title: 66. zasadnutie Valného zhromaždenia Organizácie Spojených národov Odporúčanie Európskeho parlamentu Rade z  8. júna 2011 k 66. zasadnutiu Valného zhromaždenia Organizácie Spojených národov (2011/2030(INI))

text:
               11.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               CE 380/140

         Streda 8. júna 201166. zasadnutie Valného zhromaždenia Organizácie Spojených národov
   P7_TA(2011)0255
   Odporúčanie Európskeho parlamentu Rade z 8. júna 2011 k 66. zasadnutiu Valného zhromaždenia Organizácie Spojených národov (2011/2030(INI))
   2012/C 380 E/22

      Európsky parlament,

               —

               so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii (ZEÚ), a najmä jej článok 34,

               —

               so zreteľom na návrh odporúčania Rade o prioritách Európskej únie na 66. zasadnutí Valného zhromaždenia Organizácie Spojených národov, ktorý predložil Alexander Graf Lambsdorff v mene skupiny ALDE (B7-0072/2011),

               —

               so zreteľom na svoje odporúčanie Rade z 25. marca 2010 k 65. zasadnutiu Valného zhromaždenia Organizácie Spojených národov (1),

               —

               so zreteľom na priority EÚ na 65. zasadnutí Valného zhromaždenia Organizácie Spojených národov, ktoré Rada prijala 25. mája 2010 (2),

               —

               so zreteľom na 65. zasadnutie Valného zhromaždenia Organizácie Spojených národov (VZ OSN), najmä na jeho rezolúcie o medzinárodnej spolupráci v oblasti humanitárnej pomoci v prípade prírodných katastrof, od pomoci k rozvoju (3), o situácii v oblasti ľudských práv v Iránskej islamskej republike (4), o situácii v oblasti ľudských práv v Kórejskej ľudovodemokratickej republike (5), o podpore demokratického a spravodlivého medzinárodného poriadku (6), o podpore mieru ako nevyhnutnej podmienky plného uplatňovania všetkých ľudských práv všetkými (7), o zlepšovaní medzinárodnej spolupráce v oblasti ľudských práv (8), o operačných činnostiach na rozvoj systému Organizácie Spojených národov (9), o úlohe Organizácie Spojených národov pri podpore rozvoja v kontexte globalizácie a vzájomnej závislosti (10), o smerovaní k novému medzinárodnému hospodárskemu poriadku (11), o spolupráci medzi Organizáciou Spojených národov, národnými parlamentmi a Medziparlamentnou úniou (12), o Organizácii Spojených národov v rámci globálneho riadenia (13), o smerovaní k vybudovaniu sveta bez jadrových zbraní: urýchlenie vykonávania záväzkov v oblasti jadrového odzbrojenia (14), o preskúmaní štruktúry Organizácie Spojených národov na upevnenie mieru (15) a o plnení sľubu: zjednotení v záujme dosiahnutia rozvojových cieľov tisícročia (16),

               —

               so zreteľom na návrh rezolúcie zo 14. septembra 2010 (17) a rezolúciu (18) VZ OSN o účasti Európskej únie na činnosti Organizácie Spojených národov z 3. mája 2011,

               —

               so zreteľom na hodnotiacu konferenciu z roku 2010, na ktorej sa zúčastnili strany Zmluvy o nešírení jadrových zbraní, a na preskúmanie rozvojových cieľov tisícročia, Komisiu pre upevnenie mieru a Radu pre ľudské práva,

               —

               so zreteľom na správu predloženú sprostredkovateľmi o preskúmaní Komisie pre upevnenie mieru s názvom Preskúmanie štruktúry OSN na upevnenie mieru (19),

               —

               so zreteľom na nový orgán OSN pre rodovú rovnosť (orgán OSN pre rodovú rovnosť a posilnenie postavenia žien – OSN Ženy),

               —

               so zreteľom na rezolúciu Rady OSN pre ľudské práva s názvom Podpora ľudských práv a základných slobôd prostredníctvom lepšieho chápania tradičných hodnôt ľudstva, prijatú 24. marca 2011, a na negatívne stanovisko EÚ týkajúce sa tejto rezolúcie,

               —

               so zreteľom na predbežný zoznam bodov, ktoré sa majú zahrnúť do programu 66. riadneho zasadnutia Valného zhromaždenia (20),

               —

               zo zreteľom na svoje uznesenie z 10. marca 2011 o prioritách 16. zasadnutia Rady OSN pre ľudské práva a preskúmanie v roku 2011 (21),

               —

               so zreteľom na svoje uznesenie z 15. decembra 2010 o budúcnosti strategického partnerstva medzi EÚ a Afrikou po treťom samite EÚ – Afrika (22),

               —

               so zreteľom na svoje uznesenie z 25. novembra 2010 o konferencii o zmene klímy v Kankúne (COP16) (23),

               —

               so zreteľom na svoje uznesenie z 25. novembra 2010 o desiatom výročí rezolúcie Bezpečnostnej rady OSN č. 1325 (2000) o ženách, mieri a bezpečnosti (24),

               —

               so zreteľom na svoje uznesenie z 23. novembra 2010 o civilno-vojenskej spolupráci a rozvoji civilno-vojenských spôsobilostí (25),

               —

               so zreteľom na svoje uznesenie z 9. júna 2005 o reforme OSN (26),

               —

               so zreteľom na článok 121 ods. 3 a článok 97 rokovacieho poriadku,

               —

               so zreteľom na správu Výboru pre zahraničné veci a stanovisko Výboru pre rozvoj (A7-0189/2011),

               A.

               keďže dochádza k podstatnej premene medzinárodného poriadku, ktorá pre Európsku úniu znamená výzvu, aby sa aktívnejšia zameriavala na súčasné a vznikajúce svetové veľmoci a iné dvojstranné a viacstranné partnerstvá s cieľom podporovať účinné riešenia problémov, ktoré ovplyvňujú občanov EÚ a všeobecne celý svet,

               B.

               keďže EÚ by mala zohrávať aktívnu úlohu pri budovaní takej Organizácie Spojených národov, ktorá môže účinne prispievať ku globálnym riešeniam, mieru, bezpečnosti, demokracii a medzinárodnému poriadku založenému na právnom štáte; keďže EÚ sa v súlade s článkom 21 ZEÚ oficiálne zaviazala ku skutočnému multilateralizmu so silnou OSN v jeho centre, čo je nevyhnutné na riešenie globálnych výziev, ako sú zmena klímy, zhoršovanie životného prostredia, všeobecnosť a nedeliteľnosť ľudských práv, znižovanie chudoby a rozvoj pre všetkých, dôsledky demografických zmien, migrácia, ako aj medzinárodný organizovaný zločin,

               C.

               keďže EÚ čelí mnohým výzvam prudko sa meniaceho sveta, ktoré si vyžadujú jednotnú medzinárodnú reakciu; keďže v tomto úsilí môže EÚ čerpať z účinného multilateralizmu, všeobecných hodnôt ľudských práv, otvoreného svetového hospodárstva založeného na medzinárodne dohodnutých transparentných a spravodlivých pravidlách a svojej jedinečnej škály nástrojov,

               D.

               keďže Lisabonskou zmluvou boli vytvorené nové stále štruktúry pre vonkajšie zastúpenie EÚ a v dôsledku toho sa od nových predstaviteľov EÚ žiada, aby prevzali úlohy, ktoré v minulosti vykonávalo rotujúce predsedníctvo EÚ,

               E.

               keďže v článku 34 ZEÚ sa stanovuje, že členské štáty koordinujú svoj postup v medzinárodných organizáciách a na medzinárodných konferenciách, a tiež, že členské štáty, ktoré sú zároveň členmi Bezpečnostnej rady Organizácie Spojených národov, zosúlaďujú svoju činnosť s inými členskými štátmi a v plnej miere informujú tieto štáty a vysokého predstaviteľa Únie a obhajujú pozície a záujmy Únie; keďže členské štáty, ktoré sú členmi Bezpečnostnej rady OSN (Francúzsko, Spojené kráľovstvo, Portugalsko a Nemecko) nezosúladili svoje kroky a neprišli s jednotným stanoviskom týkajúcim sa vojenského zásahu v Líbyi, najmä so zreteľom na hlasovanie o rezolúcii Bezpečnostnej rady OSN z roku 1973,

               F.

               keďže článkom 47 ZEÚ sa Únii priznáva právna subjektivita, z čoho vyplývajú jej práva a povinnosti podľa medzinárodného práva; keďže EÚ akceptuje ciele a dodržiava zásady Charty Organizácie Spojených národov; keďže Lisabonská zmluva ako celok umožňuje Únii, aby zohrávala medzinárodnú úlohu primeranú jej dôležitému hospodárskemu postaveniu a jej ambíciám a aby plnila úlohu celosvetového aktéra, ktorý je schopný podeliť sa o zodpovednosť za svetovú bezpečnosť a prevziať vedenie pri vymedzovaní spoločných, mnohostranne dohodnutých reakcií na spoločné výzvy jednotnejším spôsobom, ako bolo načrtnuté v európskej bezpečnostnej stratégii v roku 2003; keďže Únia musí jasne identifikovať svoje strategické záujmy a ciele, aby mohla účinne konať,

               G.

               keďže globálne partnerstvá sú nástrojom na dosiahnutie spoločne stanovených globálnych cieľov; keďže EÚ je najväčším svetovým poskytovateľom rozvojovej pomoci a dôležitým partnerom OSN v jej úsilí v rámci všetkých troch pilierov jej činnosti vrátane krízových situácií i situácií po skončení krízy a príspevok členských štátoch dosahuje až 38 % riadneho rozpočtu OSN; keďže pevné a stabilné partnerstvo EÚ – OSN je základom činnosti Organizácie Spojených národov a kľúčom k úlohe EÚ ako globálneho aktéra,

               H.

               keďže zriadenie Európskej služby pre vonkajšiu činnosť (ESVČ) by malo významne prispieť k ďalšiemu vykonávaniu rezolúcií BR OSN č. 1325, 1820 a následných rezolúcií tak z hľadiska jej vnútornej štruktúry, ako aj vonkajších činností a politík,

               I.

               keďže po odporúčaní Rady OSN pre ľudské práva Valné zhromaždenie OSN 1. marca 2011 hlasovalo za pozastavenie členstva Líbye v Rade OSN pre ľudské práva,

               J.

               keďže výsledkom rozhodnejšieho úsilia zameraného na boj proti terorizmu vo svete je zvýšená potreba zaoberať sa otázkou bezpečnosti pri plnom dodržiavaní ľudských práv a základných slobôd,

