title: Odporúčanie Rady z 11. júla 2017, ktoré sa týka národného programu reforiem Bulharska na rok 2017 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady ku konvergenčnému programu Bulharska na rok 2017

text:
               9.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/7

         ODPORÚČANIE RADY
   z 11. júla 2017,
   ktoré sa týka národného programu reforiem Bulharska na rok 2017 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady ku konvergenčnému programu Bulharska na rok 2017
   (2017/C 261/02)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 121 ods. 2 a článok 148 ods. 4,
   so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii (1), a najmä na jeho článok 9 ods. 2,
   so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1176/2011 zo 16. novembra 2011 o prevencii a náprave makroekonomických nerovnováh (2), a najmä na jeho článok 6 ods. 1,
   so zreteľom na odporúčanie Európskej komisie,
   so zreteľom na uznesenia Európskeho parlamentu,
   so zreteľom na závery Európskej rady,
   so zreteľom na stanovisko Výboru pre zamestnanosť,
   so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a finančného výboru,
   so zreteľom na stanovisko Výboru pre sociálnu ochranu,
   so zreteľom na stanovisko Výboru pre hospodársku politiku,
   keďže:

               (1)

               Komisia začala európsky semester pre koordináciu hospodárskych politík na rok 2017 prijatím ročného prieskumu rastu 16. novembra 2016. Priority ročného prieskumu rastu schválila Európska rada na zasadnutí 9. až 10. marca 2017. Komisia 16. novembra 2016 prijala na základe nariadenia (EÚ) č. 1176/2011 správu o mechanizme varovania, v ktorej Bulharsko určila za jeden z členských štátov, vo vzťahu ku ktorým sa vykoná hĺbkové preskúmanie.

               (2)

               Správa o Bulharsku na rok 2017 bola uverejnená 22. februára 2017. Posudzoval sa v nej pokrok, ktorý Bulharsko dosiahlo pri plnení odporúčaní pre jednotlivé krajiny prijatých Radou 12. júla 2016, následné opatrenia v nadväznosti na odporúčania pre jednotlivé krajiny prijaté v predchádzajúcich rokoch a pokrok Bulharska pri dosahovaní jeho národných cieľov stratégie Európa 2020. Bolo v nej zahrnuté aj hĺbkové preskúmanie podľa článku 5 nariadenia (EÚ) č. 1176/2011, výsledky ktorého boli takisto uverejnené 22. februára 2017. Z analýzy Komisie vyplýva, že v Bulharsku existujú nadmerné makroekonomické nerovnováhy. Konkrétne Bulharsko aj naďalej čelí nerovnováham súvisiacim s pretrvávajúcimi slabými miestami vo finančnom sektore a vysokým zadlžením podnikov v kontexte vysokej dlhodobej nezamestnanosti.

               (3)

               Bulharsko predložilo svoj národný program reforiem na rok 2017 a svoj konvergenčný program na rok 2017 po stanovenej lehote 17. mája 2017.

               (4)

               Príslušné odporúčania pre jednotlivé krajiny sa zohľadnili pri programovaní európskych štrukturálnych a investičných fondov („EŠIF“) na roky 2014 až 2020. Ako je stanovené v článku 23 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1303/2013 (3), platí, že ak je to nevyhnutné na podporu vykonávania príslušných odporúčaní Rady, Komisia môže požiadať členský štát, aby preskúmal svoju partnerskú dohodu a príslušné programy a navrhol ich zmeny. Komisia poskytla ďalšie informácie o tom, ako bude využívať uvedené ustanovenie, v usmerneniach o uplatňovaní opatrení spájajúcich účinnosť EŠIF a riadnu správu hospodárskych záležitostí.

               (5)

               Na Bulharsko sa v súčasnosti vzťahuje preventívna časť Paktu stability a rastu. Vláda vo svojom konvergenčnom programe na rok 2017 plánuje, vychádzajúc z vyváženej rozpočtovej pozície v roku 2016, celkový deficit 0,6 % HDP v roku 2017. Predpokladá sa, že celkový deficit sa mierne zvýši na 0,5 % HDP v roku 2018 a potom sa zmení na mierny prebytok. Plánuje sa, že strednodobý rozpočtový cieľ, ktorým je štrukturálny deficit na úrovni 1 % HDP, sa dosiahne s rezervou počas celého programového obdobia. Na základe konvergenčného programu na rok 2017 sa očakáva, že pomer dlhu verejnej správy k HDP postupne klesne z 29,5 % HDP v roku 2016 na 23,8 % v roku 2020. Makroekonomický scenár, na ktorom sa zakladajú tieto rozpočtové prognózy, je realistický.

               (6)

               Rada 12. júla 2016 Bulharsku na rok 2017 odporučila dosiahnuť ročnú fiškálnu úpravu na úrovni 0,5 % HDP smerom k strednodobému rozpočtovému cieľu. Výsledné údaje ukazujú, že Bulharsko prekročilo svoj strednodobý rozpočtový cieľ už v roku 2016. Na základe prognózy Komisie z jari 2017 sa predpokladá, že pri nezmenenej politike sa štrukturálne saldo zmení z prebytku vo výške 0,1 % HDP v roku 2016 na deficit na úrovni 0,4 % HDP v roku 2017 a 0,3 % HDP v roku 2018. Napriek tomuto zhoršeniu sa predpokladá, že štrukturálne saldo sa v obidvoch rokoch udrží nad úrovňou strednodobého rozpočtového cieľa. Rada celkovo zastáva názor, že Bulharsko v roku 2017 a 2018 podľa predpokladov dodrží ustanovenia Paktu stability a rastu.

               (7)

               Pokračuje sa v úsilí, ktorého cieľom je zlepšiť výber daní. Napriek dosiahnutým zlepšeniam je daňová disciplína naďalej problémom. Podiel tieňového hospodárstva a nelegálnej práce je stále vysoký. Administratívne zaťaženie v daňovej oblasti sa znížilo, ale je naďalej značné. Opatrenia na zníženie byrokracie podľa všetkého doteraz priniesli len slabé výsledky, a pokiaľ ide o dobrovoľné dodržiavanie daňovej disciplíny, absentujú náznaky výraznejšieho zlepšenia. V tejto situácii sa zdá, že presadzovanie pravidiel zohráva kľúčovú úlohu nielen pri vykonávaní kontrol, ale aj pri posilňovaní prevencie v oblasti porušovania daňovej disciplíny. Akčný plán k jednotnej národnej stratégii na roky 2015 – 2017 na zlepšenie výberu daní, riešenie problému tieňového hospodárstva a zníženie nákladov na dodržiavanie daňovej disciplíny sa javí užitočným nástrojom najmä na účely hodnotenia a zlepšenia koordinácie a efektívnosti celého radu daňových správnych orgánov. Ex post analýza vplyvov konkrétnych opatrení by mohla pomôcť riadne posúdiť, plánovať a zamerať budúce opatrenia v oblasti dodržiavania daňovej disciplíny. Tieto opatrenia sa zahrnú do komplexnej jednotnej národnej stratégie, ktorou sa nahradí súčasná stratégia platná do konca roku 2017.

               (8)

               Po porade a v spolupráci s príslušnými európskymi orgánmi bulharské orgány vykonali posúdenia kvality aktív a záťažové testy v bankovníctve a poisťovníctve, ako aj posúdenie aktív súkromných dôchodkových fondov. Hoci výsledky potvrdili odolnosť týchto sektorov spoločne, potvrdili sa oblasti slabých miest, a to aj v niektorých systémovo dôležitých inštitúciách. Keďže zatiaľ nedošlo k úplnému vykonaniu nadväzujúcich opatrení, zdroj slabých miest existuje aj naďalej. Uvedené tri posúdenia okrem toho v plnej miere neriešia niektoré otázky vrátane oceňovania nelikvidných finančných nástrojov a aktív, ako aj expozícií spriaznených strán. Na riešenie týchto otázok by mohli subjekty dohľadu zvoliť konzervatívnejší prístup. Medzi nevyriešené otázky v poisťovníctve patrí aj zaobchádzanie s niektorými zaistnými zmluvami, niektoré pohľadávky na poistnom a dohľad na úrovni skupiny.

               (9)

               Aby sa predišlo možnosti opätovného výskytu podobných nerovnováh v budúcnosti, treba dokončiť opatrenia na zlepšenie bankového dohľadu a musí sa vyvinúť ďalšie úsilie, pokiaľ ide o zlepšenie nebankového dohľadu. Medzi kľúčové výzvy príslušných orgánov naďalej patrí riešenie ťažko oceniteľných aktív a nekalých podnikateľských postupov vrátane poskytovania úverov spriazneným a prepojeným stranám. Na základe zistení Svetovej banky a MMF začala Bulharská národná banka realizovať plán reformy a rozvoja bankového dohľadu. Tento plán sa v súčasnosti vykonáva, ale vzhľadom na zistenia programu na posudzovanie finančného sektora ho možno bude treba pozmeniť. Nedostatky v dohľade zdokumentované v posúdeniach poistných a dôchodkových fondov poukazujú na potrebu, aby Komisia pre finančný dohľad vypracovala a uskutočnila komplexný plán na posilnenie dohľadu, a to aj zlepšením svojho vlastného vnútorného riadenia a fungovania. V záujme zaručenia úplnej vierohodnosti by tento plán mal vychádzať z najlepších medzinárodných postupov v tejto oblasti a mal by sa vypracovať a vykonávať v úzkej spolupráci s príslušnými európskymi orgánmi, pričom by podľa potreby mal zohľadňovať aj vstupy od poskytovateľov služieb, ktorí sú tretími stranami.

               (10)

               Zadĺženie podnikov je naďalej vysoké (značne nad úrovňou ostatných členských štátov) a v strednodobom horizonte zaťažuje súvahy spoločností a potenciálne obmedzuje dopyt po úveroch a investície. Na zníženie stále vysokej úrovne nesplácaných úverov podnikov by bulharské orgány mali bankám uľahčiť postup na ich reštrukturalizáciu využitím komplexného súboru nástrojov. Napríklad urýchlením reformy rámca pre platobnú neschopnosť by sa zlepšilo právne prostredie na riešenie problému nedobytných pohľadávok a zaistili možnosti na mimosúdnu reštrukturalizáciu. Okrem rámca pre platobnú neschopnosť by mohol tento súbor nástrojov zahŕňať usmernenia týkajúce sa dohľadu nad bankami s osobitne vysokými úrovňami nesplácaných úverov. Mohol by zahŕňať aj opatrenia, pomocou ktorých by sa zvýšila transparentnosť údajov o kvalite aktív, čo by pomohlo rozšíriť sekundárny trh s nesplácanými úvermi.

               (11)

               Hoci trh práce sa v poslednom čase vyvíjal pozitívne, štrukturálne problémy pretrvávajú. V dôsledku starnutia obyvateľstva a odchodov do zahraničia sa znižuje početnosť pracovnej sily. Keďže v hospodárstve prebiehajú štrukturálne zmeny, nevyhnutné je využiť nevyužitý pracovný potenciál. V súčasnosti sa trh práce vyznačuje vysokou mierou dlhodobej nezamestnaností v rámci celkovej nezamestnanosti a vysokou mierou neaktivity, nízkym začlenením mladých ľudí do trhu práce, nedostatkom zručností a nepomerom medzi existujúcimi a požadovanými zručnosťami. Hoci sa miera nezamestnanosti v roku 2015 dostala pod priemer Únie, medzi hlavné problémy stále patrí podiel dlhodobej nezamestnanosti a podiel mladých ľudí, ktorí nie sú zamestnaní, neštudujú, ani sa nezúčastňujú na odbornej príprave, ako aj nízka miera zamestnanosti nízkokvalifikovaných osôb. S ohľadom na tieto problémy sú aktívne politiky trhu práce nedostatočne zamerané na znevýhodnené skupiny a ich potreby, čo bráni ich vyššej zamestnateľnosti. Okrem toho môže nedostatočné prepojenie služieb zamestnanosti a sociálnych služieb pre príjemcov sociálnych dávok obmedziť ich účasť na trhu práce.

               (12)

               Jednou z pretrvávajúcich výziev s potenciálnymi dôsledkami na situáciu chudoby, je zlepšenie výsledkov v oblasti vzdelávania a posilnenie kvalitného inkluzívneho vzdelania v hlavnom vzdelávacom prúde. Hoci sa riziko chudoby alebo sociálneho vylúčenia v prípade detí mierne znížilo, zostáva aj naďalej jedným z najvyšších v Únii a veľmi súvisí s úrovňou vzdelania rodičov. Výsledky dosiahnuté v oblasti základných zručností meraných v rámci Programu OECD pre medzinárodné hodnotenie žiakov (PISA) z roku 2015 ukázali, že podiel žiakov s podpriemernými výsledkami v čítaní, matematike a prírodných vedách patrí naďalej medzi najvyššie v Únii. Zatiaľ nebola vypracovaná plánovaná metodika na zlepšenie financovania školstva. Jej cieľom je podporiť dosahovanie vyrovnanejších výsledkov poskytovaním dodatočnej podpory školám so slabými výsledkami. Deti z rodín s nižším sociálno-ekonomickým postavením, predovšetkým z rómskych rodín, nemajú de facto rovnaké príležitosti v oblasti vzdelávania, a to už v rannom detstve. Prebieha reforma odborného vzdelávania a prípravy, ale jej kvalita a spolupráca s podnikmi a sociálnymi partnermi nie sú dostatočné. Pokračuje sa v zavádzaní duálneho vzdelávania. V oblasti vysokoškolského vzdelávania existujú snahy zlepšiť kvalitu a relevantnosť pre trh práce pomocou financovania založeného na dosiahnutých výsledkoch.

