podrobili testu na infekciu koronavírusom SARS-CoV-2, ako aj karanténe/samoizolácii po príchode. Mali by sa uplatňovať výnimky pre osoby cestujúce z nevyhnutných dôvodov, najmä pre pracovníkov v doprave a poskytovateľov dopravných služieb, aby sa obmedzilo narušenie vnútorného trhu a zachovalo fungovanie „zelených jazdných pruhov“.

                  (31)

                  S cieľom zabezpečiť jednotu cestujúcich rodín by sa od detí mladších ako 12 rokov, ktoré sú držiteľmi platného digitálneho COVID preukazu EÚ, či už ide o potvrdenie o očkovaní, potvrdenie o vykonaní testu alebo potvrdenie o prekonaní ochorenia, alebo ktoré mali negatívny test na infekciu koronavírusom SARS-CoV-2, nemalo vyžadovať, aby podstúpili karanténu/samoizoláciu v súvislosti s cestovaním. Okrem toho by deti mladšie ako 6 rokov mali byť vyňaté z požiadavky podstúpiť v súvislosti s cestovaním karanténu/samoizoláciu alebo testy na infekciu koronavírusom SARS-CoV-2.

                  (32)

                  Výskyt nových variantov SARS-CoV-2, ako sa potvrdzuje v súvislosti s výskytom variantu omikron, naďalej vzbudzuje obavy a členské štáty by to mali zohľadniť v kontexte obmedzení voľného pohybu v reakcii na pandémiu COVID-19. Európske centrum pre prevenciu a kontrolu chorôb pravidelne posudzuje nové dôkazy o variantoch zistených prostredníctvom epidemiologického spravodajstva, genomického skríningu variantov založeného na pravidlách alebo pomocou iných vedeckých zdrojov (16). Týka sa to najmä znepokojujúcich variantov, pre ktoré sú k dispozícii jasné dôkazy poukazujúce na významný vplyv na prenosnosť, závažnosť a/alebo imunitu, čo sa zase pravdepodobne odrazí na epidemiologickej situácii v EÚ/EHP, a týka sa to aj variantov vyžadujúcich si pozornosť, pre ktoré sú k dispozícii dôkazy o genomických vlastnostiach, epidemiologické dôkazy alebo dôkazy in vitro, ktoré by mohli poukazovať na významný vplyv na prenosnosť, závažnosť alebo imunitu, čo sa zasa reálne odrazí na epidemiologickej situácii v EÚ/EHP.
                  S cieľom poskytnúť prehľad o podiele znepokojujúcich variantov alebo variantov vyžadujúcich si pozornosť v EÚ/EHP spolu s objemami sekvenovania, Európske centrum pre prevenciu a kontrolu chorôb takisto každý týždeň uverejňuje mapy a iné údaje (17). Na získanie včasných a presných informácií o výskyte a cirkulácii znepokojujúcich variantov vírusu SARS-CoV-2 alebo jeho variantov vyžadujúcich si pozornosť je dôležité, aby členské štáty zachovali alebo dosiahli dostatočne vysoký objem sekvenovania. Nedostatočný objem sekvenovania má za následok slabú schopnosť rozpoznať cirkuláciu znepokojujúcich variantov pred tým, ako budú mať dosah na celkovú epidemiologickú situáciu. Zároveň je dôležité, aby členské štáty zohľadnili rozdiely v objeme sekvenovania, aby sa neodrádzalo od vysokých úrovní sekvenovania.

                  (33)

                  Varianty SARS-CoV-2 „alfa“, „delta“ a „omikron“ (variant „omikron“ sa stáva dominantným variantom v rámci Únie) preukázali negatívny vplyv, ktorý môžu nové varianty SARS-CoV-2 mať na epidemiologickú situáciu. Zastavenie šírenia variantu po jeho zistení v rámci Únie môže byť vzhľadom na potenciálny vplyv variantov veľmi ťažké, napriek tomu je vhodné zaviesť postup núdzovej brzdy na účely koordinovaného prístupu, ktorého cieľom je oddialiť šírenie nových variantov v rámci Únie. Aby sa zaistila koordinácia medzi členskými štátmi, malo by sa to uplatňovať aj na situácie, keď členské štáty v súlade s právom Únie zavedú obmedzenia, pretože sa epidemiologická situácia v nejakej oblasti rýchlo zhorší, obzvlášť v oblastiach, ktoré už sú vážne postihnuté.

                  (34)

                  Ako sa stanovuje v nariadení (EÚ) 2021/953, ak členský štát v súlade s právom Únie vyžaduje od držiteľov digitálneho COVID preukazu EÚ, aby sa po vstupe na jeho územie podrobili karanténe alebo samoizolácii alebo sa testovali na infekciu koronavírusom SARS-CoV-2, alebo ak ukladá ďalšie obmedzenia držiteľom takýchto preukazov, pretože sa napríklad rýchlo zhorší epidemiologická situácia v členskom štáte alebo v regióne v rámci členského štátu, najmä v dôsledku znepokojujúceho variantu vírusu SARS-CoV-2 alebo jeho variantu vyžadujúceho si pozornosť, takéto nové obmedzenia má oznámiť Komisii a ostatným členským štátom, a to, ak je to možné, 48 hodín pred zavedením takýchto nových opatrení. Na tento účel členský štát uvedie dôvody a rozsah takýchto obmedzení, uvedie, ktorí držitelia preukazov podliehajú takýmto obmedzeniam alebo sú od nich oslobodení, dátum a trvanie takýchto obmedzení a vysvetlí ich súlad so zásadami proporcionality a nediskriminácie.

