Dôležité právne oznámenie

|

52005SC0144

Odporúčanie pre stanovisko Rady v súlade s tretím odsekom článku 5 nariadenia Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 k aktualizovanému programu stability Francúzska, na roky 2004-2008  /* SEK/2005/0144 v konečnom znení */

	Brusel, 2.2.2005SEK(2005) 144 v konečnom zneníOdporúčanie preSTANOVISKO RADYv súlade s tretím odsekom článku 5 nariadenia Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 k aktualizovanému programu stability Francúzska, na roky 2004-2008(predložená Komisiou)  DÔVODOVÁ SPRÁVANariadenie Rady (ES) č. 1466/97 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii[1] stanovuje, že zúčastnené členské štáty, to znamená tie, ktoré prijali jednotnú menu, museli Rade a Komisii predložiť programy stability do 1. marca 1999. V súlade s článkom 5 tohto nariadenia, musí Rada preskúmať každý program stability založený na posúdení, ktoré pripravila Komisia a výbor zriadený podľa článku 114 zmluvy (Hospodársky a finančný výbor). Na základe odporúčania Komisie a po konzultácii s Hospodárskym a finančným výborom, Rada vydala stanovisko, následne po preskúmaní programu. Podľa nariadenia, je potrebné, aby členské štáty predložili ročné aktualizácie svojich programov stability, ktoré môže tiež preskúmať Rada, v súlade s rovnakými postupmi.Vzhľadom na deficit verejných financií, ktorý v roku 2002 presiahol úroveň 3 % HDP, Rada rozhodla, že Francúzsko malo 3. júna 2003 zvýšený deficit a odporučila jeho nápravu najneskôr do roku 2004. Vo svojom oznámení Rade o „situácii Nemecka a Francúzska v súvislosti s ich záväzkom v rámci postupu pri nadmernom deficite, ktorý vyplýva z rozhodnutia Súdneho dvora“ prijatom 14. decembra 2004[2], Komisia dospela k záveru, že rok 2005 by sa mal považovať za dôležitý konečný termín korekcie nadmerného deficitu. Na základe opatrení podrobne opísaných v rozpočte na rok 2005 a na základe jesenných predpovedí útvarov Komisie na rok 2004 Komisia v oznámení stanovila, že opatrenia prijaté francúzskymi orgánmi boli vo veľkej miere v súlade s korekciou nadmerného deficitu do roku 2005 a že v tomto štádiu neboli potrebné žiadne ďalšie kroky v rámci postupu pri nadmernom deficite. Uviedla však, že ak by sa pri realizácii predpokladaných nápravných opatrení vyskytli nedostatky v neskoršom štádiu, musela by odporučiť, aby Rada zlepšila rozpočtový dohľad a prijala nevyhnutné opatrenia v rámci ustanovení zmluvy a Paktu stability a rastu.Prvý program stability Francúzska, ktorý pokrýval obdobie rokov 1999-2002, bol predložený 18. januára 1999 a 15. marca 1999 ho posúdila Rada. Aktualizácie boli predkladané každý nasledujúci rok, posledná bola predložená 7. decembra 2004. Útvary Komisie vykonali technické hodnotenie tejto aktualizácie, pričom vzali do úvahy výsledky svojich jesenných ekonomických predpovedí na rok 2004, zohľadnili kódex pravidiel[3], spoločne dohodnutú metodiku na predbežný odhad potenciálneho výkonu a cyklicky upravených sáld, odporúčania v rámci všeobecných usmernení hospodárskej politiky na obdobie 2003-2005 a princípy stanovené v oznámení Komisie Rade a Európskemu parlamentu z 27. novembra 2002 o posilnení koordinácie rozpočtových politík, podporené Radou[4]. Hodnotenie je takéto:-  Aktualizácia programu stability Francúzska z roku 2004 bola predložená Komisii 7. decembra 2004. Pokrýva obdobie rokov 2004-2008 a v širokej miere spĺňa požiadavky údajov „kódexu pravidiel pre obsah a formu programov stability a konvergenčných programov“. Neobsahuje však prognózy celkového rastu zamestnanosti podľa definície národných účtov, ktoré sú povinné, a predkladá iba odhady rastu zamestnanosti v súkromnom sektore. Neposkytuje ani akékoľvek nepovinné údaje, ktoré by boli užitočné pre posúdenie programu.-  Program odhaduje rast reálneho HDP na úrovni 2,5 % ročne v období 2004-2008. Podľa výpočtov Komisie, v ktorých sa na číselné údaje programu uplatňuje spoločne dohodnutá metodika, by rast reálneho HDP mierne prevýšil potenciál. Produkčná medzera by však zostala v záporných hodnotách až do roku 2008. Prognózy útvarov Komisie na roky 2004-2006 sú o čosi menej priaznivé, než odhady programu, s plánovaným rastom reálneho HDP na úrovni 2,4 % v roku 2004 a 2,2 % v rokoch 2005 a 2006. Celkovo, aj napriek nepatrnému nadhodnoteniu, možno makroekonomické prognózy považovať za dosiahnuteľné.-  Program je zameraný na zníženie deficitu verejných financií na úroveň pod 3 % HDP v roku 2005 a na zaistenie jeho nepretržitého poklesu v nasledujúcich rokoch. Zníženie deficitu v roku 2005, z 3,6 % HDP v roku 2004 na 2,9 % HDP, by bolo možné dosiahnuť najmä prostredníctvom jednorazovej príjmovej položky vo výške 0,4 % HDP[5]. Odhaduje sa, že v nasledujúcich rokoch deficit klesne o 0,6-0,7 percentuálneho bodu HDP ročne na úroveň 0,9 % HDP v roku 2008. V porovnaní s predchádzajúcou aktualizáciou, súčasná aktualizácia v širokej miere potvrdzuje plánované prispôsobenie pri mierne priaznivejšom makroekonomickom scenári. Primárne saldo by sa zlepšilo z deficitu vo výške 0,7 % HDP v roku 2004 na prebytok vo výške 2,2 % HDP v roku 2008. Podľa výpočtov Komisie založených na prognózach aktualizácie a spoločne dohodnutej metodike, by sa cyklicky upravené saldo tiež zvýšilo o 0,6-0,7 percentuálneho bodu ročne, a to od roku 2005, a v roku 2008 by dosiahlo úroveň -0,7 % HDP. Tak, ako v predchádzajúcich aktualizáciách, je strednodobá rozpočtová stratégia založená na stanovení viacročných cieľov týkajúcich sa rastu výdavkov verejných financií v skutočných hodnotách, ktoré zahŕňajú zníženie pomeru výdavkov k HDP . Odhaduje sa, že pomer príjmov k HDP zostane približne stabilný.-  Pokiaľ je to možné posúdiť na základe súčasných informácií, opatrenia, ktoré prijali francúzske orgány by mali stačiť na zníženie deficitu na úroveň 3 % HDP v roku 2005. Rozpočtová situácia však zostáva aj naďalej citlivá a akýkoľvek nepriaznivý makroekonomický alebo rozpočtový vývoj by mohol narušiť cieľ spočívajúci v korekcii nadmerného deficitu v roku 2005. Rozpočtové prispôsobenie plánované na roky nasledujúce po roku 2005 je významné, čo je odôvodnené závažnosťou rozpočtovej situácie. Prognózy však podliehajú rizikám a niekedy sú nedostatočne zdokumentované. Najmä zníženie deficitu plánované na rok 2006 sa zdá byť pri súčasných politikách nedosiahnuteľné. Program ráta s poklesom deficitu z 2,9 % HDP v roku 2005 na 2,2 % HDP v roku 2006, hoci daňové škrty na úrovni 0,2 % HDP už boli ohlásené a jednorazové príjmy zaniknú. Program neposkytuje dostatočné informácie o opatreniach určených na vyváženie tohto vývoja. Za predpokladu, že sa ekonomické politky nezmenia, predpovede útvarov Komisie z jesene 2004 odhadujú zvýšenie deficitu verejných financií z 3,0 % na 3,3 % HDP v roku 2006. Podľa