               (13)

               Kľúčovými problémami v systéme zdravotnej starostlivosti sú aj naďalej: obmedzená dostupnosť, nedostatočné financovanie, odchod odborníkov do zahraničia a slabé výsledky v oblasti zdravia. Nízka miera krytia zdravotného poistenia vrátane nedostatočného krytia ambulantných zdravotníckych služieb z verejných zdrojov a vysoká finančná spoluúčasť pacientov sťažuje niektorým obyvateľom prístup k zdravotnej starostlivosti. Nedávne opatrenia, ako napríklad selektívne uzatváranie zmlúv o poskytovaní nemocničných služieb založené na národnej mape zdravia, majú v prípade ich úplnej realizácie potenciál zlepšiť prístup k zdravotnej starostlivosti a zvýšiť spravodlivosť v jej poskytovaní.

               (14)

               Napriek tomu, že minimálna mzda je v Bulharsku stále najnižšia v Únii, od roku 2011 sa podstatne zvýšila. Hoci sa zamestnávatelia a odbory dohodli na kritériách objektívneho mechanizmu stanovovania minimálnej mzdy, pri jeho vytváraní sa dosiahol iba obmedzený pokrok. Neexistencia transparentného mechanizmu, ktorý by zohľadňoval hospodárske a sociálne kritéria, podmienky na trhu práce a inštitucionálne hľadisko ich uplatňovania, môže ohroziť správnu rovnováhu medzi cieľom podpory zamestnanosti a konkurencieschopnosti a cieľom zabezpečiť pracovné príjmy. Napriek určitému napätiu medzi sociálnymi partnermi, ktoré vzniklo počas neúspešných rokovaní o minimálnych príspevkoch sociálneho zabezpečenia na rok 2017, sociálny dialóg v krajine pokračuje.

               (15)

               Jedným z hlavných hospodárskych a sociálnych problémov je naďalej vysoký podiel osôb ohrozených chudobou alebo sociálnym vylúčením. Bulharsko je stále najchudobnejším členským štátom Únie, pričom chudoba tu v neúmernom rozsahu postihuje znevýhodnené skupiny, ako sú Rómovia, deti, starší ľudia a obyvatelia vidieckych oblastí. Po niekoľkých rokoch nepretržitého zlepšovania sa miera rizika chudoby starších ľudí podstatne znížila. Rizikom chudoby alebo sociálnym vylúčením sú obzvlášť ohrozené staršie ženy vzhľadom na ich zvyčajne kratšie obdobie platenia príspevkov dôchodkového zabezpečenia. Hoci sa dosiahlo zlepšenie, pokiaľ ide o relatívnu chudobu detí, miera chudoby tejto skupiny je stále vysoká. Prijatím nového akčného plánu sa udržala dynamika deinštitucionalizácie starostlivosti o deti. V prípade dospelých a osôb s postihnutím však tento proces naďalej zaostáva. Príjmová nerovnosť predstavuje značný a zväčšujúci sa problém. Pomer príjmov najbohatších 20 % domácností k príjmom najchudobnejších 20 % domácností sa zväčšil zo 6,1 v roku 2012 na 7,1 v roku 2015 a je jedným z najvyšších v Únii. Rozdiel medzi nerovnosťou príjmov pred zdanením a po zdanení a sociálnymi transfermi patrí v Bulharsku k najnižším v Únii. Systém sociálnej ochrany vrátane všeobecného systému minimálneho príjmu nezabezpečuje primeranú úroveň podpory. Rozsah osôb poberajúcich sociálne dávky je naďalej nízky, čo je spôsobené veľmi reštriktívnymi požiadavkami na vstup do systému. Minimálny príjem zostáva na nízkej úrovni, od roku 2009 nebol valorizovaný a neexistuje transparentný mechanizmus na jeho úpravu.

               (16)

               Hoci boli zavedené opatrenia na zlepšenie systému verejného obstarávania, zatiaľ sa nijako neprejavila ich konkrétna pridaná hodnota. Treba zaistiť primerané a efektívne vykonávanie nového systému kontroly ex ante založenom na riziku. Jednou z výziev zostáva uzákonenie odporúčaní prijatých v rámci preskúmania systému podávania sťažností, keďže efektívne opravné prostriedky sú kľúčom k vykonávaniu dôležitých projektov. Po posúdení administratívnych kapacít agentúry pre verejné obstarávanie sa budú musieť tieto kapacity upraviť tak, aby zodpovedali funkciám agentúry. Okrem toho by sa mali rozšíriť administratívne kapacity verejných obstarávateľov, a to aj pomocou metodologickej podpory poskytovanej agentúrou pre verejné obstarávanie a pomocou centralizovaných a pomocných obstarávacích aktivít centrálnych obstarávacích organizácií zameraných na ústrednú správu, obce a sektor zdravotníctva. Stále treba dokončiť práce na zavedení elektronického obstarávania, ktorého cieľom je zvýšiť transparentnosť verejného obstarávania. K dôležitým otázkam patrí aj naďalej zabezpečenie nestrannosti vo verejnom obstarávaní a predchádzanie prípadným konfliktom záujmov. Napriek nedávnym reformám zameraným na modernizáciu verejnej správy je účinnosť a efektívnosť verejných inštitúcií naďalej nízka. V roku 2016 bolo dokončených viacero zmien právnych predpisov s cieľom zaviesť vhodný právny rámec, avšak problémom je ich efektívne a systematické presadzovanie a vykonávanie.

               (17)

               Bulharsko v roku 2016 prijalo významné reformy s cieľom riešiť pretrvávajúce obavy v súvislosti s nezávislosťou a kvalitou jeho súdnictva. Keďže však k prijatiu týchto reforiem prišlo len nedávno, je priskoro posudzovať ich dosah. Vo viacerých oblastiach treba podniknúť ďalšie kroky. Korupcia je naďalej jedným z hlavných problémov v Bulharsku a stále negatívne vplýva na investície na celoštátnej i miestnej úrovni. Bulharské orgány v roku 2015 predložili ambicióznu stratégiu boja proti korupcii, avšak jej vykonávanie sa stále nachádza na začiatku. Politiku Bulharska v oblasti boja proti korupcii naďalej brzdia slabé a roztrieštené inštitúcie, nedostatočné výsledky v oblasti stíhania významných prípadov a chabá podpora reforiem v parlamente. Odporúčania v oblasti reformy súdnictva a boja proti korupcii a organizovanému zločinu Bulharsko dostáva v rámci mechanizmu na zaistenie spolupráce a overovania (4). Preto sa odporúčania pre jednotlivé krajiny určené Bulharsku nevzťahujú na tieto oblasti.

               (18)

               Komisia vykonala v kontexte európskeho semestra na rok 2017 komplexnú analýzu hospodárskej politiky Bulharska, ktorú uverejnila v správe o tejto krajine na rok 2017. Posúdila takisto následné opatrenia prijaté v nadväznosti na odporúčania adresované Bulharsku v predchádzajúcich rokoch.

               (19)

               Rada na základe tohto posúdenia dospela k názoru, že Bulharsko podľa predpokladov dodrží Pakt stability a rastu.

               (20)

               S ohľadom na hĺbkové preskúmanie Komisie a toto posúdenie sú odporúčania Rady vydané podľa článku 6 nariadenia (EÚ) č. 1176/2011 premietnuté do ďalej uvedených odporúčaní 2 a 3,

         TÝMTO ODPORÚČA, aby Bulharsko v rokoch 2017 a 2018 prijalo opatrenia s týmto cieľom:

               1.

               Ďalej zlepšovať výber daní a daňovú disciplínu aj využívaním komplexného súboru opatrení v období po roku 2017. Zintenzívniť presadzovanie opatrení s cieľom znížiť rozsah neformálneho hospodárstva, a najmä nelegálnej práce.

               2.

               Prijať opatrenia nadväzujúce na posúdenia finančného sektora, najmä pokiaľ ide o zaistné zmluvy, dohľad na úrovni skupiny, ťažko oceniteľné aktíva a expozície spriaznených strán. Zlepšiť bankový a nebankový dohľad vykonávaním komplexných akčných plánov v úzkej spolupráci s európskymi orgánmi. Uľahčiť zníženie stále vysokého objemu nesplácaných úverov podnikov využívaním komplexného súboru nástrojov, a to aj urýchlením reformy rámca pre platobnú neschopnosť a podporou fungovania sekundárneho trhu s nesplácanými úvermi.

               3.

               Zlepšiť zacielenosť aktívnych politík trhu práce a prepojenosť medzi službami zamestnanosti a sociálnymi službami pre znevýhodnené skupiny. Zvýšiť poskytovanie kvalitného vzdelávania v hlavnom vzdelávacom prúde, najmä v prípade Rómov. Zvýšiť mieru krytia zdravotného poistenia, znížiť finančnú spoluúčasť pacientov a riešiť nedostatok zdravotníckych pracovníkov. Po porade so sociálnymi partnermi vytvoriť transparentný mechanizmus stanovovania minimálnej mzdy. Zvýšiť pokrytie a primeranosť minimálneho príjmu.

               4.

               Zaistiť efektívne vykonávanie národnej stratégie v oblasti verejného obstarávania na roky 2014 – 2020.

      V Bruseli 11. júla 2017

            Za Radu

            predseda

         T. TÕNISTE

      (1)  Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Ú. v. EÚ L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1303/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa stanovujú spoločné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde, Kohéznom fonde, Európskom poľnohospodárskom fonde pre rozvoj vidieka a Európskom námornom a rybárskom fonde a ktorým sa stanovujú všeobecné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde, Kohéznom fonde a Európskom námornom a rybárskom fonde, a ktorým sa zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 1083/2006 (Ú. v. EÚ L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (4)  Rozhodnutie Komisie 2006/929/ES z 13. decembra 2006, ktorým sa zriaďuje mechanizmus na zaistenie spolupráce a overovania pokroku v Bulharsku na účely osobitných referenčných kritérií v oblastiach reformy súdnictva a boja proti korupcii a organizovanému zločinu (Ú. v. EÚ L 354, 14.12.2006, s. 58).


title: Odporúčanie Rady zo 16. júna 2017, ktorého cieľom je zabezpečiť nápravu značnej pozorovanej odchýlky od postupu úprav smerujúcich k strednodobému rozpočtovému cieľu v Rumunsku

text:
               6.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 216/1

         ODPORÚČANIE RADY
   zo 16. júna 2017,
   ktorého cieľom je zabezpečiť nápravu značnej pozorovanej odchýlky od postupu úprav smerujúcich k strednodobému rozpočtovému cieľu v Rumunsku
   (2017/C 216/01)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 121 ods. 4,
   so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii (1), a najmä na jeho článok 10 ods. 2 druhý pododsek,
   so zreteľom na odporúčanie Európskej komisie,
   keďže:

               (1)

               Podľa článku 121 Zmluvy o fungovaní Európskej únie členské štáty majú podporovať zdravé verejné financie v strednodobom horizonte prostredníctvom koordinácie hospodárskych politík a mnohostranného dohľadu s cieľom zabrániť vzniku nadmerných deficitov verejných financií.

               (2)

               Pakt stability a rastu vychádza z cieľa zdravých verejných financií, ktoré sú prostriedkom na posilňovanie podmienok pre cenovú stabilitu a silný udržateľný rast, ktorý pomáha vytvárať pracovné miesta.

               (3)

               Rada odporučila 12. júla 2016 Rumunsku, aby v roku 2016 obmedzilo odchýlku od strednodobého rozpočtového cieľa a v roku 2017 dosiahlo ročnú fiškálnu úpravu na úrovni 0,5 % HDP, pokiaľ sa strednodobý rozpočtový cieľ nepodarí splniť pri nižšom fiškálnom úsilí (2).

               (4)

               V roku 2016 sa na základe prognózy Komisie z jari 2017 a výsledných údajov za rok 2016 overených Eurostatom štrukturálne saldo zhoršilo z úrovne –0,6 % HDP, t. j. z úrovne nad strednodobým rozpočtovým cieľom predstavujúcim –1 % HDP, na –2,6 % HDP, čo poukazuje na značnú odchýlku od strednodobého rozpočtového cieľa (a to odchýlku na úrovni 1,6 % HDP). Rast výdavkov verejnej správy bez diskrečných opatrení na strane príjmov a jednorazových opatrení bol oveľa vyšší ako referenčná hodnota pre výdavky, čo tiež poukazuje na značnú odchýlku (a to odchýlku vo výške –2,0 % HDP). Rozdiel v ukazovateľoch je spôsobený najmä rozličnými ročnými nominálnymi mierami rastu potenciálneho HDP použitými pri ich výpočte. Bez ohľadu na uvedený rozdiel obidva ukazovatele potvrdzujú značnú odchýlku od požiadaviek preventívnej časti Paktu stability a rastu v roku 2016.

               (5)

               Po celkovom posúdení Komisia dospela 22. mája 2017 k názoru, že v Rumunsku existuje značná pozorovaná odchýlka od strednodobého rozpočtového cieľa, a vydala napomenutie Rumunsku v súlade s článkom 121 ods. 4 zmluvy a článkom 10 ods. 2 prvým pododsekom nariadenia (ES) č. 1466/97.