                  (35)

                  Postup „núdzovej brzdy“ by mohol spustiť buď členský štát na základe informácií, ktoré sa majú predložiť podľa nariadenia (EÚ) 2021/953, alebo Komisia na základe pravidelného posudzovania nových dôkazov o variantoch Európskym centrom pre prevenciu a kontrolu chorôb. Jeho výsledkom môže byť dohoda vychádzajúca z návrhu Komisie a týkajúca sa časovo obmedzeného uplatňovania dodatočných obmedzení pre cestovanie z dotknutých oblastí, ako je požiadavka testu alebo požiadavka karantény/samoizolácie cestujúcich alebo oboje. Rámec na vymedzenie a posúdenie kritérií, ktoré by mohli viesť k spusteniu intervencií v oblasti verejného zdravia proti znepokojujúcim variantom, ktorý v súčasnosti vypracúva európska expertná skupina pre varianty vírusu SARS-CoV-2 (18), by sa mal zohľadniť hneď, ako bude k dispozícii.

                  (36)

                  V záujme zachovania fungovania „zelených jazdných pruhov“ by sa požiadavky na testovanie kladené na pracovníkov v doprave a poskytovateľov dopravných služieb v dôsledku aktivácie núdzovej brzdy mali obmedziť na rýchle antigénové testy, nemala by sa vyžadovať žiadna karanténa/samoizolácia. Takéto požiadavky na testovanie by nemali viesť k narušeniu dopravy. Ak by došlo k narušeniu dopravy alebo dodávateľského reťazca, akékoľvek takéto požiadavky na systematické testovanie by sa mali bezodkladne zrušiť alebo odvolať.

                  (37)

                  Vyhľadávanie kontaktov zostáva ústredným pilierom boja proti šíreniu vírusu, najmä v súvislosti s výskytom nových variantov. Efektívne a včasné vyhľadávanie kontaktov je zároveň náročnejšie, ak ho treba uskutočniť na cezhraničnej úrovni a pre veľký počet osôb, ktoré cestujú blízko seba. Na uľahčenie tohto procesu bol vytvorený spoločný digitálny formulár na vyhľadanie cestujúceho (ďalej len „FVC“) (19) a členské štáty by mali byť nabádané k tomu, aby tento spoločný formát využívali na uľahčenie cestovania. Členské štáty by mali byť takisto nabádané k tomu, aby sa pripojili k platforme na výmenu údajov z FVC, ktorá bola zriadená na základe vykonávacieho rozhodnutia Komisie (EÚ) 2021/858 (20), s cieľom zlepšiť svoje možnosti cezhraničného vyhľadávania kontaktov v prípade všetkých druhov dopravy. Platforma na výmenu údajov z FVC umožňuje bezpečnú, včasnú a účinnú výmenu údajov medzi príslušnými orgánmi členských štátov, pretože jej prostredníctvom môžu interoperabilným a automatickým spôsobom zasielať informácie zo svojich existujúcich vnútroštátnych digitálnych systémov FVC, ako aj príslušné epidemiologické informácie ďalším príslušným orgánom.

                  (38)

                  Ak sa PLF používajú aj na iné účely ako na vyhľadávanie kontaktov, napríklad na určenie toho, či by sa prichádzajúci cestujúci mal podrobiť testu na infekciu koronavírusom SARS-CoV-2, nevyplnenie PLF včas pred príchodom by nemalo viesť k tomu, že cestujúcemu bude odopretý vstup do príslušnej krajiny, keďže by to znamenalo vážne obmedzenie voľného pohybu. V prípade potreby by sa však od takýchto cestujúcich mohlo vyžadovať, aby podstúpili iné opatrenia, ako napríklad test na infekciu koronavírusom SARS-CoV-2 po príchode.

                  (39)

                  V záujme obmedzenia vplyvu akýchkoľvek zavedených obmedzení voľného pohybu, zabezpečenia predvídateľnosti, právnej istoty a dodržiavania pravidiel zo strany občanov má zásadný význam jasné, včasné a komplexné informovanie verejnosti, Členské štáty by mali poskytovať takéto informácie včas, a to aj prostredníctvom webovej platformy „Re-open EU“ (21). Členské štáty by tiež mali byť nabádané k tomu, aby v rámci „Re-open EU“ poskytovali informácie o vnútroštátnom používaní digitálneho COVID preukazu EÚ vzhľadom na relevantnosť takýchto informácií pre cestujúcich z iných členských štátov.