súčasných predpokladov rastu to znamená, že na dosiahnutie cieľa stanoveného v programe by bolo nevyhnutné prijať opatrenia vedúce k zníženiu deficitu o jeden percentuálny bod HDP v roku 2006. Navyše, cieľ týkajúci sa výdavkov verejných financií stanovený na obdobie 2006-2008, najmä zvýšenie o 1,2 % ročne v reálnych hodnotách, prináša značné spomalenie v porovnaní so súčasnými trendmi, ktoré je pri súčasných politikách pravdepodobne zložité dosiahnuť. Štrukturálne reformy realizované v rokoch 2003 a 2004, predovšetkým reformy zdravotníctva dôchodkového systému, sú kroky správnym smerom, ale nie sú dostatočné na to, aby zabezpečili predpokladané spomalenie výdavkov. Existujú tiež obavy o dôveryhodnosti cieľov týkajúcich sa výdavkov, keďže ciele stanovené v predchádzajúcich aktualizáciách sa z veľkej časti nepodarilo splniť. Pri posúdení rizika, plánované prispôsobenie, hoci značné, neposkytuje dostatočné bezpečnostné rozpätie proti prekročeniu prahu 3 % HDP pri bežných makroekonomických výkyvoch do roku 2007. Rovnako nemôže zabezpečiť, že strednodobý cieľ Paktu stability a rastu spočívajúci v takmer vyrovnanej rozpočtovej pozícii sa dosiahne v rámci programového obdobia.-  Po zvýšení o 8 percentuálnych bodov v období rokov 2001 a 2004 na úroveň 64,8 % HDP sa odhaduje, že pomer dlhu k HDP zotrvá nad úrovňou 60 % HDP počas obdobia, ktoré program pokrýva (62 % v roku 2008). Postupné zníženie by začalo až v roku 2006, vyvolané nominálnym rastom HDP a posunom smerom k primárnym prebytkom. Odhadovaný vývoj dlhu je ovplyvnený rovnakými neistotami, ako pomer deficitu.-  Aktualizácia skúma štrukturálne reformy, ktoré nedávno zaviedli francúzske orgány. Program predovšetkým podrobne predstavuje reformu systému zdravotného poistenia realizovanú v lete 2004, ktorá má za cieľ dosiahnuť v systéme zdravotného poistenia rozpočtovú rovnováhu do roku 2007 (z deficitu na úrovni 0,8 % HDP v roku 2004), zatiaľ čo sa zachová kvalita služieb zdravotnej starostlivosti. V rámci reformy zameranej aj na zdokonalenie celkového riadenia systému, bol zriadený nezávislý pohotovostný výbor poverený formuláciou odporučaní, ak by zistil riziko odchýlenia od oficiálnych cieľov. Reforma zdravotníctva nasledovala po hlavnej reforme dôchodkového systému prijatej v roku 2003, ktorá vytvorila finančné stimuly na zotrvanie aktívnym do a po zákonom stanovenom dôchodkovom veku. Záverom, program zdôrazňuje, že nový rozpočtový rámec pre štátny sektor (Loi Organique relative aux Lois de Finances) by mal umožniť ďalšie napredovanie v podpore kvality a účinnosti programov verejných výdavkov a tiež uľahčiť dosiahnutie rozpočtových cieľov. Hoci tieto reformy sú pravdepodobne nedostatočné na to, aby splnili ciele týkajúce sa výdavkov stanovené v aktualizácii a zabezpečili dlhodobú udržateľnosť verejných financií, vyvíjajú sa správnym smerom.-  Existujú určité riziká, pokiaľ ide o dlhodobú udržateľnosť verejných financií, ktoré vyplývajú z vysokých odhadovaných rozpočtových nákladov súvisiacich so starnutím populácie. Tieto riziká existujú aj napriek realizácii hlavných štrukturálnych reforiem dôchodkového systému v roku 2003 a systému zdravotnej starostlivosti v roku 2004. Bez ďalších reforiem, bude v nadchádzajúcich rokoch potrebná dodatočná konsolidácia.-  Celkovo, hospodárske politiky načrtnuté v aktualizácii čiastočne zodpovedajú všeobecným usmerneniam hospodárskej politiky špecifickým pre danú krajinu v oblasti verejných financií. Francúzsko realizovalo hlavné štrukturálne reformy, predovšetkým reformy týkajúce sa zdravotníctva a dôchodkového systému, čo dáva krajine lepšiu pozíciu na to, aby sa vyrovnala s dôsledkami starnúcej populácie. Zníženie cyklicky upraveného deficitu v roku 2004 však bude výrazne nižšie, než sa odporúčalo a Francúzsko neprijalo opatrenia s cieľom urýchliť zníženie cyklicky upraveného deficitu, keď sa podmienky rastu zlepšili. Strednodobé prispôsobenie plánované v aktualizácii v roku 2004 navyše nebude, aj napriek svojmu značnému rozsahu, dostatočné na to, aby sa dosiahla takmer vyrovnaná rozpočtová pozícia v rámci obdobia, na ktoré sa aktualizácia vzťahuje a jeho realizácia, okrem toho, podlieha neistotám.-  Vzhľadom na uvedené posúdenie by bolo pre Francúzsko primerané, keby (i) vykonalo potrebné kroky na zabezpečenie korekcie nadmerného deficitu v roku 2005; (ii) zaistilo pokračovanie rozpočtovej konsolidácie v rokoch nasledujúcich po roku 2005, s cieľom dosiahnuť takmer vyrovnanú rozpočtovú pozíciu v roku 2008; a (iii) pokračovalo v štrukturálnych reformách a kontrole výdavkov s cieľom dodržať viacročné ciele týkajúce sa výdavkov stanovené v programe.* * *Na základe tohto posúdenia prijala Komisia priložené odporúčanie pre stanovisko Rady k aktualizovanému programu stability Francúzska a zasiela toto odporúčanie Rade.Odporúčanie preSTANOVISKO RADYv súlade s tretím odsekom článku 5 nariadenia Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 k aktualizovanému programu stability Francúzska, na roky 2004-2008RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii[6], najmä na jeho článok 5 odsek 3,so zreteľom na odporúčanie Komisie,po konzultácii s Hospodárskym a finančným výborom,PREDKLADÁ TOTO STANOVISKO:1.  Rada [17. februára 2005] preskúmala aktualizovaný program stability Francúzska, ktorý pokrýva obdobie rokov 2004 až 2008. Program v širokej miere spĺňa požiadavky údajov „kódexu pravidiel pre obsah a formu programov stability a konvergenčných programov“. Nepredkladá však prognózy pre celkový rast zamestnanosti podľa definície národných účtov, ktoré sú povinné, a neobsahuje niektoré nepovinné premenné. Preto sa Francúzsko vyzýva, aby riadne splnilo všetky požiadavky týkajúce sa údajov.2.  Makroekonomický scenár, ktorý je základom programu, ráta s rastom reálneho HDP na úrovni 2,5 % v období rokov 2004 až 2008, čo je údaj tesne nad potenciálom. Na základe posledných dostupných informácií odzrkadľuje tento scenár dosiahnuteľné predpoklady rastu, hoci sú mierne nadhodnotené. Prognózy programu týkajúce sa inflácie sú taktiež reálne.3.  