Dôležité právne oznámenie

|

52005SC0149

Odporúčanie pre Stanovisko Rady v súlade s ods. 3 článku 9 nariadenia Rady (ES) č. 1466/97 z 7. júla 1997 k aktualizovanému konvergentnému programu Estónska, 2004-2008  /* SEK/2005/0149 v konečnom znení */

	[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV |Brusel, 2.2.2005SEK(2005) 149 v konečnom zneníOdporúčanie preSTANOVISKO RADYv súlade s ods. 3 článku 9 nariadenia Rady (ES) č. 1466/97 z 7. júla 1997 k aktualizovanému konvergentnému programu Estónska, 2004-2008(predložená Komisiou)DÔVODOVÁ SPRÁVANariadenie Rady (ES) č. 1466/97 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii[1], stanovuje, že nezúčastnené členské štáty, to znamená štáty, ktoré nezaviedli jednotnú menu, musia predkladať Rade a Komisii konvergentné programy. V súlade s článkom 9 tohto nariadenia, musí Rada každý konvergentný program preskúmať na základe hodnotenia Komisie a výboru ustanoveného článkom 114 Zmluvy (Hospodársky a finančný výbor). Na základe odporúčania Komisie a po porade s Hospodárskym a finančným výborom, musí Rada po preskúmaní programu zaujať stanovisko. Podľa tohto nariadenia musia členské štáty každoročne predkladať aktualizácie svojich konvergentných programov, ktoré môže rovnakými postupmi preskúmať aj Rada.Členské krajiny, ktoré vstúpili do EÚ 1. mája 2004, nie sú súčasťou jednotného menového systému, avšak požaduje sa od nich, aby včas splnili konvergentné kritériá, vrátane kritérií dlhodobej udržateľnosti stavu verejných financií, aby spĺňali podmienky na prijatie eura.Členské štáty, ktoré vstúpili do EÚ 1. mája 2004, sa zaviazali k predloženiu svojich konvergentných programov do 15. mája 2004 a ich prvých aktualizácií do konca roku 2004. Prvý konvergentný program Estónska, zahŕňajúci obdobie 2004-2008 bol predložený 1. mája 2004 a Rada ho posúdila 5. júla 2004. Estónsko predložilo aktualizáciu svojho konvergentného programu 1. decembra 2004. Útvar služieb Komisie vykonal odborné posúdenie tejto aktualizácie s prihliadnutím na výsledky ekonomických prognóz útvaru služieb Komisie z jesene 2004 a berúc do úvahy „kódex pravidiel platných pre obsah a formu programov stability a konvergentných programov“[2], spoločne dohodnutú metodológiu pre posudzovanie potenciálneho produktu, odporúčania uvedené vo všeobecných usmerneniach hospodárskej politiky na obdobie 2003-2005 a zásady stanovené v oznámení Komisie Rade a Európskemu parlamentu 27. novembra 2002 o posilnení koordinácie rozpočtových politík[3] . Na takomto vyhodnotení je založený tento posudok:-  Prvá aktualizácia konvergentného programu Estónska bolo predložená Európskej komisii 1. decembra 2004. Zahŕňa obdobie 2004-2008. Tento program spĺňa požiadavky „súboru pravidiel platných pre obsah a formu stabilizačných a konvergentných programov“.-  Makroekonomický scenár predložený v programe predpokladá reálny rast HDP v roku 2004 na úrovni 5,6%. V roku 2005, sa predpokladá, že sa reálne HDP zrýchli na 5,9% a udrží si rast vo výške 6% ročne počas obdobia rokov 2006-2008. Tieto údaje sú o niečo nižšie ako predpovede útvaru služieb Komisie z jesene 2004 na roky 2004-2006, ktoré predpokladajú mieru rastu vo výške 5,9% v roku 2004, 6% v roku 2005 a 6,2% v roku 2006. Obe predpovede sú nižšie ako odhady Komisie pre potenciálny rast produkcie v rokoch 2004-2007. Na základe v súčasnosti dostupných informácií, najmä preto, že skutočná miera rastu v prvých troch štvrťrokoch 2004 dosahovala 6,3% v porovnaní s predchádzajúcim rokom a tiež vďaka predchádzajúci prezieravým prognózam estónskych orgánov, je možné považovať scenár programu za prijateľný. Hlavnou makroekonomickou nerovnováhou Estónska zostáva v dohľadnej budúcnosti vysoký deficit zahraničného účtu, čo do veľkej miery odráža silné investičné potreby hospodárstva v snahe priblížiť sa k priemerným úrovniam príjmov EÚ. Aj keď program predpokladá dlhodobo udržateľné znižovanie deficitu zahraničného účtu v dôsledku štrukturálnych zlepšení obchodného salda, súčasné trendy a nedostatočne spoľahlivé údaje o obchodnej výmene vyžadujú obozretnosť.-  Estónsko sa 28. júna 2004 pripojilo ku kurzovému mechanizmu ERM II so štandardným fluktuačným pásmom, aj keď dodržuje jednostranný záväzok voči súčasnému systému menového výboru. Pevné naviazanie na euro podporené silnou disciplínou vo finančnej politike dopomohlo v posledných rokoch k celkom rýchlej dezinflácii estónskeho hospodárstva. Ročná inflácia vyjadrená harmonizovaným indexom spotrebiteľských cien vzrástla na 3% v roku 2004, čo odzrkadlilo najmä vplyvy vstupu do EÚ, ale očakáva sa, že sa v strednodobom horizonte spätne upraví. Estónsky finančný trh a úrokové sadzby z bankových úverov sú na historicky nízkej úrovni, odrážajúc tým vývoj v oblasti eura a tiež udržateľnú konvergenciu úrokových sadzieb.-  Cieľom aktualizovaného programu je po jeho dobu dosahovať takmer vyrovnaný alebo prebytkový rozpočet. Na rok 2004 sa očakáva prebytok v rozpočte vo výške 1% HDP. Od roku 2005 sa plánujú vyrovnané rozpočty. V dôsledku vzostupného rastu aktivít sa očakáva, že verejné investície a spotreba poklesnú vo vzťahu k HDP, avšak nominálne výdavky sa v oboch kategóriách zvýšia. Podobne v percentuálnom vyjadrení k HDP poklesnú príjmy, najmä v dôsledku prebiehajúcej daňovej reformy. Aj keď zostala celková stratégia v porovnaní s programom z mája 2004 nezmenená, očakávaný rozpočtový prebytok bol korigovaný z hodnoty 0,7% HDP smerom nahor na 1%HDP. Predpovede rastu HDP boli zvýšené pre celé obdobie programu, aj keď sa zdá, že sú stále ešte opatrné.-  Zdá sa, že riziká spojené s rozpočtovými plánmi sú viac menej vyrovnané. Na jednej strane je možné vzhľadom k pomernej obozretnosti makroekonomického scenára predpokladať, že by príjmy mohli byť vyššie, než sa očakávalo a rozpočtové výdavky by mohli byť nižšie. Estónsko však tiež preukázalo za posledných niekoľko rokov schopnosť prezieravého prognózovania a opakované prekračovanie fiškálnych cieľov. Na druhej strane nie je možné úplne vylúčiť neočakávané prepady príjmov v dôsledku plánovaného zníženia daní alebo nepriaznivý vplyv vonkajších šokov na rast.-  Vzhľadom k tomuto posúdeniu rizík sa prístup k rozpočtu vyjadrený v programe javí ako dostatočný na dosiahnutie strednodobého cieľa takmer vyrovnaného stavu rozpočtu podľa paktu o stabilite a raste počas celého obdobia programu. Poskytuje tiež dostatočný priestor na to, aby zabránil prekročeniu prahovej hodnoty deficitu 3% HDP pri bežných makroekonomických fluktuáciách.-  Miera zadlženia sa odhaduje na úrovni 4,8% HDP v roku 2004, to znamená výrazne pod úrovňou 60% referenčnej hodnoty HDP podľa Zmluvy a na najnižšej úrovni v EÚ. Program predpokladá ďalšie zníženie miery zadlženia o 1,9 percentného bodu do konca programu.-  Program podáva stručný prehľad štrukturálnych reforiem vlády, ktoré sa zameriavajú na opatrenia pre zlepšenie infraštruktúry krajiny (taktiež s použitím fondov EÚ na tieto účely), systémov vzdelávania a zdravotnej starostlivosti a na politiky pre aktívny trh práce a tiež na podporu inovácií a výskumu. Program tiež načrtáva opatrenie pre ďalšie posilňovanie rozpočtového postupu prostredníctvom viacročného rozpočtového rámca a pre zvýšenie prehľadnosti a spoľahlivosti nominálneho výdavkového stropu s využitím mechanizmov pre systematické hodnotenie. Deficity orgánov miestnej správy by sa mali dostať pod kontrolu zlepšenou koordináciou s centrálnou úrovňou v oblasti pôžičiek a tiež v dôsledku povinnej prípravy rámca pre rozpočtové medziobdobie, zavedením limitov ročných deficitov a povinnou akumuláciou rezerv. Dá sa očakávať, že reformy, z ktorých niektoré už prebiehajú alebo sú v štádiu legislatívnych príprav, zlepšia podmienky pre rast estónskeho hospodárstva tým, že budú posilňovať stimuly zamestnanosti, vytvárať pracovné miesta a odrádzať od vyhýbania sa daňovej povinnosti a tiež tým, že zlepšia fiškálnu disciplínu príslušných ministerstiev ako aj na úrovni miestnej správy. Už v roku 2004 sa prejavili prvé povzbudivé výsledky, najmä na trhu práce.-  Zdá sa, že Estónsko je v priaznivej pozícii z hľadiska dlhodobej udržateľnosti verejných financií, ktorých dôležitým prvkom sú plánované rozpočtové výdavky súvisiace so starnutím obyvateľstva. Nízka úroveň verejného zadlženia, značné rezervy verejných financií a strednodobá rozpočtová stratégia, ktorá je plne v súlade s cieľom takmer vyrovnanej alebo prebytkovej rozpočtovej pozície, spolu s vierohodnými a dôkladnými reformami dôchodkového a zdravotného systému, ktoré majú v dlhšom časovom horizonte zadržať rastúce rozpočtové tlaky, by mali zaistiť, že verejné financie zostanú na udržateľných základoch.-  Hospodárske politiky načrtnuté v aktualizácii sú v zásade v súlade so všeobecnými usmerneniami hospodárskych politík špecifikovaných podľa jednotlivých krajín v oblasti verejných financií. Prebytok rozpočtu v roku 2004, ktorý prevyšuje predpovede, je v súlade s odporúčaním vyhnúť sa procyklickým fiškálnym politikám. Berúc do úvahy skutočnosť, že deficit zahraničnej bilancie sa v roku 2004 s najväčšou pravdepodobnosťou významne neznížil (ak vôbec), je možné, že rýchle vyčerpanie prebytku neposkytne z pohľadu fiškálnej politiky dostatočnú oporu pre reguláciu vonkajšej nerovnováhy.Na základe tohto posudku prijala Komisia pripojené odporúčanie pre stanovisko Rady k aktualizovanému konvergentnému programu Estónska a postupuje ho Rade.Odporúčanie preSTANOVISKO RADYv súlade s ods. 3 článku 9 nariadenia Rady (ES) č. 1466/97 z 7. júla 1997 k aktualizovanému konvergentnému programu Estónska, 2004-2008KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii[4], najmä na jeho článok 9 odsek 3,so zreteľom na odporúčanie Komisie,po porade s Hospodárskym a finančným výborom,PREDLOŽILA TOTO STANOVISKO:1.  [17. februára 2005] Rada preskúmala aktualizovaný konvergentný program Estónska, ktorý zahŕňa obdobie 2004 až 2008. Tento program spĺňa požiadavky revidovaného „súboru pravidiel platných pre obsah a formu stabilizačných a konvergentných programov“.2.  Makroekonomický scenár, z ktorého tento program vychádza, predpokladá, že reálny rast HDP sa zvýši z úrovne 5,6% v roku 2004 na 6,0% v priemere do konca obdobia programu. Na základe v súčasnosti dostupných informácií sa zdá, že tento scenár odráža vierohodné predpoklady rastu. Predpoveď miery inflácie sa tiež javí ako realistická.3.  Cieľom Estónska je počas obdobia tohto programu dosahovať takmer vyrovnanú rozpočtovú pozíciu alebo mierny prebytok. Na rok 2004 sa očakáva prebytok v rozpočte vo výške 1% HDP z 0,3%, čo prevyšuje prebytok plánovaný v programe naposledy v máji. Od roku 2005 sa plánujú vyrovnané rozpočty, rovnako ako v predchádzajúcom programe. Predpokladá sa, že verejné investície v roku 2004 vzrástli o jeden percentný bod na 4,4% HDP a potom začnú klesať na 3,9% v roku 2008, a tak zostanú značne nad priemerom EÚ (2,4% HDP v roku 2004).4.  Riziká spojené s rozpočtovými plánmi v programe sa javia ako všeobecne viac menej vyrovnané. Na jednej strane je možné vzhľadom k obozretnosti makroekonomického scenára predpokladať, že by príjmy mohli byť vyššie a rozpočtové výdavky by mohli byť o niečo nižšie než bolo plánované. Estónsko však tiež preukázalo za posledných niekoľko rokov schopnosť prezieravého prognózovania a opakované prekračovanie fiškálnych cieľov. Na druhej strane nie je možné úplne vylúčiť neočakávané prepady príjmov v dôsledku plánovaného zníženia daní alebo nepriaznivý vplyv vonkajších šokov na rast. Po zvážení bilancie rizík sa prístup k rozpočtu vyjadrený v programe javí ako primeraný na dosiahnutie strednodobého cieľa takmer vyrovnaného stavu rozpočtu podľa Paktu rastu a stability počas celého obdobia programu 2004-2008. Poskytuje tiež dostatočný priestor na to, aby sa zabránilo prekročeniu prahovej hodnoty deficitu 3% HDP pri bežných makroekonomických fluktuáciách.5.  Miera zadlženia sa odhaduje na úrovni 4,8% HDP v roku 2004, to znamená výrazne pod úrovňou 60% referenčnej hodnoty HDP podľa Zmluvy a na najnižšej úrovni v EÚ. Program predpokladá ďalšie zníženie miery zadlženia o 1,9 percentného bodu do konca programu.6.  Zdá sa, že Estónsko je v priaznivej pozícii z hľadiska dlhodobej udržateľnosti verejných financií, aj napriek významný predpokladaným rozpočtovým výdavkom súvisiacim so starnutím obyvateľstva. Nízka úroveň verejného zadlženia, značné rezervy verejných financií a strednodobá rozpočtová stratégia, ktoré je plne v súlade s cieľom takmer vyrovnanej alebo prebytkovej rozpočtovej pozície, spolu s vierohodnými a dôkladnými reformami dôchodkového a zdravotného systému, ktoré majú v dlhšom horizonte zadržať rastúce rozpočtové tlaky, by mali zaistiť, že verejné financie zostanú na udržateľných základoch.7.  Hospodárske politiky načrtnuté v aktualizácii sú v zásade v súlade so všeobecnými usmerneniami hospodárskych politík špecifikovaných podľa jednotlivých krajín v oblasti verejných financií. Prebytok rozpočtu v roku 2004, ktorý prevyšuje predpovede, je v súlade s odporúčaním vyhnúť sa procyklickým fiškálnym politikám. Berúc do úvahy skutočnosť, že deficit zahraničnej bilancie sa v roku 2004 s najväčšou pravdepodobnosťou významne neznížil (ak vôbec), je možné, že rýchle vyčerpanie prebytku neposkytne z pohľadu fiškálnej politiky dostatočnú oporu na reguláciu vonkajšej nerovnováhy.Tabuľka: Porovnanie kľúčových makroekonomických a rozpočtových prognóz2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Reálny HDP (% zmena) | KP Dec 2004 | 5.6 | 5.9 | 6.0 | 6.0 | 6.0 |KOM Okt 2004 | 5.9 | 6.0 | 6.2 | neuv. | neuv. |KP Máj 2004 | 5.3 | 5.8 | 5.6 | 5.9 | 5.8 |HICP inflácia* (%) | KP Dec 2004 | 3.3 | 3.2 | 2.5 | 2.8 | 2.8 |KOM Okt 2004 | 3.4 | 3.5 | 2.8 | neuv. | neuv. |KP Máj 2004 | 3.1 | 3.0 | 2.8 | 2.8 | 2.8 |Saldo verejných financií (% z HDP) | KP Dec 2004 | 1.0 | 0.0 | 0.0 | 0.0 | 0.0 |KOM Okt 2004 | 0.5 | 0.2 | 0.1 | neuv. | neuv. |KP Máj 2004 | 0.7 | 0.0 | 0.0 | 0.0 | 0.0 |Primárne saldo (% z HDP) | KP Dec 2004 | 1.3 | 0.2 | 0.2 | 0.2 | 0.2 |KOM Okt 2004 | 0.8 | 0.4 | 0.3 | neuv. | neuv. |KP Máj 2004 | 1.0 | 0.3 | 0.3 | 0.3 | 0.3 |Hrubý verejný dlh (% z HDP) | KP Dec 2004 | 4.8 | 4.6 | 4.3 | 3.1 | 2.9 |KOM Okt 2004 | 4.8 | 4.4 | 4.2 | neuv. | neuv. |KP Máj 2004 | 5.4 | 5.1 | 4.7 | 3.4 | 3.2 |Poznámka: *v programe sa používa vnútroštátna definícia indexu, nie harmonizovaný index HICP. Zdroje: konvergentný program (KP); ekonomické prognózy útvaru služieb Komisie z jesene 2004 (KOM). |[1] Ú. v. ES L 209, 2. 8. 1997 Všetky dokumenty, na ktoré sa tento text odvoláva, je možné nájsť na tejto internetovej stránke: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/procedures_en.htm.[2] Revidované stanovisko Hospodárskeho a finančného výboru k obsahu a forme stabilizačných a konvergentných programov, dokument EFC/ECFIN/404/01 – REV 1 z 27.6.2001, schválené Radou ministrov financií a hospodárstva (ECOFIN) dňa 10.7.2001.[3] KOM(2002) 668, 27.11.2002.[4] Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1. Všetky dokumenty, na ktoré sa tento text odvoláva, je možné nájsť na tejto internetovej stránke: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/procedures_en.htm.