                  (40)

                  Komisia s podporou Európskeho centra pre prevenciu a kontrolu chorôb by toto odporúčanie mala pravidelne preskúmavať vzhľadom na vyvíjajúcu sa epidemiologickú situáciu a výskyt ďalších relevantných vedeckých dôkazov, a svoje zistenia zasielať Rade na posúdenie spolu s návrhom na prípadné zmeny odporúčania. V súlade so zásadami nevyhnutnosti a primeranosti, podľa ktorých by sa akékoľvek obmedzenia mali zrušiť hneď, keď to epidemiologická situácia dovolí, sa Komisia vyzýva, aby pozorne monitorovala vývoj epidemiologickej situácie a prehodnotila, či po zlepšení epidemiologickej situácie v celej EÚ alebo na regionálnej úrovni bude požiadavka byť držiteľom digitálneho COVID preukazu EÚ stále odôvodnená.

                  (41)

                  Vzhľadom na to, že týmto odporúčaním sa upravuje a ďalej rozvíja spoločný prístup na uľahčenie bezpečného voľného pohybu počas pandémie COVID-19, odporúčanie Rady (EÚ) 2020/1475 by sa malo nahradiť.

                  (42)

                  Aby sa poskytol dostatočný čas na koordinovaný prístup stanovený v tomto odporúčaní, malo by sa odporúčanie uplatňovať od 1. februára 2022.

                  (43)

                  V súlade so zásadou proporcionality by preto mechanizmy zavedené týmto odporúčaním mali byť z hľadiska rozsahu a času obmedzené výlučne na obmedzenia prijaté v reakcii na túto pandémiu. Toto odporúčanie by sa malo prestať uplatňovať najneskôr vtedy, keď sa prestane uplatňovať nariadenie (EÚ) 2021/953,

            PRIJALA TOTO ODPORÚČANIE:

         Všeobecné zásady

      Pri prijímaní a uplatňovaní opatrení na ochranu verejného zdravia v reakcii na pandémiu COVID-19 by členské štáty mali koordinovať svoje činnosti na základe týchto zásad:

                  1.

                  Akékoľvek obmedzenia voľného pohybu osôb v Únii zavedené s cieľom obmedziť šírenie ochorenia COVID-19 by mali byť založené na konkrétnych a obmedzených dôvodoch verejného záujmu, a to na ochrane verejného zdravia. Takéto obmedzenia by sa mali uplatňovať v súlade so všeobecnými zásadami práva Únie, najmä so zásadou proporcionality a nediskriminácie. Akékoľvek prijaté opatrenia by preto nemali presahovať rámec toho, čo je nevyhnutne potrebné na ochranu verejného zdravia.

                  2.

                  Všetky takéto obmedzenia by sa mali zrušiť hneď, keď to umožní epidemiologická situácia, a to aj v nemocniciach.

                  3.

                  Členské štáty by mali zabezpečiť, aby všetky požiadavky uložené občanom a podnikom predstavovali konkrétny prínos z hľadiska úsilia, ktoré sa v oblasti verejného zdravia vynakladá v boji proti pandémii, a aby nevytvárali neprimerané a zbytočné administratívne zaťaženie.

                  4.

                  Nesmie dochádzať k diskriminácii medzi členskými štátmi, napríklad uplatňovaním veľkorysejších pravidiel pri cestovaní do a zo susedného členského štátu v porovnaní s cestovaním do a z iných členských štátov.

                  5.

                  Obmedzenia nesmú byť diskriminačné, t. j. mali by sa rovnako vzťahovať aj na vracajúcich sa štátnych príslušníkov dotknutého členského štátu. Obmedzenia nemôžu byť založené na štátnej príslušnosti dotknutej osoby.

                  6.

                  Členské štáty by mali vždy prijímať svojich vlastných štátnych príslušníkov a občanov Únie a ich rodinných príslušníkov s pobytom na ich území. Členské štáty by v zásade nemali odoprieť vstup iným osobám cestujúcim z iných členských štátov a mali by uľahčovať rýchly tranzit cez svoje územie.

                  7.

                  Členské štáty by mali venovať osobitnú pozornosť špecifikám cezhraničných regiónov, najvzdialenejších regiónov, exkláv a geograficky izolovaných oblastí a potrebe spolupráce na miestnej a regionálnej úrovni.

                  8.

                  Členské štáty by sa mali vyhnúť narušeniu dodávateľských reťazcov a nevyhnutného cestovania, a mali by zachovávať pohyb dopravných tokov v súlade so systémom „zelených jazdných pruhov“.

                  9.

                  Členské štáty by si mali pravidelne vymieňať informácie o všetkých záležitostiach, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti tohto odporúčania, a zodpovedajúcim spôsobom informovať občanov.

                  10.

                  Obmedzenia by nemali mať formu zákazov prevádzky určitých dopravných služieb.

         Koordinovaný rámec na uľahčenie bezpečného voľného pohybu počas pandémie COVID-19

                  11.