Rada 3. júna 2003 rozhodla, že vo Francúzsku existoval nadmerný deficit a odporučila jeho korekciu najneskôr do roku 2004. Vo svojom oznámení Rade o „stave Nemecka a Francúzska v súvislosti s ich záväzkom v rámci postupu pri nadmernom deficite, ktorý vyplýva z rozhodnutia Súdneho dvora“ prijatom 14. decembra 2004[7], Komisia dospela k záveru, že rok 2005 by sa mal považovať za dôležitý konečný termín korekcie nadmerného deficitu, keďže závery Rady z novembra 2003 vyvolali právne účinky až do ich anulácie Súdnym dvorom. Prvoradým cieľom rozpočtovej stratégie programu je znížiť deficit pod úroveň 3 % HDP do roku 2005. Cieľom programu je tiež zabezpečiť nepretržitý pokles deficitu verejných financií v nasledujúcich rokoch. Odhaduje sa plynulý pokles deficitu o 0,6-0,7 percentuálneho bodu HDP ročne od roku 2005 s cieľom dosiahnuť úroveň 0,9 % HDP v roku 2008. V porovnaní s predchádzajúcim programom, súčasná aktualizácia v širokej miere potvrdzuje plánované prispôsobenie pri mierne priaznivejšom makroekonomickom scenári. Podľa výpočtov Komisie založených na prognózach programu a spoločne dohodnutej metodike, by sa cyklicky upravené saldo zvýšilo o 0,6-0,7 percentuálneho bodu ročne, a to od roku 2005, a dosiahlo by úroveň -0,7 % HDP v roku 2008. Tak, ako v predchádzajúcich aktualizáciách, je strednodobá rozpočtová stratégia založená na stanovení viacročných cieľov týkajúcich sa rastu výdavkov verejných financií v skutočných hodnotách, ktoré zahŕňajú zníženie pomeru výdavkov k HDP . Pomer príjmov k HDP je naplánovaný tak, aby zostal zhruba stabilný, čo spôsobí paralelný pokles deficitu.4.  Na základe posledných informácií, opatrenia prijaté francúzskymi orgánmi by mali stačiť na zníženie deficitu pod úroveň 3 % HDP v roku 2005. Rozpočtová situácia vo Francúzsku však zostáva citlivá. Korekcia nadmerného deficitu si vyžaduje účinnú realizáciu všetkých predpokladaných a dodatočných opatrení pre prípad nepriaznivého vývoja. Keďže plánovaný pokles deficitu v roku 2005 okrem toho pramení najmä z jednorazovej platby vo výške 0,5 % HDP, základné rozpočtvé prispôsobenie plánované na rok 2005 je relatívne nízke. V rokoch po roku 2005, by mohol byť rozpočtový výsledok horší, než sa plánuje v programe. Pri súčasných politikách je ohrozený predovšetkým cieľ týkajúci sa deficitu na rok 2006 vzhľadom na daňové škrty ohlásené na tento rok a na zánik hlavných jednorazových príjmov. Pri súčasných politikách bude navyše zložité dosiahnuť cieľ týkajúci sa výdavkov stanovený na obdobie 2006-2008, i keď štrukturálne reformy realizované v posledných rokoch sú kroky správnym smerom. Existujú tiež obavy o dôveryhodnosti cieľov týkajúcich sa výdavkov, keďže ciele stanovené v predchádzajúcich aktualizáciách sa z veľkej časti nesplnili.5.  Vzhľadom na posúdenie rizika sa nezdá, že rozpočtový stav v programe predkladá dostatočné bezpečnostné rozpätie proti prekročeniu prahu deficitu na úrovni 3 % pri bežných makroekonomických výkyvoch pred rokom 2007; rovnako nie je možné zabezpečiť, že strednodobý cieľ Paktu stability a rastu týkajúci sa takmer vyrovnanej rozpočtovej pozície sa dosiahne v rámci tohto programového obdobia.6.  Odhaduje sa, že pomer dlhu dosiahol 64,8 % HDP v roku 2004, presiahol teda referenčnú hodnotu zmluvy, t. j. 60 % HDP. Program predpokladá, že pomer dlhu sa bude od roku 2006 znižovať a v roku 2008 dosiahne úroveň 62 % HDP. Vývoj pomeru dlhu podlieha rovnakým rizikám, ako ciele týkajúce sa deficitu.7.  Pokiaľ ide o dlhodobú udržateľnosť verejných financií, Francúzsko je do istej miery ohrozené, čo vyplýva z vysokých odhadovaných rozpočtových výdavkov súvisiacich so starnutím populácie. A to aj napriek realizácii hlavných štrukturálnych reforiem dôchodkového systému v roku 2003 a systému zdravotnej starostlivosti v roku 2004. Bez ďalších reforiem bude v budúcich rokoch potrebná dodatočná rozpočtová konsolidácia s cieľom zabezpečiť udržateľnosť verejných financií.8.  Hospodárske politiky tak, ako sú uvedené v aktualizácii z roku 2004 čiastočne zodpovedajú odporúčaniam vo všeobecných usmerneniach hospodárskej politiky, najmä tým, ktoré sa týkajú rozpočtových dôsledkov. Francúzsko realizovalo hlavné štrukturálne reformy, predovšetkým reformy týkajúce sa zdravotníctva a dôchodkového systému, čo dáva krajine lepšiu pozíciu na to, aby sa vyrovnala s dôsledkami starnúcej populácie. Zníženie cyklicky upraveného deficitu v roku 2004 však bude výrazne nižšie, než sa odporúčalo a Francúzsko navyše neprijalo opatrenia s cieľom urýchliť zníženie cyklicky upraveného deficitu, keď sa podmienky rastu zlepšilli. Strednodobé prispôsobenie plánované v aktualizácii roku 2004 navyše podlieha neistotám a nebude viesť ku takmer vyrovnanej rozpočtovej pozícii v období, ktoré pokrýva program.* * *Vzhľadom na uvedené posúdenie, Rada zastáva názor, že Francúzsko by malo:(i) vykonať potrebné kroky na zabezpečenie korekcie nadmerného deficitu v roku 2005;(ii) zaistilo pokračovanie rozpočtovej konsolidácie v rokoch nasledujúcich po roku 2005, aby dosiahlo takmer vyrovnanú rozpočtovú pozíciu v roku 2008; aa (iii) pokračovalo v štrukturálnych reformách a kontrole výdavkov s cieľom dodržať viacročné ciele týkajúce sa výdavkov stanovené v programe.Tabuľka: Porovnanie kľúčových makroekonomických a rozpočtových prognóz2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Reálne HDP (zmena v %) | PS dec. 2004 | 2.5 | 2.5 | 2.5 | 2.5 | 2.5 |KOM okt. 2004 | 2.4 | 2.2 | 2.2 | neuv. | neuv. |PS dec. 2003 | 1.7 | 2.5 | 2.5 | 2.5 | neuv. |Inflácia HISC (%) | PS dec. 2004 | 2.2 | 1.8 | 1.5 | 1.5 | 1.5 |KOM okt. 2004 | 2.3 | 2.0 | 1.8 | neuv. | neuv. |PS dec. 2003 | 1.5 | 1.5 | 1.5 | 1.5 | neuv. |Saldo verejných financií (v % HDP) | PS dec. 2004 | -3.6 | -2.9 | -2.2 | -1.6 | -0.9 |KOM okt. 2004 | -3.7 | -3.0 | -3.3 | neuv. | neuv. |PS dec. 2003 | -3.55 | -2.9 | -2.2 | -1.5 | neuv. |Primárne saldo (v % HDP) | PS dec. 2004 | -0.7 | 0.1 | 0.8 | 1.5 | 2.2 |KOM okt. 2004 | -0.7 | -0.1 | -0.4 | neuv. | neuv. |PS dec. 2003 | -0.6 | 0.1 | 0.9 | 1.6 | neuv. |Cyklicky-upravené saldo (v % HDP) | PS dec. 2004¹ KOM okt. 2004 PS dec. 2003¹ | -3.4 -3.5 -3.2 | -2.7 -2.8 -2.6 | -2.0 -3.1 -1.9 | -1.4 neuv. -1.3 | -0.7 neuv. neuv. |Hrubý verejný dlh (v % HDP) | PS dec. 2004 | 64.8 | 65.0 | 64.6 | 63.6 | 62.0 |KOM okt. 2004 | 64.9 | 65.5 | 66.3 | neuv. | neuv. |PS dec. 2003 | 62.8 | 63.2 | 62.8 | 61.8 | neuv. |Poznámka: 1Výpočty útvarov Komisie na základe informácií v programe. Zdroj: Program stability; jesenná ekonomická predpoveď útvarov Komisie na rok 2004; výpočty Komisie. |[1] Ú. v. ES L 209, 2.8.1997. Všetky dokumenty, na ktoré sa odkazuje v tomto odporúčaní je možné nájsť na tejto webovej stránke: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Dokument KOM(2004) 813 zo 14.12.2004.[3] Revidované stanovisko Hospodárskeho a finančného výboru k obsahu a štruktúre konvergenčných programov stability, podporených radou ECOFIN dňa 10.7.2001.[4] KOM(2002) 668, 27.11.2002.[5] Od predloženia návrhu rozpočtu na rok 2005 v septembri 2004, bola táto jednorazová platba revidovaná na úrovni 0,5 % HDP. Zatiaľ čo revízia bola zahrnutá v jesennej predpovedi útvarov Komisie, predpoklady programu stále vychádzajú z počiatočného odhadu 0,4 % HDP.[6] Ú. v. ES L 18, 2.8.1997, s. 1. Dokumenty, na ktoré odkazuje toto odporúčanie je možné nájsť na tejto webovej stránke: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/cswd_en.htm.[7] Dokument KOM(2004) 813 zo 14.12.2004.