title: Odporúčanie Komisie rade, aby schválila zmeny smerníc na rokovania o dohode o obchode a spolupráci s Irackou republikou

text:
     SK

SK        SK
 ---pagebreak---                     KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV

                                                   Brusel, 27.7.2009
                                                   SEK(2009) 1062 v konečnom znení

                            ODPORÚČANIE KOMISIE RADE,

     aby schválila zmeny smerníc na rokovania o dohode o obchode a spolupráci s Irackou
                                        republikou

SK                                           1                                            SK
 ---pagebreak---      1.      DÔVODOVÁ SPRÁVA

     Dňa 23. marca 2006 Rada poverila Komisiu rokovať o dohode o obchode a spolupráci
     s Irakom     a     vydala   príslušné     smernice     na     tieto   rokovania
     (dokument 6511/06 COMEM 23 WTO 38 RESTREINT UE).

     Na siedmom kole rokovaní medzi EÚ a Irakom, ktoré sa konalo 25. – 26. februára 2009
     v Bagdade, sa Irak a Komisia dohodli na zvýšení statusu navrhovanej dohody, a to najmä
     prostredníctvom zriadenia Rady pre spoluprácu, ktorá sa bude pravidelne stretávať na
     ministerskej úrovni, a zmeny názvu dohody z dohody o obchode a spolupráci na „dohodu
     o partnerstve a spolupráci“.

     Rada (pracovná skupina MOG) tento prístup schválila pred siedmym kolom rokovaní aj po
     ňom. Komisia preto odporúča, aby sa tieto zmeny zohľadnili v smerniciach na rokovania
     a vyzýva Radu, aby navrhované zmeny schválila.

SK                                             2                                              SK
 ---pagebreak---      2.      ODPORÚČANIE

     Vzhľadom na uvedené skutočnosti Komisia odporúča, aby Rada schválila tieto zmeny
     smerníc na rokovania:

     (1)    Zmena názvu dohody

             • Názov dohody sa v smerniciach na rokovania vo všetkých prípadoch zmení
               z „dohody o obchode a spolupráci“ na „dohodu o partnerstve a spolupráci“.

     (2)    Zriadenie Rady pre spoluprácu

             • Do hlavy III oddielu D (Inštitucionálne, všeobecné a záverečné ustanovenia) sa
               doplní nový bod:

     „Zriadi sa Rada pre spoluprácu, ktorá bude dohliadať na uplatňovanie tejto dohody. Rada pre
     spoluprácu sa bude stretávať na ministerskej úrovni. Bude skúmať všetky významné otázky
     nastolené v rámci tejto dohody.“

             • Súčasné znenie bodu D.1 sa zmení a doplní s cieľom zohľadniť zriadenie Rady
               pre spoluprácu:

     Odsek 1 – nové znenie

     „Zriadi sa Výbor pre spoluprácu, ktorý bude pomáhať Rade pre spoluprácu pri plnení jej
     povinností.“

     Odsek 2 – zostáva nezmenený.

SK                                               3                                                 SK


				|

		52013PC0386

			Odporúčanie pre ROZHODNUTIE RADY, ktorým sa zrušuje rozhodnutie 2009/591/ES k existencii nadmerného deficitu v Lotyšsku /* COM/2013/0386 final - 2013/ () */

			   	Odporúčanie pre
ROZHODNUTIE RADY,
ktorým sa zrušuje rozhodnutie 2009/591/ES k
existencii nadmerného deficitu v Lotyšsku
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní
Európskej únie, a najmä na jej článok 126 ods. 12,
so zreteľom na odporúčanie Komisie,
keďže:
(1)       Rozhodnutím Rady 2009/591/ES
zo 7. júla 2009[1]
sa na základe odporúčania Komisie v súlade s článkom 104
ods. 6 zmluvy rozhodlo, že v Lotyšsku existuje nadmerný deficit. Rada
poukázala na to, že deficit verejných financií dosiahol v roku 2008
úroveň 4,0 % HDP, čo je nad referenčnou hodnotou 3 %
HDP stanovenou v zmluve, zatiaľ čo hrubý verejný dlh bol na úrovni
19,5 % HDP, t. j. výrazne pod referenčnou hodnotou 60 % HDP
stanovenou v zmluve[2].