         1.   predkladá Rade tieto odporúčania:

         Európska únia v systéme Organizácie Spojených národov

               a)

               podporovať účinný multilateralizmus ako prvoradý strategický záujem Únie a posilňovať súdržnosť a viditeľnosť EÚ ako globálneho aktéra na pôde OSN, okrem iného tým, že sa zlepší koordinácia vnútorných konzultácií EÚ o otázkach týkajúcich sa OSN, a podporí sa väčší rozsah aktívnej pomoci v rámci širokého spektra problémov; poveriť podpredsedníčku Komisie/vysokú predstaviteľku Únie vypracovaním usmernení pre pravidelné konzultácie veľvyslancov členských štátov s veľvyslancami EÚ, najmä tými, ktorí pracujú na multilaterálnej úrovni na miestach ako Ženeva a New York, aby EÚ mohla úspešne vykonávať svoj program týkajúci sa OSN a naplniť očakávania členov OSN, pokiaľ ide o jej schopnosť konať; podporovať väčšiu súdržnosť v rámci systému OSN, ako aj medzi pozíciami členských štátov EÚ a kandidátskych a potenciálnych kandidátskych krajín s cieľom v čo najväčšej miere využiť možnosti vyplývajúce z Lisabonskej zmluvy, ktoré sa týkajú posilnenia vplyvu EÚ koordinovaným a strategickým využívaním rôznych a konkrétnych vstupných bodov (v EÚ a členských štátoch), posilniť svoju schopnosti rokovať s inými regionálnymi skupinami včas; poskytnúť zástupcom EÚ riadny mandát, aby mohli účinne rokovať v mene členských štátov,

               b)

               v plnej miere využiť ustanovenia rezolúcie Valného zhromaždenia Organizácie Spojených národov A/RES/65/276 o účasti EÚ na činnosti OSN, ktorá obsahuje ustanovenia potrebné na aktívnu činnosť EÚ vo VZ OSN; opätovne potvrdiť svoj záväzok, že OSN je v centre zahraničnej politiky EÚ, a zotrvať na stanovisku, že účinná účasť na činnosti OSN nie je len strategickou prioritou EÚ, ale je aj v súlade s dosahovaním cieľov OSN, a ako taká i v záujme všetkých členov OSN; zlepšiť koordináciu členských štátov EÚ v rámci BR OSN a podporovať členské štáty, ktoré sú tiež členmi BR OSN, a v súlade s čl. 34 ods. 2 ZEÚ vyzvať podpredsedníčku Komisie/vysokú predstaviteľku Únie, aby zastupovala EÚ v BR OSN vždy, keď sa prijme spoločné stanovisko,

               c)

               snažiť sa o lepšie stanovovanie priorít a prenosových kanálov medzi Bruselom a delegáciou EÚ v New Yorku vrátane lepšej spolupráce s Politickým a bezpečnostným výborom, ako aj jasnejšieho a štruktúrovanejšieho systému podpory inštitúciami EÚ v Bruseli,

               d)

               komunikovať so strategickými partnermi EÚ v rámci systému OSN; ďalej, poskytovať strategickým partnerstvám multilaterálny rozmer zahrnutím globálnych záležitostí do programov bilaterálnych a multilaterálnych samitov EÚ,

         EÚ a globálne riadenie

               e)

               zlepšiť globálne riadenie a usilovať sa o nájdenie udržateľných riešení otázky vzťahu medzi G-zoskupeniami a systémom OSN, na základe čoho by mohli tieto skupiny užitočným spôsobom uskutočňovať tematické diskusie a zaoberať sa hospodárskymi otázkami, a to za predpokladu, že OSN si zachová svoju hlavnú úlohu a i naďalej bude legitímnym orgánom pre globálne riadenie; zároveň považovať skupiny G-8 a G-20 za dôležité fóra na stanovenie riešení na globálnej úrovni, ku ktorým musí EÚ aktívne prispievať prostredníctvom koordinovaných pozícií; podporovať iniciatívu predsedu VZ OSN na organizovanie diskusií VZ s predsedníctvom G-20 pred konaním samitov G-20 alebo po nich,

               f)

               prispieť k uvedeniu do praxe novej jednotnej kompozitnej rodovej štruktúry, ktorá nahrádza štyri existujúce subjekty OSN pre oblasť rodových otázok v rámci prebiehajúceho procesu zjednotenia systému; plne podporovať a obhajovať primeraný rozpočet, aby orgán OSN Ženy mohol plniť svoju úlohu, ktorá spočíva v presadzovaní rodovej rovnosti a ochrane a posilňovaní postavenia žien, aj počas konfliktov a v situáciách po skončení krízy, a to v úzkej koordinácii s ostatnými zložkami systému OSN, pričom treba udržiavať úzke kontakty s touto organizáciou, uplatňovať rodovú rovnosť vo všetkých opatreniach zameraných na pripravenosť nástroja stability na krízové situácie,

               g)

               prispievať k zlepšovaniu účinnosti a transparentnosti OSN, ako aj k zlepšovaniu riadenia finančných zdrojov OSN,

               h)

               využiť prvý rokovací text o reforme BR OSN ako príležitosť dôkladne sa sústrediť na spoločné body a dosiahnuť viditeľný pokrok, pokiaľ ide o objasnenie právomocí BR OSN vo vzťahu k ostatným orgánom OSN, prijímanie členov s cieľom zlepšiť reprezentatívnosť a legitímnosť BR OSN a preskúmanie pracovných metód BR OSN; zdôrazniť potrebu komplexnej reformy BR OSN s cieľom posilniť jej legitímnosť, regionálne zastúpenie a účinnosť; podporovať reformný proces, ktorý môžu nezvratne začať členské štáty EÚ, ak v súlade s cieľmi Lisabonskej zmluvy posilňovať zahraničnú politiku EÚ a úlohu EÚ v otázkach celosvetového mieru, bezpečnosti a regulácie budú pre EÚ požadovať kreslo v rozšírenej a zreformovanej BR OSN; urýchlene motivovať členské štáty, aby na tento účel vypracovali spoločné stanovisko; do prijatia takéhoto spoločného stanoviska bezodkladne schváliť rotačný systém v Bezpečnostnej rade OSN s cieľom zabezpečiť stále kreslo EÚ v Bezpečnostnej rade OSN,

               i)

               posilňovať úlohu Medzinárodného trestného súdu a medzinárodného systému trestného súdnictva, podporovať zodpovednosť a ukončiť beztrestnosť, ďalej podporovať dôležitú prácu Medzinárodného trestného súdu ako jedinej stálej a nezávislej súdnej inštitúcie s príslušnosťou na konanie vo veci najzávažnejších zločinov, ktoré sú predmetom medzinárodného záujmu, vrátane genocídy, zločinov proti ľudskosti a vojnových zločinov; podporovať pevný a úzky vzťah medzi Medzinárodným trestným súdom a OSN v súlade s článkom 2 Rímskeho štatútu a podporiť globálnu ratifikáciu Rímskeho štatútu všetkými členskými štátmi OSN,

         Mier, bezpečnosť a spravodlivosť

      Prevencia a riadenie krízy, mediácia a udržanie a upevnenie mieru

               j)

               posilniť štruktúry na prevenciu krízy a ich účinnosť v rámci rozvojového programu OSN s cieľom transformovať túto organizáciu, aby zastávala vedúce miesto v prevencii krízy a oživení hospodárstva po kríze; posilniť štruktúry EÚ v oblasti prevencie konfliktov a zlepšiť spoluprácu v tejto oblasti s OSN, OBSE, Africkou úniou (AÚ) a inými medzinárodnými a regionálnymi organizáciami, ako aj občianskou spoločnosťou, hospodárskymi subjektmi, súkromnými podnikmi, jednotlivcami a znaleckými organizáciami,

               k)

               usilovať sa o dosiahnutie konsenzu o doktríne o zodpovednosti za ochranu a o vypracovanie operatívneho prístupu k nej; nabádať na vykonávanie zodpovednosti za ochranu, okrem iného ďalším zlepšením mechanizmu na jej uplatňovanie a posilňovaním úlohy regionálnych organizácií, ako je AÚ a Liga arabských štátov, posilňovaním mechanizmov včasného varovania v rámci OSN a lepším vymedzením úloh príslušných orgánov OSN, pričom sa zároveň zdôrazní dôležitosť tohto vykonávania z hľadiska predchádzania konfliktom a ich urovnávania mierovou cestou; zohľadniť rezolúciu BR OSN 1970 (2011) z 26. februára 2011, v ktorej všetci stáli členovia Bezpečnostnej rady vôbec po prvýkrát vyzvali Medzinárodný trestný súd, aby začal vyšetrovanie proti úradujúcej vláde na základe údajných zločinov proti ľudskosti a v súlade s doktrínou o zodpovednosti za ochranu v súvislosti s prebiehajúcou krízou; zohľadniť tiež rezolúciu BR OSN 1973 (2011) zo 17. marca 2011, v ktorej sa zdôrazňuje odhodlanie medzinárodného spoločenstva zabezpečiť ochranu civilistov a oblastí obývaných civilistami, ako prvé praktické vykonávanie doktríny o zodpovednosti za ochranu v rámci jasného mandátu OSN, a to v súvislosti s prebiehajúcou krízou,

               l)

               uznať prácu mediačných orgánov OSN, ako je Útvar mediačnej podpory Oddelenia pre politické záležitosti, a podporovať zvýšenie počtu zamestnancov týchto orgánov; podporiť partnerstvo EÚ s útvarom mediačnej podpory a zabezpečiť, aby ESVČ z tohto hľadiska zohrávala významnú úlohu,

               m)

               podporovať bezpečnosť a stabilizáciu v krízových oblastiach predchádzaním konfliktom, mediáciou, dialógom, budovaním kapacít na miestnej úrovni, obnovou, rekonštrukciou a stratégiami na upevňovanie mieru po konfliktoch, ktoré podporujú trvalé riešenia pomocou hladkého prechodu od krátkodobého a strednodobého úsilia k dlhodobým rozvojovým stratégiám; zabezpečiť, aby sa upevňovanie mieru a rozvojové politiky plánovali a vykonávali v rámci rozsiahlej jednotnej stratégie OSN, ktorá včas zohľadňuje potreby v oblasti upevnenia mieru a budúci prechod k dlhodobejšej stratégii v štádiu plánovania a vykonávania a na základe ktorej EÚ prijíma svoje vlastné opatrenia; keďže stabilizácia konfliktom zmietanej krajiny si vyžaduje komplexnejšiu činnosť a integrovaný prístup, a nielen nasadenie vojenských jednotiek, riadiť potrebné kapacity prostredníctvom takejto stratégie s cieľom primerane riešiť pôvodné príčiny konfliktu, keďže polovica z krajín, v ktorých prebiehajú operácie na udržanie mieru, sa dostane opäť do konfliktu v priebehu 10 rokov po odchode mierových jednotiek,