                  Cestujúci, ktorí sú držiteľmi platného digitálneho COVID preukazu EÚ vydaného podľa nariadenia (EÚ) 2021/953 spĺňajúceho podmienky bodu 12, by nemali podliehať dodatočným obmedzeniam voľného pohybu. Predovšetkým by sa nemalo vyžadovať, aby sa osoby cestujúce v rámci Únie podrobovali karanténe.
                  V tejto súvislosti by sa na prvý pododsek mali uplatňovať tieto výnimky:

                              a)

                              oslobodenia stanovené v bode16;

                              b)

                              dodatočné opatrenia stanovené v bode 19 pre príchody z oblastí s veľmi vysokou úrovňou cirkulácie vírusu, pri ktorých je pravdepodobné, že by viedli k významnej úrovni prinesených prípadov;

                              c)

                              dodatočné opatrenia dohodnuté podľa bodu 25 s cieľom oddialiť šírenie nových znepokojujúcich variantov vírusu SARS-CoV-2 alebo jeho variantov vyžadujúcich si pozornosť.

                  12.

                  Digitálny COVID preukaz EÚ by sa mal akceptovať, ak jeho pravosť, platnosť a integritu možno overiť a ak spĺňa tieto podmienky:

                              a)

                              potvrdenia o očkovaní boli vydané v súlade s nariadením (EÚ) 2021/953 pre vakcínu proti ochoreniu COVID19, na ktorú sa vzťahuje článok 5 ods. 5 prvý pododsek uvedeného nariadenia, pričom z týchto potvrdení vyplýva, že ich držiteľ:

                                          —

                                          dostal druhú dávku v prípade dvojdávkovej série,

                                          —

                                          dostal jednodávkovú vakcínu,

                                          —

                                          dostal jednu dávku dvojdávkovej vakcíny po predchádzajúcej infekcii koronavírusom SARS-CoV-2, v súlade so stratégiou vakcinácie členského štátu vykonávajúceho očkovanie,

                                          —

                                          dostal posilňovaciu dávku po dokončení primárnej vakcinačnej série,

                                    za predpokladu, že ešte neuplynulo obdobie uznávania stanovené v nariadení (EÚ) 2021/953, a v prípade potvrdení, na ktoré sa vzťahujú body i) až iii), za predpokladu, že od poslednej dávky uplynulo aspoň 14 dní.
                              Členské štáty by tiež mohli akceptovať potvrdenia o očkovaní vydané v súlade s nariadením (EÚ) 2021/953 pre vakcíny proti ochoreniu COVID-19, na ktoré sa vzťahuje článok 5 ods. 5 druhý pododsek nariadenia o digitálnom COVID preukaze EÚ.
                              Členské štáty by mali zabezpečiť prístup k očkovaniu posilňovacími dávkami pre tie skupiny obyvateľstva, ktorých potvrdenia o dokončení primárnej vakcinačnej série sa blížia ku koncu štandardného obdobia uznávania a pre ktoré vnútroštátne orgány vydali odporúčanie, aby dostali posilňovaciu dávku.
                              Na základe ďalších vedeckých dôkazov by Komisia mala pravidelne prehodnocovať prístup stanovený v písmene a).

                              b)

                              potvrdenia o vykonaní testu vydané v súlade s nariadením (EÚ) 2021/953, v ktorých sa uvádza negatívny výsledok testu, získané:

                                          —

                                          najviac 72 hodín pred príchodom v prípade molekulárneho testu amplifikácie nukleových kyselín (NAAT) alebo

                                          —

                                          najviac 24 hodín pred príchodom v prípade rýchleho antigénového testu (RAT) uvedeného v spoločnom a aktualizovanom zozname rýchlych antigénových testov na COVID-19 (22) zostavenom na základe odporúčania Rady z 21. januára 2021 (23).

                                    Na účely cestovania pri uplatňovaní práv na voľný pohyb by členské štáty mali akceptovať obidva typy testov.
                              Členské štáty by sa mali snažiť zabezpečiť, aby sa potvrdenia o vykonaní testu vydávali čo najskôr po odbere testovanej vzorky.

                              c)

                              potvrdenia o prekonaní ochorenia vydané v súlade s nariadením (EÚ) 2021/953, z ktorých vyplýva, že od dátumu prvého kladného výsledku NAAT uplynulo najviac 180 dní.

                  13.

                  Členské štáty by mali využívať štandardizovanú funkciu podnikových pravidiel spracovania, ktorú ponúka systém digitálnych COVID preukazov EÚ.

                  14.

                  Ak sa v tomto odporúčaní odkazuje na digitálne COVID preukazy EÚ vydané v súlade s nariadením (EÚ) 2021/953, malo by sa to chápať tak, že sem patria aj potvrdenia, na ktoré sa vzťahuje vykonávací akt prijatý podľa článku 3 ods. 10 alebo článku 8 ods. 2 uvedeného nariadenia, vydané tretími krajinami občanom Únie a ich rodinným príslušníkom. Členské štáty sa takisto vyzývajú, aby vydávali potvrdenia o očkovaní podľa článku 8 ods. 1 nariadenia (EÚ) 2021/953.

                  15.

                  Od osôb, ktoré nemajú digitálny COVID preukaz EÚ vydaný v súlade s nariadením (EÚ) 2021/953, by sa mohlo vyžadovať, aby najneskôr 24 hodín po príchode absolvovali test NAAT alebo RAT uvedený v spoločnom a aktualizovanom zozname. Nevzťahuje sa to na osoby oslobodené od požiadavky byť držiteľom digitálneho COVID preukazu EÚ v súlade s bodom 16.

         Výnimky

                  16.