(2)       Na základe odporúčania
Komisie Rada vydala 7. júla 2009 v súlade s článkom 104 ods. 7
zmluvy a článkom 3 ods. 4 nariadenia Rady (ES) č. 1467/97 zo 7.
júla 1997 o urýchľovaní a objasňovaní vykonania postupu pri
nadmernom schodku[3]
odporúčanie Lotyšsku, aby odstránilo nadmerný deficit najneskôr do roku
2012. Odporúčanie bolo zverejnené.
(3)       V súlade
s článkom 4 Protokolu o postupe pri nadmernom deficite, ktorý
tvorí prílohu k zmluvám, Komisia poskytuje údaje na účely
uplatňovania tohto postupu. Ako súčasť uplatňovania
uvedeného protokolu majú členské štáty oznamovať údaje o deficite
verejných financií a verejnom dlhu, ako aj o iných súvisiacich
ukazovateľoch dvakrát ročne, a to pred 1. aprílom a pred 1. októbrom,
v súlade s článkom 3 nariadenia Rady (ES) č. 479/2009 z 25. mája
2009 o uplatňovaní Protokolu o postupe pri nadmernom schodku, ktorý tvorí
prílohu Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva[4].
(4)       Pri posudzovaní toho, či
by sa rozhodnutie o existencii nadmerného deficitu malo zrušiť, by Rada
mala prijať rozhodnutie na základe oznámených údajov. Okrem toho by sa
rozhodnutie o existencii nadmerného deficitu malo zrušiť len vtedy,
keď Komisia vo svojich predpovediach odhaduje, že deficit nepresiahne
hranicu 3 % HDP za predpovedané obdobie[5].
(5)       Na základe údajov, ktoré
poskytla Komisia (Eurostat) v súlade s článkom 14 nariadenia
(ES) č. 479/2009 v nadväznosti na oznámenia Lotyšska pred
1. aprílom 2013, a na základe predpovede útvarov Komisie z jari 2013
možno prijať tieto závery:
–
Deficit verejných financií, ktorý v rokoch 2009 a
2010 dosiahol vysokú úroveň (9,8 % HDP a 8,1 % HDP)
čiastočne aj vplyvom opatrení zameraných na stabilizáciu
finančného sektora, sa v roku 2011 začal rýchlo znižovať a
v tom istom roku dosiahol úroveň 3,6 % HDP. K tomuto zlepšeniu
došlo vďaka rozsiahlej fiškálnej konsolidácii, ktorá sa vykonala v rokoch
2009 až 2011 v rámci programu ekonomických úprav financovaného
prostredníctvom pomoci pre platobnú bilanciu, ako aj vďaka zlepšujúcim sa
cyklickým podmienkam; program ekonomických úprav sa v januári 2012 úspešne
dokončil. Deficit verejných financií sa v roku 2012 ešte viac znížil,
a to na 1,2 % HDP, takže klesol pod cieľovú úroveň
2,1 % HDP stanovenú v konvergenčnom programe na rok 2012
a nachádzal sa výrazne pod referenčnou hodnotou 3 % HDP stanovenou
v zmluve. Na strane príjmov sa prejavili priaznivé cyklické podmienky
a zlepšenie efektívnosti daňového systému, zatiaľ čo rast
výdavkov zostal výrazne pod úrovňou rastu nominálneho HDP. V dôsledku toho
sa podiel príjmov štátu na HDP zvýšil o ¼ percentuálneho bodu,
zatiaľ čo podiel výdavkov štátu na HDP sa znížil o 2
percentuálne body v roku 2012.
–
V konvergenčnom programe na rok 2013 sa
predpokladá, že celkový deficit sa bude v roku 2013 nachádzať na
úrovni 1,1 % HDP a následne sa bude pohybovať na stabilnej
úrovni 0,9 % HDP až do roku 2016. V predpovedi útvarov Komisie z jari 2013
sa predpokladá, že deficit verejných financií v roku 2013 zostane celkovo
na nezmenenej úrovni 1,2 % HDP a v 2014 klesne na 0,9 %
HDP, takže zostane výrazne pod referenčnou hodnotou 3 % HDP.
–
Verejný dlh bol v roku 2012 na úrovni 40,7% HDP. V predpovedi útvarov Komisie z jari 2013 sa
predpokladá, že hrubý verejný dlh sa v roku 2013 zvýši na 43,2 % HDP,
keďže vláda zhromažďuje aktíva na rozsiahle splácanie dlhu plánované
na roky 2014 a 2015. Očakáva sa, že postupne ako bude dochádzať k splácaniu,
sa verejný dlh v roku 2014 opäť zníži približne na 40 % HDP.
(6)       Rada pripomína, že Lotyšsko
by malo od roku 2013, t. j. roku, ktorý nasleduje po odstránení nadmerného
deficitu, zabezpečiť splnenie požiadaviek preventívnej časti
Paktu stability a rastu, ktorého súčasťou je aj dodržiavanie
referenčnej hodnoty stanovenej pre výdavky.
(7)       V súlade
s článkom 126 ods. 12 zmluvy sa má rozhodnutie Rady
o existencii nadmerného deficitu zrušiť, ak sa podľa názoru Rady
v príslušnom členskom štáte odstránil nadmerný deficit.
(8)       Podľa názoru Rady bol
nadmerný deficit v Lotyšsku odstránený, a preto by sa malo rozhodnutie
2009/591/ES zrušiť.
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Z celkového hodnotenia vyplýva, že nadmerný
deficit v Lotyšsku sa odstránil.
Článok 2
Rozhodnutie 2009/591/EÚ sa týmto zrušuje.
Článok 3
Toto rozhodnutie je určené Lotyšskej
republike.
V Bruseli
                                                                       Za
Radu
                                                                       predseda
[1]               Ú. v. EÚ L 202, 4.8.2009, s. 50.
[2]               Deficit verejných financií a verejný dlh na rok 2008
boli následne upravené na súčasné hodnoty 4,2 % HDP a 19,8 % HDP.
[3]               Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 6.
[4]               Ú. v. EÚ L 145, 10.6.2009, s. 1.
[5]               V súlade so „Špecifikáciami implementácie Paktu
stability a rastu a usmerneniami k forme a obsahu programov stability a
konvergenčných programov“ z 3. septembra 2012. Pozri:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf


title: Odporúčanie Európskej centrálnej banky zo 4. apríla 2017 o spoločných špecifikáciách pre využívanie niektorých možností a právomocí dostupných v práve Únie príslušnými vnútroštátnymi orgánmi vo vzťahu k menej významným inštitúciám (ECB/2017/10)

text:
                  13.4.2017

                  SK

                  Úradný vestník Európskej únie

                  C 120/2

            ODPORÚČANIE EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKY
      zo 4. apríla 2017
      o spoločných špecifikáciách pre využívanie niektorých možností a právomocí dostupných v práve Únie príslušnými vnútroštátnymi orgánmi vo vzťahu k menej významným inštitúciám
      (ECB/2017/10)
      (2017/C 120/02)
      RADA GUVERNÉROV EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKY,
      so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
      so zreteľom na nariadenie Rady (EÚ) č. 1024/2013 z 15. októbra 2013, ktorým sa Európska centrálna banka poveruje osobitnými úlohami, pokiaľ ide o politiky týkajúce sa prudenciálneho dohľadu nad úverovými inštitúciami (1), a najmä na jeho článok 4 ods. 3 a článok 6 ods. 1 a 5 písm. c),
      keďže:

                  (1)

                  Európska centrálna banka (ECB) zodpovedá za účinné a konzistentné fungovanie jednotného mechanizmu dohľadu (JMD). Dohliada na fungovanie systému v záujme zabezpečenia jednotného uplatňovania vysokej úrovne dohľadu a súladu výsledkov v oblasti dohľadu vo všetkých zúčastnených členských štátoch.

                  (2)

                  ECB musí zabezpečiť jednotné uplatňovanie prudenciálnych požiadaviek na úverové inštitúcie v zúčastnených členských štátoch v súlade s nariadením (EÚ) č. 1024/2013 a nariadením Európskej centrálnej banky (EÚ) č. 468/2014 (ECB/2014/17) (2).

                  (3)

                  ECB ako príslušný orgán podľa nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 využila vo vzťahu k úverovým inštitúciám, ktoré sú klasifikované ako významné, viacero možností a právomocí, ktoré sú vymedzené v nariadení Európskej centrálnej banky (EÚ) 2016/445 (ECB/2016/4) (3). ECB navyše vo všeobecných zásadách z novembra 2016 o možnostiach a právomociach dostupných v práve Únie (ďalej len „všeobecné zásady ECB“) ustanovuje spoločný súbor špecifikácií pre využívanie niektorých ďalších možností v jednotlivých prípadoch po individuálnom posúdení žiadostí úverových inštitúcií, ktoré sú klasifikované ako významné podľa článku 6 ods. 4 nariadenia (EÚ) č. 1024/2013, ako aj podľa časti IV a článku 147 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 468/2014.

                  (4)

                  Na podporu spoločného prístupu príslušných vnútroštátnych orgánov v oblasti dohľadu pri posudzovaní individuálneho využitia možností a právomocí môže ECB prijať podľa článku 4 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 odporúčanie týkajúce sa špecifikácií, ktoré sa majú použiť pri posudzovaní žiadostí od menej významných inštitúcií.

                  (5)

                  Spoločný súbor špecifikácií pre individuálne využitie možností a právomocí je potrebný jednak za účelom podpory jednotnosti, účinnosti a transparentnosti pri dohľade nad menej významnými inštitúciami v rámci JMD, ako aj, ak je to potrebné, na podporu rovnakého zaobchádzania s významnými a menej významnými inštitúciami a podporu rovnakých podmienok pre všetky úverové inštitúcie vo všetkých zúčastnených členských štátoch. Rovnako je potrebné zohľadniť zásadu proporcionality a oprávnené očakávania dohliadaných úverových inštitúcií.

                  (6)

                  ECB preto identifikovala niektoré z možnosti a právomoci, ktoré sú zahrnuté vo všeobecných zásadách ECB, a ktoré by bolo vhodné využívať identickým spôsobom vo vzťahu k významným a menej významným inštitúciám. ECB tiež identifikovala ďalšie možnosti a právomoci, medzi ktorými sú dve možnosti a právomoci všeobecnej povahy ustanovené v článku 380 a článku 420 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, pre ktorých využitie odporúča osobitný prístup vo vzťahu k menej významným inštitúciám.

                  (7)

                  Pokiaľ ide o možnosti a právomoci, ktoré sa týkajú konsolidovaného dohľadu a výnimiek z uplatňovania prudenciálnych požiadaviek, príslušné vnútroštátne orgány by sa mali v súlade s odporúčaniami ustanovenými v oddiel II kapitola 1 všeobecných zásad ECB nabádať, aby zaujali obozretný prístup pri udeľovaní takýchto výnimiek v jednotlivých prípadoch. Pokiaľ ide o výnimky z uplatňovania požiadaviek na likviditu na cezhraničnej úrovni, ECB odporúča osobitný prístup vo vzťahu k menej významným inštitúciám vzhľadom na to, že nie všetky špecifikácie pre posúdenie žiadostí uvedené vo všeobecných zásadách ECB sú pre tieto inštitúcie relevantné.

                  (8)

                  V súvislosti s možnosťami a právomocami, ktoré sa týkajú vlastných zdrojov a kapitálových požiadaviek, ako sú uvedené v oddiele II kapitoly 2 a 3 všeobecných zásad ECB, by sa mal v rámci JMD uplatňovať konzistentný a obozretný prístup, pretože tieto rozhodnutia v oblasti dohľadu majú dopad na výšku dostupných vlastných zdrojov a ich kvalitu. Rovnako to platí pre nástroje dodatočného kapitálu Tier 1 a kapitálu Tier 2 alebo menšinové účasti, ktoré môžu byť za určitých podmienok zahrnuté v prípustných vlastných zdrojoch. Navyše by sa voči všetkým úverovým inštitúciám v rámci JMD mali za účelom zabezpečenia rovnakých podmienok jednotne uplatňovať štandardizovaný prístup, prístup založený na interných ratingoch, metóda interných modelov a prístup interných modelov na výpočet požiadaviek na vlastné zdroje. V tejto súvislosti by malo byť posúdenie súladu s požiadavkami ustanovenými v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 (4) na umožnenie použitia 0 % rizikovej váhy pre výpočet požiadaviek na vlastné zdroje pre expozície v rámci skupiny založené na spoločnom súbore špecifikácií. ECB však identifikovala niektoré možnosti a právomoci, ktoré sa týkajú vlastných zdrojov a kapitálových požiadaviek, pre ktoré je potrebný osobitný prístup vo vzťahu k menej významným inštitúciám.

                  (9)

                  Pokiaľ ide o možnosti a právomoci týkajúce sa inštitúcií, ktoré vstúpili do systému inštitucionálnej ochrany, odporúča sa v záujme dosiahnutia jednotnosti dohľadu použitie spoločného súboru špecifikácií pre posúdenie žiadostí o výnimky z uplatňovania prudenciálnych požiadaviek, ako je uvedený v oddiele II kapitola 4 všeobecných zásad ECB, a to vzhľadom na to, že systémy inštitucionálnej ochrany zahŕňajú tak významné, ako aj menej významné inštitúcie. V prípade podielov v inštitúciách, ktoré spadajú pod systémy inštitucionálnej ochrany podľa článku 49 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, sa však odporúča osobitný prístup vo vzťahu k menej významným inštitúciám s cieľom čo najviac znížiť administratívnu záťaž pre tieto inštitúcie.

                  (10)

                  Pokiaľ ide o súlad s požiadavkami na veľkú majetkovú angažovanosť, mal by sa prístup ustanovený v oddiele II kapitola 5 všeobecných zásad ECB vo vzťahu k významným inštitúciám použiť aj vo vzťahu k menej významným inštitúciám na podporu obozretného prístupu k veľkej majetkove angažovanosti v prípade všetkých úverových inštitúcií v rámci JMD tak, aby boli riziká koncentrácie primerane riadené a obmedzené.

                  (11)

                  V súvislosti s možnosťami a právomocami, ktoré sa týkajú požiadaviek na likviditu a ktoré sú ustanovené v oddiele II kapitola 6 všeobecných zásad ECB, odporúča ECB konzistentný a obozretný prístup, keďže tieto možnosti a právomoci majú vplyv na výpočet požiadaviek ukazovateľa krytia likvidity, napríklad stanovením zaobchádzania s konkrétnymi kladnými a zápornými tokmi. Pokiaľ ide o miery záporného toku pre produkty súvisiace s podsúvahovým obchodným financovaním, môžu príslušné vnútroštátne orgány uplatniť mieru záporného peňažného toku nižšiu ako 5 %, ak bola príslušná miera záporného peňažného toku kalibrovaná na základe štatistických dôkazov.