               (6)

               Podľa článku 10 ods. 2 druhého pododseku nariadenia (ES) č. 1466/97 má Rada do jedného mesiaca odo dňa, kedy Komisia vydá napomenutie, adresovať dotknutému členskému štátu odporúčanie, aby prijal potrebné politické opatrenia. V nariadení (ES) č. 1466/97 sa stanovuje, že v odporúčaní sa členskému štátu stanoví lehota najviac päť mesiacov na riešenie odchýlky. Na tomto základe sa lehota stanovená pre Rumunsko na 15. október 2017 zdá primeraná na riešenie odchýlky. V rámci uvedenej lehoty by Rumunsko malo podať správu o opatreniach prijatých v reakcii na toto odporúčanie.

               (7)

               Štrukturálne saldo Rumunska bolo v roku 2016 podľa odhadov o 1,6 % HDP nižšie než je jeho strednodobý rozpočtový cieľ. Na základe prognóz Komisie z jari 2017 týkajúcich sa produkčnej medzery je hospodárska situácia Rumunska v roku 2017 v normále. Pomer dlhu verejných financií je v Rumunsku pod hranicou 60 % HDP. Minimálne požadované štrukturálne úsilie stanovené v nariadení (ES) č. 1466/97 a matica úprav, v ktorej sa zohľadňujú prevládajúce hospodárske podmienky a prípadné obavy o udržateľnosť, predstavuje 0,5 % HDP. Podľa prognózy Komisie z jari 2017 sa štrukturálne saldo v roku 2017 zhorší o ďalších 1,3 % HDP. Minimálne štrukturálne zlepšenie na úrovni 0,5 % HDP v roku 2017 sa preto premieta do potreby prijať opatrenia v celkovej výške 1,8 % HDP v porovnaní so súčasným základným scenárom uvedeným v prognóze Komisie z jari 2017. Vzhľadom na značný rozsah požadovaného štrukturálneho konsolidačného úsilia vyplývajúceho z minimálnej úpravy podľa požiadaviek Paktu stability a rastu je vhodné nepožadovať žiadnu dodatočné úpravy k minimálnym požiadavkám, ktoré sú na úrovni 0,5 % HDP.

               (8)

               Požadované zlepšenie štrukturálneho salda o 0,5 % HDP v roku 2017 je v súlade s nominálnou mierou rastu čistých primárnych výdavkov verejných financií nepresahujúcou 3,3 % v roku 2017 (3).

               (9)

               V prognóze Komisie z jari 2017 sa v roku 2017 predpokladá deficit verejných financií vo výške 3,5 % HDP, čo je nad referenčnou hodnotou 3 % HDP stanovenou v zmluve. Požadovaná štrukturálna úprava sa tiež zdá vhodná na to, aby sa zabezpečilo, že Rumunsko v roku 2017 dodrží úroveň deficitu verejných financií stanovenú na 3 % HDP.

               (10)

               Je vhodné, aby sa toto odporúčanie zverejnilo.

               (11)

               V záujme dosiahnutia odporúčaných rozpočtových cieľov je nevyhnutné, aby Rumunsko prijalo a dôsledne vykonávalo potrebné opatrenia a starostlivo monitorovalo vývoj bežných výdavkov,

         TÝMTO ODPORÚČA:
   ABY RUMUNSKO

               (1)

               prijalo potrebné opatrenia s cieľom zabezpečiť, že nominálna miera rastu čistých primárnych výdavkov verejných financií nepresiahne 3,3 % v roku 2017, čo zodpovedá ročnej štrukturálnej úprave vo výške 0,5 % HDP, a krajinu tak viedlo k vhodnému postupu úprav smerom k strednodobému rozpočtovému cieľu;

               (2)

               použilo na zníženie deficitu všetky neočakávané príjmy; opatrenia na rozpočtovú konsolidáciu by mali zabezpečiť trvalé zlepšenie štrukturálneho salda verejných financií spôsobom, ktorý podporuje rast;

               (3)

               podalo Rade do 15. októbra 2017 správu o opatreniach prijatých v reakcii na toto odporúčanie.

      Toto odporúčanie je určené Rumunsku.
      V Luxemburgu 16. júna 2017

            Za Radu

            predseda

         E. SCICLUNA

      (1)  Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Odporúčanie Rady z 12. júla 2016, ktoré sa týka národného programu reforiem Rumunska na rok 2016 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady k programu stability Rumunska na rok 2016 (Ú. v. EÚ C 299, 18.8.2016, s. 73).

      (3)  Čisté verejné výdavky pozostávajú z celkových verejných výdavkov bez úrokov, výdavkov na programy Únie plne hradených z fondov Únie a nediskrečných zmien vo výdavkoch na dávky v nezamestnanosti. Tvorba hrubého fixného kapitálu financovaná z vnútroštátnych zdrojov je rozložená na obdobie štyroch rokov. Diskrečné opatrenia na strane príjmov alebo zvýšenia príjmov vyplývajúce z právnych predpisov sú započítané. Jednorazové opatrenia na strane príjmov aj výdavkov sú vzájomne započítané.


title: Odporúčanie Komisie z 3. júna 2005, týkajúce sa spoločných usmernení pre národné strany obehových euromincí [oznámené pod číslom K(2005) 1648]

text:
               18.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 186/1

      ODPORÚČANIE KOMISIE

   z 3. júna 2005
   týkajúce sa spoločných usmernení pre národné strany obehových euromincí
   [oznámené pod číslom K(2005) 1648]
   (Iba holandský, anglický, fínsky, francúzsky, nemecký, grécky, taliansky, portugalský, španielsky a švédsky text je autentický)
   (2005/491/ES)
   KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 211,
   keďže:

               (1)

               V súlade s článkom 106 ods. 2 zmluvy môžu členské štáty vydávať mince po schválení objemu emisie Európskou centrálnou bankou.

               (2)

               Rada v súlade s druhou vetou článku 106 ods. 2 zmluvy prijala v tejto oblasti harmonizačné opatrenia prostredníctvom nariadenia Rady (ES) č. 975/98 z 3. mája 1998 o nominálnych hodnotách a technických špecifikáciách euromincí určených do obehu (1).

               (3)

               V súlade s článkom 11 nariadenia Rady (ES) č. 974/98 z 3. mája 1998 o zavedení eura (2) by mince denominované v eurách a centoch a vyhovujúce nominálnym hodnotám a technickým špecifikáciám mali mať postavenie zákonného platidla vo všetkých „zúčastnených“ členských štátoch v zmysle uvedeného nariadenia. Od ich uvedenia do obehu 1. januára 2002 sú tieto mince v obehu v celej eurozóne.

               (4)

               Na neformálnom zasadnutí rady Ecofinu vo Verone v apríli 1996 sa dohodlo, že euromince by mali mať spoločnú európsku rubovú stranu a rozdielnu národnú lícnu stranu. Spoločné grafické spracovanie mincí pre jednotlivé nominálne hodnoty vybrali hlavy štátov alebo predsedovia vlád členských štátov na zasadnutí Európskej rady v Amsterdame v decembri 1997 na základe návrhov zo súťaže organizovanej Komisiou. O grafickom spracovaní národných strán euromincí rozhoduje samostatne každý členský štát.

               (5)

               Dňa 8. decembra 2003 Rada rozhodla o zrušení moratória na vydávanie pamätných mincí určených do obehu, ktoré rada Ecofinu zaviedla 23. novembra 1998. Od roku 2004 môžu členské štáty s prihliadnutím na určité obmedzenia vydávať pamätné obehové mince s národným grafickým spracovaním, ktoré sa líši od grafického spracovania bežných obehových euromincí, v súlade s odporúčaním Komisie 2003/734/ES z 29. septembra 2003 o spoločnom postupe pri zmene vzoru lícnych národných strán obehových euromincí (3). Rada sa navyše dohodla, že zmena grafického spracovania bežnej národnej strany je možná v prípade, ak dôjde k zmene hlavy štátu, ktorá je na minci zobrazená, a že zmeny národnej strany z iných dôvodov sa budú znovu posudzovať na konci roku 2008.

               (6)

               Po rozšírení Európskej únie v máji 2004 sa viaceré z nových členských štátov začali pripravovať na prijatie meny euro. Voľba národnej strany ich euromincí je súčasťou týchto príprav.

               (7)

               Vzhľadom na rastúci počet rozdielnych grafických spracovaní národných strán mincí spoločné usmernenia týkajúce sa výberu grafického spracovania národných strán bežných obehových, ako aj pamätných obehových mincí, ktoré sú predložené v tomto odporúčaní, posilnia celkovú koherenciu systému razenia euromincí.

               (8)

               Euromince sú v obehu nielen v krajine ich vydania, ale v celej eurozóne aj mimo nej. Následkom toho sa v každej z krajín eurozóny zvyšuje podiel mincí v obehu s iným než národným grafickým motívom. V tejto súvislosti by na národnej strane mincí malo byť umiestnené zreteľné označenie krajiny, ktorá mincu vydala, aby tak používatelia mince mali v prípade záujmu možnosť ľahko určiť krajinu jej pôvodu.

               (9)

               Spoločná európska strana mincí obsahuje názov jednotnej meny a nominálnu hodnotu mince. Národná strana mince by nemala obsahovať ani názov jednotnej meny, ani nominálnu hodnotu mince. Na hrane 2-eurovej mince môže byť označenie nominálnej hodnoty pod podmienkou, že na označenie sa použije len číslica „2“ a/alebo výraz „euro“ v súlade so zaužívanou praxou vo väčšine členských štátov.

               (10)

               Keďže euromince obiehajú v celej eurozóne, prvky ich národného grafického spracovania sú do určitej miery vecou všeobecného záujmu. Členské štáty by sa mali navzájom informovať o nových národných stranách mincí pred prijatím konečného rozhodnutia. Na tento účel by členské štáty mali poslať grafické návrhy svojich nových euromincí (vrátane označenia na hrane 2-eurových mincí) Komisii, ktorá zabezpečí ich distribúciu ostatným zúčastneným stranám. Táto operácia sa uskutoční bez akéhokoľvek neodôvodneného meškania.

               (11)

               Usmernenia uvedené v tomto odporúčaní sa prekonzultovali s členskými štátmi s cieľom zohľadniť rozdielnu národnú prax a ich preferencie v tejto oblasti.

               (12)

               Spoločenstvo uzatvorilo menové dohody s Monackým kniežatstvom, Sanmarínskou republikou a Svätou stolicou, ktoré im umožnia vydať určité množstvo obehových euromincí. Spoločné usmernenia by sa mali vzťahovať aj na obehové mince vydané týmito štátmi,

         TÝMTO ODPORÚČA:
   Článok 1
   Určenie vydávajúceho členského štátu
   Národná strana mincí všetkých nominálnych hodnôt by mala obsahovať označenie vydávajúceho členského štátu jeho názvom alebo skratkou jeho názvu.
   Článok 2
   Neuvádzanie názvu meny a nominálnej hodnoty

               a)

               Národná strana mince by nemala obsahovať žiadne označenie nominálnej hodnoty alebo jej časti ani názov jednotnej meny alebo jeho časti, s výnimkou prípadu, keď takéto označenie vyplýva z používania odlišnej abecedy.

               b)

               Na hrane 2-eurovej mince môže byť označenie jej nominálnej hodnoty pod podmienkou, že na označenie sa použije len číslica „2“ a/alebo výraz „euro“.

         Článok 3
   Informačný postup
   Členské štáty by sa mali navzájom informovať o grafickom spracovaní nových národných strán mincí, vrátane označenia na hrane mincí, predtým než formálne schvália tieto návrhy. Na tento účel by vydávajúce členské štáty mali poslať nové grafické návrhy Komisii, ktorá o nich bude bezodkladne a náležitým spôsobom informovať ostatné členské štáty prostredníctvom príslušných podvýborov Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru. Všetky príslušné informácie týkajúce sa nového grafického spracovania mincí budú uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 4
   Rozsah pôsobnosti odporúčaných postupov
   Toto odporúčanie by sa malo uplatňovať na národné strany a označenia na hrane bežných aj pamätných obehových euromincí. Nemalo by sa uplatňovať na národné strany a označenia na hrane bežných a pamätných obehových euromincí, ktoré boli prvýkrát vydané pred prijatím tohto odporúčania.
   Článok 5
   Adresáti
   Toto odporúčanie je určené všetkým členským štátom v zmysle článku 1 nariadenia (ES) č. 974/98.

      V Bruseli 3. júna 2005

            Za Komisiu

         Joaquín ALMUNIA

            člen Komisie

      (1)  Ú. v. ES L 139, 11.5.1998, s. 6. Nariadenie zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 423/1999 (Ú. v. ES L 52, 27.2.1999, s. 2).

      (2)  Ú. v. ES L 139, 11.5.1998, s. 1. Nariadenie zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 2596/2000 (Ú. v. ES L 300, 29.11.2000, s. 2).

      (3)  Ú. v. EÚ L 264, 15.10.2003, s. 38.


title: ES: Odporúčanie Komisie z 15. februára 2005 o úlohe riadiacich pracovníkov registrovaných spoločností s nevýkonnými alebo dozornými oprávneniami a o výboroch vrcholového (dozorného) orgánu (Text s významom pre EHP)

text:
               25.2.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 52/51

      ODPORÚČANIE KOMISIE

   z 15. februára 2005
   o úlohe riadiacich pracovníkov registrovaných spoločností s nevýkonnými alebo dozornými oprávneniami a o výboroch vrcholového (dozorného) orgánu
   (Text s významom pre EHP)
   (2005/162/ES)
   KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na druhú zarážku jej článku 211,
   keďže:

               (1)

               V oznámení prijatom 21. mája 2003 Komisia predstavila svoj akčný plán „Modernizácia práva spoločností a zlepšenie kolektívneho riadenia v Európskej únii – plán na posun vpred“ (1). Hlavné ciele akčného plánu sú posilnenie práv akcionárov a ochrana zamestnancov, veriteľov a iných strán, s ktorými sa spoločnosti dostávajú do styku, pričom sa právo spoločností a pravidlá kolektívneho riadenia prispôsobia tak, aby vyhovovali rôznym kategóriám spoločností, a zvýšenie účinnosti a konkurencieschopnosti podnikov s osobitným zameraním na určité špecifické cezhraničné problémy.