               n)

               trvať na potrebe vziať si ponaučenia z nedávneho vývoja v Japonsku a predložiť návrhy; zvýšiť bezpečnostné normy v existujúcich jadrových elektrárňach, najmä v seizmicky aktívnych oblastiach; vyzývať na lepšiu spoluprácu v prípade podobných prírodných katastrof alebo katastrof spôsobených ľudskou činnosťou, aby sa minimalizovali dôsledky uvoľnenia rádioaktivity na ľudí a životné prostredie,

               o)

               vypracovať jasne definovanú strategickú víziu EÚ týkajúcu sa nástrojov na predchádzanie kríze a krízového riadenia a preskúmať možnosti riadenia konkrétneho projektu novozaloženou ESVČ, pričom sa uzná význam predchádzania kríze a krízového riadenia v rámci vonkajšej činnosti EÚ;

               p)

               zamerať sa na zabezpečenie vnútroštátneho vlastníctva stratégií na upevňovanie mieru od úvodného návrhu po realizáciu na mieste s využitím osvedčených postupov a úspešných realizácií; napomáhať prierezový program vývoja, na základe ktorého je budovanie štátu podporované jasne formulovaným úsilím o upevňovanie mieru a dosiahnutie rozvoja, pričom hospodárske aspekty zohrávajú prvoradú úlohu,

               q)

               klásť väčší dôraz na úlohu konsolidovať mier v situáciách po konfliktoch poskytnutím strategického poradenstva, ako aj využitím odborných znalostí a financovania z celého sveta na pomoc pri projektoch obnovy; mobilizovať zdroje a nové zdroje financovania a financovať včasnú obnovu v záujme rekonštrukcie krajiny po konflikte;

               r)

               prispieť k zvýšeniu využívania ženských civilných odborníkov a podporovať národné akčné plány v duchu rezolúcie BR OSN 1325 a akčného plánu generálneho tajomníka OSN na zabezpečenie účasti žien na upevňovaní mieru,

      Globálna spolupráca v oblasti krízového riadenia v rámci partnerstiev

               s)

               považovať ju za strategickú prioritu EÚ s cieľom posilniť medzinárodné partnerstvá v oblasti krízového riadenia a zlepšiť dialóg s ostatnými významnými aktérmi krízového riadenia, ako sú OSN, NATO, AÚ a tretie krajiny, napríklad USA, Turecko, Nórsko a Kanada; zladiť opatrenia priamo na mieste, vymieňať si informácie a združovať zdroje v oblasti udržiavania a upevňovania mieru vrátane spolupráce v oblasti krízového riadenia, a najmä námornej bezpečnosti a boja proti terorizmu podľa medzinárodného práva; v tejto súvislosti zlepšiť koordináciu s medzinárodnými finančnými inštitúciami a bilaterálnymi darcami,

               t)

               s pripomenutím, že BR OSN má prvotnú zodpovednosť za udržanie medzinárodného mieru a bezpečnosti, zdôrazniť potrebu úzkej spolupráce EÚ a OSN v oblasti civilného a vojenského krízového riadenia, a najmä v humanitárnych záchranných operáciách; posilniť úsilie na zabezpečenie toho, že členské štáty EÚ budú primerane a koordinovaným spôsobom prispievať na misie OSN; ďalej skúmať spôsoby, ktorými môže EÚ ako celok lepšie prispieť k úsiliu OSN, ako napríklad začatím premosťovacích operácií alebo operácií mimo dejiska v rámci rýchlej reakcie EÚ alebo poskytnutím vlastnej zložky v rámci rozsiahlejšej misie OSN,

               u)

               vytvoriť širší strategický rámec pre partnerstvo v oblasti krízového riadenia medzi EÚ a regionálnymi a subregionálnymi organizáciami, ako je AÚ, Liga arabských štátov alebo Hospodárske spoločenstvo západoafrických štátov (ECOWAS) a OSN, a najmä posilniť trojstranný vzťah medzi Mierovou a bezpečnostnou radou AÚ, BR OSN a Politickým a bezpečnostným výborom EÚ s cieľom napomôcť zabezpečenie súdržnosti a vzájomného zintenzívnenia úsilia na podporu AÚ; zlepšiť predvídateľnosť, udržateľnosť a pružnosť financovania mierových operácií s mandátom OSN, ktoré vykonáva AÚ; hľadať riešenia, ktoré sú predpokladom užšej spolupráce medzi EÚ a AÚ v konkrétnych oblastiach ich činnosti, a tým zlepšiť kapacity včasného varovania a predchádzania konfliktom a prispieť k výmenám najlepších postupov a odborných poznatkov v oblasti krízového riadenia,

               v)

               prispieť ku konsolidácii pokroku dosiahnutého v rámci realizácie africkej mierovej a bezpečnostnej štruktúry s cieľom riešiť výzvy týkajúce sa mieru a bezpečnosti na africkom kontinente; zdôrazniť význam poskytovania predvídateľného a udržateľného financovania afrických operácií na podporu mieru, potreby vytvárania miestnych pružných kapacít a odhodlania ochraňovať civilistov v ozbrojených konfliktoch,

               w)

               so zreteľom na regionálny rozmer konfliktov na africkom kontinente vyvíjať úsilie na posilnenie vzťahov so subdregionálnymi organizáciami vrátane ECOWAS, Juhoafrického rozvojového spoločenstva (SADEC) a Medzivládneho úradu pre rozvoj (IGAD) a zapojiť ich a krajiny regiónu do krízového riadenia,

      Štruktúra upevnenia mieru, preskúmanie Komisie pre upevnenie mieru

               x)

               poskytnúť pomoc pri vykonávaní úlohy, ktorou je umožniť, aby štruktúra OSN v oblasti upevňovania mieru splnila očakávania, ktoré sprevádzali jej vytvorenie, a to predložením odporúčaní vyplývajúcich z procesu preskúmania Komisie pre upevnenie mieru, aj v záujme ďalšieho zlepšovania účinnosti Komisie pre upevnenie mieru; podporiť vytvorenie stabilnej globálnej štruktúry na upevnenie mieru na základe partnerstva medzi rozvojovými a rozvinutými krajinami, pričom osobitná pozornosť sa bude venovať zlepšeniu činnosti priamo na mieste, posilňovaniu vzťahov s medzinárodnými finančnými inštitúciami v záujme vytvorenia pracovných miest a riešenia hospodárskych problémov a podpore užšieho vzťahu medzi udržiavaním a upevňovaním mieru; podporovať štruktúrovanejší vzťah medzi Komisiou pre upevnenie mieru a generálnym riaditeľstvom Európskej služby pre vonkajšiu činnosť (ESVČ) pre globálne a multilaterálne záležitosti, najmä jej riaditeľstvom pre predchádzanie konfliktom a bezpečnostnú politiku a VZ OSN, BR OSN a Hospodárskou a sociálnou radou, aby sa zabezpečila väčšia súčinnosť medzi udržiavaním a upevňovaním mieru a rozvojovými opatreniami priamo na mieste; hľadať spôsoby, ktorými možno posilniť poradnú úlohu Komisie pre upevnenie mieru, ktorú zohráva voči BR OSN a ktorej sa zodpovedá, zlepšiť spoluprácu Komisie pre upevnenie mieru s Úradom pre podporu upevnenia mieru a posilniť väzby s regionálnymi organizáciami a medzinárodnými finančnými inštitúciami; posilniť existujúce partnerstvo medzi Komisiou pre upevnenie mieru a partnerstvom EÚ pre upevnenie mieru pomocou prístupu zdola nahor k riešeniu konfliktov, ktorý zohľadní činnosti neštátnych účastníkov pri upevňovaní mieru,

               y)

               vyvinúť úsilie a uvoľniť potenciál Komisie pre upevnenie mieru prostredníctvom posilneného prepojenia s terénom s cieľom maximalizovať hodnotu špecifických vstupných bodov Komisie pre upevnenie mieru a pracovníkov OSN v teréne, ktorí by mohli mať úžitok z jej strategického usmerňovania a politického vplyvu, najmä v oblasti posilnenia inštitúcií,

      Jadrové odzbrojenie a nešírenie jadrových zbraní, reforma Medzinárodnej agentúry pre atómovú energiu (MAAE), preskúmanie Zmluvy o nešírení jadrových zbraní, boj proti terorizmu a organizovanému zločinu

               z)

               v dôsledku jadrovej katastrofy v Japonsku dôkladne reformovať MAAE ukončením jej dvojitej funkcie kontrolovania jadrovej energie a zároveň jej podporovania a obmedziť zodpovednosť MAAE za dohľad nad odvetvím jadrovej energetiky, ako aj kontrolu dodržiavania Zmluvy o nešírení jadrových zbraní; ďalej vyvíjať úsilie s cieľom zabezpečiť, aby bezpečnostné normy odteraz stanovovala a určovala Svetová zdravotnícka organizácia, pričom sa bude od členských štátov požadovať, aby sa v právnych predpisoch dodržiavali tieto normy, a WHO bude mať k dispozícii potrebný personál, ktorý bude zabezpečovať tieto ďalšie úlohy,

               aa)

               podporovať vykonávanie odporúčaní vyplývajúcich z preskúmania Zmluvy o nešírení jadrových zbraní z roku 2010, najmä však vyvíjať úsilie o vybudovanie bezpečnejšieho sveta pre všetkých a ako dlhodobý cieľ dosiahnuť mier a bezpečnosť vo svete bez jadrových zbraní, ešte viac zlepšiť transparentnosť v záujme zvýšenia vzájomnej dôvery, dosiahnuť rýchlejší skutočný pokrok smerom k jadrovému odzbrojeniu, prijať účinné opatrenia v oblasti jadrového odzbrojenia, ktoré sú v súlade so základnými zásadami transparentnosti, overovania a nezvratnosti, nabádať štáty, ktoré vlastnia jadrové zbrane, aby pravidelne informovali o vykonávaní svojich záväzkov, a preskúmať toto vykonávanie,

               ab)