                  (12)

                  Pokiaľ ide o oslobodenie úverových inštitúcií, ktoré sú trvalo pridružené k ústrednému orgánu ustanovené v článku 21 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/36/EÚ (5), prístup ustanovený v oddiele II kapitola 8 všeobecných zásad ECB sa odporúča vo vzťahu k menej významným inštitúciám za účelom zabezpečenia rovnakých podmienok.

                  (13)

                  Pokiaľ ide o možnosti a právomoci, ktoré sa týkajú riadenia a prudenciálneho dohľadu, odporúča sa obozretný a jednotný prístup v zmysle oddielu II kapitola 11 všeobecných zásad ECB s cieľom prispieť k tomu, aby sa na všetky úverové inštitúcie vzťahovali primerané požiadavky týkajúce sa riadenia. Osobitný prístup vo vzťahu k menej významným inštitúciám, pokiaľ ide o zlúčenie výboru pre riziká a výboru pre audit, sa považuje vzhľadom na zásadu proporcionality za vhodný.

                  (14)

                  Toto odporúčanie navyše zahŕňa možnosti a právomoci, ktoré sa týkajú spolupráce medzi orgánmi, pretože je potrebné zabezpečiť hladkú spoluprácu v rámci JMD.

                  (15)

                  Pokiaľ ide o dvojstranné dohody o dohľade nad úverovými inštitúciami v nezúčastnených členských štátoch podľa článku 115 ods. 2 smernice 2013/36/EÚ, je potrebný osobitný prístup vo vzťahu k menej významným inštitúciám, keďže túto možnosť má k dispozícii príslušný orgán, ktorý je zodpovedný za udeľovanie povolení. Podľa článku 4 ods. 1 písm. a) a článku 9 nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 má ECB v rámci JMD výlučnú právomoc udeľovať a odoberať povolenia úverovým inštitúciám, a preto je potrebné, aby bola zapojená do postupu pri uzatváraní dvojstranných dohôd o dohľade nad úverovými inštitúciami v nezúčastnených členských štátoch,

            PRIJALA TOTO ODPORÚČANIE:
      PRVÁ ČASŤ

         VŠEOBECNÉ USTANOVENIA

         I.

      1.   Predmet úpravy a rozsah pôsobnosti

      Toto odporúčanie ustanovuje zásady využívania niektorých možností a právomocí dostupných v práve Únie príslušnými vnútroštátnymi orgánmi vo vzťahu k menej významným inštitúciám.
      2.   Vymedzenie pojmov

      Na účely tohto odporúčania sa uplatňujú vymedzenia pojmov uvedené v nariadení (EÚ) č. 1024/2013, nariadení (EÚ) č. 468/2014 (ECB/2014/17), nariadení (EÚ) č. 575/2013, smernici 2013/36/EÚ a delegovanom nariadení Komisie (EÚ) 2015/61 (6).
      DRUHÁ ČASŤ

         MOŽNOSTI A PRÁVOMOCI, PRE KTORÉ SA ODPORÚČA OSOBITNÝ PRÍSTUP VO VZŤAHU K MENEJ VÝZNAMNÝM INŠTITÚCIÁM

         II.

         Výnimky z uplatňovania prudenciálnych požiadaviek

      1.   Článok 8 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 575/2013: výnimky z uplatňovania požiadaviek na likviditu na cezhraničnej úrovni

      Pri preskúmavaní žiadostí o výnimky z uplatňovania požiadaviek na likviditu na cezhraničnej úrovni by mali príslušné vnútroštátne orgány posúdiť súlad so všetkými podmienkami stanovenými v článku 8 ods. 1 a 3 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 uplatnením špecifikácií pre posudzovanie ustanovených v oddiele II kapitola 1 ods. 4 všeobecných zásad ECB s výnimkou špecifikácií pre článok 8 ods. 3 písm. b).

         III.

         Kapitálové požiadavky

      1.   Článok 129 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 575/2013: expozície vo forme krytých dlhopisov

      Pokiaľ ide o expozície vo forme krytých dlhopisov, mal by príslušný vnútroštátny orgán pred prijatím rozhodnutia o čiastočnom upustení od uplatňovania článku 129 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) č. 575/2013 a povolení 2. stupňa kreditnej kvality pre celkovú expozíciu až do 10 % nominálnej hodnoty nesplatených krytých dlhopisov emitujúcej inštitúcie koordinovať s ECB svoj postup ohľadom posúdenia podstatných potenciálnych problémov s koncentráciou v dotknutom zúčastnenom členskom štáte.
      2.   Článok 311 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 575/2013: zaobchádzanie s expozíciami voči centrálnym protistranám

                  2.1.

                  Príslušný vnútroštátny orgán umožní úverovej inštitúcii uplatniť zaobchádzanie stanovené v článku 310 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 na jej obchodné expozície voči centrálnej protistrane a príspevky do fondu centrálnej protistrane, ak táto centrálna protistrana oznámila úverovej inštitúcii podľa článku 311 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) č. 575/2013, že prestala počítať KCCP (hypotetický kapitál).

                  2.2.

                  Príslušné vnútroštátne orgány by mali na účely odseku 2.1 v súvislosti s posudzovaním oprávnenosti dôvodov, pre ktoré centrálna protistrana prestala počítať KCCP (hypotetický kapitál), uplatňovať závery dosiahnuté ECB v súvislosti s tou istou centrálnou protistranou pri overovaní dôvodov.

            3.   Článok 380 nariadenia (EÚ) č. 575/2013: oslobodenie od povinnosti v prípade zlyhania systému

                  3.1.

                  Ak nastane celosystémové zlyhanie v zmysle článku 380 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 potvrdené verejným vyhlásením ECB, a až do momentu, kedy ECB vydá verejné vyhlásenie, že došlo k náprave situácie, ECB by mala posúdiť toto zlyhanie a príslušné vnútroštátne orgány by mali uplatniť závery posúdenia ECB a využiť možnosť ustanovenú v článku 380 nariadenia (EÚ) č. 575/2013. V takom prípade:

                              a)

                              úverové inštitúcie by nemali byť povinné spĺňať požiadavky na vlastné zdroje ustanovené v článkoch 378 a 379 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, a

                              b)

                              na účely kreditného rizika by sa nevyrovnanie obchodu protistranou nemalo považovať za zlyhanie.

                  3.2.

                  Ak príslušný vnútroštátny orgán plánuje vydať verejné stanovisko potvrdzujúce celosystémové zlyhanie v zmysle článku 380 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, malo by pred vydaním takéhoto stanoviska koordinovať svoj postup s ECB.

         IV.

         Systémy inštitucionálnej ochrany

      1.   Článok 49 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 575/2013: odpočítanie podielov v inštitúciách, ktoré spadajú pod systémy inštitucionálnej ochrany

                  1.1.

                  Pri žiadostiach o povolenie neodpočítať podiely nástrojov vlastných zdrojov by mali na posúdenie, či sú splnené podmienky ustanovené v článku 49 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, príslušné vnútroštátne orgány použiť špecifikácie ustanovené v oddiele II kapitola 4 ods. 4 všeobecných zásad ECB.

                  1.2.

                  Príslušný vnútroštátny orgán môže umožniť, aby systém inštitucionálnej ochrany podal žiadosť o povolenie podľa článku 49 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 v mene menej významných inštitúcií, ktoré sú členmi systému. V takom prípade môže príslušný vnútroštátny orgán vydať rozhodnutie, ktorým udelí povolenie v súlade s článkom 49 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, ktoré platí pre všetky menej významné inštitúcie uvedené v žiadosti.

         V.

         Likvidita

      1.   Článok 420 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 575/2013: záporné toky likvidity

                  1.1.

                  V súlade s článkom 11 nariadenia (EÚ) 2016/445 by mali príslušné vnútroštátne orgány uplatniť mieru záporného toku likvidity vo výške 5 % v prípade podsúvahových položiek obchodného financovania, ako je to uvedené v článku 429 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 a v prílohe k nemu, ktorú majú úverové inštitúcie použiť pri posudzovaní záporných tokov likvidity. Príslušný vnútroštátny orgán by mal od úverových inštitúcií vyžadovať, aby mu vykazovali zodpovedajúce záporné toky v súlade s vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) č. 680/2014 (7).

                  1.2.

                  Odchylne od odseku 1.1 môže príslušný vnútroštátny orgán na základe štatistických dôkazov stanoviť mieru záporného toku pod 5 % pre menej významné inštitúcie usadené v dotknutom členskom štáte.

         VI.

         Prudenciálny dohľad

      1.   Článok 76 ods. 3 smernice 2013/36/EÚ: zlúčenie výboru pre riziká a výboru pre audit

                  1.1.

                  Pri menej významných inštitúciách (vrátane úverových inštitúcií, ktoré sú dcérskymi spoločnosťami skupiny), ktoré sa nepovažujú za významné v zmysle článku 76 ods. 3 smernice 2013/36/EÚ, by mali príslušné vnútroštátne orgány využiť možnosť povoliť zlúčenie výborov pre riziká a pre audit.

                  1.2.

                  Príslušné vnútroštátne orgány by mali uskutočniť posúdenie významnosti v zmysle článku 76 ods. 3 smernice 2013/36/EÚ z hľadiska veľkosti, vnútornej organizácie a povahy, rozsahu a zložitosti činností úverovej inštitúcie v súlade so špecifikáciami pre posúdenie ustanovenými v oddiele II kapitola 11 ods. 3 všeobecných zásad ECB.

                  1.3.

                  Ak vnútroštátne právo, ktorým bola transponovaná smernica 2013/36/EÚ už ustanovuje kritériá iné ako špecifikácie ustanovené v oddiele II kapitola 11 ods. 3 všeobecných zásad ECB, príslušné vnútroštátne orgány by mali uplatniť kritériá ustanovené vo vnútroštátnom práve.

            2.   Článok 115 ods. 2 smernice 2013/36/EÚ: dvojstranná dohoda o dohľade nad úverovými inštitúciami v nezúčastnených členských štátoch

                  2.1.

                  Vzhľadom na právomoc ECB vydať prvé povolenie pre úverové inštitúcie v rámci JMD a právomoc príslušných vnútroštátnych orgánov vykonávať prudenciálny dohľad nad menej významnými inštitúciami by mali príslušné vnútroštátne orgány oznamovať ECB svoj zámer delegovať svoju zodpovednosť za priamy dohľad nad menej významnými inštitúciami na príslušný orgán, ktorý udelil povolenie materskej spoločnosti menej významnej inštitúcie a vykonáva nad ňou dohľad, alebo zámer prevziať zodpovednosť za dohľad nad dcérskou úverovou inštitúciou s povolením v inom členskom štáte. ECB ako príslušný orgán zodpovedný za udeľovanie povolení úverovým inštitúciám bude spolupracovať, spolu s dotknutým príslušným vnútroštátnym orgánom, na uzatvorení dvojstrannej dohody o delegovaní alebo prevzatí zodpovednosti v oblasti dohľadu v mene príslušného vnútroštátneho orgánu zodpovedného za priebežný dohľad nad materskou alebo dcérskou spoločnosťou v zúčastnených členských štátoch.

                  2.2.

                  Odsek 2.1 sa uplatňuje v týchto prípadoch:

                              a)

                              príslušný vnútroštátny orgán zvažuje delegovanie svojej zodpovednosti za priamy dohľad nad menej významnou inštitúciou na príslušný vnútroštátny orgán, ktorý udelil povolenie materskej spoločnosti a vykonáva nad ňou dohľad; a

                              b)

                              príslušný vnútroštátny orgán ako subjekt vykonávajúci priamy dohľad nad materskou spoločnosťou, ktorá je úverovou inštitúciou, žiada, alebo bol požiadaný o prevzatie zodpovednosti za dohľad nad dcérskou úverovou inštitúciou, ktorej bolo udelené povolenie v inom členskom štáte.

            TRETIA ČASŤ

         MOŽNOSTI A PRÁVOMOCI VYUŽÍVANÉ V JEDNOTLIVÝCH PRÍPADOCH, PRE KTORÉ SA MÁ PRIJAŤ JEDNOTNÝ PRÍSTUP PRE VŠETKY ÚVEROVÉ INŠTITÚCIE

         VII.

      Možnosti a právomoci, ktoré sa majú využívať v jednotlivých prípadoch, pre ktoré sa má prijať jednotný prístup pre významné a menej významné inštitúcie, sú ustanovené v prílohe. Príslušné vnútroštátne orgány by mali využívať tieto možnosti a právomoci vo vzťahu k menej významným inštitúciám v súlade s referenčnou tabuľkou uvedenou v prílohe.
      ŠTVRTÁ ČASŤ

         ZÁVEREČNÉ USTANOVENIE

         VIII.