               (2)

               Vo svojom vyhlásení z 21. apríla 2004 Európsky parlament privítal akčný plán a vyjadril silnú podporu väčšine ohlásených iniciatív. Európsky parlament sa obrátil na Komisiu, aby navrhla pravidlá odstránenia a predchádzania konfliktu záujmov, a zdôraznil najmä, že je potrebné, aby registrované spoločnosti mali výbor pre audit, ku ktorého úlohám by patril dohľad nad nezávislosťou, objektívnosťou a účinnosťou externých audítorov.

               (3)

               Riadiacich pracovníkov s nevýkonnými alebo dozornými oprávneniami zamestnávajú spoločnosti na mnoho účelov. Veľmi dôležitá je ich úloha dohliadať nad riadiacimi pracovníkmi s výkonnými alebo správnymi oprávneniami a riešiť situácie, v ktorých ide o konflikt záujmov. Rozvíjanie tejto úlohy je nevyhnutné na obnovenie dôvery vo finančné trhy. Je teda potrebné vyzvať členské štáty, aby prijali opatrenia uplatniteľné na registrované spoločnosti, ktorých akcie sú prijaté na obchodovanie na burze a ktoré sú definované ako spoločnosti, ktorých cenné papiere sú prijaté na obchodovanie na regulovanom trhu v Spoločenstve. Pri uplatňovaní tohto odporúčania by členské štáty mali zvážiť špecifickosť podnikov kolektívneho investovania typu obchodných spoločností a vyhnúť sa zbytočnému nerovnakému zaobchádzaniu s podnikmi kolektívneho investovania rôznych druhov. Pokiaľ ide o podniky kolektívneho investovania, ako sú definované v smernici Rady 85/611/EHS z 20. decembra 1985 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa podnikov kolektívneho investovania so zmeniteľnými cennými papiermi (UCITS) (2), v uvedenej smernici sa už upravuje súbor osobitných mechanizmov riadenia. Aby sa však zabránilo zbytočnému nerovnakému zaobchádzaniu týchto podnikov kolektívneho investovania typu obchodných spoločností, na ktoré sa nevzťahuje harmonizácia na komunitárnej úrovni, členské štáty by mali vziať do úvahy, či a do akej miery sa na tieto neharmonizované podniky kolektívneho investovania vzťahujú rovnocenné mechanizmy riadenia.

               (4)

               Vzhľadom na komplexnosť mnohých problémov, ktoré sa musia riešiť, prijatie podrobných záväzných pravidiel nie je nevyhnutne najžiaducejším a najúčinnejším spôsobom dosiahnutia vytýčených cieľov. Veľa kódexov kolektívneho riadenia spoločností, ktoré boli prijaté v členských štátoch, má tendenciu opierať sa o systém vyhlasovania, založený na princípe „podriaď sa alebo vysvetli“: spoločnosti sa vyzvú, aby zverejnili, či sú v súlade s kódexom, a vysvetlili všetky závažné odchýlky od neho. Tento prístup umožňuje spoločnostiam reagovať na špecifické požiadavky odvetvia a podniku a trhom umožňuje vyhodnotiť poskytnuté vysvetlenia a zdôvodnenia. Pre rozvíjanie úlohy riadiacich pracovníkov s nevýkonnými alebo dozornými oprávneniami je preto vhodné vyzvať všetky členské štáty, aby prijali na vnútroštátnej úrovni súbor opatrení na základe princípov ustanovených v tomto odporúčaní, ktoré by uplatnili registrované spoločnosti buď prostredníctvom prístupu „podriaď sa alebo vysvetli“, alebo prostredníctvom legislatívy.

               (5)

               Keď sa členské štáty rozhodnú použiť prístup „podriaď sa alebo vysvetli“ (v ktorom sa od spoločností žiada, aby vysvetlili svoje postupy odvolaním sa na súbor navrhnutých odporúčaní pre osvedčené postupy), mali by byť na to oprávnené na základe relevantných odporúčaní vypracovaných účastníkmi trhu.

               (6)

               Opatrenia prijaté členskými štátmi v súlade s týmto odporúčaním by mali byť zamerané predovšetkým na zdokonalenie kolektívneho riadenia registrovaných spoločností. Keďže tento cieľ je dôležitý pre ochranu investorov, či už aktuálnych, alebo perspektívnych, vo všetkých spoločnostiach registrovaných v Spoločenstve, bez ohľadu na to, či sú zapísané do registra v jednom z členských štátov, tieto opatrenia by sa mali vzťahovať aj na spoločnosti zapísané v registri tretích krajín, ktoré sú však registrované v Spoločenstve.

               (7)

               Prítomnosť nezávislých zástupcov vo vrcholových orgánoch, ktorí sú schopní vzniesť námietky voči rozhodnutiam vedenia, sa všeobecne považuje za spôsob ochrany záujmov akcionárov a iných zainteresovaných strán. V spoločnostiach s viacerými malými akcionármi je prvoradou starosťou, ako prinútiť vedenie, aby sa zodpovedalo malým akcionárom. V spoločnostiach s väčšinovými akcionármi ide skôr o to, ako zaistiť, aby bola spoločnosť riadená takým spôsobom, ktorý dostatočne zohľadňuje záujmy menšinových akcionárov. Zaistenie primeranej ochrany tretích strán je dôležité v obidvoch prípadoch. Bez ohľadu na formálnu štruktúru vrcholových orgánov spoločnosti by riadiaca funkcia mala podliehať účinnej a dostatočne nezávislej dozornej funkcii. Nezávislosť by sa mala chápať ako neprítomnosť akéhokoľvek závažného konfliktu záujmov; v tomto kontexte je potrebné venovať primeranú pozornosť najmä akejkoľvek hrozbe, ktorá by mohla vyplynúť zo skutočnosti, že člen vrcholového orgánu má tesné väzby s konkurenčnou spoločnosťou.

               (8)

               Aby sa zaistilo, že riadiaca funkcia podlieha účinnej a dostatočne nezávislej dozornej funkcii, vrcholový (dozorný) orgán by mal mať dostatočný počet poverených riadiacich pracovníkov s nevýkonnými alebo dozornými oprávneniami, ktorí nemajú žiadny vplyv na vedenie spoločnosti alebo jej skupiny a ktorí sú nezávislí, t. j. bez akéhokoľvek závažného konfliktu záujmov. S ohľadom na rôzne právne systémy existujúce v členských štátoch by podiel nezávislých riadiacich pracovníkov vo vrcholovom (dozornom) orgáne ako celku nemal byť na úrovni Spoločenstva presne definovaný.

               (9)

               Dozorná funkcia riadiacich pracovníkov s nevýkonnými alebo dozornými oprávneniami sa bežne chápe ako rozhodujúca v troch oblastiach, v ktorých je možnosť konfliktu záujmov vedenia veľmi vysoká, najmä keď tieto záležitosti nie sú priamo závislé od akcionárov, a to menovanie riadiacich pracovníkov, ich odmeňovanie a audit. Je preto vhodné podporovať úlohu riadiacich pracovníkov s nevýkonnými alebo dozornými oprávneniami v týchto oblastiach a podnecovať vytváranie výborov pre menovanie, odmeňovanie a audit v rámci vrcholového (dozorného) orgánu.

               (10)

               V princípe, a bez toho, aby boli dotknuté právomoci valného zhromaždenia, iba vrcholový (dozorný) orgán ako celok má výlučnú rozhodovaciu právomoc a ako kolektívny orgán je kolektívne zodpovedný za vykonávanie svojich povinností. Vrcholový (dozorný) orgán má právo určiť počet a zloženie výborov, ktoré považuje za vhodné na uľahčenie svojej vlastnej práce, ale tieto výbory v podstate nemajú nahrádzať vrcholový (dozorný) orgán. Z uvedeného dôvodu by preto mali výbory pre menovanie, odmeňovanie a audit spravidla dávať odporúčania cielené na prípravu rozhodnutí vrcholového (dozorného) orgánu. Vrcholovému (dozornému) orgánu by sa však nemalo brániť v prenesení časti svojich rozhodovacích právomocí na výbory, keď to považuje za vhodné a keď to je podľa vnútroštátneho práva prípustné, aj keď vrcholový (dozorný) orgán zostáva plne zodpovedný za rozhodnutia, ktoré sa prijmú v oblasti patriacej do jeho právomoci.

               (11)

               Vzhľadom na to, že určenie kandidátov na obsadenie voľných miest vo vrcholovom (dozornom) orgáne (v rámci jednostupňového alebo dvojstupňového systému riadenia spoločnosti) prináša problémy rozhodujúce pre výber riadiacich pracovníkov s nevýkonnými alebo dozornými oprávneniami, ktorí majú dohliadať na vedenie alebo na zotrvanie riadiacich predstaviteľov vo funkciách, výbor pre menovanie by sa mal skladať prevažne z nezávislých riadiacich pracovníkov s nevýkonnými alebo dozornými oprávneniami. Uvedené by ešte nechávalo rezervu vo výbore pre menovanie pre prítomnosť riadiacich pracovníkov s nevýkonnými alebo dozornými oprávneniami, ktorí by nespĺňali kritériá nezávislosti. Rovnako sa to vzťahuje na prítomnosť riadiacich pracovníkov s výkonnými alebo správnymi oprávneniami (v spoločnostiach, kde je výbor pre menovanie vytvorený v rámci vrcholového orgánu v jednostupňovom systéme riadenia spoločnosti a pokiaľ riadiaci pracovníci s výkonnými alebo správnymi oprávneniami netvoria väčšinu tohto výboru).

               (12)

               Vzhľadom na rôzne prístupy orgánov zodpovedných za menovanie a odvolávanie riadiacich pracovníkov v členských štátoch by základnou úlohou výboru pre menovanie, vytvoreného v rámci vrcholového (dozorného) orgánu, malo byť zaistenie, že v prípadoch, keď vrcholový (dozorný) orgán zohráva úlohu v procese menovania a odvolávania (buď prostredníctvom práva predkladať návrhy, alebo prijímať rozhodnutia podľa toho, ako sa definuje vo vnútroštátnom práve), plní sa táto úloha čo najobjektívnejším a najprofesionálnejším spôsobom. Výbor pre menovanie by teda mal v podstate dávať vrcholovému (dozornému) orgánu odporúčania na menovanie a odvolávanie riadiacich pracovníkov prostredníctvom orgánu príslušného podľa vnútroštátneho práva spoločností.

               (13)

               Kódexy kolektívneho riadenia, prijaté v členských štátoch, majú v oblasti odmeňovania tendenciu zameriavať sa prvotne na odmeňovanie riadiacich pracovníkov s výkonnými alebo správnymi oprávneniami, pretože potenciál zneužitia a konfliktov záujmov sa v podstate nachádza tam. Mnohé kódexy tiež priznávajú, že je potrebné na úrovni vrcholového orgánu venovať pozornosť politike odmeňovania najvyššieho vedenia. A nakoniec sa osobitná pozornosť venuje problematike opcií na cenné papiere. Vzhľadom na rozličné prístupy k orgánom zodpovedným za určenie odmien pre riadiacich pracovníkov v jednotlivých členských štátoch by základnou úlohou výboru pre odmeňovanie, vytvoreného v rámci vrcholového (dozorného) orgánu, malo byť zaistenie, že v prípadoch, keď vrcholový (dozorný) orgán zohráva úlohu v procese určovania odmien (buď prostredníctvom práva predkladať návrhy, alebo prijímať rozhodnutia podľa toho, ako sa definuje vo vnútroštátnom práve), sa táto úloha plní čo najobjektívnejším a najprofesionálnejším spôsobom. Výbor pre odmeňovanie by teda mal v podstate dávať vrcholovému (dozornému) orgánu odporúčania v prípadoch odmeňovania, o ktorých rozhoduje orgán príslušný podľa vnútroštátneho práva spoločností.

               (14)

               Za dve kľúčové zodpovednosti vrcholového (dozorného) orgánu sa zvyčajne považuje zaistiť, aby finančné správy a iné s nimi súvisiace informácie, ktoré poskytuje spoločnosť, podávali presný a úplný obraz o postavení spoločnosti, a sledovať postupy ustanovené na hodnotenie a riadenie rizík. V tomto kontexte väčšina kódexov kolektívneho riadenia pripisuje výboru pre audit rozhodujúcu úlohu asistenta vrcholového (dozorného) orgánu pri plnení týchto úloh. V niektorých členských štátoch sa takéto právomoci plne alebo čiastkovo prisudzujú orgánom spoločností, ktoré sú mimo vrcholového (dozorného) orgánu. Je preto vhodné zabezpečiť, aby výbor pre audit, vytvorený v rámci vrcholového (dozorného) orgánu, spravidla dával odporúčania vrcholovému (dozornému) orgánu s ohľadom na uvedenú problematiku auditu a aby tieto funkcie mohli plniť aj iné štruktúry – mimo vrcholového (dozorného) orgánu – ktoré sú rovnako účinné.