title: Odporúčanie Rady z  12. júla 2011 , ktoré sa týka národného programu reforiem Talianska na rok 2011, a ktorým sa predkladá stanovisko Rady k aktualizovanému programu stability Talianska na roky 2011 – 2014

text:
               21.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 215/4

         ODPORÚČANIE RADY
   z 12. júla 2011,
   ktoré sa týka národného programu reforiem Talianska na rok 2011, a ktorým sa predkladá stanovisko Rady k aktualizovanému programu stability Talianska na roky 2011 – 2014
   2011/C 215/02
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 121 ods. 2 a článok 148 ods. 4,
   so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii (1), a najmä na jeho článok 5 ods. 3,
   so zreteľom na odporúčanie Európskej komisie,
   so zreteľom na závery Európskej rady,
   so zreteľom na stanovisko Výboru pre zamestnanosť,
   po porade s Hospodárskym a finančným výborom,
   keďže:

               (1)

               Európska rada 26. marca 2010 schválila návrh Komisie o iniciovaní novej stratégie pre zamestnanosť a rast nazvanej Európa 2020, založenej na posilnenej koordinácii hospodárskych politík, ktorá sa zameria na kľúčové oblasti, v ktorých sú potrebné opatrenia na oživenie potenciálu Európy v oblasti udržateľného rastu a konkurencieschopnosti.

               (2)

               Rada 13. júla 2010 prijala odporúčanie týkajúce sa všeobecných usmernení k hospodárskym politikám členských štátov a Únie (2010 až 2014) a 21. októbra 2010 prijala rozhodnutie týkajúce sa usmernení politík zamestnanosti členských štátov (2), ktoré spolu tvoria „integrované usmernenia“. Členské štáty boli vyzvané, aby integrované usmernenia zohľadnili vo svojich vnútroštátnych hospodárskych politikách a politikách zamestnanosti.

               (3)

               Komisia 12. januára 2011 prijala prvý ročný prieskum rastu, čo znamená začiatok nového cyklu hospodárskeho riadenia v EÚ a prvý európsky semester ex-ante a integrovanej koordinácie politiky, ktorá je zakotvená v stratégii Európa 2020.

               (4)

               Európska rada 25. marca 2011 schválila priority fiškálnej konsolidácie a štrukturálnej reformy (v súlade so závermi Rady z 15. februára a 7. marca 2011 a v nadväznosti na ročný prieskum Komisie v oblasti rastu). Zdôraznila potrebu dať prioritu obnoveniu stabilných rozpočtov a fiškálnej udržateľnosti, zníženiu nezamestnanosti prostredníctvom reforiem pracovného trhu a vynaloženiu nového úsilia na posilnenie rastu. Európska rada požiadala členské štáty, aby tieto priority premietli do konkrétnych opatrení, ktoré zahrnú do svojich programov stability alebo konvergenčných programov a do svojich národných programov reforiem.

               (5)

               Európska rada 25. marca 2011 takisto vyzvala členské štáty, ktoré sa zúčastňujú na Pakte Euro Plus, aby svoje záväzky predložili včas na to, aby mohli byť zaradené do ich programov stability alebo konvergenčných programov a do ich národných programov reforiem.

               (6)

               Taliansko 6. mája 2011 predložilo aktualizáciu svojho programu stability na rok 2011, ktorý sa vzťahuje na obdobie rokov 2011 – 2014, a svoj národný program reforiem na rok 2011. S cieľom zohľadniť prepojenia medzi nimi sa obidva programy posudzovali súčasne.