               ďalej rozvíjať spôsoby a mechanizmy spolupráce s vonkajšími partnermi EÚ, najmä s USA, v oblasti boja proti terorizmu, predovšetkým s cieľom vykonávať globálnu stratégiu OSN v oblasti boja proti terorizmu prostredníctvom účasti v rímskej a lyonskej skupine G-8 a akčnej skupine v oblasti boja proti terorizmu, posilnenia príslušných globálnych dohôd a zintenzívnenia úsilia o podpísanie komplexného dohovoru o medzinárodnom terorizme; účinnejšie a štruktúrovanejšie komunikovať s týmito partnermi na strategickej a praktickej úrovni; preukázať vedúce postavenie a ísť príkladom, pokiaľ ide o upevnenie dodržiavania základných práv a právneho štátu, čo je základom prístupu EÚ k boju proti terorizmu,

         Rozvoj

               ac)

               trvať na potrebe zosúladenia snáh rôznych orgánov OSN s cieľom lepšie podporovať efektívnosť a účinnosť činnosti v oblasti rozvoja a sociálnych otázok na celom svete; splniť sľuby dané na samite o rozvojových cieľoch tisícročia, čo sa týka zhromažďovania zdrojov potrebných na splnenie cieľov do roku 2015, a to najmä tým, že sa dodržia záväzky EÚ týkajúce sa oficiálnej rozvojovej pomoci; rozhodne podporovať zvýšenie úrovne finančných investícií v záujme splnenia rozvojových cieľov tisícročia a urýchlene rozšíriť a znásobiť osvedčené inovatívne programy a politiky zamerané na celkový rozvoj a hospodársku a sociálnu premenu,

               ad)

               sústrediť sa na dosiahnutie rozvojových cieľov tisícročia týkajúcich sa najmä najzaostávajúcejších regiónov a krajín, predovšetkým krajín subsaharskej Afriky a najmenej rozvinutých krajín, a nestabilných alebo konfliktami zmietaných krajín,

      Najmenej rozvinuté krajiny

               ae)

               zabezpečiť efektívnosť mechanizmov dohľadu a auditu týkajúcich sa vykonávania akčného programu OSN pre najmenej rozvinuté krajiny,

               af)

               zabezpečiť, aby dlhodobý a trvalo udržateľný rozvoj bol naďalej komplexným a uceleným cieľom v rámci akčných plánov najmenej rozvinutých krajín a ich partnerov;

      Boj proti nerovnostiam

               ag)

               zabezpečiť, aby krajiny so strednými príjmami a s výraznými nerovnosťami naďalej dostávali podporu a finančné prostriedky na zníženie chudoby a zlepšenie sociálnej súdržnosti, keďže väčšina chudobného obyvateľstva žije v krajinách so strednými príjmami;

               ah)

               vzhľadom na nepomerné vysoké zastúpenie žien medzi chudobnými podporovať znižovanie rodových nerovností a posilňovanie postavenia žien v rámci rozvoja;

      Efektívnosť pomoci

               ai)

               preskúmať, ako možno pretransformovať program účinnosti pomoci na program účinnosti rozvoja, pričom sa v tejto súvislosti vypracujú konkrétne stratégie so zreteľom na nestabilné štáty a oblasti po ukončení konfliktov;

               aj)

               splniť všetky ciele akčného plánu z Akkry a zabezpečiť účinné zapojenie parlamentov, občianskych organizácií a miestnych orgánov;

               ak)

               zabezpečiť ucelenú reakciu na sociálne, politické, hospodárske a environmentálne výzvy,

      Právo na rozvoj

               al)

               podporovať Deklaráciu OSN o práve na rozvoj z roku 1986, v ktorej sa stanovuje, že štáty sú povinné vzájomne spolupracovať pri zabezpečovaní rozvoja a odstraňovaní prekážok rozvoja, uplatňovať svoje práva a plniť si povinnosti tak, aby podporovali nový medzinárodný hospodársky poriadok založený na zvrchovanej rovnosti, vzájomnej závislosti a spoločných záujmoch,

               am)

               keďže tento rok sa oslavuje 25. výročie schválenia Deklarácie OSN o práve na rozvoj, ponechať právo na rozvoj ako prioritu programu,

               an)

               odporučiť konsolidáciu záverov pracovnej skupiny OSN na vysokej úrovni s cieľom zabezpečiť účinné uplatňovanie práva na rozvoj,

               ao)

               prijať vhodné opatrenia, aby sa právo na rozvoj stalo neoddeliteľnou súčasťou rozvojovej politiky, všeobecného pravidelného preskúmania a činnosti zmluvných orgánov a mechanizmov OSN v oblasti ľudských práv;

      Medzinárodná humanitárna pomoc

               ap)

               vytvoriť program medzinárodnej humanitárnej pomoci, v ktorom sa bude riešiť široká škála humanitárnych problémov, zvýšená úroveň humanitárnych potrieb a zložité humanitárne situácie;

               aq)

               posilniť celosvetové financovanie humanitárnej pomoci a zlepšiť fungovanie a účinnosť systému humanitárnej pomoci,

               ar)

               prijať spoločné medzinárodné iniciatívy na posilnenie vzájomnej interakcie medzi humanitárnou pomocou a rozvojom a vzťahu medzi okamžitou pomocou, obnovou a rozvojom.

         Ľudské práva

      Inštitucionálne otázky

               as)

               zabezpečiť, aby ESVČ bola riadne vybavená ľudskými zdrojmi a mala dostatočné zdroje a aby bola riadne prepojená a koordinovaná s ostatnými medzinárodnými orgánmi, regionálnymi organizáciami a s ich činnosťou v oblasti presadzovania ľudských práv; zabezpečiť, aby odporúčania a prijaté uznesenia a priority vyjadrené v rámci systému OSN a ostatných medzinárodných inštitúcií boli zohľadnené pri vypracovávaní politík a nástrojov EÚ, a to najmä v oblasti ľudských práv,

               at)

               naďalej sa aktívne podieľať na preskúmaní Rady pre ľudské práva v New Yorku a na následných opatreniach a posilniť dodržiavanie jej mandátu; venovať pozornosť schopnosti Rady OSN pre ľudské práva riešiť naliehavé situácie týkajúce sa závažného porušovania ľudských práv ako v nedávnych prípadoch z Líbye a Pobrežia slonoviny a zlepšiť jej kapacitu dodržiavania platných medzinárodných noriem a pravidiel, schváliť rozhodnutie Valného zhromaždenia OSN z 1. marca 2011 o pozastavení členstva Líbye v Rade OSN pre ľudské práva, pokračovať vo vytrvalom úsilí a využívať osobitné postupy s cieľom zmeniť Radu OSN pre ľudské práva z orgánu, ktorý iba reaguje na vzniknutú situáciu, na mechanizmus včasného varovania a preventívny mechanizmus, ktorý dokáže venovať prioritnú pozornosť pôvodným príčinám porušovania ľudských práv a riešiť ich, aby sa zamedzilo novému násiliu alebo jeho ďalšiemu vyhroteniu, a to aj podporou budovania kapacít vnútroštátnych inštitúcií v oblasti ľudských práv;

               au)

               hľadať spôsoby, ako možno zlepšiť volebné postupy Rady OSN pre ľudské práva, s cieľom riešiť problém kvality členstva v Rade OSN pre ľudské práva; zvážiť vytvorenie jasných kritérií na členstvo v Rade OSN pre ľudské práva, aby sa zabránilo krajinám, v ktorých je časté a rozšírené porušovanie ľudských práv, stať sa členmi Rady OSN pre ľudské práva; zachovať v rámci preskúmania nezávislosť Úradu vysokého komisára OSN pre ľudské práva (OHCHR) a odmietnuť akékoľvek pokusy o zmenu štatútu OHCHR, čo by mohlo negatívne ovplyvniť jeho financovanie a tým aj nezávislosť;

               av)

               rozvíjať funkčný pracovný vzťah medzi Radou OSN pre ľudské práva a Tretím výborom a medzi Radou OSN pre ľudské práva a Úradom Vysokého komisára OSN pre ľudské práva a riešiť rastúce náznaky rozporov medzi členskými štátmi, pokiaľ ide o ich hlasy v Rade OSN pre ľudské práva,

               aw)

               zhodnúť sa na spoločnom stanovisku k Durbanskej konferencii o preskúmaní (tzv. Durban 3) naplánovanej na september 2011 s cieľom demonštrovať ochotu a schopnosť členských štátov jednohlasne sa vyjadrovať na globálnych fórach, presadiť vplyv EÚ v rámci OSN a opätovne potvrdiť svoj záväzok bojovať proti rasizmu, xenofóbii a náboženskej neznášanlivosti vyváženým a nediskriminačným spôsobom,

      Ľudské práva

               ax)

               pokračovať vo svojom úsilí v rámci Tretieho výboru VZ OSN v súvislosti s množstvom rezolúcií, najmä pokiaľ ide o výzvu na moratórium na uplatňovanie trestu smrti, ktorej má podporu viacerých krajín, o práva dieťaťa, o národnostné a jazykové menšiny, o slobodu prejavu a slobodné médiá, o náboženskú neznášanlivosť, o odstránenie mučenia a o rezolúcie týkajúce sa jednotlivých krajín ako Barmy/Mjanmarska, Severnej Kórei a Iránu; podporovať všetko úsilie o odstránenie mučenia; podporiť najmä prijatie opčného protokolu k Dohovoru OSN proti mučeniu,

               ay)

               pokračovať v medzinárodnom úsilí zameranom na zabezpečenie toho, aby sa všetky ľudské práva považovali za všeobecné, nedeliteľné, vzájomne závislé a navzájom prepojené; vyvinúť v tejto súvislosti úsilie, aby sa prestal používať nevymedzený pojem tzv. tradičné hodnoty ľudstva, ktorý má takú charakteristiku, že by mohol oslabiť normy stanovené medzinárodným právom týkajúcim sa ľudských práv a viesť k neprijateľnému ospravedlňovaniu porušovania ľudských práv založenému na tvrdení, že je výsledkom tradičných hodnôt, noriem alebo postupov,

               az)

               podporovať financovanie pomocou konkrétnych rozpočtových záväzkov a kapacitu, zodpovednosť a účinnosť orgánu OSN Ženy, aby mohol účinnejšie koordinovať príslušné činnosti; začleniť rodové hľadisko do všetkých politík OSN a zabezpečiť inštitucionálnu súdržnosť a súčinnosť; sústrediť úsilie – a to aj v podobe príspevku k zlepšenému strategickému plánovaniu – na vykonávanie rezolúcie BR OSN 1325, najmä pokiaľ ide o účasť žien na mierových rokovaniach, čo pre ne bude znamenať možnosť stať sa mediátormi, zlepšiť svoje zručnosti a posilniť svoje postavenie ako rozhodovacích subjektov a vo všeobecnosti i prepojiť problematiku žien a oblasťou rozvoja,

               ba)

               vymedziť stratégiu voči krajinám, ktoré odmietajú plne spolupracovať s mechanizmami OSN a umožniť prístup nezávislým odborníkom OSN a osobitným spravodajcom, s cieľom presvedčiť takéto krajiny, aby im umožnili neobmedzený vstup na svoje územie a aby sa zdržali bránenia im v práci; vyvíjať úsilie na zachovanie nezávislosti osobitných postupov,

               bb)

               stanoviť najvyššiu politickú a diplomatickú prioritu a v súlade s tým prostredníctvom rôznych bilaterálnych a multilaterálnych fór, na ktorých EÚ vystupuje ako aktívny partner, poskytnúť maximálnu podporu všetkým iniciatívam zameraným na:

                           —

                           stanovenie celosvetového moratória na zmrzačovanie ženských pohlavných orgánov,

                           —

                           celosvetovú dekriminalizáciu homosexuality,

         Zmena klímy

               bc)

               získať vedúce postavenie v oblasti globálneho riadenia v súvislosti s problematikou zmeny klímy a medzinárodnej spolupráce v oblasti zmeny klímy; zamerať sa na pevné politické záväzky v súvislosti s tretími krajinami a ďalej rozvíjať dialóg s ostatnými kľúčovými aktérmi, ako sú Spojené štáty americké, Rusko, rozvíjajúce sa veľmoci (Čína, Brazília, India) a rozvojové krajiny, keďže zmena klímy sa stala kľúčovým prvkom medzinárodných vzťahov a vážnou hrozbou pre dosiahnutie rozvojových cieľov tisícročia; prispievať k rozvoju inštitucionálnej štruktúry, ktorá je inkluzívna, transparentná, spravodlivá a poskytuje vyvážené zastúpenie rozvinutých a rozvojových krajín v príslušných riadiacich orgánoch, stanoviť pevný základ pre rokovania na najbližšom stretnutí, ktoré sa uskutoční ku koncu roku 2011 v Južnej Afrike (COP 17), pričom treba vychádzať zo značného pokroku dosiahnutého na konferencii COP 16 v Kankúne a mať na pamäti poučenia získané z neuspokojivého výsledku konferencie COP 15 v Kodani;

               bd)

               spolupracovať strategickejším spôsobom s tretími krajinami a vnímavejšie reagovať na ich potreby a zároveň ďalej rozvíjať kapacity ESVČ na vytvorenie politiky diplomacie v oblasti klímy; podporiť aktívnu účasť Komisie na prebiehajúcej diskusii o medzerách v ochrane a reakciách na ne, ktorú otvoril Vysoký komisár OSN pre utečencov (UNHCR) v rámci dialógu vysokého komisára o výzvach týkajúcich sa ochrany, ktorého cieľom je zlepšenie existujúceho medzinárodného rámca ochrany pre násilne vysídlených ľudí a ľudí bez štátnej príslušnosti v roku 2010; aktívne sa zapojiť do diskusie o vymedzení pojmu klimatický utečenec, ktorý označuje ľudí prinútených opustiť svoje domovy a hľadať útočisko v zahraničí v dôsledku zmeny klímy vrátane možného právneho vymedzenia tohto pojmu, ktorý ešte nie je uznaný v medzinárodnom práve ani v inej právne záväznej medzinárodnej dohode,

         Záverečné odporúčania

               be)

               podporovať diskusiu o úlohe parlamentov a regionálnych zhromaždení v rámci systému OSN, v súvislosti s ktorou sa očakáva, že bude súčasťou programu 66. zasadnutia VZ OSN, ako aj na tému vytvorenia parlamentného zhromaždenia OSN; presadzovať interakciu medzi vládami a parlamentmi o globálnych problémoch;

               bf)

               obhajovať založenie parlamentného zhromaždenia Organizácie Spojených národov v rámci systému OSN s cieľom zvýšiť demokratický charakter, demokratickú zodpovednosť a transparentnosť globálneho riadenia a umožniť lepšiu účasť občanov na činnostiach OSN, pričom treba uznať, že parlamentné zhromaždenie OSN bude dopĺňať existujúce orgány vrátane Medziparlamentnej únie,

         *
   * *
   2.   poveruje svojho predsedu, aby postúpil toto odporúčanie podpredsedníčke Komisie/vysokej predstaviteľke Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku, Rade a pre informáciu Komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 4 E, 7.1.2011, s. 49.

      (2)  Rada Európskej únie 10170/2010.

      (3)  Rezolúcia Valného zhromaždenia Organizácie Spojených národov A/RES/65/264.

      (4)  Rezolúcia Valného zhromaždenia Organizácie Spojených národov A/RES/65/226.

      (5)  Rezolúcia Valného zhromaždenia Organizácie Spojených národov A/RES/65/225.

      (6)  Rezolúcia Valného zhromaždenia Organizácie Spojených národov A/RES/65/223.

      (7)  Rezolúcia Valného zhromaždenia Organizácie Spojených národov A/RES/65/222.

      (8)  Rezolúcia Valného zhromaždenia Organizácie Spojených národov A/RES/65/218.

      (9)  Rezolúcia Valného zhromaždenia Organizácie Spojených národov A/RES/65/177.

      (10)  Rezolúcia Valného zhromaždenia Organizácie Spojených národov A/RES/65/168.

      (11)  Rezolúcia Valného zhromaždenia Organizácie Spojených národov A/RES/65/167.

      (12)  Rezolúcia Valného zhromaždenia Organizácie Spojených národov A/RES/65/123.

      (13)  Rezolúcia Valného zhromaždenia Organizácie Spojených národov A/RES/65/94.

      (14)  Rezolúcia Valného zhromaždenia Organizácie Spojených národov A/RES/65/59.

      (15)  Rezolúcia Valného zhromaždenia Organizácie Spojených národov A/RES/65/7.

      (16)  Rezolúcia Valného zhromaždenia Organizácie Spojených národov A/RES/65/1.

      (17)  Návrh rezolúcie Valného zhromaždenia Organizácie spojených národov A/RES/64/L.67.

      (18)  Rezolúcia Valného zhromaždenia Organizácie Spojených národov A/RES/65/276.

      (19)  Rezolúcia Valného zhromaždenia Organizácie Spojených národov A/64/868-S/2010/393, príloha.

      (20)  Dokument Valného zhromaždenia Organizácie Spojených národov A/66/50.

      (21)  Prijaté texty, P7_TA(2011)0097.

      (22)  Prijaté texty, P7_TA(2010)0482.

      (23)  Prijaté texty, P7_TA(2010)0442.

      (24)  Prijaté texty, P7_TA(2010)0439.

      (25)  Prijaté texty, P7_TA(2010)0419.

      (26)  Ú. v. EÚ C 124 E, 25.5.2006, s. 549.


title: Odporúčanie Európskej centrálnej banky z 31. marca 2017 Rade Európskej únie o externom audítorovi Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique (ECB/2017/8)

text:
               13.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 120/1

         ODPORÚČANIE EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKY
   z 31. marca 2017
   Rade Európskej únie o externom audítorovi Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique
   (ECB/2017/8)
   (2017/C 120/01)
   RADA GUVERNÉROV EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKY,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
   so zreteľom na Štatút Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky, a najmä na jeho článok 27.1,
   keďže:

               (1)

               Účty Európskej centrálnej banky (ECB) a národných centrálnych bánk členských štátov, ktorých menou je euro, overujú nezávislí externí audítori odporúčaní Radou guvernérov ECB a schválení Radou Európskej únie.

               (2)

               Mandát súčasného externého audítora Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique, spoločnosti Ernst & Young Bedrijfsrevisoren/Réviseurs d’Entreprises, sa skončil po vykonaní auditu za finančný rok 2016. Preto je potrebné vymenovať externého audítora od finančného roku 2017.

               (3)

               Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique vybrala za svojho externého audítora na finančné roky 2017 až 2022 spoločnosť Mazars Réviseurs d’entreprises/Mazars Bedrijfsrevisoren SCRL/CVBA,

         PRIJALA TOTO ODPORÚČANIE:
   Odporúča sa, aby bola spoločnosť Mazars Réviseurs d’entreprises/Mazars Bedrijfsrevisoren SCRL/CVBA vymenovaná za externého audítora Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique na finančné roky 2017 až 2022.

      Vo Frankfurte nad Mohanom 31. marca 2017

            Prezident ECB

         Mario DRAGHI


title: Stanovisko Komisie k existencii nadmerného deficitu v Poľsku - uplatnenie článku 104(5) Zmluvy o zalození Európskeho spoločenstva

text:
Avis juridique important

|

52004SC0826

STANOVISKO KOMISIE k existencii nadmerného deficitu v Poľsku - uplatnenie článku 104(5) Zmluvy o zalození Európskeho spoločenstva  /* SEK/2004/0826 v konečnom znení */