         Záverečné ustanovenie

      Toto odporúčanie je určené príslušným vnútroštátnym orgánom zúčastnených členských štátov.

         Vo Frankfurte nad Mohanom 4. apríla 2017

               Prezident ECB

            Mario DRAGHI

         (1)  Ú. v. EÚ L 287, 29.10.2013, s. 63.

         (2)  Nariadenie Európskej centrálnej banky (EÚ) č. 468/2014 zo 16. apríla 2014 o rámci pre spoluprácu v rámci jednotného mechanizmu dohľadu medzi Európskou centrálnou bankou, príslušnými vnútroštátnymi orgánmi a určenými vnútroštátnymi orgánmi (nariadenie o rámci JMD) (ECB/2014/17) (Ú. v. EÚ L 141, 14.5.2014, s. 1).

         (3)  Nariadenie Európskej centrálnej banky (EÚ) 2016/445 z 14. marca 2016 o využívaní možností a právomocí dostupných v práve Únie (ECB/2016/4) (Ú. v. EÚ L 78, 24.3.2016, s. 60).

         (4)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 z 26. júna 2013 o prudenciálnych požiadavkách na úverové inštitúcie a investičné spoločnosti a o zmene nariadenia (EÚ) č. 648/2012 (Ú. v. EÚ L 176, 27.6.2013, s. 1).

         (5)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/36/EÚ z 26. júna 2013 o prístupe k činnosti úverových inštitúcií a prudenciálnom dohľade nad úverovými inštitúciami a investičnými spoločnosťami, o zmene smernice 2002/87/ES a o zrušení smerníc 2006/48/ES a 2006/49/ES (Ú. v. EÚ L 176, 27.6.2013, s. 338).

         (6)  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2015/61 z 10. októbra 2014, ktorým sa dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013, pokiaľ ide o požiadavku na krytie likvidity pre úverové inštitúcie (Ú. v. EÚ L 11, 17.1.2015, s. 1).

         (7)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 680/2014 zo 16. apríla 2014, ktorým sa stanovujú vykonávacie technické predpisy, pokiaľ ide o vykazovanie inštitúciami na účely dohľadu podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 (Ú. v. EÚ L 191, 28.6.2014, s. 1).

         PRÍLOHA

                     Právny základ pre možnosť a/alebo právomoc

                     Odporúčaný prístup: súlad so zásadami využívania možností a právomocí pre významné inštitúcie

                           Konsolidovaný dohľad a výnimky z uplatňovania prudenciálnych požiadaviek

                     Článok 7 ods. 1, 2 a 3 nariadenia (EÚ) č. 575/2013: výnimky z uplatňovania kapitálových požiadaviek

                     Oddiel II kapitola 1 ods. 3 všeobecných zásad ECB

                     Článok 8 ods. 1 a 2 nariadenia (EÚ) č. 575/2013: výnimky z uplatňovania požiadaviek na likviditu

                     Oddiel II kapitola 1 ods. 4 všeobecných zásad ECB

                     Článok 9 nariadenia (EÚ) č. 575/2013: metóda individuálnej konsolidácie

                     Oddiel II kapitola 1 ods. 5 všeobecných zásad ECB

                     Článok 10 ods. 1 a 2 nariadenia (EÚ) č. 575/2013: výnimky pre úverové inštitúcie, ktoré sú trvalo pridružené k ústrednému orgánu

                     Oddiel II kapitola 1 ods. 6 všeobecných zásad ECB

                     Článok 24 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 575/2013: Oceňovanie aktív a podsúvahových položiek – používanie medzinárodných štandardov finančného výkazníctva na prudenciálne účely

                     Oddiel II kapitola 1 ods. 8 všeobecných zásad ECB

                           Vlastné zdroje

                     Článok 49 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 575/2013: odpočet podielov v poisťovniach

                     Oddiel II kapitola 2 ods. 4 všeobecných zásad ECB

                     Článok 49 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 575/2013: odpočet podielov v subjektoch finančného sektora

                     Oddiel II kapitola 2 ods. 5 všeobecných zásad ECB

                     Článok 78 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) č. 575/2013: zníženie vlastných zdrojov – požiadavka na prevýšenie vlastných zdrojov o nevyhnutnú maržu

                     Oddiel II kapitola 2 ods. 6 všeobecných zásad ECB

                     Článok 78 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 575/2013: zníženie vlastných zdrojov – podielové fondy, sporiteľne a družstvá

                     Oddiel II kapitola 2 ods. 7 všeobecných zásad ECB

                     Článok 83 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 575/2013: výnimka pre nástroje dodatočného kapitálu Tier 1 a kapitálu Tier 2 emitované účelovou jednotkou

                     Oddiel II kapitola 2 ods. 9 všeobecných zásad ECB

                     Článok 84 ods. 5 nariadenia (EÚ) č. 575/2013: menšinové účasti zahrnuté do konsolidovaného vlastného kapitálu Tier 1

                     Oddiel II kapitola 2 ods. 10 všeobecných zásad ECB

                           Kapitálové požiadavky

                     Článok 113 ods. 6 nariadenia (EÚ) č. 575/2013: výpočet hodnôt rizikovo vážených expozícií – expozície v rámci skupiny

                     Oddiel II kapitola 3 ods. 3 všeobecných zásad ECB

                     Článok 162 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 575/2013: splatnosť expozícií

                     Oddiel II kapitola 3 ods. 5 všeobecných zásad ECB

                     Článok 225 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 575/2013: vlastný odhad úprav z dôvodu volatility

                     Oddiel II kapitola 3 ods. 7 všeobecných zásad ECB

                     Článok 243 ods. 2 a článok 244 ods. 2 druhý pododsek nariadenia (EÚ) č. 575/2013: presun významného rizika

                     Oddiel II kapitola 3 ods. 8 všeobecných zásad ECB

                     Článok 283 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 575/2013: uplatnenie metódy interných modelov

                     Oddiel II kapitola 3 ods. 9 všeobecných zásad ECB

                     Článok 284 ods. 4 a 9 nariadenia (EÚ) č. 575/2013: výpočet hodnoty expozície pre kreditné riziko protistrany

                     Oddiel II kapitola 3 ods. 10 všeobecných zásad ECB

                     Článok 311 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 575/2013: trhové riziko (expozície voči centrálnym protistranám)

                     Oddiel II kapitola 3 ods. 11 všeobecných zásad ECB

                     Článok 366 ods. 4 nariadenia (EÚ) č. 575/2013: výpočet hodnoty v riziku

                     Oddiel II kapitola 3 ods. 12 všeobecných zásad ECB

                           Systémy inštitucionálnej ochrany

                     Článok 8 ods. 4 nariadenia (EÚ) č. 575/2013: výnimka z uplatňovania požiadaviek na likviditu pre členov systémov inštitucionálnej ochrany

                     Oddiel II kapitola 4 ods. 3 všeobecných zásad ECB

                           Veľká majetková angažovanosť

                     Článok 396 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 575/2013: dodržiavanie požiadaviek týkajúcich sa veľkej majetkovej angažovanosti

                     Oddiel II kapitola 5 ods. 3 všeobecných zásad ECB

                           Likvidita

                     Článok 422 ods. 8 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 a článok 29 delegovaného nariadenia (EÚ) 2015/61: záporné toky likvidity v rámci skupiny

                     Oddiel II kapitola 6 ods. 11 všeobecných zásad ECB

                     Článok 425 ods. 4 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 a článok 34 delegovaného nariadenia (EÚ) 2015/61: kladné toky likvidity v rámci skupiny

                     Oddiel II kapitola 6 ods. 15 všeobecných zásad ECB

                     Článok 8 ods. 1 delegovaného nariadenia (EÚ) 2015/61: diverzifikácia držby likvidných aktív

                     Oddiel II kapitola 6 ods. 5 všeobecných zásad ECB

                     Článok 8 ods. 3 písm. c) delegovaného nariadenia (EÚ) 2015/61: riadenie likvidných aktív

                     Oddiel II kapitola 6 ods. 6 všeobecných zásad ECB

                     Článok 8 ods. 6 delegovaného nariadenia (EÚ) 2015/61: nesúlad mien

                     Oddiel II kapitola 6 ods. 4 všeobecných zásad ECB

                     Článok 10 ods. 2 delegovaného nariadenia (EÚ) 2015/61: zrážky z hodnoty krytých dlhopisov s mimoriadne vysokou kvalitou

                     Oddiel II kapitola 6 ods. 7 všeobecných zásad ECB

                     Článok 24 ods. 6 delegovaného nariadenia (EÚ) 2015/61: koeficient pre retailové vklady kryté systémom ochrany vkladov

                     Oddiel II kapitola 6 ods. 8 všeobecných zásad ECB

                     Článok 25 ods. 3 delegovaného nariadenia (EÚ) 2015/61: vyššie miery záporných tokov

                     Oddiel II kapitola 6 ods. 9 všeobecných zásad ECB

                     Článok 26 delegovaného nariadenia (EÚ) 2015/61: záporné toky so vzájomne závislými kladnými peňažnými tokmi

                     Oddiel II kapitola 6 ods. 10 všeobecných zásad ECB

                     Článok 30 ods. 2 delegovaného nariadenia (EÚ) 2015/61: dodatočné záporné toky kolaterálu v dôsledku zhoršenia úverového ratingu

                     Oddiel II kapitola 6 ods. 12 všeobecných zásad ECB

                     Článok 33 ods. 2 delegovaného nariadenia (EÚ) 2015/61: limit kladných peňažných tokov

                     Oddiel II kapitola 6 ods. 13 všeobecných zásad ECB

                     Článok 33 ods. 3, 4 a 5 delegovaného nariadenia (EÚ) 2015/61: špecializované úverové inštitúcie

                     Oddiel II kapitola 6 ods. 14 všeobecných zásad ECB

                           Finančná páka

                     Článok 429 ods. 7 nariadenia (EÚ) č. 575/2013: vyňatie expozícií v rámci skupiny z výpočtu ukazovateľa finančnej páky

                     Oddiel II kapitola 7 ods. 3 všeobecných zásad ECB

                           Všeobecné požiadavky na prístup k činnosti úverových inštitúcií

                     Článok 21 ods. 1 smernice 2013/36/EÚ: oslobodenie úverových inštitúcií, ktoré sú trvalo pridružené k ústrednému orgánu

                     Oddiel II kapitola 9 ods. 1 všeobecných zásad ECB

                           Opatrenia týkajúce sa riadenia a prudenciálny dohľad

                     Článok 88 ods. 1 smernice 2013/36/EÚ: zlúčenie funkcií predsedu a výkonného riaditeľa

                     Oddiel II kapitola 11 ods. 4 všeobecných zásad ECB

                     Článok 91 ods. 6 smernice 2013/36/EÚ: dodatočná nevýkonná riadiaca funkcia

                     Oddiel II kapitola 11 ods. 5 všeobecných zásad ECB

                     Článok 108 ods. 1 smernice 2013/36/EÚ: postup hodnotenia primeranosti interného kapitálu pre úverové inštitúcie, ktoré sú trvalo pridružené k ústrednému orgánu

                     Oddiel II kapitola 11 ods. 7 všeobecných zásad ECB

                     Článok 111 ods. 5 smernice 2013/36/EÚ: dohľad nad finančnými holdingovými spoločnosťami alebo zmiešanými finančnými holdingovými spoločnosťami, pri ktorých sa časť skupiny nachádza v nezúčastnených členských štátoch

                     Oddiel II kapitola 11 ods. 8 všeobecných zásad ECB

                     Články 117 a 118 smernice 2013/36/ES: povinnosť spolupráce

                     Oddiel II kapitola 11 ods. 10 všeobecných zásad ECB

                     Článok 142 smernice 2013/36/EÚ: plány na zachovanie kapitálu

                     Oddiel II kapitola 11 ods. 13 všeobecných zásad ECB


Avis juridique important

|

52004SC0811

Odporúčanie odporúčanie Rady Malte s úmyslom ukončiť situáciu nadmerného vládneho deficitu  /* SEK/2004/0811 v konečnom znení */