               (7)

               Talianske hospodárstvo ovplyvňovali štrukturálne nedostatky dávno pre súčasnou celosvetovou hospodárskou a finančnou krízou. V rokoch 2001 až 2007 bol priemerný rast reálneho HDP približne 1 %, t. j. iba polovičný v porovnaní s priemerom eurozóny, a to najmä z dôvodu pomalého rastu produktivity. Keďže tento vývoj ovplyvnil celú krajinu, k zníženiu rozsiahlych hospodárskych rozdielov medzi regiónmi nedošlo. Aj keď sa hospodárstvo nevyznačovalo rozsiahlymi vnútornými nerovnováhami v súkromnom sektore, celosvetová kríza ho vážne zasiahla. Úpadok v oblasti vývozu a následne aj v oblasti investícií spôsobil od druhého štvrťroka 2008 do druhého štvrťroka 2009 prudký pokles reálneho HDP približne o 7 %. Po trvalom poklese v predchádzajúcom desaťročí sa hrubý verejný dlh do konca roku 2010 zvýšil na 119 %, čo odzrkadľuje aj prudký pokles HDP. Zamestnanosť podporovaná vládou sponzorovaným systémom na zníženie odpracovaných hodín klesla oveľa menej, vďaka čomu sa miera nezamestnanosti v rokoch 2008 – 2009 zvýšila iba mierne. Hospodárstvo vedené vývozom sa v druhej polovici roku 2009 začalo zotavovať, hoci len pomalým tempom. Situácia na pracovnom trhu zostala v roku 2010 krehká a miera nezamestnanosti sa do konca roku stabilizovala na úrovni približne 8,5 %. Vzhľadom na veľmi vysoký pomer verejného dlhu Taliansko si počas krízy udržalo obozretnú fiškálnu pozíciu a neprijalo rozsiahly fiškálny stimul, vďaka čomu si v rokoch 2009 – 2010 udržalo deficit verejných financií pod priemerom eurozóny.

               (8)

               Vychádzajúc z posúdenia aktualizovaného programu stability podľa nariadenia (ES) č. 1466/97 sa Rada domnieva, že makroekonomický scenár, ktorý tvorí základ programu, je realistický. V programe sa plánuje znížiť do roku 2012 celkový deficit verejných financií pod úroveň referenčnej hodnoty 3 % HDP, a to ďalším obmedzovaním výdavkov a dodatočnými príjmami zo zlepšeného plnenia daňových povinností. Po korekcii nadmerného deficitu sa v programe plánuje, že do konca programového obdobia (2014) sa dosiahne strednodobý cieľ (MTO), ktorým je vyrovnaná rozpočtová pozícia v štrukturálnom vyjadrení, a tento cieľ bude podporený záväzkom ďalej obmedziť primárne výdavky. V programe sa predpokladá, že v roku 2011 pomer verejného dlhu dosiahne vrchol a potom, ako sa zvýši primárny prebytok, klesne zrýchľujúcim sa tempom. Plánované priemerné ročné fiškálne úsilie počas rokov 2010 – 2012 je nad úrovňou 0,5 % HDP odporúčanou Radou v rámci postupu pri nadmernom deficite a predpokladané tempo úprav po roku 2012 je výrazne nad úrovňou v ustanoveniach Paktu o stabilite a raste. Dosiahnutie uvedených výsledkov v oblasti deficitu a dlhu bude vyžadovať prísne plnenie rozpočtu, pričom je potrebných viac informácií o plánovaných konsolidačných opatreniach na roky 2013 a 2014 na zvýšenie dôveryhodnosti programu.

               (9)

               Vzhľadom na veľmi vysoký verejný dlh, ktorý je v roku 2011 na úrovni približne 120 % HDP, je pre Taliansko kľúčovou prioritou trvalá a dôveryhodná konsolidácia a prijatie štrukturálnych opatrení na zvýšenie rastu. Podľa posledných posúdení Komisie, riziká pre dlhodobú udržateľnosť verejných financií sa javia ako stredné. V období do roku 2012 dosahovanie cieľov celkového deficitu verejných financií ustanovených v programe stability, a teda aj korekcia nadmerného deficitu do roku 2012 závisí od úplného vykonania už prijatých opatrení. Ďalšie opatrenia by boli potrebné, ak budú napríklad príjmy zo zlepšeného plnenia daňových povinností nižšie, než sa plánovalo v rozpočte, alebo ak vzniknú ťažkosti pri dosahovaní plánovaného obmedzenia kapitálových výdavkov. Na roky 2013 – 2014 sa v novom trojročnom rozpočtovom rámci ustanovuje, že konkrétne opatrenia na podporu konsolidačného úsilia sa musia prijať do októbra 2011. Aj keď sa tento rámec v posledných rokoch výrazne posilnil, zavedenie záväzných výdavkových stropov a ďalšie zlepšenie monitorovania rozpočtu vo všetkých subsektoroch verejnej správy je zamerané na upevnenie fiškálnej disciplíny a posilnenie dôveryhodnosti strednodobej rozpočtovej stratégie.

               (10)

               Napriek pomerne intenzívnemu vytváraniu pracovných miest v rokoch pred krízou sa na pracovnom trhu Talianska prejavujú určité štrukturálne nedostatky. Pracovníci so zmluvami na dobu neurčitú majú väčšiu ochranu ako pracovníci s atypickými zmluvami. V prípade pracovníkov so zmluvami na dobu neurčitú prepúšťanie podlieha prísnym pravidlám a ťažkopádnym postupom. V prípade pracovníkov s atypickými zmluvami, mala by sa venovať pozornosť samostatnej zárobkovej činnosti, ktorá by mohla zakrývať pracovnoprávne vzťahy podriadenosti. Napriek novým ad hoc opatreniam, ktoré sa prijali počas krízy, aby sa zvýšila podpora príjmu a ochrana v nezamestnanosti súčasný systém dávok v nezamestnanosti zostáva roztrieštený. Nezamestnanosť medzi pracovníkmi mladšími ako 25 rokov v roku 2010 dosiahla 27,8 % s nerovnomerným rozložením v rámci krajiny, pričom nezamestnanosť mladých v južných regiónoch bola v porovnaní so severnými regiónmi dvojnásobná. Úloha učňovského a odborného vzdelávania by sa mala ďalej posilniť. V súčasnosti neexistuje jednotný systém kvalifikačných osvedčení a uznávania odborných a výcvikových noriem uznávaných v celej krajine, aj keď by bol veľmi užitočný a potrebný, ale veľké množstvo regionálnych režimov, čo neuľahčuje mobilitu pracovnej sily a pracovné príležitosti v rámci Talianska. Najmä v regiónoch s vysokou nezamestnanosťou je priestor na posilnenie efektívnosti služby zamestnanosti. Napokon nelegálna práca v Taliansku zostáva aj naďalej významným javom.

               (11)

               Vzhľadom na stále straty konkurencieschopnosti od konca 90-tych rokov minulého storočia je dôležité, aby sa vývoj miezd prispôsobil rastu produktivity; v tomto ohľade môže významnú úlohu zohrať kolektívne vyjednávanie na úrovni firmy, ktoré môže takisto pomôcť pri riešení regionálnych rozdielov na pracovnom trhu. Reformou rámca kolektívneho vyjednávania z roku 2009 sa okrem iného zaviedla možnosť „klauzúl o otvorenosti“ (t. j. výnimiek v oblasti sektorových miezd dohodnutých na vnútroštátnej úrovni), doteraz sa však vo veľkej miere nevyužíva.

               (12)

               Zamestnanosť žien zaostáva za zamestnanosťou mužov v priemere o viac ako 20 percentuálnych bodov s veľkými rozdielmi medzi regiónmi. V roku 2009 bola v južných regiónoch zamestnaná sotva jedna tretina žien vo veku od 20 do 64 rokov, a to jednak z dôvodu nižšej miery ekonomickej aktivity, ako aj z dôvodu vyššej nezamestnanosti. Pomerne vysoké zdaňovanie práce v Taliansku spôsobuje znižovanie motivácie týkajúce sa ponuky práce, najmä v prípade druhej zárobkovo činnej osoby v domácnosti, a negatívne ovplyvňuje dopyt firiem po pracovnej sile. S cieľom pomôcť zvýšiť zamestnanosť žien sa v národnom programe reforiem pripomína plán prijatý v roku 2010, v ktorom sa na zosúladenie pracovného a rodinného života koordinovalo úsilie na úrovniach štátnej správy. Vláda nedávno zaviedla daňovú motiváciu pre spoločnosti, ktoré si najímajú znevýhodnených pracovníkov vrátane tých, ktorí pracujú v sektore alebo povolaní so zvlášť vysokou nerovnováhou pohlaví a v regiónoch s vysokou nezamestnanosťou. V programe sa takisto oznamuje reforma daňového systému s cieľom postupne presunúť daňové zaťaženie z práce na spotrebu, čo by mohlo pomôcť pri zvyšovaní zamestnanosti.