                  Od týchto kategórií cestujúcich by sa nemalo vyžadovať, aby mali platný digitálny COVID preukaz EÚ vydaný podľa nariadenia (EÚ) 2021/953:

                              a)

                              tieto typy cestujúcich, ktorí vykonávajú úlohu zásadného významu alebo ktorých cesta je nevyhnutná, pri vykonávaní takejto úlohy alebo nevyhnutnej cesty:

                                          —

                                          pracovníci v doprave alebo poskytovatelia dopravných služieb vrátane vodičov a posádok nákladných vozidiel prepravujúcich tovar na použitie na danom území, ako aj vozidiel, ktoré cez územie iba tranzitujú,

                                          —

                                          pacienti cestujúci z naliehavých zdravotných dôvodov,

                                          —

                                          námorníci;

                              b)

                              osoby, ktoré žijú v pohraničných regiónoch a cestujú cez hranice denne alebo často na účely práce, podnikania, vzdelávania, rodiny, zdravotnej starostlivosti alebo poskytovania starostlivosti;

                              c)

                              deti mladšie ako 12 rokov.

         Semaforová mapa EÚ a výnimky a z nich vychádzajúce dodatočné opatrenia

                  17.

                  Na základe údajov poskytnutých členskými štátmi by Európske centrum pre prevenciu a kontrolu chorôb malo uverejniť mapu členských štátov rozčlenenú podľa regiónov, ktorá bude prostredníctvom semaforového systému informovať o potenciálnom riziku, že osoba cestujúca z konkrétneho regiónu je infikovaná vírusom SARS-CoV-2. Táto mapa by mala obsahovať aj údaje z Islandu, Lichtenštajnska, Nórska a – hneď ako to umožnia podmienky (24) – Švajčiarskej konfederácie.
                  Semaforová mapa by mala byť založená na kritériách, prahových hodnotách a farebnom kóde stanovených v prílohe.

                  18.

                  Európske centrum pre prevenciu a kontrolu chorôb by malo každý týždeň uverejniť aktualizované verzie máp a podkladových údajov.

                  19.

                  Semaforová mapa by mala slúžiť na poskytovanie informácií verejnosti a orgánom členských štátov o vývoji epidemiologickej situácie v celej Únii. Okrem toho by členské štáty mali na základe semaforovej mapy uplatňovať tieto opatrenia, pokiaľ ide o cesty do oblastí a z oblastí s veľmi vysokou úrovňou cirkulácie vírusu označených ako „tmavočervené“ v súlade s bodom 3 písm. g) prílohy:

                              a)

                              členské štáty by mali odrádzať od všetkých ciest, ktoré nie sú nevyhnutné, do týchto oblastí a z týchto oblastí;

                              b)

                              od osôb, ktoré nie sú držiteľmi potvrdenia o očkovaní alebo prekonaní ochorenia a prichádzajú z týchto oblastí, by sa malo vyžadovať, aby pred odchodom absolvovali test NAAT alebo RAT uvedený v spoločnom a aktualizovanom zozname a po príchode sa podrobili karanténe/samoizolácii v dĺžke desať dní. Karanténa/samoizolácia by mala skončiť skôr, ak sa príslušná osoba najskôr piaty deň po príchode podrobí testu na infekciu koronavírusom SARS-CoV-2 a jeho výsledok bude negatívny.
                              Ak sa na takéto osoby vzťahuje bod 16 písm. a) alebo b), nemalo by sa od nich vyžadovať, aby sa podrobili karanténe/samoizolácii, ale môže sa od nich vyžadovať, aby mali potvrdenia o vykonaní testu s negatívnym výsledkom. Odchylne od toho by sa od pracovníkov v doprave a poskytovateľov dopravných služieb nemalo vyžadovať, aby sa pri plnení tejto úlohy zásadného významu podrobovali samoizolácii/karanténe alebo aby mali potvrdenie o vykonaní testu s negatívnym výsledkom.
                              Od detí mladších ako 12 rokov, ktoré sú držiteľmi platného digitálneho COVID preukazu EÚ alebo negatívneho testu na infekciu koronavírusom SARS-CoV-2 a ktoré prichádzajú z oblastí označených ako „tmavočervené“, by sa nemalo vyžadovať, aby absolvovali karanténu/samoizoláciu. Okrem toho, by sa od detí mladších ako šesť rokov nemalo vyžadovať, aby v súvislosti s cestovaním podstúpili karanténu/samoizoláciu alebo testy na infekciu koronavírusom SARS-CoV-2.

         Reakcia na výskyt znepokojujúcich variantov alebo variantov vyžadujúcich si pozornosť a núdzová brzda

                  20.

                  Členské štáty by mali venovať osobitnú pozornosť šíreniu nových znepokojujúcich variantov vírusu SARS-CoV-2 alebo jeho variantov vyžadujúcich si pozornosť, najmä variantov, ktoré zvyšujú prenosnosť alebo závažnosť ochorenia alebo ovplyvňujú účinnosť vakcíny. Na tento účel by členské štáty mali využívať údaje a posúdenia rizika uverejnené Európskym centrom pre prevenciu a kontrolu chorôb o znepokojujúcich variantoch alebo variantoch vyžadujúcich si pozornosť v EÚ/EHP.
                  Európske centrum pre prevenciu a kontrolu chorôb by s cieľom podporiť členské štáty malo naďalej uverejňovať informácie a mapy o znepokojujúcich variantoch vírusu SARS-CoV-2 alebo jeho variantoch vyžadujúcich si pozornosť, najmä pokiaľ ide o objemy sekvenovania a distribúciu variantov.