STANOVISKO KOMISIE k existencii nadmerného deficitu v Poľsku - uplatnenie článku 104(5) Zmluvy o zalození Európskeho spoločenstvaDôvodovÉ MEMORANDUMDňa 7. apríla 2004 Komisia publikovala svoje prognózy na jar 2004 [1]. Podľa týchto prognóz, ktoré berú do úvahy údaja oznámené Poľskom v marci 2004, sa vseobecný vládny deficit v Poľsku zvýsil z 3,6% HDP v roku 2002 [2] na 4,1% HDP v roku 2003, čím prekračuje referenčnú hodnotu Zmluvy vo výske 3% HDP.[1]  Prognóza Komisie na jar 2004 je dostupná na nasledovnej webovej stránke: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ publications/european_economy/2004/ee204en.pdf.[2]  Podľa programu zblizovania, predlozeného poľskými orgánmi dňa 17. mája, bol deficit na rok 2002 revidovaný na 4,0% HDP.Na základe tohto evidentného dôkazu Komisia iniciovala pre Poľsko postup pre nadmerný deficit dňa 12. mája 2004, pričom bola prijatá správa predvídaný v článku 104(3) Zmluvy [3]. Dňa 17. mája 2004 Komisia obdrzala program zblizovania Poľska, ktorý potvrdil výsku deficitu 4,1% HDP na rok 2003.[3]  Úplný text tejto správy je dostupný na nasledovnej webovej stránke: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ about/activities/sgp/procedures_en.htm.Uplatnenie postupu pre nadmerný deficit (EDP) sa riadi článkom 104 Zmluvy a nariadením rady (ES) č. 1467/97 ,k urýchleniu a objasneniu implementácie postupu pre nadmerný deficit", ktoré je súčasťou Dohody o stabilite a raste [4]. Krajiny, ktoré sa pripojili k EÚ dňa 1. mája 2004, sú členskými státmi s výnimkou a musia sa vyvarovať nadmerným deficitom, ale sankcie podľa článku 104 (9) a (11) sa na ne nemôzu uvaliť.[4]  Ú.v. ES L 209, 2.8.1997.Správa Komisie podľa článku 104(3) Zmluvy dospela k záveru, ze prekročenie poľského deficitu v roku 2003 nad referenčnú hodnotu zmluvy vo výske 3% HDP nebolo spôsobené neobvyklou udalosťou mimo kontrolu poľských orgánov, ani nebolo spôsobené váznym hospodárskym poklesom v zmysle Dohody o stabilite a raste, nakoľko skutočný rast HDP dosiahol v roku 2003 hodnotu 3,7% in 2003. Čo sa týka vývoja v roku 2004, správa dospela k záveru, ze vseobecný vládny deficit sa pravdepodobne zvýsi a zostane nad hodnotou 3% HDP. Konkrétne, prognózy Komisie na jar 2004 hovoria o vseobecnom vládnom deficite v roku 2004 vo výske 6,0% HDP, čo je nad hodnotou 5,7% HDP naplánovanou poľskými orgánmi v programe zblizovania.Na základe prognóz Komisie na jar 2004 správa Komisie tiez dospela k záveru, ze pomer dlhu k HDP, ktorý dosiahol v roku 2003 hodnotu 45,4% HDP, v roku 2004 naďalej zostane pod 60% referenčnou hodnotou Zmluvy. Prognózy Komisie na jar 2004 konkrétne plánujú, ze pomer dlhu dosiahne v roku 2004 hodnotu 49,1% HDP, čo zodpovedá hodnote 49% HDP naplánovanej poľskými orgánmi v programe zblizovania. Hodnoty deficitu a dlhu sa budú musieť upraviť smerom nahor, ak sa otvorené penzijné fondy vylúčia zo sektoru verejnej vlády v súlade s rozhodnutím EUROSTAT-u o klasifikácii financovaných penzijných schém.Článok 104(4) Zmluvy uvádza, ze ,výbor uvedený v článku 114 (t.j. Hospodársky a finančný výbor) musí sformulovať stanovisko k správe Komisie". Výbor vydal svoje stanovisko dňa 24. mája 2004, podporujúc hodnotenie vykonané Komisiou v jej správe. Výbor hlavne dospel k záveru, ze rozpočtová situácia v Poľsku uviedla existenciu nadmerného deficitu podľa prvého z dvoch kritérií predvídaných článkom 104(2) pre identifikáciu takýchto deficitov. Posúdenie ostatných relevantných faktorov, hlavne strednodobej rozpočtovej pozície a pomeru verejných investícií, nezmenilo hodnotenie zalozené na samotných kritériách. Výbor tiez povazoval za pravdepodobné, ze vseobecný vládny deficit bude v roku 2004 naďalej prekračovať referenčnú hodnotu Zmluvy, ze vseobecný hrubý dlh vlády bude v roku 2004 naďalej pod referenčnou hodnotou Zmluvy 60% HDP.Komisia, ktorá preskúmala relevantné faktory, ktoré vzala do úvahy vo svojej správe, so zreteľom na stanovisko výboru, je toho názoru, ze v Poľsku existuje nadmerný deficit. Toto stanovisko, prijaté Komisiou dňa 24. júna 2004, je týmto adresované Rade, a to v súlade s článkom 104(5) Zmluvy. Komisia odporúča, aby sa Rada podľa toho rozhodla, a to v súlade s článkom 104(6). Okrem toho, Komisia predkladá Rade odporúčanie pre odporúčanie Rady, ktoré by malo byť adresované Poľsku so zreteľom na ukončenie situácie nadmerného deficitu, v súlade s článkom 104(7) Zmluvy.STANOVISKO KOMISIE k existencii nadmerného deficitu v Poľsku - uplatnenie článku 104(5) Zmluvy o zalození Európskeho spoločenstvaVŠEOBECNÉ ÚVAHYPodľa článku 104 Zmluvy, sa musia členské státy vyvarovať nadmerným vládnym deficitom. To sa vzťahuje aj na členské státy s výnimkou, čo je prípad vsetkých krajín, ktoré sa pripojili k EÚ dňa 1. mája 2004. Rozhodnutia o existencii nadmerného deficitu sa riadia postupom pre nadmerný deficit (EDP) stanoveným článkom 104 Zmluvy a nariadenia rady (ES) č. 1467/97, ktoré je súčasťou Dohody o stabilite a raste [5].[5]  Ú.v. ES L 209, 2.8.1997.Článok 104(2) Zmluvy vyzaduje, aby Komisia monitorovala rozvoj rozpočtovej situácie a výsky vládneho dlhu v členských státoch so zreteľom na identifikovanie hrbých chýb. Konkrétne musí Komisia preskúmať dodrziavanie rozpočtovej disciplíny na základe dvoch kritérií, jedného pre pomer plánovaného alebo skutočného vládneho deficitu k hrubému domácemu produktu (HDP) a jedného pre pomer vládneho dlhu k HDP. Štatistické údaje pre tieto premenné poskytuje Komisia na základe správ členských státov.Článok 104(3) Zmluvy vyzaduje, aby Komisia pripravila správu, či nie sú poziadavky podľa jedného alebo oboch kritérií článku 104(2) splnené, alebo či je Komisia, bez ohľadu na plnenia podľa kritérií, toho názoru, ze v členskom státe existuje riziko nadmerného deficitu. Správa komisie tiez berie do úvahy to, či vládny deficit prekračuje vládne investičné výdavky a vsetky ostatné relevantné faktory, vrátane strednodobej hospodárskej a rozpočtovej pozície členského státu, ako to vyzaduje článok 104(3) Zmluvy. Na základe prognóz na jar 2004, ktoré berú do úvahy údaje hlásené Poľskom v marci 2004, Komisia prijala takúto správu pre Poľsko dňa 12. mája 2004.Následne a v súlade s článkom 104(4) Hospodársky a finančný výbor sformuloval svoje stanovisko k správe Komisie dňa 24. mája 2004.Článok 104(5) Zmluvy vyzaduje, aby Komisia adresovala stanovisko Rade, ak má za to, ze v členskom státe existuje, alebo sa môze vyskytnúť, nadmerný deficit. Aby sa dosiahol záver, či nadmerný deficit existuje, alebo sa môze vyskytnúť, Komisia má za to, ze by sa mali do úvahy vziať: (i) závery jej vlastnej správy a (ii) stanovisko Hospodárskeho a finančného výboru k nej. Na základe týchto prvkov Komisia ustanovila istý počet úvah pre Poľsko.ÚVAHY TÝKAJÚCE SA POĽSKA1. Vseobecný vládny deficit v Poľsku bol v roku 2003 4,1% HDP, čo prekračuje referenčnú hodnotu Zmluvy 3% HDP. Zostal priblizne na hodnote deficitu z roku 2002 (4,0 % HDP, upravenej smerom hore v programe zblizovania z mája 2004 z hodnoty 3,6% HDP vo finančnom oznámení z marca 2004).2. Prekročenie referenčnej hodnoty deficitu nad 3% HDP v roku 2003 nebolo spôsobené neobvyklou udalosťou mimo kontrolu poľských orgánov, ani nebolo spôsobené váznym hospodárskym poklesom v zmysle Dohody o stabilite a raste. V roku 2003 dosiahol podľa posledných odhadov skutočný rast HDP hodnotu 3,8%.3. Výnos pre vseobecný vládny deficit bol v roku 2003 vyssí nez plánovaný v auguste 2002, keď bol prijatý predvstupový hospodársky program. Výdavky vyssie, nez bolo očakávané, ktoré boli spôsobené dodatočnými výdajmi na rôzne sociálne príspevky (napr. prídavky na dieťa a rodinné prídavky) a zahraničnú dlhovú sluzbu. Napriek vyssiemu rastu a rôznym opatreniam na zlepsenie daňovej správy boli výnosy v roku 2003 nizsie, nez sa pôvodne predvídalo. Výnosy z dane príjmu osôb boli nadhodnotené, čo odrázalo optimistické prognózy platov a zamestnanosti. Výnosy z nepriamych daní boli nizsie, nez sa očakávalo.4. Hrubé vládne investície boli v roku 2003 3,5% HDP, v porovnaní so vseobecným vládnym deficitom vo výske 4,1% HDP.5. Vseobecný vládny deficit bude v roku 2004 pravdepodobne naďalej prekračovať referenčnú hodnotu Zmluvy. Konkrétne prognózy Komisie na jar 2004 plánujú, ze vseobecný vládny deficit v Poľsku dosiahne v roku 2004 hodnotu 6,0% HDP, čo je nad hodnotou 5,7% HDP naplánovanej poľskými orgánmi v programe zblizovania..6. Pomer hrubého vládneho dlhu k HDP v Poľsku, ktorý v roku 2003 dosiahol hodnotu 45,4%, zostane v roku 2004 pravdepodobne pod referenčnou hodnotou Zmluvy 60% HDP. Konkrétne prognózy Komisie na jar 2004 plánujú, ze hrubý vládny dlh dosiahne v roku 2004 hodnotu 49,1% HDP, čo zodpovedá hodnote 49% HDP naplánovanej poľskými orgánmi v programe zblizovania.ZÁVERMonitorovanie rozpočtovej situácie v Poľsku a hlavne preskúmanie dodrziavania kritérií ustanovených v článku 104(2) viedlo Komisiu k príprave správy v súlade s článkom 104(3) Zmluvy. Komisia, ktorá preskúmala relevantné faktory, ktoré boli vzaté do úvahy v tejto správe, so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a finančného výboru je toho názoru, ze v Poľsku existuje nadmerný deficit.


title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of the Netherlandsand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of the Netherlands 2011-2015

text:
        EURÓPSKA KOMISIA

                                      V Bruseli, 7.6.2011
                                      SEK(2011) 813 v konečnom znení

                         Odporúčanie pre

                     ODPORÚČANIA RADY

     k národnému programu reforiem Holandska na rok 2011,

               ktorým sa predkladá stanovisko Rady

k aktualizovanému programu stability Holandska na roky 2011 – 2015

                {SEK(2011) 727 v konečnom znení}
 ---pagebreak---                                                  Odporúčanie pre

                                           ODPORÚČANIA RADY

                        k národnému programu reforiem Holandska na rok 2011,

                                    ktorým sa predkladá stanovisko Rady

                k aktualizovanému programu stability Holandska na roky 2011 – 2015

     RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

     so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 121 ods. 2 a článok
     148 ods. 4,

     so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad
     stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii1, a najmä na
     jeho článok 5 ods. 3,

     so zreteľom na odporúčanie Európskej komisie2,

     so zreteľom na závery Európskej rady,

     so zreteľom na stanovisko Výboru pre zamestnanosť,

     po konzultácii s Hospodárskym a finančným výborom,

     keďže:

     (1)      Európska rada 26. marca 2010 schválila návrh Európskej komisie o iniciovaní novej
              stratégie pre zamestnanosť a rast nazvanej Európa 2020, založenej na posilnenej
              koordinácii hospodárskych politík, ktorá sa zameria na kľúčové oblasti, v ktorých sú
              potrebné opatrenia na oživenie potenciálu Európy v oblasti udržateľného rastu a
              konkurencieschopnosti.