               (15)

               Aby riadiaci pracovníci s nevýkonnými alebo dozornými oprávneniami mohli zohrávať účinnú úlohu, mali by mať na svoju prácu primerané podmienky a dostatok času. Okrem toho by mal dostatočný počet z nich spĺňať príslušné kritériá nezávislosti. Pred menovaním riadiacich pracovníkov s nevýkonnými alebo dozornými oprávneniami by sa mali poskytovať príslušné informácie z tejto oblasti, ktoré by sa mali aktualizovať s uspokojujúcou pravidelnosťou.

               (16)

               Pokiaľ ide o kvalifikáciu riadiacich pracovníkov, väčšina kódexov kolektívneho riadenia trvá na potrebe mať vo vrcholovom orgáne kvalifikovaných jednotlivcov, ale zároveň uznáva, že definícia správnej kvalifikácie sa ponecháva na samotnú spoločnosť, pretože táto kvalifikácia závisí okrem iného od jej činnosti, veľkosti a prostredia a pretože by ju mal spĺňať vrcholový orgán ako celok. Napriek tomu je jeden problém, ktorý si zvyčajne vyžaduje osobitnú pozornosť, a to potreba osobitnej spôsobilosti na zasadanie vo výbore pre audit, v ktorom sa špecifické vedomosti považujú za nevyhnutné. Vrcholový (dozorný) orgán by preto mal stanoviť potrebné zloženie výboru pre audit a pravidelne ho vyhodnocovať, s venovaním osobitnej pozornosti skúsenostiam potrebným na zasadanie v tomto výbore.

               (17)

               Pokiaľ ide o povinnosti riadiacich pracovníkov, väčšina kódexov kolektívneho riadenia sa snaží zabezpečiť, aby venovali svojim povinnostiam dostatočný čas. Niektoré kódexy obmedzujú počet riadiacich pozícií, ktoré možno zastávať v iných spoločnostiach: pozície predsedu alebo riadiaceho pracovníka s výkonnými alebo správnymi oprávneniami sa zvyčajne považujú za náročnejšie ako pozície riadiaceho pracovníka s nevýkonnými alebo dozornými oprávneniami, ale presný počet ostatných prípustných riadiacich pozícií sa môže veľmi líšiť. Vyžadovaná zaangažovanosť riadiaceho pracovníka sa však môže zásadným spôsobom líšiť v závislosti od spoločnosti a jej prostredia; v tejto situácii by sa každý riadiaci pracovník mal sám postarať o vyváženosť svojich rôznorodých záväzkov.

               (18)

               Vo všeobecnosti kódexy kolektívneho riadenia, prijaté v členských štátoch, považujú za potrebné, aby bola značná časť riadiacich pracovníkov s nevýkonnými alebo dozornými oprávneniami nezávislá, to znamená bez akéhokoľvek závažného konfliktu záujmov. Nezávislosť sa najčastejšie chápe ako absencia úzkych väzieb s vedením, rozhodujúcimi akcionármi alebo so spoločnosťou samotnou. Keď neexistuje jednotné chápanie toho, čo nezávislosť presne znamená, je vhodné vypracovať všeobecné vyhlásenie opisujúce, čo je všeobecným cieľom. Treba tiež ustanoviť (nevyčerpávajúci) počet situácií zahŕňajúcich vzťahy alebo okolnosti zvyčajne považované za pravdepodobne vedúce k výskytu závažného konfliktu záujmov, ktoré musia členské štáty dôkladne posúdiť pri zavádzaní kritérií na národnej úrovni, ktoré použije vrcholový (dozorný) orgán. Stanoviť, čo je nezávislosť, by malo byť úlohou samotného vrcholového (dozorného) orgánu. Pri uplatňovaní kritérií nezávislosti by mal vrcholový (dozorný) orgán uprednostniť podstatu pred formou.

               (19)

               Vzhľadom na význam, ktorý sa pripisuje úlohe riadiacich pracovníkov s nevýkonnými alebo dozornými oprávneniami vo vzťahu k obnoveniu dôvery a všeobecnejšie k rozvoju zdravej praxe kolektívneho riadenia, by sa mali postupy zavedené na účely implementácie tohto odporúčania v členských štátoch pozorne sledovať,

         TÝMTO ODPORÚČA:
   ODDIEL I
   ROZSAH PÔSOBNOSTI A VYMEDZENIE POJMOV
   1.   Rozsah pôsobnosti
   1.1.   Členské štáty sa vyzývajú, aby podnikli potrebné kroky na zavedenie na vnútroštátnej úrovni súboru opatrení týkajúcich sa úlohy riadiacich pracovníkov s nevýkonnými alebo dozornými oprávneniami a výborov vrcholového (dozorného) orgánu, ktoré majú používať registrované spoločnosti, buď prostredníctvom prístupu „podriaď sa alebo vysvetli“, alebo prostredníctvom legislatívy a nástrojmi, ktoré sú najvhodnejšie v ich právnom prostredí.
   Mali by dôkladne zvážiť osobitosti podnikov kolektívneho investovania typu obchodných spoločností v rámci rozsahu pôsobnosti smernice 85/611/EHS. Členské štáty by tiež mali zvážiť špecifickosť podnikov kolektívneho investovania typu obchodných spoločností, ktoré nepatria do pôsobnosti tejto smernice a ktorých jediným účelom je investovanie peňazí získaných od investorov v rôznej majetkovej forme a ktoré sa nesnažia prevziať právnu ani riadiacu kontrolu nad žiadnym z emitentov ich základných investícií.
   1.2.   Keď sa členské štáty rozhodnú uplatniť prístup „podriaď sa alebo vysvetli“, pri ktorom sa od spoločností žiada, aby vysvetlili svoje postupy odkazom na súbor odporúčaní pre osvedčené postupy, mali by od spoločností požadovať, aby každoročne špecifikovali odporúčania, s ktorými nie sú v súlade (a v prípade odporúčaní, ktorých požiadavky sú trvalej povahy, v ktorej časti zúčtovacieho obdobia sa tento nesúlad vyskytol), a vysvetlili zásadným a jasným spôsobom rozsah i dôvody akéhokoľvek závažného nesúladu.
   1.3.   Pri posudzovaní pravidiel ustanovených v tomto odporúčaní by členské štáty mali brať do úvahy najmä toto:
   1.3.1.   Vo funkciách a charakteristikách, ktoré členské štáty priradia akýmkoľvek výborom vytvoreným v rámci vrcholového (dozorného) orgánu a navrhnutým v tomto odporúčaní, by sa mali dôkladne zohľadniť práva a povinnosti dôležitých orgánov spoločností, ako sú definované vo vnútroštátnej právnej úprave.
   1.3.2.   Členské štáty by mali mať právo sa rozhodnúť, vcelku alebo sčasti, pre vytvorenie akéhokoľvek výboru v rámci vrcholového (dozorného) orgánu, s charakteristikami navrhnutými v tomto odporúčaní a použitím iných štruktúr – mimo vrcholového (dozorného) orgánu – alebo postupov. Takéto štruktúry alebo postupy, ktoré by mohli byť pre spoločnosti buď povinné podľa vnútroštátnej právnej úpravy, alebo odporúčanými osvedčenými postupmi na vnútroštátnej úrovni prostredníctvom prístupu „podriaď sa alebo vysvetli“, by mali byť funkčnými ekvivalentmi a rovnako účinné.
   1.4.   Vo vzťahu k registrovaným spoločnostiam, zapísaným do registra v jednom členskom štáte, súbor opatrení, ktoré majú členské štáty zaviesť, by sa mal vzťahovať aspoň na tie registrované spoločnosti, ktoré sú zapísané do registra na ich území.
   Pokiaľ ide o registrované spoločnosti, ktoré nie sú zapísané do registra v jednom členskom štáte, súbor opatrení, ktoré majú prijať členské štáty, by sa mal vzťahovať aspoň na tie registrované spoločnosti, ktorých akcie sú po prvýkrát prijaté na obchodovanie na regulovanom trhu zriadenom na ich území.
   2.   Vymedzenie pojmov na účely tohto odporúčania
   2.1.   „Registrované spoločnosti“ sú spoločnosti, ktorých cenné papiere sú prijaté na obchodovanie na regulovanom trhu v zmysle smernice 2004/39/ES v jednom alebo vo viacerých členských štátoch.
   2.2.   „Riadiaci pracovník“ je akýkoľvek člen správnych, riadiacich alebo dozorných orgánov spoločnosti.
   2.3.   „Výkonný riadiaci pracovník“ je akýkoľvek člen správneho orgánu (jednostupňový systém riadenia spoločnosti), ktorý sa podieľa na každodennom riadení spoločnosti.
   2.4.   „Nevýkonný riadiaci pracovník“ je akýkoľvek člen správneho orgánu spoločnosti (jednostupňový systém riadenia spoločnosti) okrem výkonného riadiaceho pracovníka.
   2.5.   „Riadiaci pracovník so správnymi oprávneniami“ je akýkoľvek člen riadiaceho orgánu spoločnosti (dvojstupňový systém riadenia spoločnosti).
   2.6.   „Riadiaci pracovník s dozornými oprávneniami“ je akýkoľvek člen dozorného orgánu spoločnosti (dvojstupňový systém riadenia spoločnosti).
   ODDIEL II
   PRÍTOMNOSŤ A ÚLOHA RIADIACICH PRACOVNÍKOV S NEVÝKONNÝMI ALEBO DOZORNÝMI OPRÁVNENIAMI VO VRCHOLOVÝCH (DOZORNÝCH) ORGÁNOCH
   3.   Prítomnosť riadiacich pracovníkov s nevýkonnými alebo dozornými oprávneniami
   3.1.   Správne, riadiace a dozorné orgány by mali mať celkovo vhodne vyvážený počet riadiacich pracovníkov s výkonnými/správnymi a nevýkonnými/dozornými oprávneniami, aby nemohol žiadny jednotlivec ani malá skupina jednotlivcov ovládnuť rozhodovanie týchto orgánov.
   3.2.   Súčasné alebo predchádzajúce výkonné zodpovednosti predsedu vrcholového (dozorného) orgánu by nemali byť prekážkou jeho schopnosti vykonávať objektívny dozor. Jedným zo spôsobov, ako to zaistiť v rámci jednostupňového systému riadenia spoločnosti, je ten, že funkcie predsedu a generálneho riaditeľa sú oddelené; v prípade jednostupňového a dvojstupňového riadenia spoločnosti môže byť jednou z možností, že generálny riaditeľ sa ihneď nestáva predsedom vrcholového (dozorného) orgánu. V prípadoch, keď sa spoločnosť rozhodne spojiť funkcie predsedu a generálneho riaditeľa alebo okamžite vymenovať za predsedu vrcholového (dozorného) orgánu bývalého generálneho riaditeľa, mal by sa tento postup doplniť informáciou o prijatých bezpečnostných opatreniach.
   4.   Počet nezávislých riadiacich pracovníkov
   Do vrcholového (dozorného) orgánu spoločností by sa mal zvoliť dostatočný počet nezávislých riadiacich pracovníkov s nevýkonnými alebo dozornými oprávneniami, aby sa zaistilo, že každý závažný konflikt záujmov týkajúci sa riadiacich pracovníkov sa primerane vyrieši.
   5.   Organizácia vo výboroch vrcholového orgánu
   Vrcholové orgány by mali byť organizované takým spôsobom, aby v kľúčových oblastiach, v ktorých je zvlášť vysoká možnosť konfliktu záujmov, zohrával účinnú úlohu dostatočný počet nezávislých riadiacich pracovníkov s nevýkonnými alebo dozornými oprávneniami. Z tohto dôvodu, ale podľa bodu 7, by sa mali v rámci vrcholového (dozorného) orgánu vytvoriť výbory pre menovanie, odmeňovanie a audit, keď vrcholový (dozorný) orgán zohráva úlohu v oblastiach menovania, odmeňovania a auditu podľa vnútroštátnej právnej úpravy, berúc do úvahy prílohu I.
   6.   Úloha výborov vo vzťahu k vrcholovému (dozornému) orgánu
   6.1.   Výbory pre menovanie, odmeňovanie a audit by mali vydávať odporúčania zamerané na prípravu rozhodnutí, ktoré prijíma samotný vrcholový (dozorný) orgán. Prvotným účelom výborov má byť zvýšenie účinnosti vrcholového (dozorného) orgánu tým, že sa zabezpečí prijímanie rozhodnutí po dôkladnej úvahe, a pomoc pri organizovaní práce so zameraním na to, aby sa zabezpečilo prijímanie jeho rozhodnutí bez závažného konfliktu záujmov. Vytvorenie výborov v princípe nemá za cieľ vyňať uvedené záležitosti z právomoci vrcholového (dozorného) orgánu, ktorý zostáva plne zodpovedný za rozhodnutia prijaté v oblasti svojej právomoci.
   6.2.   Právomoci vyplývajúce z poverenia každého vytvoreného výboru má vypracovať vrcholový (dozorný) orgán. Ak to je prípustné podľa vnútroštátnej právnej úpravy, každé prenesenie rozhodovacích právomocí by sa malo explicitne deklarovať, správne opísať a zverejniť plne transparentným spôsobom.
   7.   Flexibilnosť pri vytváraní výborov
   7.1.   Spoločnosti by mali dbať na to, aby sa funkcie výborov pre menovanie, odmeňovanie a audit riadne vykonávali. Spoločnosti však môžu funkcie podľa potreby spojiť a vytvoriť menej ako tri výbory. V takom prípade by spoločnosti mali jasne vysvetliť, prečo si zvolili alternatívny prístup a ako zvolený prístup spĺňa ciele stanovené pre tieto tri samostatné výbory.
   7.2.   V spoločnostiach, v ktorých je malý vrcholový (dozorný) orgán, môže funkcie týchto troch výborov vykonávať vrcholový (dozorný) orgán ako celok pod podmienkou, že spĺňa podmienky na zloženie výborov a že má v tomto ohľade potrebné informácie. V takomto prípade by mali vnútroštátne ustanovenia týkajúce sa výborov vrcholového orgánu (najmä tie, ktoré sa týkajú ich úlohy, činnosti a transparentnosti) platiť v relevantných prípadoch aj pre vrcholový (dozorný) orgán ako celok.
   8.   Hodnotenie vrcholového (dozorného) orgánu
   Vrcholový (dozorný) orgán by mal každý rok vypracovať hodnotenie svojej činnosti. Malo by zahŕňať hodnotenie členstva, organizácie a činnosti ako celku, hodnotenie kompetentnosti a účinnosti každého člena vrcholového orgánu a jeho výborov a posúdenie, ako vrcholový orgán konal v prípade všetkých jednotlivých cieľov činnosti, ktoré si stanovil.
   9.   Transparentnosť a komunikácia
   9.1.   Vrcholový (dozorný) orgán by mal aspoň raz ročne zverejňovať (ako súčasť informácií, ktoré spoločnosť každoročne zverejňuje o svojej štruktúre a postupoch kolektívneho riadenia) príslušné informácie o svojej vnútornej organizácii a postupoch svojej činnosti vrátane toho, v akom rozsahu sebahodnotenie vypracované vrcholovým (dozorným) orgánom viedlo k nejakej závažnej zmene.
   9.2.   Vrcholový (dozorný) orgán by mal zabezpečiť, aby boli akcionári riadne informovaní o záležitostiach spoločnosti, jej strategických prístupoch a o správe rizík a konfliktov záujmov. Je potrebné jasne stanoviť úlohy riadiacich pracovníkov v súvislosti s komunikáciou a so stykom s akcionármi.
   ODDIEL III
   PROFIL RIADIACICH PRACOVNÍKOV S NEVÝKONNÝMI ALEBO DOZORNÝMI OPRÁVNENIAMI
   10.   Menovanie a odvolanie
   Riadiaci pracovníci s nevýkonnými alebo dozornými oprávneniami by mali byť menovaní na stanovené funkčné obdobia s možnosťou jednotlivého opätovného zvolenia, pričom maximálne intervaly sa stanovia na vnútroštátnej úrovni tak, aby umožnili aj nadobudnutie potrebných skúseností, aj dostatočne časté opätovné potvrdenie ich pozície. Tiež by malo byť možné odvolať ich, ale ich odvolanie by nemalo byť ľahšie ako odvolanie riadiaceho pracovníka s výkonnými alebo správnymi oprávneniami.
   11.   Kvalifikácia
   11.1.   S cieľom udržať vyváženosť kvalifikačných predpokladov svojich členov by si mal vrcholový (dozorný) orgán stanoviť žiaduce zloženie v súvislosti so štruktúrou a činnosťou spoločnosti a pravidelne ho hodnotiť. Vrcholový (dozorný) orgán by mal zabezpečiť, aby sa skladal z členov, ktorí ako celok majú potrebné spektrum vedomostí, úsudkov a skúseností na riadne plnenie svojich úloh.
   11.2.   Členovia výboru pre audit by mali ako kolektív disponovať najnovšími a relevantnými poznatkami a skúsenosťami z oblasti financií a účtovníctva registrovaných spoločností, a to v závislosti od činností spoločnosti.
   11.3.   Všetkým novým členom vrcholového (dozorného) orgánu by sa mal ponúknuť pripravený program na uvedenie do funkcie, ktorý by v potrebnom rozsahu zahŕňal ich zodpovednosti a organizáciu a činnosti spoločnosti. Vrcholový (dozorný) orgán by mal vypracovať každoročný prehľad, aby určil oblasti, v ktorých si jeho členovia musia prehĺbiť svoje schopnosti a vedomosti.
   11.4.   Keď sa navrhne menovanie nového riadiaceho pracovníka, mala by sa zverejniť jeho osobitná spôsobilosť, ktorá je dôležitá pre jeho pôsobenie vo vrcholovom (dozornom) orgáne. Aby mohli trh a verejnosť posúdiť, či tieto predpoklady a schopnosti zostávajú aj v priebehu času primerané, vrcholový (dozorný) orgán zverejní každý rok profil zloženia vrcholového orgánu a informácie o osobitných predpokladoch a schopnostiach jednotlivých členov, ktoré sú dôležité pre ich pôsobenie vo vrcholovom (dozornom) orgáne.
   12.   Povinnosti
   12.1.   Každý riadiaci pracovník by mal venovať svojim povinnostiam potrebný čas a pozornosť a mal by sa zaviazať na obmedzenie počtu svojich ďalších profesionálnych povinností (osobitne akýchkoľvek riadiacich funkcií v iných spoločnostiach) tak, aby zabezpečil primerané vykonávanie svojich povinností.
   12.2.   Keď sa navrhne menovanie nového riadiaceho pracovníka, mali by sa zverejniť jeho ďalšie významné profesionálne povinnosti. Vrcholový orgán by mal byť informovaný o dodatočných zmenách. Každý rok by vrcholový orgán mal zozbierať údaje o týchto povinnostiach a tieto informácie zverejniť vo výročnej správe.
   13.   Nezávislosť
   13.1.   Riadiaci pracovník by sa mal považovať za nezávislého, len ak nemá žiadny obchodný, rodinný ani iný vzťah so spoločnosťou, jej rozhodujúcim akcionárom alebo vedením, ktorý by vytváral konflikt záujmov a ovplyvňoval jeho rozhodnutia.
   13.2.   Na vnútroštátnej úrovni by sa mal prijať istý počet kritérií na posudzovanie nezávislosti riadiacich pracovníkov, berúc do úvahy usmernenie uvedené v prílohe II, v ktorom sa uvádzajú viaceré situácie zobrazujúce vzťahy alebo okolnosti, ktoré sa zvyčajne považujú za pravdepodobne vedúce k vzniku závažného konfliktu záujmov. Rozhodnutie o tom, čo sa považuje za nezávislosť, je v podstate úlohou pre samotný vrcholový (dozorný) orgán. Vrcholový (dozorný) orgán môže uvážiť, že napriek tomu, že niektorý jeho člen spĺňa všetky kritériá na posúdenie nezávislosti riadiacich pracovníkov, zavedené na vnútroštátnej úrovni, nemôže sa považovať za nezávislého vzhľadom na špecifické okolnosti danej osoby alebo spoločnosti, a platí to aj naopak.
   13.3.   Mali by sa zverejniť primerané informácie o výsledkoch, ku ktorým vrcholový (dozorný) orgán dospel pri posudzovaní, či niektorý riadiaci pracovník má byť považovaný za nezávislého.
   13.3.1.   Keď sa navrhne menovanie riadiaceho pracovníka s nevýkonnými alebo dozornými oprávneniami, spoločnosť by mala zverejniť, či ho považuje za nezávislého; ak nie je splnené jedno alebo viacero kritérií na posúdenie nezávislosti, ktoré sa zaviedli na vnútroštátnej úrovni, spoločnosť by mala zverejniť svoje dôvody, pre ktoré napriek tomu považuje daného riadiaceho pracovníka za nezávislého. Spoločnosti by tiež mali každoročne zverejniť, ktorých riadiacich pracovníkov považujú za nezávislých.
   13.3.2.   Ak sa jedno alebo viacero kritérií na posúdenie nezávislosti, ktoré sa zaviedli na vnútroštátnej úrovni, neplní v priebehu celého roka, spoločnosť by mala zverejniť dôvody, pre ktoré považuje daného riadiaceho pracovníka za nezávislého. Aby sa zabezpečila presnosť informácií poskytnutých v oblasti hodnotenia nezávislosti riadiacich pracovníkov, spoločnosť by mala od nezávislých riadiacich pracovníkov požadovať, aby svoju nezávislosť pravidelne opakovane potvrdzovali.
   ODDIEL IV
   ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA
   14.   Sledovanie
   Členské štáty sa vyzývajú, aby podnikli potrebné opatrenia na podporu uplatňovania princípov uvedených v tomto odporúčaní do 30. júna 2006 a Komisii oznámili opatrenia prijaté v súlade s týmto odporúčaním tak, aby Komisia mohla situáciu podrobne sledovať a na ich základe vyhodnotiť potrebu ďalších opatrení.
   15.   Adresáti
   Toto odporúčanie je určené členským štátom.