                  21.

                  Na získanie včasných a presných informácií o výskyte a cirkulácii znepokojujúcich variantov vírusu SARS-CoV-2 alebo jeho variantov vyžadujúcich si pozornosť by členské štáty mali dosiahnuť alebo zachovať vysoký objem sekvenovania, v ideálnom prípade na úrovni, ktorá umožňuje detekciu variantov predstavujúcich 1 % cirkulujúcich vírusov alebo menej.
                  Členské štáty by mali každý týždeň poskytovať údaje o výsledkoch sekvenovania pri prípadoch pozitívnych na SARS-CoV-2 a objeme sekvenovania, a to aj na regionálnej úrovni, aby sa akékoľvek opatrenia mohli zamerať na regióny, v ktorých sú nevyhnutne potrebné.

                  22.

                  Ak členský štát vyžaduje od cestujúcich vrátane držiteľov digitálneho COVID preukazu EÚ, aby sa po vstupe na jeho územie podrobili karanténe/samoizolácii, alebo aby boli testovaní na infekciu koronavírusom SARS-CoV-2, alebo ak ukladá držiteľom takýchto preukazov iné obmedzenia v reakcii na výskyt nového znepokojujúceho variantu vírusu SARS-CoV-2 alebo jeho variantu vyžadujúceho si pozornosť, mal by o tom informovať Komisiu a ostatné členské štáty, a to aj poskytnutím informácií uvedených v článku 11 ods. 2 nariadenia (EÚ) 2021/953. Ak je to možné, takéto informácie by sa mali poskytnúť 48 hodín pred zavedením takýchto nových obmedzení. Takéto opatrenia by sa vždy, keď je to možné, mali obmedziť na regionálnu úroveň.
                  Malo by sa to vzťahovať aj na situácie, keď členský štát v súlade s právom Únie uloží dodatočné požiadavky týkajúce sa podrobenia sa karanténe/samoizolácii alebo testu, pretože epidemiologická situácia v členskom štáte alebo v oblasti v rámci členského štátu sa rýchlo zhoršuje, a to najmä v oblastiach už označených „tmavočervenou“ farbou. V tomto prípade by poskytnuté informácie mali jasne uvádzať, prečo sú dodatočné opatrenia nevyhnutné a primerané.

                  23.

                  Ak členský štát aktivuje núdzovú brzdu a v dôsledku toho vyžaduje, aby pracovníci v doprave a poskytovatelia dopravných služieb absolvovali test na infekciu COVID-19, mali by sa použiť rýchle antigénové testy a nemala by sa vyžadovať karanténa; tento postup by nemal viesť k narušeniu dopravy. Ak by došlo k narušeniu dopravy alebo dodávateľského reťazca, členské štáty by mali bezodkladne zrušiť alebo odvolať akékoľvek takéto požiadavky na systematické testovanie, aby sa zachovalo fungovanie „zelených jazdných pruhov“. Ak sa núdzová brzda aktivuje podľa druhého pododseku bodu 22, testy by sa nemali vyžadovať.

                  24.

                  Na základe informácií poskytnutých v súlade s bodom 22 by Rada v úzkej spolupráci s Komisiou a s podporou Európskeho centra pre prevenciu a kontrolu chorôb mala situáciu koordinovaným spôsobom preskúmať. Počas takéhoto koordinačného stretnutia by mal dotknutý členský štát vysvetliť dôvody svojich opatrení.
                  Komisia môže na základe pravidelného posudzovania nových dôkazov o variantoch vykonávaného Európskym centrom pre prevenciu a kontrolu chorôb a na základe rámca vypracovaného európskou skupinou expertov pre varianty vírusu SARS-CoV-2 (až bude tento rámec k dispozícii) navrhnúť diskusiu v rámci Rady o novom znepokojujúcom variante vírusu SARS-CoV-2 alebo jeho variante vyžadujúcom si pozornosť alebo o rýchlo sa zhoršujúcej epidemiologickej situácii v členskom štáte alebo v regióne v rámci členského štátu.

                  25.

                  Počas diskusie podľa bodu 24 by Komisia mohla, ak to bude potrebné a vhodné, navrhnúť, aby sa Rada dohodla na koordinovanom prístupe, pokiaľ ide o cestovanie z dotknutých oblastí, ktorého cieľom je najmä oddialiť šírenie variantu v rámci Únie, ako sú požiadavky týkajúce sa testovania a/alebo karantény/samoizolácie cestujúcich.

                  26.

                  Každá situácia, ktorá povedie k prijatiu opatrení podľa tohto bodu, by sa mala pravidelne preskúmavať. Komisia alebo členské štáty môžu navrhnúť zrušenie opatrení zavedených v súlade s koordinovaným prístupom k novým znepokojujúcim variantom vírusu SARS-CoV-2 alebo jeho variantom vyžadujúcim si pozornosť.