               (13)

               V porovnaní s normami EÚ zostávajú náklady na podnikanie v Taliansku, najmä v južných regiónoch, naďalej vysoké, a to aj napriek nedávnym opatreniam na zlepšenie podnikateľského prostredia a posilnenie orientácie na výkonnosť a zodpovednosť verejnej správy. Zostáva stále dostatočný priestor na odstránenie ďalších regulačných a administratívnych prekážok na trhoch s výrobkami a službami, najmä v profesionálnych službách. Na posilnenie konkurenčného prostredia a ochrany spotrebiteľov sa v roku 2009 ako legislatívny nástroj zaviedol výročný zákon o hospodárskej súťaži, zatiaľ sa však neprijal. Zdĺhavé postupy presadzovania zmlúv sú ďalším nedostatkom podnikateľského prostredia v Taliansku. Nebankové kanály na financovanie rastu firiem sú v Taliansku stále pomerne zriedkavé, najmä v prípade malých a stredných podnikov (MSP). Najmä akciové financovanie a rizikový kapitál naďalej zohrávajú obmedzenú úlohu, a to napriek ich potenciálu podporovať rast veľkosti firmy, mať dosah na nové celosvetové trhy a zlepšenú správa a riadenie spoločností.

               (14)

               Za posledných desať rokov došlo iba k miernemu zvýšeniu výdavkov na výskum a vývoj. V dôsledku toho intenzita výskumu a vývoja zostáva nízka, na úrovni približne 1,27 % HDP a výrazne pod priemerom EÚ (1,9 %). Tento rozdiel je spôsobený hlavne nízkou úrovňou priemyselného výskumu, pretože intenzita výskumu a vývoja dosahuje 0,64 % HDP v porovnaní s priemerom EÚ-27, ktorý je 1,23 %. Intenzita rizikového kapitálu zostáva takisto veľmi nízka. V národnom programe reforiem sa uvádzajú mnohé opatrenia vrátane časovo obmedzených daňových prázdnin pre spoločnosti, ktoré investujú do výskumných projektov vykonávaných univerzitami alebo subjektmi verejného sektora. Cieľ stanovený pre intenzitu výskumu a vývoja 1,53 % HDP odzrkadľuje priemernú ročnú mieru rastu v období rokov 2006 – 2008 a zohľadňuje fiškálnu stabilitu obmedzení v krajine. Bude predmetom preskúmania v roku 2014.

               (15)

               Taliansko je tretím najväčším príjemcom kohéznych fondov EÚ, keďže v rokoch 2007 – 2013 dostane približne 8 % z celkového rozpočtu EÚ na kohéznu politiku. V polovici programového obdobia predstavuje podiel skutočne zmobilizovaných fondov EÚ iba 16,8 % a v južných konvergenčných regiónoch je oveľa nižší.

               (16)

               Taliansko v rámci Paktu Euro Plus prijalo niekoľko záväzkov. V národnom programe reforiem sa uvádzajú niektoré nedávno prijaté opatrenia a vo všeobecnosti sa opisujú niektoré budúce plány reforiem, ktoré majú riešiť udržateľnosť verejných financií a finančnú stabilitu, posilniť konkurencieschopnosť a zvýšiť zamestnanosť v súlade so zásadami Paktu Euro Plus. Novým zásadným záväzkom špecificky prijatým v reakcii na Pakt je zámer vlády zmeniť a doplniť Ústavu s cieľom upevniť rozpočtovú disciplínu. Tieto aspekty sa posudzovali a zohľadňovali v odporúčaniach.

               (17)

               Komisia posúdila program stability a národný program reforiem vrátane záväzkov Paktu Euro Plus pre Taliansko. Zohľadnila nielen ich význam pre udržateľnú fiškálnu a sociálno-ekonomickú politiku v Taliansku, ale aj ich súlad s pravidlami a usmerneniami EÚ vzhľadom na potrebu posilniť celkovú správu ekonomických záležitostí EÚ tým, že sa v rámci prijímania budúcich vnútroštátnych rozhodnutí poskytnú vstupy na úrovni EÚ. V tomto ohľade sa Komisia domnieva, že konsolidačný plán Talianska na roky 2011 – 2014 je dôveryhodný do roku 2012, na roky 2013 – 2014 by sa však mal podporiť konkrétnymi opatreniami, aby veľmi vysoký verejný dlh začal trvalo klesať. V národnom programe reforiem sa uvádza komplexný súbor iniciatív týkajúcich sa všetkých rozmerov stratégie Európa 2020, zdá sa však, že na riešenie dlhodobých štrukturálnych nedostatkov zhoršených v dôsledku krízy sú potrebné ďalšie opatrenia. Na posilnenie potenciálu rastu a vytvárania pracovných miest Talianska, ako aj na podporu vyrovnávania úrovne južných regiónov by sa v rokoch 2011 – 2012 mali prijať ďalšie kroky s cieľom zlepšiť fungovanie pracovného trhu, otvoriť trhy s výrobkami a službami väčšej konkurencii, zlepšiť podnikateľské prostredie, posilniť politiku v oblasti výskumu a inovácií a podporiť rýchlejšie a lepšie využívanie kohéznych fondov EÚ.

               (18)

               Vzhľadom na toto posúdenie a takisto pri zohľadnení odporúčania Rady podľa článku 126 ods. 7 Zmluvy o fungovaní Európskej únie z 2. júna 2010 Rada preskúmala aktualizáciu programu stability Talianska na rok 2011 a jej stanovisko (3) sa odzrkadľuje najmä v odporúčaní v bode 1) ďalej. Po zohľadnení záverov Európskej rady z 25. marca 2011 Rada preskúmala národný program reforiem Talianska.

         TÝMTO ODPORÚČA, aby Taliansko prijalo v období rokov 2011 – 2012 opatrenia s cieľom:

               1.

               Vykonať plánovanú fiškálnu konsolidáciu v roku 2011 a v roku 2012 na zaistenie korekcie nadmerného deficitu v súlade s odporúčaniami Rady v rámci postupu pri nadmernom deficite, čím sa zníži vysoká miera verejného dlhu. Na základe nedávno schválených právnych predpisov, v plnej miere využiť každý lepší než očakávaný hospodársky alebo rozpočtový vývoj na rýchlejšie dosiahnutie zníženia deficitu a dlhu a byť pripravený zabrániť sklzom pri plnení rozpočtu. Podporiť ciele na roky 2013 – 2014 a plánované dosiahnutie strednodobého cieľa do roku 2014 konkrétnymi opatreniami do októbra 2011, ako sa ustanovuje v novom viacročnom rozpočtovom rámci. Ďalej posilniť tento rámec zavedením záväzných výdavkových stropov a zlepšením monitorovania vo všetkých subsektoroch verejnej správy.