      V Bruseli 15. februára 2005

            Za Komisiu

         Charlie McCREEVY

            člen Komisie

      (1)  KOM(2003) 284 v konečnom znení.

      (2)  Ú. v. ES L 375, 31.12.1985, s. 3. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/39/ES (Ú. v. EÚ L 145, 30.4.2004, s. 1).

      Nasledujúce prílohy sú dodatočným návodom na výklad princípov uvedených v tomto odporúčaní.

      PRÍLOHA I
      Výbory vrcholového (dozorného) orgánu
      1.   SPOLOČNÉ VLASTNOSTI
      1.1.   Počet členov
      Keď sa v rámci vrcholového (dozorného) orgánu vytvoria výbory, mali by sa zvyčajne skladať najmenej z troch členov. V spoločnostiach s malým vrcholovým (dozorným) orgánom sa výnimočne môžu skladať iba z dvoch členov.
      1.2.   Zloženie
      O predsedníctve a členstve vo výbore by sa malo rozhodnúť po dôkladnom zvážení potreby zabezpečiť obmenu členstva vo výboroch a nedávať nenáležitú dôveru niektorým jednotlivcom.
      1.3.   Právomoci
      Presný mandát každého vytvoreného výboru by sa mal opísať v právomociach, ktoré vypracuje vrcholový (dozorný) orgán.
      1.4.   Dostupnosť zdrojov informácií
      Spoločnosti by mali zabezpečiť, aby mali výbory k dispozícii potrebné zdroje na plnenie svojich úloh, ku ktorým patrí právo dostať, najmä od zodpovedných pracovníkov spoločnosti, všetky potrebné informácie alebo získať nezávislé profesionálne rady o problematike, ktorá patrí do ich právomoci.
      1.5.   Účasť na schôdzach výborov
      S ohľadom na potrebu zabezpečiť autonómnosť a objektívnosť výborov riadiaci pracovníci, ktorí nie sú členmi výborov, by zvyčajne mali mať právo zúčastňovať sa na ich schôdzach iba na pozvanie výboru. Výbor môže určitých zodpovedných pracovníkov alebo expertov pozvať alebo požiadať o účasť.
      1.6.   Transparentnosť

                  1.

                  Výbory by mali plniť svoje úlohy v rámci stanovených právomocí a zabezpečiť, aby vrcholovému (dozornému) orgánu pravidelne podávali správy o svojej činnosti a jej výsledkoch.

                  2.

                  Právomoci ustanovené pre všetky vytvorené výbory, v ktorých sa vysvetlí ich úloha a všetky oprávnenia, ktoré im udelil vrcholový (dozorný) orgán, ak to je prípustné podľa vnútroštátnej právnej úpravy, by sa mali aspoň raz ročne zverejniť (ako súčasť informácií o štruktúrach a postupoch kolektívneho riadenia, ktoré spoločnosť každoročne zverejňuje). Spoločnosti by tiež mali každoročne zverejniť vyhlásenie existujúcich výborov o ich členstve, počte schôdzí za rok, o účasti na nich a o svojich hlavných aktivitách. Konkrétne výbor pre audit by mal potvrdiť, že je spokojný s nezávislosťou auditu, a stručne opísať postup, ktorým prišiel k tomuto záveru.

                  3.

                  Predseda každého výboru by mal mať možnosť komunikovať priamo s akcionármi. Podmienky, v ktorých sa to môže uskutočniť, sa presne uvedú v právomociach výboru.

            2.   VÝBOR PRE MENOVANIE
      2.1.   Vytvorenie a zloženie

                  1.

                  Keď podľa vnútroštátnej právnej úpravy vrcholový (dozorný) orgán zohráva úlohu v procese menovania a/alebo odvolávania riadiacich pracovníkov buď tým, že sám prijíma rozhodnutia, alebo že predkladá návrhy na posúdenie inému orgánu spoločnosti, mal by sa v rámci vrcholového (dozorného) orgánu vytvoriť výbor pre menovanie.

                  2.

                  Výbor pre menovanie by sa mal skladať aspoň z väčšiny nezávislých riadiacich pracovníkov s nevýkonnými alebo dozornými oprávneniami. Keď spoločnosť považuje za vhodné, aby výbor pre menovanie mal menšinu členov, ktorí nie sú nezávislí, mohol by byť členom tohto výboru generálny riaditeľ.

            2.2.   Úlohy

                  1.

                  Výbor pre menovanie by mal aspoň:

                              —

                              vybrať a odporučiť na schválenie vrcholovému (dozornému) orgánu kandidátov na neobsadené miesta vo vrcholovom orgáne, keď sa uvoľnia. Výbor pre menovanie by mal pritom brať do úvahy vyváženosť schopností, vedomostí a skúseností vo vrcholovom orgáne, pripraviť opis úloh a kvalifikačných predpokladov potrebných pre konkrétnu pozíciu a určiť jej predpokladanú časovú náročnosť,

                              —

                              periodicky posudzovať štruktúru, veľkosť, zloženie a činnosť vrcholového orgánu v rámci jednostupňového alebo dvojstupňového systému riadenia spoločnosti a vrcholovému (dozornému) orgánu dávať odporúčania na zmeny,

                              —

                              periodicky posudzovať schopnosti, vedomosti a skúsenosti jednotlivých riadiacich pracovníkov a podávať o nich správy vrcholovému (dozornému) orgánu,

                              —

                              dôkladne zvažovať otázky plánovania nástupníctva.