         Formulár na vyhľadanie cestujúceho a vyhľadávanie kontaktov

                  27.

                  Členské štáty by mohli zvážiť požiadavku, aby osoby cestujúce na ich územie prostriedkami hromadnej dopravy s vopred prideleným sedadlom alebo kabínou predkladali formuláre na vyhľadanie cestujúceho (FVC) v súlade s požiadavkami na ochranu údajov. Na tento účel by členské štáty mohli využívať spoločný digitálny formulár na vyhľadávanie cestujúceho, ktorý bol vyvinutý v rámci akcie EU Healthy Gateways (25), a pripojiť sa k platforme na výmenu údajov z FVC s cieľom zlepšiť svoje možnosti cezhraničného vyhľadávania kontaktov v prípade všetkých druhov dopravy.

                  28.

                  Ak sa pri príchode do miesta určenia vyskytnú u nejakej osoby symptómy, malo by sa v súlade s miestnou praxou uskutočniť testovanie, diagnostika, izolácia a vyhľadávanie kontaktov, pričom vstup by sa nemal odoprieť. Informácie o prípadoch, ktoré boli zistené pri príchode, by sa mali na účely vyhľadávania kontaktov bezodkladne poskytnúť orgánom verejného zdravotníctva krajín, v ktorých sa dotknutá osoba počas predchádzajúcich 14 dní zdržiavala, a to prostredníctvom platformy na výmenu údajov z FVC, prípadne prostredníctvom systému včasného varovania a reakcie.

         Komunikácia a informovanie verejnosti

                  29.

                  V súlade s článkom 11 nariadenia (EÚ) 2021/953 by členské štáty mali príslušným zainteresovaným stranám a širokej verejnosti poskytnúť jasné, komplexné a včasné informácie o všetkých opatreniach, ktoré majú vplyv na právo na voľný pohyb, a o všetkých sprievodných požiadavkách, ako je napríklad potreba vyplniť FVC, a to čo najskôr pred nadobudnutím účinnosti nových opatrení. Spravidla by sa tieto informácie mali uverejniť aspoň 24 hodín pred nadobudnutím účinnosti opatrení, pričom treba prihliadať na to, že v prípade epidemiologických núdzových situácií je potrebná určitá flexibilita. Tieto informácie by sa mali uverejňovať aj v strojovo čitateľnom formáte.

                  30.

                  Tieto informácie by členské štáty mali pravidelne aktualizovať a mali by sa sprístupniť aj na webovej platforme „Re-open EU“, ktorá by mala obsahovať mapu pravidelne uverejňovanú Európskym centrom pre prevenciu a kontrolu chorôb podľa bodu 17. Členské štáty by mali prostredníctvom platformy Re-open EU poskytnúť prípadne aj informácie o vnútroštátnom používaní digitálneho COVID preukazu EÚ.

                  31.

                  Podstata opatrení, ich geografický rozsah pôsobnosti a kategórie osôb, na ktoré sa vzťahujú, by mali byť jasne opísané.

         Záverečné ustanovenia

                  32.

                  Komisia by mala toto odporúčanie pravidelne preskúmavať s podporou Európskeho centra pre prevenciu a kontrolu chorôb. Komisia by mala o tom pravidelne podávať správy Rade.

                  33.

                  Odporúčanie (EÚ) 2020/1475 sa nahrádza týmto odporúčaním.

                  34.

                  Toto odporúčanie by sa malo uplatňovať od 1. februára 2022.

                  35.

                  Toto odporúčanie sa prestane uplatňovať najneskôr v rovnakom čase ako nariadenie (EÚ) 2021/953.

         V Bruseli 25. januára 2022

               Za Radu

               predseda

            C. BEAUNE

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS,90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Ú. v. EÚ L 158, 30.4.2004, s. 77).

         (2)  Oznámenie Komisie s názvom „Posilnenie zelených jazdných pruhov s cieľom udržať chod ekonomiky počas druhej vlny pandémie COVID-19“ [COM(2020) 685 final].

         (3)  Odporúčanie Rady (EÚ) 2020/1475 z 13. októbra 2020 o koordinovanom prístupe k obmedzeniu voľného pohybu v reakcii na pandémiu COVID-19 (Ú. v. EÚ L 337, 14.10.2020, s. 3).

         (4)  Odporúčanie Rady (EÚ) 2021/119 z 1. februára 2021, ktorým sa mení odporúčanie (EÚ) 2020/1475 o koordinovanom prístupe k obmedzeniu voľného pohybu v reakcii na pandémiu COVID-19 (Ú. v. EÚ L 36 I, 2.2.2021, s. 1).

         (5)  Ú. v. EÚ L 211, 15.6.2021, s. 1.

         (6)  Odporúčanie Rady (EÚ) 2021/961 zo 14. júna 2021, ktorým sa mení odporúčanie (EÚ) 2020/1475 o koordinovanomprístupe k obmedzeniu voľného pohybu v reakcii na pandémiu COVID-19 (Ú. v. EÚ L 213 I, 16.6.2021, s. 1).