               2.

               Posilniť opatrenia na prekonanie segmentácie trhu práce a to aj preskúmaním vybraných aspektov právnych predpisov na ochranu zamestnanosti vrátane pravidiel a postupov prepúšťania a preskúmaním súčasného roztriešteného systému dávok v nezamestnanosti zohľadnením rozpočtových obmedzení. Vyvinúť ďalšie úsilie v boji s nelegálnou prácou. Okrem toho prijať opatrenia na podporu vyššej účasti žien na pracovnom trhu zvýšením dostupnosti primeraných a cenovo dostupných zariadení zameraných na starostlivosť po celej krajine a poskytnutím finančnej motivácie pre to, aby sa do pracovného procesu zapojili aj druhé zárobkovo činné osoby v rodine, a to rozpočtovo neutrálnym spôsobom.

               3.

               Podniknúť ďalšie kroky na základe dohody z roku 2009, ktorým sa reformovalo kolektívne vyjednávanie, a po konzultácii so sociálnymi partnermi v súlade s vnútroštátnymi praktikami zaistiť, aby sa v raste miezd lepšie odzrkadlil vývoj v oblasti produktivity, ako aj miestne podmienky a podnikové podmienky vrátane doložky, ktorá by mohla umožniť v tomto smere vyjednávať na úrovni podnikov.

               4.

               Rozšíriť postup otvorenia sektora služieb ďalšej hospodárskej súťaži, vrátane oblasti profesionálnych služieb. Prijať v roku 2011 výročný zákon o hospodárskej súťaži so zohľadnením odporúčaní predložených antitrustovým orgánom. Skrátiť trvanie postupov presadzovania zmlúv. Ďalej posilniť akcie na podporu prístupu MSP na kapitálové trhy odstránením regulačných prekážok a znížením nákladov.

               5.

               Zlepšiť rámec pre investovanie do výskumu a inovácií rozšírením súčasnej fiškálnej motivácie prostredníctvom zlepšenia podmienok pre rizikový kapitál a podpory inovačných mechanizmov obstarávania.

               6.

               Prijať opatrenia na zrýchlenie výdavkov podporujúcich rast spolufinancovaných kohéznymi fondmi nákladovo efektívnym spôsobom s cieľom znížiť pretrvávajúce rozdiely medzi regiónmi zlepšením administratívnej kapacity a politického riadenia. Dodržiavať záväzky prijaté v národnom strategickom referenčnom rámci vzhľadom na množstvo zdrojov a kvalitu výdavkov.

      V Bruseli 12. júla 2011

            Za Radu

            predseda

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Rozhodnutím Rady 2011/308/EÚ z 19. mája 2011 o usmerneniach pre politiky zamestnanosti členských štátov (Ú. v. EÚ L 138, 26.5.2011, s. 56) sa stanovuje, že sú naďalej platné aj v roku 2011.

      (3)  Podľa článku 5 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1466/97.


title: Odporúčanie Rady zo 16. februára 2010 o absolutóriu, ktoré sa má udeliť Komisii ohľadne vykonávania operácií Európskeho rozvojového fondu (siedmy ERF) za rozpočtový rok 2008

text:
               20.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 45/14

         ODPORÚČANIE RADY
   zo 16. februára 2010
   o absolutóriu, ktoré sa má udeliť Komisii ohľadne vykonávania operácií Európskeho rozvojového fondu (siedmy ERF) za rozpočtový rok 2008
   (2010/101/EÚ)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
   so zreteľom na štvrtý dohovor AKT – EHS podpísaný v Lomé 15. decembra 1989 (1), zmenený a doplnený dohodou podpísanou na Mauríciu 4. novembra 1995 (2),
   so zreteľom na vnútornú dohodu o financovaní a správe pomoci Spoločenstva podľa štvrtého dohovoru AKT – EHS (3), ďalej len „vnútorná dohoda“, ktorá ustanovila medzi iným siedmy Európsky rozvojový fond (siedmy ERF), a najmä na článok 32 ods. 3 tejto dohody,
   so zreteľom na finančné nariadenie z 29. júla 1991 uplatniteľné na rozvojovú finančnú spoluprácu podľa štvrtého dohovoru AKT – EHS (4), a najmä na jeho články 69 až 77,
   po preskúmaní účtu príjmov a výdavkov a súvahy o operáciách siedmeho ERF k 31. decembru 2008 a správy Dvora audítorov o rozpočtovom roku 2008 spolu s odpoveďami Komisie (5),
   keďže:

               (1)

               Podľa článku 32 ods. 3 vnútornej dohody má Európsky parlament udeliť Komisii absolutórium za finančné hospodárenie siedmeho ERF na odporúčanie Rady.

               (2)

               Celkové vykonávanie operácií siedmeho ERF Komisiou počas rozpočtového roka 2008 bolo uspokojivé,

         TÝMTO ODPORÚČA, aby Európsky parlament udelil Komisii absolutórium ohľadne vykonávania operácií siedmeho ERF za rozpočtový rok 2008.

      V Bruseli 16. februára 2010

            Za Radu

            predsedníčka

         E. SALGADO

      (1)  Ú. v. ES L 229, 17.8.1991, s. 3.

      (2)  Ú. v. ES L 156, 29.5.1998, s. 3.

      (3)  Ú. v. ES L 229, 17.8.1991, s. 288.

      (4)  Ú. v. ES L 266, 21.9.1991, s. 1.

      (5)  Ú. v. EÚ C 269, 10.11.2009, s. 257.


title: Odporúčanie Komisie (EÚ) 2017/1140 z 23. júna 2017 o osobných údajoch, ktoré možno vymieňať prostredníctvom systému včasného varovania a reakcie (EWRS) zriadeného podľa rozhodnutia Európskeho parlamentu a Rady č. 1082/2013/EÚ na účely koordinácie opatrení na vyhľadávanie kontaktov v súvislosti so závažnými cezhraničnými ohrozeniami zdravia [oznámené pod číslom C(2017) 4197] (Text s významom pre EHP )

text:
               27.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 164/65

         ODPORÚČANIE KOMISIE (EÚ) 2017/1140
   z 23. júna 2017
   o osobných údajoch, ktoré možno vymieňať prostredníctvom systému včasného varovania a reakcie (EWRS) zriadeného podľa rozhodnutia Európskeho parlamentu a Rady č. 1082/2013/EÚ na účely koordinácie opatrení na vyhľadávanie kontaktov v súvislosti so závažnými cezhraničnými ohrozeniami zdravia

         [oznámené pod číslom C(2017) 4197]

   (Text s významom pre EHP)
   EURÓPSKA KOMISIA,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 292,
   keďže:

               (1)

               Rozhodnutím Európskeho parlamentu a Rady č. 2119/98/ES (1) bol zriadený systém včasného varovania a reakcie (early warning and response system – EWRS) ako sieť na stálu komunikáciu medzi Komisiou a príslušnými orgánmi verejného zdravotníctva členských štátov na prevenciu a kontrolu určitých kategórií prenosných ochorení. Postupy, ktorými sa riadi fungovanie EWRS, sa stanovili v rozhodnutí Komisie 2000/57/ES (2).