                  2.

                  Okrem toho by mal výbor pre menovanie preskúmať stratégiu vrcholového (spravujúceho) orgánu v oblasti výberu a menovania vrcholového vedenia.

            2.3.   Činnosť

                  1.

                  Výbor pre menovanie by mal posudzovať návrhy relevantných strán vrátane vedenia a akcionárov (1). Výbor pre menovanie by mal predovšetkým konzultovať s generálnym riaditeľom, ktorý by mal mať právo predkladať výboru návrhy najmä vo veciach týkajúcich sa riadiacich pracovníkov s výkonnými alebo správnymi oprávneniami alebo vrcholového vedenia.

                  2.

                  Pri plnení svojich úloh by výbor pre menovanie mal mať možnosť používať akékoľvek formy zdrojov informácií, ktoré považuje za vhodné, vrátane externého poradenstva alebo inzercie, a na tento účel by mal dostávať od spoločnosti príslušné financie.

            3.   VÝBOR PRE ODMEŇOVANIE
      3.1.   Vytvorenie a zloženie

                  1.

                  Keď podľa vnútroštátnej právnej úpravy vrcholový (dozorný) orgán zohráva úlohu v procese určovania odmien riadiacich pracovníkov buď tým, že sám prijíma rozhodnutia, alebo tým, že dáva návrhy na posúdenie inému orgánu spoločnosti, mal by sa v rámci vrcholového (dozorného orgánu) vytvoriť výbor pre odmeňovanie.

                  2.

                  Výbor pre odmeňovanie by sa mal skladať výlučne z riadiacich pracovníkov s nevýkonnými alebo dozornými oprávneniami. Aspoň väčšina jeho členov by mala byť nezávislá.

            3.2.   Úlohy

                  1.

                  Vo vzťahu k riadiacim pracovníkom s výkonnými alebo správnymi oprávneniami by výbor mal aspoň:

                              —

                              podávať vrcholovému (dozornému) orgánu na schválenie návrhy na stratégiu odmeňovania riadiacich pracovníkov s výkonnými alebo správnymi oprávneniami. Táto stratégia by sa mala týkať všetkých foriem náhrad vrátane najmä pevne vyplácaných čiastok, systému odmeňovania podľa vykonanej práce, dôchodkových schém a odstupného. Návrhy týkajúce sa systému odmeňovania podľa vykonanej práce by mali byť doložené odporúčanými cieľmi a kritériami hodnotenia, aby bol správne zosúladený plat riadiacich pracovníkov s výkonnými alebo správnymi oprávneniami s dlhodobými záujmami akcionárov a s cieľmi, ktoré stanovil vrcholový (dozorný) orgán spoločnosti,

                              —

                              podávať vrcholovému (dozornému) orgánu návrhy na individuálne odmeňovanie riadiacich pracovníkov s výkonnými alebo správnymi oprávneniami tak, aby bolo v súlade so stratégiou odmeňovania, ktorú spoločnosť prijala, a s hodnotením činnosti príslušnej osoby. Výbor by mal byť pritom informovaný o celkovom príjme, ktorý riadiaci pracovníci s výkonnými alebo správnymi oprávneniami dostávajú z ostatných spoločností pridružených ku skupine,

                              —

                              podávať vrcholovému (dozornému) orgánu návrhy na vhodné formy zmlúv pre riadiacich pracovníkov s výkonnými alebo správnymi oprávneniami,

                              —

                              asistovať vrcholovému (dozornému) orgánu pri dohliadaní nad tým, či spoločnosť dodržiava existujúce ustanovenia týkajúce sa zverejňovania skutočností súvisiacich s odmeňovaním (najmä stratégiu odmeňovania a individuálne odmeňovanie riadiacich pracovníkov).

                  2.

                  Vo vzťahu k vrcholovému vedeniu [ako ho definuje vrcholový (dozorný) orgán], by výbor mal aspoň:

                              —

                              dávať riadiacim pracovníkom s výkonnými alebo správnymi oprávneniami odporúčania týkajúce sa úrovne a štruktúry odmeňovania vrcholového vedenia,

                              —

                              sledovať úroveň a štruktúru odmien vrcholového vedenia na základe príslušných informácií, ktoré poskytnú riadiaci pracovníci s výkonnými alebo správnymi oprávneniami.

                  3.

                  Vo vzťahu k opciám na cenné papiere a iným podielovým stimulom, ktoré môžu dostať riadiaci pracovníci, spravujúci pracovníci alebo iní zamestnanci, by výbor mal aspoň:

                              —

                              prediskutovať všeobecnú stratégiu poskytovania týchto odmien, najmä opcií na cenné papiere, a predložiť vrcholovému (dozornému) orgánu akékoľvek s tým súvisiace návrhy,

                              —

                              skontrolovať informácie týkajúce sa tejto témy, ktoré boli poskytnuté vo výročnej správe alebo v relevantných prípadoch na zhromaždení akcionárov,

                              —

                              predkladať vrcholovému (dozornému) orgánu návrhy týkajúce sa výberu medzi poskytovaním opcií na upísané akcie alebo poskytovaním opcií na nákup akcií s udaním dôvodov tohto výberu, ako aj jeho dôsledkov.

            3.3.   Činnosť

                  1.

                  Výbor pre odmeňovanie by mal konzultovať aspoň s predsedom a/alebo generálnym riaditeľom ich názory týkajúce sa odmeňovania ostatných riadiacich pracovníkov s výkonnými alebo správnymi oprávneniami.

                  2.

                  Výbor pre odmeňovanie by mal na získanie potrebných informácií o štandardných trhových systémoch odmeňovania využiť konzultantov. Výbor by mal byť zodpovedný za vypracovanie kritérií výberu, výber, menovanie a určenie právomocí všetkých konzultantov v oblasti odmeňovania, ktorí výboru radia, a mal by na tento účel dostať od spoločnosti príslušné financie.

            4.   VÝBOR PRE AUDIT
      4.1.   Zloženie
      Výbor pre audit by sa mal skladať výlučne z riadiacich pracovníkov s nevýkonnými alebo dozornými oprávneniami. Aspoň väčšina jeho členov by mala byť nezávislá.
      4.2.   Úlohy

                  1.

                  Vo vzťahu k vnútorným stratégiám a postupom prijatým spoločnosťou by výbor pre audit mal asistovať vrcholovému (dozornému) orgánu aspoň:

                              —

                              pri sledovaní správnosti finančných informácií, ktoré spoločnosť poskytne, najmä preskúmaním relevantnosti a konzistentnosti účtovných metód, ktoré používa spoločnosť a jej skupina (vrátane kritérií na konsolidáciu účtov spoločností v skupine),

                              —

                              minimálne raz ročne pri revízii systémov vnútornej kontroly a riadenia rizík, aby sa správne identifikovali, zvládali a odhaľovali hlavné riziká (vrátane rizík, ktoré súvisia so súladom s existujúcou legislatívou a predpismi),

                              —

                              pri zabezpečovaní účinnosti funkcie vnútorného auditu, najmä prostredníctvom odporúčaní týkajúcich sa výberu, menovania, opätovného menovania a odvolávania vedúceho oddelenia vnútorného auditu a oddelenia pre rozpočet, a sledovaním vnímavosti vedenia na zistenia a odporúčania. Ak spoločnosť nemá funkciu vnútorného auditu, jeho potreba by sa mala preskúmať aspoň raz ročne.

                  2.

                  Vo vzťahu k externému auditu objednanému spoločnosťou by výbor pre audit mal aspoň:

                              —

                              dávať vrcholovému (dozornému) orgánu odporúčania týkajúce sa výberu, menovania, opätovného menovania a odvolávania externého audítora orgánom príslušným podľa vnútroštátneho práva spoločností a podmienok jeho angažovania,

                              —

                              sledovať nezávislosť a objektívnosť externého audítora najmä preskúmaním súladu audítorskej firmy s platnými pokynmi týkajúcimi sa rotácie partnerov audítorov, výšku poplatkov, ktoré zaplatila spoločnosť, a iné súvisiace regulačné požiadavky,

                              —

                              dohliadať na povahu a rozsah iných ako audítorských služieb okrem iného na základe všetkých poplatkov zverejnených externým audítorom, ktoré spoločnosť a jej skupina audítorskej firme a sieti zaplatila, čím sa má predísť vzniku závažných konfliktov záujmov. Výbor by mal vypracovať a uplatňovať formálnu stratégiu, v ktorej by špecifikoval v súlade s princípmi a pokynmi uvedenými v odporúčaní Komisie 2002/590/ES (2) druhy neaudítorských služieb, ktoré sú: a) vylúčené; b) prípustné po preskúmaní výborom a c) prípustné bez oznámenia výboru,

                              —

                              preverovať účinnosť procesu externého auditu a vnímavosť vedenia na odporúčania uvedené v liste externého audítora vedeniu,

                              —

                              prešetriť záležitosti, ktoré vedú k rezignácii externého audítora, a vypracovať odporúčanie na akékoľvek potrebné kroky.

            4.3.   Činnosť

                  1.

                  Spoločnosť by mala pre nových členov výboru pre audit vypracovať uvádzací program a následné priebežné a správne načasované školenie. Všetci členovia výboru by mali dostať najmä úplné informácie týkajúce sa špecifických účtovných, finančných a pracovných záležitostí spoločnosti.

                  2.

                  Vedenie by malo informovať výbor pre audit o účtovných postupoch, ktoré používa pri významných a nezvyčajných transakciách, pri ktorých sa môžu použiť rôzne účtovné prístupy. V tomto ohľade by sa mala venovať osobitná pozornosť aj existencii a oprávnenosti akýchkoľvek činností, ktoré spoločnosť vykonáva v zahraničných strediskách a/alebo prostredníctvom špeciálnych sprostredkovateľov.

                  3.

                  Výbor pre audit rozhodne, či, a ak áno, kedy sa zúčastní na jeho schôdzach generálny riaditeľ alebo predseda predstavenstva, finančný riaditeľ (alebo vyššie postavení pracovníci zodpovední za financie, účtovníctvo a hospodárenie), vnútorný audítor a externý audítor. Výbor by mal mať právo, ak si to želá, stretnúť sa s akoukoľvek relevantnou osobou bez prítomnosti riadiacich pracovníkov s výkonnými alebo správnymi oprávneniami.

                  4.

                  Vnútorní a externí audítori by mali mať, okrem udržiavania účinných pracovných vzťahov s vedením, zaručený voľný prístup k vrcholovému (dozornému) orgánu. V tomto ohľade by mal výbor pre audit pôsobiť pre vnútorných a externých audítorov ako hlavný kontaktný bod.

                  5.

                  Výbor pre audit by mal byť informovaný o pracovnom programe vnútorného audítora a mal by dostávať správy alebo periodický prehľad o vnútornom audite.

                  6.

                  Výbor pre audit by mal byť informovaný o pracovnom programe externého audítora a mal by dostávať správu externého audítora, v ktorej opisuje všetky vzťahy medzi nezávislým audítorom a spoločnosťou a jej skupinou. Výbor by mal dostávať aktuálne informácie o všetkých skutočnostiach vyplývajúcich z auditu.

                  7.

                  Výbor pre audit by mal mať voľnosť pri získavaní rád a pomoci od externých právnych, účtovníckych alebo iných poradcov, keď to považuje za potrebné na vykonávanie svojich povinností, a mal by na tento účel dostávať od spoločnosti primerané financie.

                  8.

                  Výbor pre audit by mal preveriť, akým spôsobom je spoločnosť v súlade s existujúcimi ustanoveniami týkajúcimi sa možnosti zamestnancov oznámiť údajné závažné nezrovnalosti v spoločnosti prostredníctvom sťažností alebo anonymných podaní spravidla nezávislému riadiacemu pracovníkovi, a zabezpečiť, aby sa prijali opatrenia na primerané a nezávislé prešetrenie týchto záležitostí a podnikli sa príslušné následné kroky.

                  9.

                  Výbor pre audit by mal aspoň raz za šesť mesiacov, v čase schvaľovania ročných a polročných výkazov, podávať vrcholovému (dozornému) orgánu správu o svojej činnosti.

         (1)  Keď akcionári predložia výboru pre menovanie návrhy na posúdenie a výbor pre menovanie sa rozhodne neodporučiť daných kandidátov vrcholovému (dozornému) orgánu na schválenie, toto nebráni akcionárom navrhnúť tých istých kandidátov priamo na valnom zhromaždení, keď majú podľa vnútroštátneho právneho poriadku právo predkladať v tomto zmysle návrhy rozhodnutí.

         (2)  Ú. v. ES L 191, 19.7.2002, s. 22.

      PRÍLOHA II
      Profil nezávislých riadiacich pracovníkov s nevýkonnými alebo dozornými oprávneniami

                  1.