     (2)      Rada 13. júla 2010 prijala odporúčanie týkajúce sa všeobecných usmernení k
              hospodárskym politikám členských štátov a Únie (2010 až 2014) a 21. októbra 2010
              Rada prijala rozhodnutie týkajúce sa Usmernení politík zamestnanosti členských
              štátov3, ktoré spolu tvoria „integrované usmernenia“. Členské štáty boli vyzvané, aby
              tieto integrované usmernenia zohľadnili vo svojej vnútroštátnej hospodárskej politike
              a politike zamestnanosti.

     1
              Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1.
     2
              Ú. v. EÚ C, s. .
     3
              Rozhodnutím Rady 2011/308/EÚ z 19. mája 2011 sa stanovuje, že sú naďalej platné aj v roku 2011.

SK                                                        2                                                     SK
 ---pagebreak---      (3)   Komisia 12. januára 2011 prijala prvý ročný prieskum rastu, čo znamená začiatok
           nového cyklu hospodárskeho riadenia v EÚ a prvý „európsky semester“ ex-ante a
           integrovanej koordinácie politiky, ktorá je zakotvená v stratégii Európa 2020.

     (4)   Európska rada 25. marca 2011 schválila priority fiškálnej konsolidácie a štrukturálnej
           reformy (v súlade so závermi Rady z 15. februára a 7. marca 2011 a v nadväznosti na
           ročný prieskum Komisie v oblasti rastu). Zdôraznila potrebu dať prioritu obnoveniu
           stabilných rozpočtov a fiškálnej udržateľnosti, zníženiu nezamestnanosti
           prostredníctvom reforiem pracovného trhu a vynaloženiu nového úsilia na posilnenie
           rastu. Európska rada požiadala členské štáty, aby tieto priority premietli do
           konkrétnych opatrení, ktoré zahrnú do svojich programov stability alebo
           konvergenčných programov a do svojich národných programov reforiem.

     (5)   Európska rada 25. marca 2011 takisto vyzvala členské štáty, ktoré sa zúčastňujú na
           Pakte Euro Plus, aby svoje záväzky predložili včas na to, aby mohli byť zaradené do
           ich programov stability alebo konvergenčných programov a do ich národných
           programov reforiem.

     (6)   Holandsko 29. apríla 2011 predložilo aktualizáciu svojho programu stability na rok
           2011, ktorý sa vzťahuje na obdobie rokov 2011 – 2015, a svoj národný program
           reforiem na rok 2011. S cieľom zohľadniť prepojenia medzi nimi sa obidva programy
           posudzovali súčasne.

     (7)   Napriek svojmu predtým stabilnému vývoju utrpela veľmi otvorená holandská
           ekonomika po prepuknutí krízy významné škody: reálny HDP v roku 2009 klesol
           takmer o 4 %. Oživenie sa začalo v druhej polovici roku 2009 najmä vďaka zvýšeniu
           zahraničného dopytu a nabralo dynamiku v prvej polovici roku 2010, výsledkom čoho
           bol 1,8 % rast HDP. Vplyv krízy na trh práce bol relatívne potlačený. Očakáva sa, že
           nezamestnanosť sa postupne v ďalších dvoch rokoch zníži zo 4,5 % v roku 2010 na
           4 % v roku 2012. Kríza mala pre holandské verejné financie vážne dôsledky, celkový
           deficit verejných financií sa v roku 2009 zvýšil na 5,5 % HDP a v roku 2010 na 5,4 %.
           Činnosti vlády na podporu finančných inštitúcií a stabilizáciu finančných trhov viedli
           k zvýšeniu pomeru verejného dlhu k HDP o 15 percentuálnych bodov, pričom pomer
           dlhu v roku 2009 dosiahol 60,8 % HDP.

     (8)   Vychádzajúc z posúdenia aktualizovaného programu stability podľa nariadenia Rady
           (ES) č. 1466/97 sa Rada domnieva, že makroekonomický scenár uvedený v programe
           stability, ktorý tvorí základ rozpočtových prognóz, je realistický. Program vychádza z
           mierne opatrnejších prognóz rastu na roky 2011 a 2012, než je prognóza útvarov
           Komisie z jari 2011. V programe stability sa plánuje zníženie celkového deficitu
           verejných financií v roku 2012 pod referenčnú úroveň 3 %, čo by bolo o jeden rok
           skôr než je lehota stanovená v prípade postupu pri nadmernom deficite. Podľa údajov
           uvedených v programe stability sa strednodobý cieľ, štrukturálny deficit 0,5 % HDP,
           takmer dosiahne do konca programového obdobia, keďže štrukturálne saldo podľa
           výpočtov Komisie by malo v roku 2015 dosiahnuť -0,8 % HDP. Rozpočtovú stratégiu
           do roku 2015 v plnom rozsahu podporujú dostatočne špecifikované opatrenia, hoci s
           ich realizáciou súvisia určité riziká, najmä pokiaľ ide o schopnosť kompenzovať
           prekročenie výdavkov v zdravotnej starostlivosti a monitorovať výdavky miestnej
           samosprávy. Priemerná ročná fiškálna konsolidácia na obdobie rokov 2011 − 2013
           predstavuje 0,75 % HDP, čo je v súlade s odporúčaním Rady z 2. decembra 2009 v
           rámci postupu pri nadmernom deficite. V rokoch po lehote na zníženie nadmerného

SK                                               3                                                  SK
 ---pagebreak---             deficitu (2014 a 2015) sa znovu vypočítané štrukturálne saldo v roku 2014 zlepší o
            0,25 % a v roku 2015 o 0,5 %, čím bude mierne zaostávať za požadovaným
            zlepšovaním štrukturálneho salda o 0,5 % až do dosiahnutia strednodobého cieľa.

     (9)    Rozpočtová konsolidácia, ktorú plánujú a realizujú holandské orgány, vo veľkej miere
            závisí od rozsiahleho znižovania štrukturálnych výdavkov a do konca programového
            obdobia (2015) má v porovnaní so základnou hodnotou dosiahnuť asi 3 % HDP.
            Výsledný postup úpravy predpokladá zníženie celkového deficitu verejných financií z
            3,8 % HDP v roku 2011 na 2,4 % HDP v roku 2012 a v období rokov 2013 − 2015
            jeho ďalšie znižovanie každý rok asi o 0,5 %. Holandsko je pevne odhodlané tieto
            ciele splniť. Ochrana oblastí politiky zvyšujúcich rast, ako napr. vzdelávanie, pred
            krátením rozpočtu, by zabránila obmedzovaniu budúceho potenciálu ekonomického
            rastu, a prispela by k dosiahnutiu udržateľného znižovania nadmerného deficitu.

     (10)   Okrem krátkodobej konsolidácie je jednou z hlavných úloh zlepšiť dlhodobú
            udržateľnosť verejných financií, na ktorú má negatívny vplyv výrazné zvýšenie
            výdavkov súvisiacich so starnutím obyvateľstva. Dlhodobé náklady vyplývajúce zo
            starnutia obyvateľstva sú výrazne nad priemerom EÚ, najmä pokiaľ ide o dlhodobú
            starostlivosť a dôchodky. Očakávané zvýšenie výdavkov na dlhodobú starostlivosť je
            najvyššie v Európe, ako vyplýva zo správy Komisie o starnutí obyvateľstva z roku
            2009. Hlavným dôvodom je existencia už komplexného systému formálnej dlhodobej
            starostlivosti (napr. dlhodobé poistenie pokrývajúce osobnú starostlivosť, opatrovanie,
            pomoc, liečbu a pobyt v zariadení), kým neformálna starostlivosť v Holandsku
            zohráva menšiu úlohu.

     (11)   Holandský trh práce charakterizuje relatívne vysoká miera ekonomickej aktivity,
            vysoká produktivita na odpracovanú hodinu a nízka nezamestnanosť. Hlavnou úlohou
            pre trh práce však bude zlepšiť mobilizáciu nevyužitého pracovného potenciálu, najmä
            aby sa vykompenzovalo očakávané zníženie počtu obyvateľov v produktívnom veku v
            dôsledku starnutia obyvateľstva. Ako potvrdili najnovšie dostupné údaje, priemerný
            počet odpracovaných hodín za rok je najnižší v EÚ. Nízky počet odpracovaných hodín
            vyplýva z toho, že veľmi veľký podiel osôb, najmä žien, pracuje na kratší pracovný
            čas, čo je odrazom osobných preferencií, ale aj existencie finančnej demotivácie buď
            pre vstup na trh práce alebo pre predĺženie pracovného času. V súčasnosti patrí v
            Holandsku v prípade osôb s druhým príjmom medzi hlavné demotivačné činitele pre
            vstup na trh práce alebo dlhší pracovný čas vysoká marginálna sadzba dane z druhého
            príjmu, ktorá v niektorých prípadoch môže byť vyššia ako 80 % okrem iného v
            dôsledku všeobecného daňového bonusu a zníženia dávok závislých od príjmu, ako
            napr. príspevku na starostlivosť o dieťa.