Odporúčanie ODPORÚČANIE RADY MALTE s úmyslom ukončiť situáciu nadmerného vládneho deficitu(predkladá Komisia)DôvodovÉ MEMORANDUMDňa 7. apríla 2004 Komisia publikovala svoje prognózy na jar 2004 [1]. Podľa týchto prognóz, ktoré berú do úvahy údaja oznámené Maltou v marci 2004, sa vseobecný vládny deficit na Malte zvýsil z 5,7% HDP v roku 2002 na 9,7% HDP v roku 2003, čím prekračuje referenčnú hodnotu Zmluvy vo výske 3% HDP.[1]  Prognóza Komisie na jar 2004 je dostupná na nasledovnej webovej stránke: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/publications/european_economy/2004/ee204en.pdf.Na základe tohto evidentného dôkazu Komisia iniciovala pre Maltu postup pre nadmerný deficit dňa 12. mája 2004, pričom bola prijatá správa predvídaný v článku 104(3) Zmluvy [2]. Dňa 21. mája 2004 obdrzala program zblizovania Malty, ktorý potvrdil výsku deficitu 9,7% HDP na rok 2003.[2]  Úplný text tejto správy je dostupný na nasledovnej webovej stránke: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/procedures_en.htm.Uplatnenie postupu pre nadmerný deficit (EDP) sa riadi článkom 104 Zmluvy a nariadením rady (ES) č. 1467/97 ,k urýchleniu a objasneniu implementácie postupu pre nadmerný deficit", ktoré je súčasťou Dohody o stabilite a raste [3]. Krajiny, ktoré sa pripojili k EÚ dňa 1. mája 2004, sú členskými státmi s výnimkou a musia sa vyvarovať nadmerným deficitom, ale sankcie podľa článku 104 (9) a (11) sa na ne nemôzu uvaliť.[3]  Ú.v. ES L 209, 2.8.1997.Správa Komisie podľa článku 104(3) Zmluvy dospela k záveru, ze prekročenie maltského deficitu v roku 2003 nad referenčnú hodnotu zmluvy vo výske 3% HDP nebolo spôsobené neobvyklou udalosťou mimo kontrolu maltských orgánov, ani nebolo spôsobené váznym hospodárskym poklesom v zmysle Dohody o stabilite a raste. Čo sa týka vývoja v roku 2004, správa dospela k záveru, ze vseobecný vládny deficit sa pravdepodobne zvýsi a zostane nad hodnotou 3% HDP. Konkrétne, prognózy Komisie na jar 2004 hovoria o vseobecnom vládnom deficite v roku 2004 vo výske 5,9% HDP, čo je nad hodnotou 5,2% HDP naplánovanou maltskými orgánmi v programe zblizovania.Na základe prognóz Komisie na jar 2004 správa Komisie tiez dospela k záveru, ze pomer dlhu k HDP, ktorý dosiahol v roku 2003 hodnotu 72,0% HDP, sa bude v roku 2004 naďalej odchyľovať od 60% referenčnej hodnoty Zmluvy. Konkrétne prognózy Komisie na jar 2004 plánujú, ze pomer dlhu dosiahne v roku hodnotu 73,9% HDP, čo prekračuje hodnotu 72,1% HDP naplánovanú maltskými orgánmi v programe zblizovania.Článok 104(4) Zmluvy uvádza, ze ,výbor uvedený v článku 114 (t.j. Hospodársky a finančný výbor) musí sformulovať stanovisko k správe Komisie". Výbor vydal svoje stanovisko dňa 24. mája 2004, podporujúc hodnotenie vykonané Komisiou v jej správe. Výbor hlavne dospel k záveru, ze rozpočtová situácia na Malte naznačila existenciu nadmerného deficitu podľa oboch kritérií predvídaných článkom 104(2) pre identifikáciu takýchto deficitov. Posúdenie ostatných relevantných faktorov, hlavne strednodobej rozpočtovej pozície a pomeru verejných investícií, nezmenilo hodnotenie zalozené na samotných kritériách. Výbor tiez povazoval za pravdepodobné, ze vseobecný vládny deficit bude v roku 2004 naďalej prekračovať referenčnú hodnotu Zmluvy, a ze vseobecný hrubý dlh vlády bude v roku 2004 naďalej rásť nad referenčnú hodnotu Zmluvy 60% HDP.Komisia, ktorá preskúmala relevantné faktory, ktoré vzala do úvahy vo svojej správe, so zreteľom na stanovisko výboru, je toho názoru, ze na Malte existuje nadmerný deficit. Toto stanovisko, prijaté Komisiou dňa 24. júna 2004, je týmto adresované Rade, a to v súlade s článkom 104(5) Zmluvy. Komisia odporúča, aby sa Rada podľa toho rozhodla, a to v súlade s článkom 104(6). Okrem toho, Komisia predkladá Rade odporúčanie pre odporúčanie Rady, ktoré by malo byť adresované Malte so zreteľom na ukončenie situácie nadmerného deficitu, v súlade s článkom 104(7) Zmluvy. Monitorovanie implementácie konania prijatého Maltou si môze ziadať, aby Rada vydala ďalsie odporúčania v súlade s článkom 104(7), vzhľadom na nepouziteľnosť článku 104(9) na členské státy s výnimkou.Odporúčanie ODPORÚČANIE RADY MALTE s úmyslom ukončiť situáciu nadmerného vládneho deficituRADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o zalození Európskeho spoločenstva, a hlavne jej článku 104(7);so zreteľom na odporúčania Komisie;keďze:(1) Podľa článku 104 Zmluvy sa musia členské státy vyvarovať nadmerným vládnym deficitom;(2) Dohoda o stabilite a raste je zalozená na ciele zdravých vládnych financií, ako prostriedkov posilnenia podmienok cenovej stability a silného trvalo udrzateľného rastu vedúceho k vytváraniu pracovných miest;(3) Rada rozhodla dňa [5. júla] 2004, v súlade s článkom 104(6), ze na Malte existuje nadmerný deficit;(4) Od Rady, ktorá rozhodla o existencii nadmerného deficitu na Malte, v súlade s článkom 104(7) Zmluvy a článkom 3 nariadenia rady (ES) č. 1467/97, sa ziada, aby vydala zároveň odporúčania predmetnému členskému státu s úmyslom ukončiť danú situáciu v rámci stanovenej lehoty;(5) Podľa článku 3(4) nariadenia rady (ES) č.1467/97, by toto odporúčanie malo specifikovať, ze predmetný členský stát prijme účinné kroky v lehote najviac styroch mesiacov, a ze korekcia nadmerného deficitu by sa mala ukončiť v roku po jeho identifikovaná, pokiaľ sa nevyskytnú speciálne okolnosti. Takéto speciálne okolnosti sú prítomné v prípade Malty, a to preto, ze vseobecný vládny deficit pri vstupe do EÚ bol výrazne vyssí, nez je referenčná hodnota;(6) Existencia speciálnych okolností oprávňuje Radu, aby umoznila korekciu nadmerného deficitu v strednodobom rámci. Je vhodné vziať do úvahy program zblizovania predlozený Maltou v máji 2004, a jeho následné aktualizácie, a stanoviská rady k nemu, ktoré uvádzajú spôsob úpravy pre korekciu nadmerného deficitu. Program zblizovania z mája 2004 plánuje zredukovať nadmerný deficit pod referenčnú hodnotu 3% do roku 2006, s nasledovnými ročnými cieľmi pre vseobecný vládny deficit: 5,2% HDP v roku 2004, 3,7% v roku 2005, 2,3% v roku 2006 a 1,4% v roku 2007. Okrem toho program uvazuje ze pomer dlhu, ktorý dosiahol v roku 2003 hodnotu 72,0%, bude ďalej rásť nad referenčnú hodnotu Zmluvy 60% HDP do roku 2005 (na 72,4%) ale ze potom v roku 2006 klesne na hodnotu 70,4%. Spôsob úpravy je zalozený na makroekonomickom scenári, ktorý je podľa stanoviska rady zo dňa [5. júla] 2004 k programu zblizovania, prijateľný;(7) Podľa Rady by mali opatrenia rozpočtovej konsolidácie zabezpečiť trvajúce zlepsenie vseobecného vládneho zostatku, pričom sa zameriavajú na zlepsovanie kvality verejných financií a posilnenie potenciálu rastu hospodárstva.TÝMTO ODPORÚČA:- maltským orgánom, aby ukončili súčasnú situáciu nadmerného deficitu čo mozno najrýchlejsie;- maltským orgánom, aby prijali opatrenia v strednodobom rámci, aby dostali v roku 2006 deficit pod hodnotu 3% HDP dôveryhodným a trvalo udrzateľným spôsobom, a to v súlade s cestou znizovania deficitu uvedenou v stanovisku rady zo dňa [5. júla] 2004 k programu zblizovania predlozenému v máji 2004;- maltským orgánom, aby rázne implementovali opatrenia uvazované v programe zblizovania z mája 2004, hlavne opatrenia strukturálneho charakteru zamerané na racionalizáciu a znizovanie výdavkov;- maltským orgánom, aby prijali účinné kroky do [5. novembra] 2004 týkajúce sa opatrení, o ktorých sa uvazuje, ze by sa nimi mal dosiahnuť cieľ deficitu na rok 2005;- maltským orgánom, aby zabezpečili, ze nárast pomeru dlhu sa v roku 2005 zastaví a potom zvráti, ako je uvedené v stanovisku rady k programu zblizovania predlozenému v máji 2004.Okrem toho, Rada vyzýva maltské orgány, aby zabezpečili, ze rozpočtová konsolidácia smerom k strednodobej rozpočtovej pozícii blízkej zostatku alebo nadbytku sa po korekcii nadmerného deficitu trvalo udrzí.Toto odporúčanie je adresované Malte.V Bruseli, [5. júla] 2004.Za Radupredsedaxxxxxx


title: Odporúčanie Rady z  20. decembra 2012 o potvrdzovaní neformálneho vzdelávania a informálneho učenia sa

text:
               22.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 398/1

         ODPORÚČANIE RADY
   z 20. decembra 2012
   o potvrdzovaní neformálneho vzdelávania a informálneho učenia sa
   2012/C 398/01
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 165 a 166,
   so zreteľom na návrh Európskej komisie,
   keďže:

               (1)

               Potvrdzovanie výsledkov vzdelávania, a to znalostí, zručností a kompetencií získaných prostredníctvom neformálneho vzdelávania a informálneho učenia sa, môže zohrávať dôležitú úlohu pri zvyšovaní zamestnateľnosti a mobility, ako aj pri zvyšovaní motivácie k celoživotnému vzdelávaniu, a to najmä v prípade sociálno-ekonomicky znevýhodnených alebo nízkokvalifikovaných jednotlivcov.

               (2)

               V čase, keď Európska únia čelí vážnej hospodárskej kríze spôsobujúcej prudký nárast nezamestnanosti, najmä mladých ľudí, a v kontexte starnutia obyvateľstva, by potvrdzovanie relevantných znalostí, zručností a kompetencií mohlo ešte hodnotnejšie prispievať k zlepšeniu fungovania trhu práce, podpore mobility a posilneniu konkurencieschopnosti a hospodárskeho rastu.

               (3)

               Zamestnávateľské organizácie, jednotliví zamestnávatelia, odbory, priemyselné, obchodné a remeselné komory, vnútroštátne subjekty, ktoré sa zúčastňujú na procese uznávania odborných kvalifikácií a na posudzovaní a certifikovaní výsledkov vzdelávania, služby zamestnanosti, mládežnícke organizácie, osoby pracujúce s mládežou, poskytovatelia vzdelávania a odbornej prípravy, ako aj organizácie občianskej spoločnosti, sú všetci kľúčovými zainteresovanými stranami, ktoré majú dôležitú úlohu pri uľahčovaní príležitostí na neformálne vzdelávanie a informálne učenie sa a akýchkoľvek následných procesov potvrdzovania.

               (4)

               V stratégii Európa 2020 na zabezpečenie inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rastu sa vyzýva k rozvoju znalostí, zručností a kompetencií na dosiahnutie hospodárskeho rastu a zamestnanosti. V jej hlavných sprievodných iniciatívach Mládež v pohybe a Program pre nové zručnosti a nové pracovné miesta sa zdôrazňuje potreba pružnejších spôsobov vzdelávania, ktorými sa môže zlepšiť vstup na trh práce a postupovanie na ňom, môžu uľahčiť prechody medzi pracovnou a vzdelávacou fázou a podporovať potvrdzovanie neformálneho vzdelávania a informálneho učenia sa.

               (5)

               V záveroch Rady z 12. mája 2009 o strategickom rámci pre európsku spoluprácu vo vzdelávaní a odbornej príprave (ET 2020) (1) sa uvádza, že celoživotné vzdelávanie by sa malo chápať ako základná zásada, na ktorej spočíva celý rámec, ktorý má pokrývať vzdelávanie vo všetkých kontextoch: formálnom, neformálnom alebo informálnom.