               (2)

               Rozhodnutie 2119/98/ES bolo zrušené a nahradené rozhodnutím Európskeho parlamentu a Rady č. 1082/2013/EÚ (3). Novým rozhodnutím sa EWRS opätovne zaviedol. Takisto sa ním rozšíril rozsah pôsobnosti siete na stálu komunikáciu tak, aby sa prostredníctvom nej podávali informácie aj o iných typoch biologických ohrození a iných kategóriách závažných cezhraničných ohrození zdravia vrátane ohrození chemického, environmentálneho či neznámeho pôvodu. Okrem toho sa v ňom stanovili pravidlá epidemiologického dohľadu, monitorovania, včasného varovania v prípade vzniku závažných cezhraničných ohrození zdravia a boja proti nim.

               (3)

               Rozhodnutie č. 2000/57/ES bolo zrušené a nahradené vykonávacím rozhodnutím Komisie (EÚ) 2017/253 (4).

               (4)

               Podľa článku 9 ods. 3 písm. i) rozhodnutia č. 1082/2013/EÚ by oznamovanie závažných cezhraničných ohrození zdravia prostredníctvom EWRS malo zahŕňať údaje potrebné na identifikáciu nakazených osôb a potenciálne ohrozených jednotlivcov (ďalej len „vyhľadávanie kontaktov“). V súlade s článkom 16 ods. 9 písm. b) uvedeného rozhodnutia a s cieľom zabezpečiť účinnosť a jednotné uplatňovanie takýchto oznámení je vhodné odporučiť orientačný zoznam osobných údajov, ktoré môžu príslušné orgány oznamovať prostredníctvom EWRS.

               (5)

               Výmena osobných údajov prostredníctvom EWRS by sa mala uskutočniť v súlade s požiadavkami smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES (5) a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (6). Hoci sa podľa smernice 95/46/ES a nariadenia (ES) č. 45/2001 zo zásady vylučuje spracúvanie osobitných kategórií osobných údajov vrátane údajov týkajúcich sa zdravia jednotlivca, takéto spracovanie je však povolené, pokiaľ je nevyhnutné na ochranu životných záujmov údajového subjektu, v súlade s článkom 8 ods. 2 písm. c) smernice 95/46/ES a článkom 10 ods. 2 písm. c) nariadenia (ES) č. 45/2001, a takisto z dôvodov závažného verejného záujmu pod podmienkou poskytnutia vhodných záruk, ako sa stanovuje v práve Únie alebo členského štátu v súlade s článkom 8 ods. 4 smernice 95/46/ES a článkom 10 ods. 4 nariadenia (ES) č. 45/2001.

               (6)

               Prostredníctvom EWRS by sa mali vymieňať iba osobné údaje nevyhnutné na uvedené účely stanovené v každom jednotlivom prípade a toto odporúčanie by nemalo predstavovať oprávnenie vymieňať si všetky typy osobných údajov, ktorých sa to týka.

               (7)

               V súlade s článkom 28 ods. 2 nariadenia (ES) č. 45/2001 sa uskutočnili konzultácie s európskym dozorným úradníkom pre ochranu údajov, ktorý 24. augusta 2015 vydal stanovisko (C 2015-0629),

         PRIJALA TOTO ODPORÚČANIE:

               1.

               Orientačný zoznam osobných údajov, ktoré si možno vymieňať na účely koordinácie opatrení na vyhľadávanie kontaktov, sa uvádza v prílohe k tomuto odporúčaniu.

               2.

               Toto odporúčanie je určené členským štátom.

      V Bruseli 23. júna 2017

            Za Komisiu

         Vytenis ANDRIUKAITIS

            člen Komisie

      (1)  Rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady č. 2119/98/ES z 24. septembra 1998, ktorým sa v Spoločenstve zriaďuje sieť na epidemiologický dohľad a kontrolu prenosných ochorení (Ú. v. ES L 268, 3.10.1998, s. 1).

      (2)  Rozhodnutie Komisie 2000/57/ES z 22. decembra 1999 o systéme včasného varovania a včasnej reakcie na prevenciu a kontrolu prenosných ochorení podľa rozhodnutia Európskeho parlamentu a Rady č. 2119/98/ES (Ú. v. ES L 21, 26.1.2000, s. 32).

      (3)  Rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady č. 1082/2013/EÚ z 22. októbra 2013 o závažných cezhraničných ohrozeniach zdravia, ktorým sa zrušuje rozhodnutie č. 2119/98/ES (Ú. v. EÚ L 293, 5.11.2013, s. 1).

      (4)  Vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2017/253 z 13. februára 2017, ktorým sa stanovujú postupy vydávania varovaní ako súčasť systému včasného varovania a reakcie stanoveného v súvislosti so závažnými cezhraničnými ohrozeniami zdravia a na účely výmeny informácií, konzultácií a koordinácie reakcií na takéto ohrozenia podľa rozhodnutia Európskeho parlamentu a Rady č. 1082/2013/EÚ (Ú. v. EÚ L 37, 14.2.2017, s. 23).

      (5)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov (Ú. v. ES L 281, 23.11.1995, s. 31).

      (6)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 z 18. decembra 2000 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi Spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov (Ú. v. ES L 8, 12.1.2001, s. 1).

      PRÍLOHA

         Orientačný zoznam osobných údajov, ktoré si možno vymieňať na účely koordinácie opatrení na vyhľadávanie kontaktov

      1.   OSOBNÉ ÚDAJE:

                  —

                  meno a priezvisko,

                  —

                  štátna príslušnosť, dátum narodenia, pohlavie,

                  —

                  krajina pobytu,

                  —

                  typ dokladu, jeho číslo a vydávajúci orgán,

                  —

                  adresa súčasného bydliska (ulica a číslo domu, mesto, štát, PSČ),

                  —

                  telefónne čísla (mobilný telefón, domáca pevná linka, pracovný telefón),

                  —

                  e-mail (súkromný, pracovný).

            2.   ÚDAJE O CESTE

                  —

                  údaje o použitom dopravnom prostriedku (napr. číslo letu, dátum a dĺžka letu, názov lode, evidenčné číslo vozidla),

                  —

                  číslo/čísla sedadla/sedadiel,

                  —

                  číslo/čísla kajuty/kajút.

            3.   KONTAKTNÉ ÚDAJE

                  —

                  mená navštívených osôb/miesta pobytu,

                  —

                  dátumy a adresy miest pobytu (ulica a číslo domu, mesto, štát, PSČ),

                  —

                  telefónne čísla (mobilný telefón, domáca pevná linka, pracovný telefón),

                  —

                  e-mail (súkromný, pracovný).

            4.   ÚDAJE O SPOLUCESTUJÚCICH

                  —

                  meno a priezvisko,

                  —

                  štátna príslušnosť,

                  —

                  krajina pobytu,

                  —

                  typ dokladu, jeho číslo a vydávajúci orgán,

                  —

                  adresa súčasného bydliska (ulica a číslo domu, mesto, štát, PSČ),

                  —

                  telefónne čísla (mobilný telefón, domáca pevná linka, pracovný telefón),

                  —

                  e-mail (súkromný, pracovný).

            5.   KONTAKTNÉ ÚDAJE V PRÍPADE NÚDZE

                  —

                  meno osoby, ktorá má byť kontaktovaná,

                  —

                  adresa (ulica a číslo domu, mesto, štát, PSČ),

                  —

                  telefónne čísla (mobilný telefón, domáca pevná linka, pracovný telefón),

                  —

                  e-mail (súkromný, pracovný).