     (12)   V prípade zväčšujúcej sa a heterogénnej skupiny osôb s čiastočným zdravotným
            postihnutím, dlhodobo nezamestnaných, ktorým hrozí stále väčšie riziko štrukturálnej
            nezamestnanosti, realizácia aktívnych politík trhu práce zjavne nepriniesla pozitívne
            výsledky. Obzvlášť veľké problémy majú štátni príslušníci iných krajín ako EÚ, čím
            sa prehlbujú pretrvávajúce rozdiely medzi zamestnanosťou a nezamestnanosťou.

     (13)   Holandskému systému výskumu a inovácií sa podarilo udržať si inovačnú kapacitu,
            ale nízky podiel súkromného sektora v investíciách do výskumu a vývoja môže
            negatívne ovplyvniť budúci ekonomický rast a konkurencieschopnosť holandskej
            ekonomiky. Vláda sa snaží vytvoriť atraktívne prostredie pre firmy silné v oblasti
            výskumu a inovácií vrátane zahraničných firiem, pokiaľ ide o fiškálne stimuly,

SK                                                 4                                                  SK
 ---pagebreak---             priestor pre podnikateľov a excelentnosť vo výskume. Z dôvodu potreby konsolidácie
            rozpočtu tento rok sa však spoločnostiam prestanú poskytovať niektoré subvencie,
            zatiaľ čo iné sa zefektívnia a preorientujú smerom k najdôležitejším ekonomickým
            oblastiam a zmenia sa na všeobecnejšie daňové nástroje.

     (14)   Na podnikateľské prostredie má negatívny vplyv preťaženie v cestnej a železničnej
            doprave. Toto preťaženie patrí medzi najvyššie v EÚ. V tejto súvislosti relatívne
            nedostatočná dopravná infraštruktúra negatívne ovplyvňuje mobilitu pracovnej sily, a
            tým aj potenciálny rast vyplývajúci z produktivity. Problémom pre pracovníkov sú
            dlhé vzdialenosti medzi bydliskom a pracoviskom, nepredvídateľná dĺžka prepravy a
            vysoké náklady spojené s preťažením dopravy. Očakáva sa, že náklady spojené s
            preťažením dopravy sa budú bez politických zmien do roku 2020 ďalej zvyšovať.
            Zlepšenie v efektívnom využívaní infraštruktúry, napr. prostredníctvom opatrení na
            spoplatnenie ciest, by prispelo k zvýšeniu mobility pracovnej sily a produktivite, a tým
            aj k potenciálnemu rastu.

     (15)   Holandsko 4. apríla 2011 ohlásilo niekoľko záväzkov rámci Paktu Euro Plus4.
            Zahŕňajú opatrenia na podporu konkurencieschopnosti (zavedenie novej
            podnikateľskej politiky založenej na všeobecnejšom znížení daní a administratívneho
            zaťaženia) a zamestnanosti (zaistiť, aby bolo sociálne zabezpečenie viac aktivačné a
            aby znižovalo závislosť od dávok v nezamestnanosti), na poskytnutie ďalšieho
            príspevku k udržateľnosti verejných financií (ukotvenie paktu o stabilite a raste vo
            vnútroštátnom práce) a na posilnenie finančnej stability (väčšia právomoc orgánov
            dohľadu). Uvedené záväzky sa týkajú všetkých oblastí paktu. Predstavujú
            pokračovanie rozsiahlejšej reformnej agendy načrtnutej v programe stability a v
            národnom programe reforiem. Chýbajú tu však podrobnosti, pokiaľ ide o ich
            načasovanie a opatrenia, ktoré budú potrebné na ich realizáciu. Tieto aspekty sa
            posudzovali a zohľadňovali v odporúčaniach.

     (16)   Komisia posúdila program stability a národný program reforiem vrátane záväzkov
            Paktu Euro Plus5. Zohľadnila nielen ich význam pre udržateľnú fiškálnu a sociálno-
            ekonomickú politiku v Holandsku, ale aj ich súlad s pravidlami a usmerneniami EÚ
            vzhľadom na potrebu posilniť celkové hospodárske riadenie Európskej únie tým, že sa
            poskytnú vstupy na úrovni EÚ do budúceho vnútroštátneho rozhodovania. Podľa jej
            názoru by sa mala realizovať konkretizovaná holandská stratégia konsolidácie
            rozpočtu tak, ako bola naplánovaná, pričom sa zachovajú výdavky v oblastiach, ktoré
            najviac podporujú dlhodobý rast. Mali by sa podniknúť ďalšie kroky na zlepšenie
            dlhodobej udržateľnosti verejných financií, najmä v oblastiach dôchodkov a dlhodobej
            starostlivosti, na zvýšenie účasti a integrácie na trhu práce, a na riešenie problémov
            súvisiacich s preťažením dopravy.

     (17)   Vzhľadom na toto posúdenie a po zohľadnení odporúčania Rady z 2. decembra 2009
            podľa článku 126 ods. 7 Zmluvy o fungovaní Európskej únie Rada preskúmala
            aktualizáciu programu stability Holandska na rok 2011 a jej stanovisko6 je vyjadrené
            najmä v odporúčaniach v ďalej uvedených bodoch 1) a 2). Po zohľadnení záverov

     4
            Ďalšie podrobnosti o záväzkoch prijatých v rámci Paktu Euro Plus sa uvádzajú v SEK(2011) 727.
     5
            SEK(2011) 727.
     6
            Podľa článku 5 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 1466/97.

SK                                                      5                                                   SK
 ---pagebreak---            Európskej rady z 25. marca 2011 Rada preskúmala národný program reforiem
           Holandska,

     TÝMTO ODPORÚČA, aby Holandsko v období rokov 2011 – 2012 podniklo kroky s
     cieľom:

     (1)     Realizovať rozpočtovú stratégiu na rok 2012 a ďalšie roky, ako to bolo naplánované.
             Zabezpečiť, aby bol nadmerný deficit udržateľný a aby podporoval rast tým, že sa
             ochránia výdavky v oblastiach priamo relevantných pre rast, ako napr. výskum a
             inovácie, vzdelávanie a odborná príprava.

     (2)     Prijať opatrenia na zvýšenie zákonom stanoveného veku odchodu do dôchodku tým,
             že sa prepojí so strednou dĺžkou života, a podporiť tieto opatrenia ďalšími
             opatreniami s cieľom zvýšiť skutočný vek odchodu do dôchodku a zlepšiť dlhodobú
             udržateľnosť verejných financií. Vypracovať podrobný plán reformy dlhodobej
             starostlivosti vzhľadom na starnutie obyvateľstva.

     (3)     Zvýšiť účasť na trhu práce znížením fiškálnych demotivačných činiteľov pre osoby s
             druhým príjmom a vypracovať opatrenia na podporu najzraniteľnejších skupín a ich
             opätovnej integrácie na trh práce.

     (4)     Podporiť inovácie, súkromné investície do výskumu a vývoja a hlbšie prepojenie
             medzi vedou a podnikmi tým, že sa poskytnú vhodné stimuly v kontexte novej
             podnikateľskej politiky („Naar de top“).

     (5)     Pokračovať v znižovaní vysokých nákladov spojených s preťažením dopravných sietí
             zmenou cestných poplatkov z pevných na variabilné, v cielenom rozširovaní
             železničnej siete a zavedení spoplatnenia ciest.

     V Bruseli

                                               Za Radu
                                               predseda

SK                                               6                                                 SK


title: Odporúčanie Rady z  15. februára 2011 o absolutóriu, ktoré sa má udeliť Komisii ohľadne vykonávania operácií Európskeho rozvojového fondu (deviaty ERF) za rozpočtový rok 2009

text:
               11.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 265/28

         ODPORÚČANIE RADY
   z 15. februára 2011
   o absolutóriu, ktoré sa má udeliť Komisii ohľadne vykonávania operácií Európskeho rozvojového fondu (deviaty ERF) za rozpočtový rok 2009
   (2011/668/EÚ)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
   so zreteľom na Dohodu o partnerstve medzi členmi skupiny afrických, karibských a tichomorských štátov na jednej strane a Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na strane druhej, podpísanú v Cotonou 23. júna 2000 (1) a zmenenú a doplnenú dohodou podpísanou v Luxemburgu 25. júna 2005 (2),
   so zreteľom na vnútornú dohodu medzi zástupcami členských štátov zasadajúcich v Rade o financovaní a správe pomoci Spoločenstva podľa finančného protokolu k Dohode o partnerstve medzi členmi skupiny afrických, karibských a tichomorských štátov a Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi, podpísanej v Cotonou (Benin) 23. júna 2000, a rozdelení finančnej pomoci pre zámorské krajiny a teritóriá, na ktoré sa vzťahuje časť štyri Zmluvy o ES (3), ďalej len „vnútorná dohoda“, ktorá ustanovila medzi iným deviaty Európsky rozvojový fond (deviaty ERF), a najmä na článok 32 ods. 3 tejto dohody,
   so zreteľom na finančné nariadenie z 27. marca 2003 uplatňované na 9. Európsky fond rozvoja (4), a najmä na jeho články 96 až 103,
   po preskúmaní účtu príjmov a výdavkov a súvahy o operáciách deviateho ERF k 31. decembru 2009 a výročnej správy Dvora audítorov o aktivitách financovaných ôsmym, deviatym a desiatym Európskym rozvojovým fondom (ERF) (5) za rozpočtový rok 2009 spolu s odpoveďami Komisie obsiahnutými v tejto výročnej správe,
   keďže:

               (1)

               Podľa článku 32 ods. 3 vnútornej dohody sa absolutórium za finančné hospodárenie deviateho ERF má udeliť Komisii Európskym parlamentom na odporúčanie Rady.

               (2)

               Celkové vykonávanie operácií deviateho ERF Komisiou počas rozpočtového roka 2009 bolo uspokojivé,

         TÝMTO ODPORÚČA, aby Európsky parlament udelil Komisii absolutórium ohľadne vykonávania operácií deviateho ERF za rozpočtový rok 2009.

      V Bruseli 15. februára 2011

            Za Radu

            predseda

         MATOLCSY Gy.

      (1)  Ú. v. ES L 317, 15.12.2000, s. 3.

      (2)  Ú. v. EÚ L 287, 28.10.2005, s. 4.

      (3)  Ú. v. ES L 317, 15.12.2000, s. 355.

      (4)  Ú. v. EÚ L 83, 1.4.2003, s. 1.

      (5)  Ú. v. EÚ C 303, 9.11.2010, s. 243.