               (6)

               V Stratégii EÚ pre mládež – investovanie a posilnenie postavenia mládeže; obnovená otvorená metóda koordinácie s cieľom riešiť výzvy a príležitosti týkajúce sa mládeže z roku 2009 sa vyzýva k lepšiemu uznávaniu zručností, ktoré mladí ľudia získali prostredníctvom neformálneho vzdelávania, a zdôrazňuje sa, že je potrebné, aby sa spektrum nástrojov vytvorených na úrovni EÚ v plnej miere využívalo na potvrdzovanie znalostí, zručností a kompetencií s cieľom uznávať kvalifikácie. Uvedená stratégia bola podporená uznesením Rady z 27. novembra 2009 o obnovenom rámci pre európsku spoluprácu v oblasti mládeže (2010 – 2018) (2).

               (7)

               V bruggskom komuniké z decembra 2010 vyhlásili európski ministri pre odborné vzdelávanie a prípravu, európski sociálni partneri a Európska komisia, že zúčastnené krajiny by mali najneskôr do roku 2015 začať vyvíjať vnútroštátne postupy na uznávanie a potvrdzovanie neformálneho vzdelávania a informálneho učenia sa, ktoré by sa podľa potreby opierali o národné kvalifikačné rámce.

               (8)

               V komuniké z konferencie európskych ministrov zodpovedných za vysokoškolské vzdelávanie, ktorá sa konala 28. – 29. apríla 2009 v Leuvene a Louvain-la-Neuve, sa zdôraznilo, že úspešné politiky v oblasti celoživotného vzdelávania by mali zahŕňať základné zásady a postupy uznávania predchádzajúcich vedomostí na základe výsledkov vzdelávania, zatiaľ čo v záveroch Rady z 28. novembra 2011 o modernizácii vysokoškolského vzdelávania (3) sa členské štáty vyzývajú, aby vytvorili jasné prístupové cesty k vysokoškolskému vzdelávaniu z odborného a iných druhov vzdelávania, ako aj mechanizmy uznávania predchádzajúcich vedomostí a skúseností získaných mimo formálneho systému vzdelávania a odbornej prípravy.

               (9)

               Jednou z prioritných oblastí na obdobie rokov 2012 – 2014 vymedzených v uznesení Rady z 28. novembra 2011 o obnovenom európskom programe vzdelávania dospelých (4) je zavedenie plne funkčných systémov potvrdzovania neformálneho vzdelávania a informálneho učenia sa a podpora ich využívania zo strany dospelých všetkých vekových kategórií a všetkých kvalifikačných úrovní, ako aj podnikov a iných organizácií.

               (10)

               V uznesení Rady z 19. decembra 2002 o podpore posilnenej európskej spolupráce v oblasti odborného vzdelávania a prípravy (5) a v Kodanskej deklarácii z 30. novembra 2002 sa vyžaduje vytvorenie súboru spoločných zásad týkajúcich sa potvrdzovania neformálneho vzdelávania a informálneho učenia sa.

               (11)

               V záveroch Rady a zástupcov vlád členských štátov zasadajúcich v Rade z 18. mája 2004 sa prijali spoločné európske zásady identifikácie a potvrdzovania neformálneho vzdelávania a informálneho učenia sa.

               (12)

               Európsky register pre potvrdzovanie neformálneho vzdelávania a informálneho učenia sa obsahujúci aktuálne informácie o súčasných postupoch týkajúcich sa potvrdzovania v európskych krajinách sa pravidelne uverejňuje od roku 2004, zatiaľ čo Európske usmernenia pre potvrdzovanie neformálneho vzdelávania a informálneho učenia sa boli uverejnené v roku 2009.

               (13)

               Rozhodnutím Európskeho parlamentu a Rady č. 2241/2004/ES z 15. decembra 2004 o jednotnom rámci Spoločenstva pre transparentnosť kvalifikácií a schopností (Europass) (6) sa zriadil Europass, európske portfólio, ktoré môžu občania využiť na lepšiu komunikáciu, zaznamenávanie a prezentáciu svojich kompetencií a kvalifikácií v celej Európe.

               (14)

               V uznesení Rady a zástupcov vlád členských štátov, ktorí sa zišli na zasadnutí Rady, z 18. mája 2006 o uznaní hodnoty neformálneho a informálneho vzdelávania v oblasti európskej mládeže (7) sa členské štáty vyzývajú, aby umožnili identifikáciu kompetencií získaných prostredníctvom neformálneho vzdelávania a informálneho učenia sa na účely ich uznania na trhu práce.

               (15)

               Youthpass sa vytvoril ako nástroj transparentnosti pre účastníkov na projektoch financovaných prostredníctvom programu „Mládež v akcii“ stanoveného Európskym parlamentom a Radou v rozhodnutí č. 1719/2006/ES (8).

               (16)

               V odporúčaní Európskeho parlamentu a Rady z 23. apríla 2008 o vytvorení európskeho kvalifikačného rámca pre celoživotné vzdelávanie (9) sa členské štáty vyzývajú, aby uviedli svoje národné kvalifikačné systémy do súladu s európskym kvalifikačným rámcom a aby v súlade so spoločnými európskymi zásadami dohodnutými v máji 2004 podporovali potvrdzovanie neformálneho vzdelávania a informálneho učenia sa.

               (17)

               Prostredníctvom Európskeho systému prenosu a zhromažďovania kreditov (ECTS), ktorý sa v roku 1989 zriadil v rámci programu Erasmus, sa udeľujú kredity za formálne vzdelávanie na základe výsledkov vzdelávania a študijnej záťaže a inštitúciám vysokoškolského vzdelávania sa tiež uľahčuje udeľovanie kreditov na základe výsledkov vzdelávania získaných neformálnym vzdelávaním a informálnym učením sa.

               (18)

               V odporúčaní Európskeho parlamentu a Rady z 18. júna 2009 o vytvorení európskeho referenčného rámca zabezpečenia kvality odborného vzdelávania a prípravy (10) sa uvádza, že uvedeným rámcom by sa malo podporovať uplatňovanie spoločných európskych zásad identifikácie a potvrdzovania neformálneho vzdelávania a informálneho učenia sa, zlepšovanie vzájomných väzieb medzi vzdelávaním, odbornou prípravou a zamestnaním, ako aj preklenovanie rozdielov medzi formálnym vzdelávaním, neformálnym vzdelávaním a informálnym učením sa.

               (19)

               Odporúčaním Európskeho parlamentu a Rady z 18. júna 2009 (11) sa vytvoril Európsky systém kreditov pre odborné vzdelávanie a prípravu (ECVET), ktorý sa má používať na účely prenosu a zhromažďovania výsledkov vzdelávania, ktoré jednotlivci dosiahli vo formálnom, prípadne v neformálnom a informálnom kontexte.

               (20)

               Konzultácie v podobe prieskumov online, rokovania v príslušných politických orgánoch, ako aj rôznorodé aktivity v rámci partnerského vzdelávania so zapojením sociálnych partnerov potvrdzujú rozsiahlu zhodu, pokiaľ ide o význam zviditeľnenia znalostí, zručností a kompetencií získaných prostredníctvom životných a pracovných skúseností, ako aj širokú podporu iniciatívy Únie na posilnenie politiky a praxe v oblasti potvrdzovania v členských štátoch,

         PRIJALA TOTO ODPORÚČANIE:

               1.

               ČLENSKÉ ŠTÁTY BY S CIEĽOM POSKYTNÚŤ JEDNOTLIVCOM MOŽNOSŤ PREUKÁZAŤ, ČO SA NAUČILI MIMO FORMÁLNEHO VZDELÁVANIA A ODBORNEJ PRÍPRAVY VRÁTANE SKÚSENOSTÍ ZÍSKANÝCH V RÁMCI MOBILITY, AKO AJ MOŽNOSŤ VYUŽIŤ UVEDENÉ ZNALOSTI NA ÚČELY SVOJICH KARIÉR A ĎALŠIEHO VZDELÁVANIA, A PRI NÁLEŽITOM ZOHĽADNENÍ ZÁSADY SUBSIDIARITY MALI:

                           1.

                           Zaviesť najneskôr v roku 2018 v súlade s vnútroštátnymi okolnosťami a osobitosťami, a ako to považujú za vhodné, opatrenia na potvrdzovanie neformálneho vzdelávania a informálneho učenia sa, ktorými sa jednotlivcom umožní:

                                       a)

                                       dať si potvrdiť svoje znalosti, zručnosti a kompetencie získané prostredníctvom neformálneho vzdelávania a informálneho učenia sa, a to aj prípadne prostredníctvom otvorených vzdelávacích zdrojov;

                                       b)

                                       získať plnú kvalifikáciu alebo prípadne čiastočnú kvalifikáciu, a to na základe potvrdených skúseností získaných neformálnym vzdelávaním a informálnym učením sa bez toho, aby boli dotknuté iné platné právne predpisy Únie, najmä smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES zo 7. septembra 2005 o uznávaní odborných kvalifikácií (12).

                                 Členské štáty môžu v rámci svojich režimov potvrdzovania podľa svojich potrieb uprednostniť určité oblasti a/alebo odvetvia.

                           2.

                           Podľa potreby začleniť do režimov potvrdzovania neformálneho vzdelávania a informálneho učenia sa nasledujúce prvky a umožniť každému jednotlivcovi použiť ktorýkoľvek z nich, a to buď jednotlivo alebo v kombinácii, v závislosti od jeho potrieb:

                                       a)

                                       IDENTIFIKÁCIA výsledkov vzdelávania, ktoré jednotlivci získali neformálnym vzdelávaním a informálnym učením sa;

                                       b)

                                       DOKUMENTÁCIA výsledkov vzdelávania, ktoré jednotlivci získali neformálnym vzdelávaním a informálnym učením sa;

                                       c)

                                       HODNOTENIE výsledkov vzdelávania, ktoré jednotlivci získali neformálnym vzdelávaním a informálnym učením sa;

                                       d)

                                       CERTIFIKÁCIA výsledkov hodnotenia výsledkov vzdelávania, ktoré jednotlivci získali neformálnym vzdelávaním a informálnym učením sa v podobe kvalifikácie alebo kreditov vedúcich ku kvalifikácii alebo v inej vhodnej podobe.

                           3.

                           V rámci režimov potvrdzovania neformálneho vzdelávania a informálneho učenia sa podľa potreby uplatňovať tieto zásady, a to pri zohľadnení národných, regionálnych a/alebo miestnych, ako aj odvetvových potrieb a charakteristík:

                                       a)

                                       režimy potvrdzovania sú prepojené s národnými kvalifikačnými rámcami a sú v súlade s európskym kvalifikačným rámcom;

                                       b)

                                       informácie a usmernenia v súvislosti s výhodami a možnosťami potvrdzovania, ako aj s príslušnými postupmi, sú dostupné jednotlivcom a organizáciám;

                                       c)

                                       je veľmi pravdepodobné, že znevýhodnené skupiny vrátane jednotlivcov, ktorí sú nezamestnaní, a tých, ktorým hrozí nezamestnanosť, budú mať z režimov potvrdzovania prospech, keďže na základe potvrdenia sa môže zvýšiť ich účasť na celoživotnom vzdelávaní a ich prístup na trh práce;

                                       d)

                                       jednotlivci, ktorí sú nezamestnaní alebo ktorým hrozí nezamestnanosť, majú možnosť v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi a osobitosťami podrobiť sa „auditu zručností“ zameranému na zistenie ich znalostí, zručností a kompetencií v primeranej časovej lehote, v ideálnom prípade do šiestich mesiacov od zistenej potreby;

                                       e)

                                       potvrdzovanie neformálneho vzdelávania a informálneho učenia sa je podporované prostredníctvom vhodných usmernení a poradenstva a je ľahko dostupné;

                                       f)

                                       v súlade s existujúcimi rámcami na zabezpečenie kvality sa uplatňujú transparentné opatrenia na zabezpečenie kvality, ktorými sa podporujú spoľahlivé, platné a dôveryhodné metodiky a nástroje hodnotenia;

                                       g)

                                       zabezpečí sa rozvoj odborných zručností personálu zapojeného do procesu potvrdzovania vo všetkých relevantných odvetviach;

                                       h)

                                       kvalifikácie alebo prípadne čiastočné kvalifikácie získané potvrdením skúseností získaných neformálnym vzdelávaním a informálnym učením sa sú v súlade s dohodnutými normami, ktoré sú rovnaké ako normy pre kvalifikácie získané prostredníctvom formálnych vzdelávacích programov alebo sú im rovnocenné;

                                       i)

                                       podporuje sa využívanie nástrojov Únie na zabezpečenie transparentnosti, akými sú napríklad rámec Europass a Youthpass, na uľahčenie dokumentácie výsledkov vzdelávania;

                                       j)

                                       existujú synergie medzi režimami potvrdzovania a kreditnými systémami uplatniteľnými v systéme formálneho vzdelávania a odbornej prípravy, akými sú napríklad ECTS a ECVET;

                           4.

                           Podporovať zapojenie všetkých príslušných zainteresovaných strán, akými sú zamestnávatelia, odbory, priemyselné, obchodné a remeselné komory, vnútroštátne subjekty, ktoré sa zúčastňujú na procese uznávania odborných kvalifikácií, služby zamestnanosti, mládežnícke organizácie, osoby pracujúce s mládežou, poskytovatelia vzdelávania a odbornej prípravy, a tiež organizácie občianskej spoločnosti, do vytvárania a uplatňovania prvkov a zásad uvedených v bodoch 1) až 4);
                           Na podporu účasti na tomto procese by:

                                       a)

                                       zamestnávatelia, mládežnícke organizácie a organizácie občianskej spoločnosti mali podporovať a uľahčovať identifikáciu a dokumentáciu výsledkov vzdelávania získaných v práci alebo prostredníctvom dobrovoľných aktivít, využitím relevantných nástrojov Únie na zabezpečenie transparentnosti, akými sú napríklad nástroje vytvorené v súlade s rámcom Europass, ako aj s Youthpassom;

                                       b)

                                       poskytovatelia vzdelávania a odbornej prípravy mali uľahčovať prístup k formálnemu vzdelávaniu a odbornej príprave na základe výsledkov vzdelávania získaných v podmienkach neformálneho vzdelávania a informálneho učenia sa a tam, kde je to vhodné a možné, udeľovať výnimky a/alebo kredity za relevantné výsledky vzdelávania získané v takých podmienkach;

                           5.

                           Podporovať koordináciu režimov potvrdzovania medzi zainteresovanými stranami v oblasti vzdelávania, odbornej prípravy, zamestnania a mládeže, ako aj v iných relevantných oblastiach politiky.

               2.

               ČLENSKÉ ŠTÁTY A KOMISIA BY MALI PRIJAŤ TIETO OPATRENIA:

                           a)

                           Vykonávať nadväzujúce opatrenia na toto odporúčanie prostredníctvom poradnej skupiny pre európsky kvalifikačný rámec zriadenej podľa odporúčania Európskeho parlamentu a Rady z 23. apríla 2008 o vytvorení európskeho kvalifikačného rámca pre celoživotné vzdelávanie (13) (EKR)a podľa potreby zabezpečiť zapojenie príslušných mládežníckych organizácií a zástupcov dobrovoľníckeho sektora do následných činností poradnej skupiny EKR;

                           b)

                           Informovať o pokroku, ktorý sa dosiahne po prijatí tohto odporúčania, v budúcich spoločných správach Rady a Komisie v strategickom rámci „ET 2020“, ako aj v budúcich spoločných správach Európskej únie o mládeži v obnovenom rámci pre európsku spoluprácu v oblasti mládeže;

                           c)

                           Podporovať vykonávanie tohto odporúčania využívaním odborných znalostí agentúr Únie, najmä Európskeho strediska pre rozvoj odborného vzdelávania (Cedefop), a prostredníctvom informovania o situácii, pokiaľ ide o potvrdzovanie neformálneho vzdelávania a informálneho učenia sa, vo výročnej správe o vytváraní národných kvalifikačných rámcov.

               3.

               KOMISIA BY MALA VYKONAŤ TIETO OPATRENIA:

                           a)

                           Podporovať členské štáty a zainteresované strany:

                                       —

                                       uľahčovaním účinného partnerského učenia sa a výmeny skúseností a osvedčených postupov,

                                       —

                                       pravidelným preskúmaním Európskych usmernení pre potvrdzovanie neformálneho vzdelávania a informálneho učenia sa po konzultácii s členskými štátmi v plnom rozsahu,

                                       —

                                       pravidelným preskúmaním Európskeho registra potvrdzovania neformálneho vzdelávania a informálneho učenia sa v spolupráci s členskými štátmi;

                           b)

                           Do roku 2018 zvážiť po konzultácii s členskými štátmi, ako sa uvádza v rozhodnutí č. 2241/2004/ES, ďalší rozvoj nástrojov rámca Europass, ktorými sa v celej Únii uľahčuje transparentnosť potvrdených výsledkov vzdelávania, ktoré sa získali skúsenosťami získanými neformálnym vzdelávaním a informálnym učením sa;

                           c)

                           V spolupráci s členskými štátmi zabezpečiť, aby sa program celoživotného vzdelávania a program „Mládež v akcii“ a bez toho, aby boli dotknuté rokovania o budúcom viacročnom finančnom rámci, budúci európsky program pre vzdelávanie, odbornú prípravu, mládež a šport a európske štrukturálne fondy používali na podporu vykonávania tohto odporúčania;

                           d)

                           V spolupráci s členskými štátmi a na základe konzultácií s dotknutými zainteresovanými stranami posúdiť a vyhodnotiť opatrenia prijaté v nadväznosti na toto odporúčanie a podať Rade do 31. decembra 2019 správu o získaných skúsenostiach a dôsledkoch pre budúcnosť, podľa potreby vrátane prípadného preskúmania a revízie tohto odporúčania.

      V Bruseli 20. decembra 2012

            Za Radu

            predseda

         E. FLOURENTZOU

      (1)  Ú. v. EÚ C 119, 28.5.2009, s. 2.

      (2)  Ú. v. EÚ C 311, 19.12.2009, s. 1.

      (3)  Ú. v. EÚ C 372, 20.12.2011, s. 36.

      (4)  Ú. v. EÚ C 372, 20.12.2011, s. 1.

      (5)  Ú. v. ES C 13, 18.1.2003, s. 2.

      (6)  Ú. v. EÚ L 390, 31.12.2004, s. 6.

      (7)  Ú. v. EÚ C 168, 20.7.2006, s. 1.

      (8)  Ú. v. EÚ L 327, 24.11.2006, s. 30.

      (9)  Ú. v. EÚ C 111, 6.5.2008, s. 1.

      (10)  Ú. v. EÚ C 155, 8.7.2009, s. 1.

      (11)  Ú. v. EÚ C 155, 8.7.2009, s. 11.

      (12)  Ú. v. EÚ L 255, 30.9.2005, s. 22.

      (13)  Ú. v. EÚ C 111, 6.5.2008, s. 1.

      PRÍLOHA

         VYMEDZENIE POJMOV

      Na účely tohto odporúčania sa uplatňuje toto vymedzenie pojmov:

                  a)

                     Formálne vzdelávanie je vzdelávanie, ktoré sa uskutočňuje v organizovanom a štruktúrovanom prostredí osobitne určenom na vzdelávanie a jeho výsledkom je zvyčajne udelenie kvalifikácie, obyčajne v podobe osvedčenia alebo diplomu; zahŕňa systémy všeobecného vzdelávania, odborného vzdelávania pri nástupe do zamestnania a vysokoškolského vzdelávania;

                  b)

                     Neformálne vzdelávanie je vzdelávanie, ktoré sa uskutočňuje prostredníctvom plánovaných činností (pokiaľ ide o vzdelávacie ciele, čas vyhradený na vzdelávanie), pri ktorých je k dispozícii určitý druh podpory vzdelávania (napr. vzťah medzi študentom a učiteľom); môže zahŕňať programy na výučbu pracovných zručností, programy gramotnosti pre dospelých, ako aj pre základné vzdelávanie osôb, ktoré predčasne ukončili školskú dochádzku; medzi veľmi bežné prípady neformálneho vzdelávania patria vnútropodniková odborná príprava, prostredníctvom ktorej spoločnosti aktualizujú a zdokonaľujú zručnosti svojich pracovníkov, ako napr. zručnosti v oblasti informačných a komunikačných technológií, štruktúrované vzdelávanie online (napr. využívaním otvorených vzdelávacích zdrojov) a kurzy organizované organizáciami občianskej spoločnosti pre svojich členov, svoju cieľovú skupinu alebo pre širokú verejnosť;

                  c)

                     Informálne učenie sa je vzdelávanie, ktoré je výsledkom každodenných aktivít spojených s prácou, rodinným životom alebo trávením voľného času a nie je organizované ani štruktúrované podľa cieľov, času ani podpory vzdelávania; informálne učenie sa nemusí byť z pohľadu vzdelávajúceho sa zámerné; príkladmi výsledkov vzdelávania získaných prostredníctvom informálneho učenia sa sú zručnosti získané životnými a pracovnými skúsenosťami, zručnosti v oblasti riadenia projektov alebo v oblasti informačných a komunikačných technológií získané v práci, naučené jazyky a medzikultúrne zručnosti získané počas pobytu v inej krajine, zručnosti v oblasti informačných a komunikačných technológií získané mimo zamestnania, zručnosti získané prostredníctvom dobrovoľníckych činností, kultúrnych aktivít, športu, práce s mládežou a prostredníctvom činností v domácnosti (napr. starostlivosť o dieťa);

                  d)

                     Otvorené vzdelávacie zdroje (OVZ) sú digitalizovaným materiálom poskytovaným voľne a otvorene učiteľom, študentom a samostatne učiacim sa osobám na účely použitia a opakovaného použitia pri výuke, učení sa a výskume; zahŕňajú obsah vzdelávania, softvérové nástroje na rozvoj, používanie a šírenie obsahu, ako aj zdroje na vykonávanie, akými sú napríklad otvorené licencie; OVZ sa vzťahujú aj na nahromadené digitálne kapacity, ktoré sa môžu prispôsobiť a ktoré poskytujú výhody bez toho, aby obmedzovali možnosti ich využitia pre iných;

                  e)

                     Audit zručností je proces zameraný na identifikáciu a analýzu znalostí, zručností a kompetencií jednotlivcov vrátane ich schopností a motivácie s cieľom určiť plán kariérneho rozvoja a/alebo plán profesijného preorientovania alebo plán odbornej prípravy; cieľom auditu zručností je pomôcť jednotlivcom analyzovať ich profesijnú špecializáciu, samostatne posúdiť ich pozíciu v pracovnom prostredí a plánovať kariérnu dráhu, alebo v niektorých prípadoch sa pripraviť na potvrdenie výsledkov neformálneho vzdelávania a informálneho učenia sa;

                  f)

                     Kvalifikácia je formálny výsledok procesu hodnotenia a potvrdzovania, ktorý sa získa, keď príslušný orgán určí, že jednotlivec dosiahol výsledky vzdelávania zodpovedajúce daným štandardom;

                  g)

                     Výsledky vzdelávania sú vyjadrenia o tom, čo učiaci sa vie, chápe a je schopný urobiť po ukončení procesu vzdelávania, ktoré sú definované z hľadiska znalostí, zručností a kompetencií;

                  h)

                     Národný kvalifikačný rámec je nástroj na klasifikáciu kvalifikácií podľa súboru kritérií pre dosiahnuté špecifikované stupne vzdelania, ktorého cieľom je zahrnúť a koordinovať národné kvalifikačné podsystémy a zlepšiť transparentnosť, prístup, rozvoj a kvalitu kvalifikácií vo vzťahu k trhu práce a občianskej spoločnosti;

                  i)

                     Potvrdzovanie je proces, ktorým splnomocnený orgán dosvedčuje, že jednotlivec získal výsledky vzdelávania, ktoré sa posúdili podľa príslušnej normy a pozostáva z nasledujúcich štyroch rôznych etáp:

                              1.

                              IDENTIFIKÁCIA konkrétnych skúseností jednotlivca prostredníctvom rozhovoru;

                              2.

                              DOKUMENTÁCIA na zviditeľnenie skúseností jednotlivca;

                              3.

                              formálne HODNOTENIE týchto skúseností a

                              4.

                              CERTIFIKÁCIA výsledkov posúdenia, ktoré môže viesť k čiastočnej alebo plnej kvalifikácii;

                  j)

                     Uznanie predchádzajúceho vzdelávania je potvrdenie výsledkov buď formálneho vzdelávania, neformálneho vzdelávania alebo informálneho učenia sa získaných pred požiadaním o potvrdenie.