         (7)  https://vaccinetracker.ecdc.europa.eu/public/extensions/COVID-19/vaccine-tracker.html#summary-tab.

         (8)  https://vaccinetracker.ecdc.europa.eu/public/extensions/COVID-19/vaccine-tracker.html#uptake-tab.

         (9)  Vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2021/1126 z 8. júla 2021, ktorým sa stanovuje rovnocennosť potvrdení súvisiacich s ochorením COVID-19 vydávaných Švajčiarskom s potvrdeniami vydávanými v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2021/953 (Ú. v. EÚ L 243, 9.7.2021, s. 49).

         (10)  Dokument EUCO 17/21.

         (11)  WHO-2019-nCoV-Policy-Brief-Risk-based-international-travel-2021,1, k dispozícii na: https://www.who.int/publications/i/item/WHO-2019-nCoV-Policy-Brief-Risk-based-international-travel-2021,1.

         (12)  Ú. v. EÚ L 458, 22.12.2021, s. 459.

         (13)  Dostupné na adrese: https://ec.europa.eu/health/sites/default/files/preparedness_response/docs/covid-19_rat_common-list_en.pdf.

         (14)  https://ec.europa.eu/health/security/crisis-management/twg_covid-19_diagnostic_tests_sk.

         (15)  https://ec.europa.eu/health/sites/default/files/ehealth/docs/eu-dcc_validation-rules_en.pdf.

         (16)  https://www.ecdc.europa.eu/en/covid-19/variants-concern.

         (17)  https://covid19-country-overviews.ecdc.europa.eu/#4_EUEEA:_variants_of_concern.

         (18)  https://ec.europa.eu/transparency/expert-groups-register/screen/expert-groups/consult?lang=en&groupId=3791&fromMeetings=true&meetingId=27935.

         (19)  https://www.euplf.eu/en/home/index.html.

         (20)  Vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2021/858 z 27. mája 2021, ktorým sa mení vykonávacie rozhodnutie (EÚ) 2017/253, pokiaľ ide o varovania vydávané v dôsledku závažných cezhraničných ohrození zdravia a vyhľadávanie kontaktov cestujúcich identifikovaných prostredníctvom formulárov na vyhľadanie cestujúceho(Ú. v. EÚ L 188, 28.5.2021, s. 106).

         (21)  https://reopen.europa.eu/sk.

         (22)  Dostupné na adrese: https://ec.europa.eu/health/sites/default/files/preparedness_response/docs/covid-19_rat_common-list_en.pdf.

         (23)  Odporúčanie Rady z 21. januára 2021 k spoločnému rámcu používania a validácie rýchlych antigénových testov a vzájomného uznávania výsledkov testov na COVID-19 v EÚ (Ú. v. EÚ C 24, 22.1.2021, s. 1).

         (24)  S výhradou uzavretia dohody medzi EÚ a Švajčiarskou konfederáciou o spolupráci v oblasti verejného zdravia vrátane účasti Švajčiarskej konfederácie v Európskom centre pre prevenciu a kontrolu chorôb podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 851/2004 z 21. apríla 2004, ktorým sa zriaďuje Európske Centrum pre prevenciu a kontrolu chorôb (Ú. v. EÚ L 142, 30.4.2004, s. 1).

         (25)  https://www.euplf.eu/en/home/index.html.

         PRÍLOHA
         Semaforová mapa EÚ

            1.
            Semaforová mapa by mala vychádzať z týchto kritérií:

                        a)

                        „14-dňová miera oznámených prípadov“, t. j. celkový počet novooznámených prípadov ochorenia COVID-19 na 100 000 obyvateľov za posledných 14 dní na regionálnej úrovni;

                        b)

                        „zaočkovanosť“, t. j. kumulatívna úplná zaočkovanosť v rámci základného očkovania u celkovej populácie na regionálnej úrovni;

                        c)

                        „miera testovania“, t. j. počet testov na infekciu COVID-19 na 100 000 obyvateľov vykonaných počas posledného týždňa.

            2.
            Na dosiahnutie celkového skóre by sa 14-dňová miera oznámených prípadov (C) mala vážiť podľa zaočkovanosti (V) v konkrétnom regióne. Ak hodnota pre ktorékoľvek z týchto dvoch kritérií nie je k dispozícii na regionálnej úrovni, mala by sa použiť hodnota na vnútroštátnej úrovni.
            Na tento účel by sa mal použiť tento vzorec:

               (C+C*(100-V)/100)/2 = vážená miera

            3.
            Jednotlivé oblasti by na semaforovej mape mali byť farebne označované takto:

                        d)

                        zelená, ak je vážená miera nižšia ako 40;

                        e)

                        oranžová, ak vážená miera je nižšia ako 100, ale dosahuje úroveň 40 alebo viac;

                        f)

                        červená, ak vážená miera je nižšia ako 300, ale dosahuje úroveň 100 alebo viac;

                        g)

                        tmavočervená, ak vážená miera je 300 alebo viac;

                        h)

                        tmavošedá, ak miera testovania je 600 alebo menej;

                        i)

                        šedá, ak nie sú k dispozícii dostatočné údaje na posúdenie písmen a) až e).