                  Nemožno vyčerpávajúco vymenovať všetky spôsoby ohrozenia nezávislosti riadiacich pracovníkov; vzťahy a okolnosti, ktoré sa môžu zdať dôležité pre ich určenie, sa môžu do istej miery v členských štátoch a v spoločnostiach meniť a osvedčené postupy v tomto ohľade sa môžu vyvinúť časom. Mnohé situácie sa však často považujú za také, ktoré významne pomáhajú vrcholovému (dozornému) orgánu určiť, či sa riadiaci pracovník s nevýkonnými alebo dozornými oprávneniami môže považovať za nezávislého, dokonca aj keď sa často uznáva, že hodnotenie nezávislosti akéhokoľvek konkrétneho člena by malo byť založené skôr na podstate ako na forme. V tomto kontexte by sa mnohé kritériá – ktoré má používať vrcholový (dozorný) orgán – mali prijímať na vnútroštátnej úrovni. Tieto kritériá, ktoré by mali byť prispôsobené vnútroštátnemu kontextu, by mali vychádzať z dôkladného posúdenia aspoň týchto okolností:

                              a)

                              nebyť riadiacim pracovníkom s výkonnými alebo správnymi oprávneniami spoločnosti ani pridruženej spoločnosti a nebyť v takejto funkcii v predchádzajúcich piatich rokoch;

                              b)

                              nebyť zamestnancom spoločnosti ani pridruženej spoločnosti a nebyť v takejto funkcii v predchádzajúcich troch rokoch s výnimkou prípadu, ak riadiaci pracovník s nevýkonnými alebo dozornými oprávneniami nepatrí k vrcholovému vedeniu a bol zvolený do vrcholového (dozorného) orgánu v kontexte systému zastúpenia pracovníkov, ktorý je právne uznaný a poskytuje príslušnú ochranu proti protiprávnemu prepúšťaniu a iným formám nespravodlivého zaobchádzania;

                              c)

                              nedostať alebo nedostávať významnú dodatočnú odmenu od spoločnosti alebo od pridruženej spoločnosti okrem honoráru, ktorý dostáva ako riadiaci pracovník s nevýkonnými alebo dozornými oprávneniami. K takejto dodatočnej odmene patrí najmä akákoľvek účasť na opciách na cenné papiere alebo na platobnom systéme súvisiacom s jeho pôsobením; nevzťahuje sa na prijatie pevných čiastok náhrad podľa dôchodkového systému (vrátane odloženej náhrady) za predchádzajúce služby pre spoločnosť (pod podmienkou, že táto náhrada nie je žiadnym spôsobom závislá od prebiehajúcich služieb);

                              d)

                              nebyť rozhodujúcim akcionárom ani ho žiadnym spôsobom nezastupovať (kontrola je ustanovená v prípadoch uvedených v článku 1 ods. 1 smernice Rady 83/349/EHS (1));

                              e)

                              nemať v súčasnosti ani v poslednom roku významné obchodné vzťahy so spoločnosťou alebo pridruženou spoločnosťou, buď priame, alebo ako partner, akcionár, riadiaci pracovník alebo vyššie postavený pracovník orgánu, ktorý takýto vzťah má. K obchodným vzťahom patria situácie významného dodávateľa tovarov alebo služieb (vrátane finančných, právnych, poradenských alebo konzultačných služieb), významného zákazníka a organizácií, ktoré od spoločnosti alebo pridruženej spoločnosti dostávajú významné príspevky;

                              f)

                              nebyť v súčasnosti ani v posledných troch rokoch partnerom alebo zamestnancom súčasného alebo bývalého externého audítora spoločnosti alebo pridruženej spoločnosti;

                              g)

                              nebyť riadiacim pracovníkom s výkonnými alebo správnymi oprávneniami v inej spoločnosti, v ktorej riadiaci pracovník s výkonnými alebo správnymi oprávneniami spoločnosti je riadiacim pracovníkom s nevýkonnými alebo dozornými oprávneniami, a nemať iné významné prepojenie s riadiacimi pracovníkmi s výkonnými oprávneniami spoločnosti cez zaangažovanosť v iných spoločnostiach alebo orgánoch;

                              h)

                              nepôsobiť vo vrcholovom (dozornom) orgáne ako riadiaci pracovník s nevýkonnými alebo dozornými oprávneniami dlhšie ako tri funkčné obdobia (respektíve dlhšie ako 12 rokov v prípade, keď sú vnútroštátnou právnou úpravou upravené veľmi krátke bežné funkčné obdobia);

                              i)

                              nebyť blízkym rodinným príslušníkom riadiaceho pracovníka s výkonnými alebo správnymi oprávneniami alebo osôb v situáciách uvedených v písmenách a) až h).

                  2.

                  Nezávislý riadiaci pracovník sa zaväzuje: a) udržiavať si za každých okolností nezávislosť pri analyzovaní, rozhodovaní a konaní; b) nežiadať ani neprijímať žiadne neodôvodnené výhody, ktoré by sa mohli považovať za kompromitujúce jeho nezávislosť a c) jasne vyjadriť svoje odmietavé stanovisko v prípade, keď zistí, že rozhodnutie vrcholového (dozorného) orgánu môže spoločnosti uškodiť. V prípade, že vrcholový (dozorný) orgán prijme rozhodnutia, ku ktorým má nezávislý riadiaci pracovník s nevýkonnými alebo dozornými oprávneniami vážne výhrady, mal by z toho vyvodiť všetky príslušné dôsledky. Ak by chcel odstúpiť, mal by svoje dôvody vysvetliť listom adresovaným vrcholovému orgánu alebo výboru pre audit a – ak je to vhodné – ktorémukoľvek relevantnému orgánu mimo spoločnosti.

         (1)  Ú. v. ES L 193, 18.7.1983, s. 1. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/51/ES (Ú. v. EÚ L 178, 17.7.2003, s. 16).


				|

		52014PC0437

			Odporúčanie pre ROZHODNUTIE RADY, ktorým sa zrušuje rozhodnutie 2010/283/EÚ o existencii nadmerného deficitu v Belgicku /* COM/2014/0437 final */

			   	Odporúčanie pre
ROZHODNUTIE RADY,
ktorým sa zrušuje rozhodnutie 2010/283/EÚ o
existencii nadmerného deficitu v Belgicku
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní
Európskej únie, a najmä na jej článok 126 ods. 12,
so zreteľom na odporúčanie Komisie,
keďže:
(1)       Na základe odporúčania
Komisie sa rozhodnutím Rady 2010/283/EÚ z 2. decembra 2009[1] rozhodlo, že v Belgicku
existuje nadmerný deficit. Rada poukázala na to, že deficit verejných financií
plánovaný na rok 2009 predstavoval 5,9 % HDP, teda prekročil
referenčnú hodnotu 3 % HDP stanovenú v zmluve, zatiaľ čo
verejný dlh mal podľa plánu dosiahnuť v roku 2009 úroveň
97,6 % HDP, čo je nad referenčnou hodnotou 60 % HDP
stanovenou v zmluve[2].
(2)       V súlade
s článkom 126 ods. 7 zmluvy a článkom 3 ods. 4 nariadenia
Rady (ES) č. 1467/97 zo 7. júla 1997 o urýchľovaní a
objasňovaní vykonania postupu pri nadmernom schodku[3] Rada na základe
odporúčania Komisie vydala 2. decembra 2009 odporúčanie Belgicku, aby
odstránilo nadmerný deficit najneskôr do roku 2012. Odporúčanie bolo
zverejnené.
(3)       Na základe odporúčania
Komisie Rada 21. júna 2013 podľa článku 126 ods. 8 zmluvy rozhodla,
že Belgicko neprijalo účinné opatrenia v súlade s odporúčaním Rady z
2. decembra 2009, aby vykonalo nápravu svojho nadmerného deficitu do roku
2012, a ďalej podľa článku 126 ods. 9 zmluvy rozhodla, že
Belgicko upozorní, aby odstránilo nadmerný deficit do roku 2013. Belgicko malo
do 15. septembra predložiť správu o opatreniach prijatých na to, aby
splnilo požiadavky tohto rozhodnutia v súlade s článkom 5 ods. 1a
nariadenia Rady (ES) č. 1467/97. Komisia dospela 15. novembra 2013
k záveru, že Belgicko prijalo účinné opatrenia a že v danom okamihu
nie sú potrebné v rámci postupu pri nadmernom deficite žiadne ďalšie
kroky.
(4)       V súlade s článkom 4
Protokolu o postupe pri nadmernom deficite, ktorý tvorí prílohu k zmluvám,
Komisia poskytuje údaje na účely uplatňovania tohto postupu. Ako
súčasť uplatňovania uvedeného protokolu majú členské štáty
oznamovať údaje o deficite verejných financií a verejnom dlhu, ako aj o
iných súvisiacich ukazovateľoch dvakrát ročne, a to pred 1. aprílom a
pred 1. októbrom, v súlade s článkom 3 nariadenia Rady (ES) č.
479/2009 z 25. mája 2009 o uplatňovaní Protokolu o postupe pri nadmernom
deficite, ktorý tvorí prílohu k Zmluve o založení Európskeho spoločenstva [4].
(5)       Pri posudzovaní toho, či
by sa rozhodnutie o existencii nadmerného deficitu malo zrušiť, by Rada
mala prijať rozhodnutie na základe oznámených údajov. Okrem toho by sa
rozhodnutie o existencii nadmerného deficitu malo zrušiť len vtedy,
keď Komisia vo svojich prognózach uvádza, že deficit v predpovedanom
období neprekročí hranicu 3 % HDP[5].
(6)       Na základe údajov, ktoré
poskytla Komisia (Eurostat) v súlade s článkom 14 nariadenia
(ES) č. 479/2009 v nadväznosti na oznámenia Belgicka pred
1. aprílom 2014, programu stability na rok 2014 a na základe jarnej
prognózy Komisie na rok 2014 možno prijať tieto závery:
–
Po tom, ako dosiahol deficit verejných financií
Belgicka v roku 2009 vrchol na úrovni 5,6 % HDP, z čoho približne
0,7 % HDP v dôsledku jednorazových faktorov, sa znížil na 2,6 % HDP v
roku 2013 v súlade s rozhodnutím Rady z 21. júna 2013. Toto zlepšenie bolo
výsledkom výraznej fiškálnej konsolidácie, ako aj zlepšenia cyklických
podmienok.
–
Podľa programu stability na roky 2014 – 2017,
ktorý predložila belgická vláda 30. apríla 2014, by sa mal deficit v roku 2014
mierne znížiť na 2,15 % HDP a v roku 2015 klesnúť na
1,4 % HDP. V jarnej prognóze Komisie na rok 2014 sa za predpokladu
nezmenenej politiky očakáva, že deficit v roku 2014 dosiahne
úroveň 2,6 % HDP a v roku 2015 úroveň 2,8 % HDP.
Deficit by teda mal počas prognózovaného obdobia zostať pod
referenčnou hodnotou zmluvy 3 % HDP.
–
Štrukturálne saldo, t. j. očistené od
vplyvov hospodárskeho cyklu bez jednorazových a iných dočasných opatrení,
má za predpokladu nezmenenej politiky po zlepšení o 0,7 % HDP v roku 2013
ostať v roku 2014 stabilné a v roku 2015 sa má mierne
zhoršiť. V tejto súvislosti sa zdá, že v súčasnosti vzniká medzera vo
výške 0,5 % HDP v porovnaní s požadovanou úpravou štrukturálneho
salda na dosiahnutie strednodobého cieľa v roku 2014, čo
naznačuje, že je potrebné posilniť rozpočtové opatrenia
s cieľom zabezpečiť úplný súlad s preventívnou
časťou paktu vzhľadom na vznikajúce riziko významnej odchýlky od
požadovaného postupu úprav a porušenie referenčnej hodnoty pre dlh.
–
Pomer dlhu k HDP sa od roku 2009 do roku 2013
zvýšil o zhruba 5 percentuálnych bodov na 101,5 % aj vďaka
príspevku Belgicka k finančnej pomoci členským štátom eurozóny.
Verejný dlh by mal zostať približne na tejto úrovni aj v rokoch 2014
a 2015.
(7)       Rada pripomína, že
počnúc rokom 2014, t. j. rokom nasledujúcim po odstránení nadmerného
deficitu, podlieha Belgicko preventívnej časti Paktu stability a rastu a malo
by primeraným tempom pokročiť smerom k dosiahnutiu strednodobého
cieľa vrátane dodržania referenčnej hodnoty pre výdavky
a v súlade s článkom 2 ods. 1a nariadenia Rady 1467/97 zo
7. júla 1997 o urýchľovaní a objasňovaní vykonania postupu pri
nadmernom schodku dosiahnuť dostatočný pokrok, pokiaľ ide o
dodržanie dlhového kritéria.
(8)       V súlade
s článkom 126 ods. 12 zmluvy sa má rozhodnutie Rady
o existencii nadmerného deficitu zrušiť, ak sa podľa názoru Rady
v príslušnom členskom štáte odstránil nadmerný deficit.
(9)       Podľa názoru Rady bol
nadmerný deficit v Belgicku odstránený a rozhodnutie 2010/283/EÚ by sa preto
malo zrušiť,
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Z celkového hodnotenia vyplýva, že nadmerný
deficit bol v Belgicku odstránený.
Článok 2
Rozhodnutie 2010/283/EÚ sa týmto zrušuje.
Článok 3
Toto rozhodnutie je určené Belgickému
kráľovstvu.
V Bruseli
                                                                       Za
Radu
                                                                       predseda
[1]               Ú. v. EÚ L 125, 21.5.2010, s. 34.
[2]               Deficit verejných financií a verejný dlh na rok
2009 boli následne zrevidované na súčasných 5,6 % a 95,7 %
HDP.
[3]               Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 6.
[4]               Ú. v. EÚ L 145, 10.6.2009, s. 1.
[5]               V súlade so „Špecifikáciami implementácie Paktu
stability a rastu a usmerneniami k forme a obsahu programov stability a
konvergenčných programov“ z 3. septembra 2012. Pozri:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf