               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli5. 6. 2019
            COM(2019) 519 final
            Odporúčanie
            ODPORÚČANIE RADY,
            ktoré sa týka národného programu reforiem Holandska na rok 2019 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady k programu stability Holandska na rok 2019

               Odporúčanie

               ODPORÚČANIE RADY,

               ktoré sa týka národného programu reforiem Holandska na rok 2019 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady k programu stability Holandska na rok 2019

               RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

               so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 121 ods. 2 a článok 148 ods. 4,

               so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii
                  1
               , a najmä na jeho článok 5 ods. 2,

               so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1176/2011 zo 16. novembra 2011 o prevencii a náprave makroekonomických nerovnováh
                  2
               , a najmä na jeho článok 6 ods. 1,

               so zreteľom na odporúčanie Európskej komisie,

               so zreteľom na uznesenia Európskeho parlamentu,

               so zreteľom na závery Európskej rady,

               so zreteľom na stanovisko Výboru pre zamestnanosť,

               so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a finančného výboru,

               so zreteľom na stanovisko Výboru pre sociálnu ochranu,

               so zreteľom na stanovisko Výboru pre hospodársku politiku,

               keďže:

               (1)Komisia začala európsky semester pre koordináciu hospodárskych politík na rok 2019 prijatím ročného prieskumu rastu 21. novembra 2018. Náležite pri tom zohľadnila Európsky pilier sociálnych práv, ktorý vyhlásili Európsky parlament, Rada a Komisia 17. novembra 2017. Priority ročného prieskumu rastu schválila Európska rada na zasadnutí 21. marca 2019. Komisia 21. novembra 2018 prijala na základe nariadenia (EÚ) č. 1176/2011 aj správu o mechanizme varovania, v ktorej Holandsko určila za jeden z členských štátov, vo vzťahu ku ktorým sa vykoná hĺbkové preskúmanie. V ten istý deň Komisia prijala aj odporúčanie na odporúčanie Rady týkajúce sa hospodárskej politiky eurozóny, ktoré schválila Európska rada na zasadnutí 21. marca 2019. Rada prijala 9. apríla 2019 odporúčanie o hospodárskej politike eurozóny („odporúčanie pre eurozónu“).

               (2)Holandsko by ako členský štát, ktorého menou je euro, malo vzhľadom na úzke prepojenia medzi ekonomikami v hospodárskej a menovej únii zabezpečiť úplné a včasné vykonanie odporúčania pre eurozónu, ako sa zohľadňuje ďalej v odporúčaniach 1 až 3. Predovšetkým platí, že investičné opatrenia a opatrenia na podporu rastu miezd pomôžu plniť prvé odporúčanie pre eurozónu týkajúce sa opätovného nastolenia rovnováhy v eurozóne; daňové opatrenia pomôžu pri plnení druhého odporúčania eurozóny, pokiaľ ide o boj proti agresívnemu daňovému plánovaniu; zníženie zvýhodňovania dlhu domácností zas pomôže plniť štvrté odporúčanie pre eurozónu, pokiaľ ide o zníženie zvýhodňovania dlhu pri zdaňovaní.

               (3)Správa o Holandsku na rok 2019
                  3
                bola uverejnená 27. februára 2019. Posudzoval sa v nej pokrok, ktorý Holandsko dosiahlo pri plnení odporúčaní pre jednotlivé krajiny prijatých Radou 13. júla 2018, následné opatrenia v nadväznosti na odporúčania prijaté v predchádzajúcich rokoch, ako aj pokrok Holandska pri dosahovaní jeho národných cieľov stratégie Európa 2020. Bolo v nej zahrnuté aj hĺbkové preskúmanie podľa článku 5 nariadenia (EÚ) č. 1176/2011, ktorého výsledky boli takisto uverejnené 27. februára 2019
                  4
               . Na základe svojej analýzy Komisia dospela k záveru, že v Holandsku existujú makroekonomické nerovnováhy. Zdrojom nerovnováh s cezhraničným presahom je vysoký objem súkromného dlhu a veľký prebytok bežného účtu. Pomer súkromného dlhu k HDP, podporený hospodárskym rastom, pokračoval v klesajúcom trende v prípade dlhu podnikov aj domácností, aj keď je aj naďalej vysoký. Nominálny dlh domácností sa však pomaly zvyšuje v dôsledku rastu cien obytných nehnuteľností.

               (4)Holandsko 29. apríla 2019 predložilo svoj národný program reforiem na rok 2019 a svoj program stability na rok 2019. S cieľom zohľadniť prepojenia medzi týmito programami sa obidva programy posudzovali súčasne.

               (5)Príslušné odporúčania pre jednotlivé krajiny boli zohľadnené v programovaní európskych štrukturálnych a investičných fondov (ďalej len „EŠIF“) na roky 2014 – 2020. Ako je stanovené v článku 23 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1303/2013
                  5
               , platí, že ak je to nevyhnutné na podporu vykonávania príslušných odporúčaní Rady, Komisia môže požiadať členský štát, aby preskúmal svoju partnerskú dohodu a príslušné programy a navrhol ich zmeny. Komisia poskytla ďalšie informácie o tom, ako bude využívať toto ustanovenie, v usmerneniach k uplatňovaniu opatrení spájajúcich účinnosť EŠIF s riadnou správou hospodárskych záležitostí
                  6
               .

               (6)Na Holandsko sa v súčasnosti vzťahuje preventívna časť Paktu stability a rastu. Vláda vo svojom programe stability na rok 2019 plánuje znížiť prebytok verejných financií z 1,5 % HDP v roku 2018 na 0,0 % HDP v roku 2022. Na základe prepočítaného štrukturálneho salda
                  7
                sa počas celého programového obdobia naďalej prekračuje strednodobý rozpočtový cieľ, ktorým je štrukturálny deficit vo výške 0,5 % HDP. Podľa programu stability na rok 2019 sa predpokladá, že pomer dlhu k HDP verejnej správy klesne z 52,4 % HDP v roku 2018 na 44,6 % HDP v roku 2022. Makroekonomický scenár, na ktorom sa zakladajú uvedené rozpočtové prognózy, je realistický. Na základe prognózy Komisie z jari 2019 sa predpokladá, že štrukturálne saldo klesne z prebytku vo výške 0,8 % HDP v roku 2018 na 0,7 % HDP v roku 2019 a 0,2 % HDP v roku 2020, čo je nad úrovňou strednodobého rozpočtového cieľa. Dlh verejnej správy má podľa prognózy vykazovať aj naďalej pevnú klesajúcu tendenciu. Rada celkovo zastáva názor, že Holandsko podľa predpokladov dodrží v rokoch 2019 a 2020 ustanovenia Paktu stability a rastu. Zároveň by bolo pri dodržaní strednodobého rozpočtového cieľa potrebné využiť fiškálne a štrukturálne politiky na dosiahnutie vzostupného trendu v oblasti investícií.

               (7)Pokiaľ ide o fiškálnu udržateľnosť, predpokladaný nárast verejných výdavkov na dlhodobú starostlivosť poukazuje z hľadiska dlhodobej udržateľnosti na stredne vysoké riziká. V roku 2015 vláda presunula zodpovednosť za veľkú časť systému dlhodobej starostlivosti na samosprávy s cieľom zlepšiť jeho efektívnosť a znížiť verejné výdavky. Vplyv tejto reformy na fiškálnu udržateľnosť treba sledovať.

               (8)Od novembra 2018 sa prostriedky z fondu na ochranu vkladov, ktorý je nezávislým právnym subjektom, presunuli z oddeleného účtu v holandskej centrálnej banke na účet v štátnej pokladnici. Holandský fond na ochranu vkladov sa budoval postupne a doteraz sa v ňom nahromadila približne 1 miliarda EUR, pričom banky majú do roku 2024 vložiť ďalšie 4 miliardy EUR, ktoré sa mali investovať do diverzifikovaného portfólia nízkorizikových aktív v súlade so smernicou o systémoch ochrany vkladov. Presunom účtu fondu sa znižuje úroveň hrubého dlhu, nemá to však vplyv na deficit verejných financií. Po tomto presune bude štátna pokladnica môcť využívať tieto finančné prostriedky na financovanie vládnych výdavkov, ale v prípade potreby bude povinná poskytovať prostriedky na vyplatenie vkladateľov alebo na financovanie intervencií v súlade so svojím právnym mandátom, čo môže mať vplyv na finančnú stabilitu.

               (9)Pre holandské domácnosti je charakteristická kombinácia objemných nelikvidných aktív v bývaní a dôchodkoch a vysokého dlhu domácností. Vysoká zadlženosť domácností spôsobuje, že citlivo reagujú na finančné a hospodárske otrasy. Vysoký dlh domácností možno vysvetliť značnými daňovými úľavami pri hypotekárnych úrokových platbách, ale aj neexistenciou dobre fungujúceho stredného segmentu na trhu s nájomným bývaním a vysokým povinným dôchodkovým sporením. Kľúčovú výzvu pri riešení vysokej zadlženosti domácností predstavuje trh s bývaním, na ktorom sa počas uplynulých desaťročí nahromadili nepružnosti a rušivé stimuly, ktoré sa premietajú do spôsobov financovania bývania a modelov odvetvových úspor. Od roku 2012 sa v snahe o čiastkové riešenie tohto problému realizuje rad opatrení. Uzákonilo sa oznámené zrýchlenie znižovania daňovej odpočítateľnosti hypotekárnych úrokov, ktoré začne platiť v roku 2020. Napriek tomu je daňová úľava pri hypotekárnych platbách stále veľká a naďalej vedie k výraznému zvýhodňovaniu dlhu domácností. Súkromný trh s nájomným bývaním, ktorý pokrýva 13 % všetkých obydlí, zostáva ako jediný nesubvencovaný segment nedostatočne rozvinutý. Absencia dobre fungujúceho stredného segmentu na trhu s nájomným bývaním podnecuje domácnosti k tomu, aby volili radšej kúpu než nájom, čo vedie k vysokému pomeru dlhu k príjmom a k finančnej zraniteľnosti.

               (10)Hoci dôchodkový systém dosahuje v oblasti primeranosti dôchodkov a fiškálnej udržateľnosti dobré výsledky, má nedostatky, pokiaľ ide o medzigeneračnú spravodlivosť, transparentnosť dôchodkových práv a flexibilitu. Zamestnanecké dôchodkové príspevky sú navyše vysoké a kolíšu v závislosti od toho, aké výsledky dosahujú dôchodkové fondy. To môže mať procyklický vplyv na výdavky domácností. Reforma dôchodkového systému by počas životného cyklu mohla viesť k nižším povinným dôchodkovým príspevkom a stabilnejšej spotrebe (alebo „vyrovnávaniu spotreby“). Vláda má v úmysle uskutočniť významnú reformu druhého dôchodkového piliera s cieľom zlepšiť jeho pokrytie a vytvoriť systém, ktorý by bol transparentnejší, pružnejší a aktuársky spravodlivejší. Súbežné reformy inštitúcií trhu s nehnuteľnosťami a dôchodkového systému majú potenciál znížiť zadlženosť domácností a obmedziť citlivosť sektora domácností na finančné a hospodárske otrasy a zároveň priniesť priaznivé účinky v oblasti makroekonomickej odolnosti a hospodárskeho rastu.

               (11)Napriek nízkej nezamestnanosti, vysokej miere voľných pracovných miest a rastúcemu nedostatku pracovníkov zostal nominálny rast miezd doteraz mierny (1,1 % v roku 2017 a 2,4 % v roku 2018). Mzdy spadajúce pod kolektívne zmluvy sa v roku 2018 zvýšili v priemere o 2,1 %, zatiaľ čo mzdy vo verejnom sektore rástli rýchlejším tempom (o 3 % v druhom polroku 2018). Okrem toho sa uzavreli dohody o mzdách vedúce k nominálnemu nárastu o 7 % v priebehu dvoch rokov pre všetkých štátnych zamestnancov v ústrednej štátnej správe. Na zvýšenie platov učiteľov základných škôl boli poskytnuté ďalšie finančné prostriedky. Vláda navyše prijala niekoľko fiškálnych opatrení, ktorými sa znižuje daňové zaťaženie práce a ktoré sú zamerané na zvýšenie čistého disponibilného príjmu domácnosti tých, ktorí pracujú. Ďalší rast čistého disponibilného príjmu domácnosti prostredníctvom zlepšovania podmienok na podporu rastu miezd a reformovania druhého piliera dôchodkového systému s cieľom zlepšiť jeho transparentnosť, zvýšiť jeho medzigeneračnú spravodlivosť a odolnosť proti otrasom by podporil domáci dopyt a pomohol by opäť nastoliť rovnováhu v eurozóne.

               (12)Nevyhnutným predpokladom toho, aby daňové systémy boli efektívnejšie a spravodlivejšie, je boj proti agresívnemu daňovému plánovaniu, ako sa to potvrdzuje v odporúčaní pre eurozónu na rok 2019. Účinky presahovania stratégií agresívneho daňového plánovania daňovníkov medzi členskými štátmi si vyžadujú koordinované kroky v oblasti vnútroštátnych politík, ktoré by doplnili legislatívu EÚ. Holandsko prijalo opatrenia proti agresívnemu daňovému plánovaniu, no vysoká úroveň výplat dividend, licenčných poplatkov a úrokových platieb vykonávaných cez Holandsko naznačuje, že jeho daňové predpisy využívajú spoločnosti, ktoré sa zapájajú do agresívneho daňového plánovania. Veľká časť priamych zahraničných investícií je v držbe „účelovo vytvorených subjektov“. Neexistencia zrážkových daní z odchádzajúcich licenčných poplatkov (t. j. od rezidentov EÚ rezidentom tretích krajín) a úrokových platieb môže v tomto prípade viesť k tomu, že sa tieto platby úplne vyhnú zdaneniu, ak nie sú zdaňované ani v prijímajúcej jurisdikcii. Ohlásenie programu reforiem v oblasti daní, vrátane zrážkových daní z licenčných poplatkov a úrokových platieb v prípade zneužívania alebo platieb do jurisdikcií s nízkym zdanením, je pozitívnym krokom k zníženiu agresívneho daňového plánovania a tento program by sa mal podrobne sledovať.

               (13)Rast zamestnanosti bol v posledných rokoch spôsobený najmä zamestnaním na dobu určitú a samostatnou zárobkovou činnosťou, aj keď rast počtu pracovných miest pre zamestnancov so zmluvami na dobu neurčitú nedávno predstihol rast počtu pracovných miest so zmluvami na dobu určitú. Napriek tomu zostáva podiel flexibilných pracovných zmlúv vysoký a predstavuje významný podiel na trhu práce. Vysoký podiel zmlúv na dobu určitú sa spolu s rýchlym nárastom samostatnej zárobkovej činnosti prevádzkovanej bez ďalších zamestnancov odzrkadľuje vo veľkých rozdieloch medzi uplatniteľnými pracovnoprávnymi predpismi, pracovnoprávnou ochranou a v rozdieloch v právnych predpisoch v oblasti daní a sociálneho zabezpečenia. Vláda prijala balík opatrení (návrh zákona o trhu práce v rovnováhe, „Wet Arbeidsmarkt in Balans“) s cieľom uľahčiť najímanie stálych zamestnancov a znížiť flexibilitu zmlúv. Po tom, ako tieto opatrenia prijme parlament, by sa vykonávanie týchto opatrení (ktoré by mali nadobudnúť účinnosť v roku 2020) malo podrobne sledovať. Okrem toho boli ohlásené opatrenia na zmiernenie povinnosti zamestnávateľov pokračovať vo vyplácaní mzdy počas dvoch rokov v prípade choroby. Doteraz však neboli prijaté žiadne ďalšie konkrétne opatrenia. Niektoré z týchto inštitucionálnych faktorov preto stále vytvárajú finančné stimuly pre zamestnancov, aby začali pracovať ako samostatne zárobkovo činné osoby alebo aby uprednostňovali postavenie samostatne zárobkovo činných osôb bez ďalších zamestnancov. Samostatne zárobkovo činné osoby sú častejšie nedostatočne poistené proti invalidite, nezamestnanosti a starobe, čo by v dlhodobom horizonte mohlo ovplyvniť udržateľnosť systému sociálneho zabezpečenia. Okrem toho bolo presadzovanie opatrení na boj proti predstieranej samostatnej zárobkovej činnosti až do roku 2020 pozastavené.

               (14)Napriek tomu, že trh práce dosahuje celkovo dobré výsledky, podpora rovnosti príležitostí v oblasti zamestnanosti a aktívneho začlenenia zostáva aj naďalej značnou výzvou, a to najmä pre ľudí s migrantským pôvodom, pre osoby pôsobiace na okraji trhu práce a pre tých, ktorí patria medzi ekonomicky neaktívne obyvateľstvo. Okrem toho stále existuje nevyužitý pracovný potenciál, najmä so zreteľom na veľký počet žien pracujúcich na čiastočný úväzok.

               (15)Pre kapacitu holandského hospodárstva inovovať a pre rast produktivity sú kľúčové technické a digitálne zručnosti a kvalifikovaní odborníci. To poukazuje na potrebu viac investovať do odbornej prípravy vrátane odbornej prípravy v oblasti digitálnych zručností a do podpory flexibilných možností zvyšovania úrovne zručností a rekvalifikácie. Zlepšovanie schopnosti spoločnosti inovovať si vyžaduje aj investície do podporu vzdelávania v oblasti vedy, technológií, inžinierstva a matematiky. Zvýšené investície do zručností, vzdelávania a odbornej prípravy sú navyše nevyhnutné na zlepšenie prístupu na trh práce a zamestnateľnosti osôb na okraji trhu práce a zároveň na podporu rovnakých príležitosti a aktívneho začlenenia.

               (16)Napriek tomu, že intenzita investícií do výskumu a vývoja sa v Holandsku zvýšila na viac než 2 %, stále je hlboko pod národným cieľom 2,5 % a aj pod úrovňou krajín, ktoré sú v tejto oblasti na špičke. Pokiaľ ide o produktivitu, Holandsko je jednou z krajín s najlepšími výsledkami v mnohých odvetviach. Pokračujúci rast produktivity je preto do veľkej miery závislý od inovácií. Podporili by ho ďalšie investície do výskumu a vývoja, ako aj inovácie, najmä v súkromnom sektore.

               (17)V záujme zabezpečenia udržateľnejšieho a efektívnejšieho hospodárskeho rozvoja si energetická transformácia a zníženie emisií skleníkových plynov vyžadujú značné investície. Holandsko pravdepodobne prekročí svoje ciele na rok 2020 v oblasti znižovania emisií skleníkových plynov, aj keď dosiahnutie cieľov na rok 2030 si bude vyžadovať dodatočné opatrenia. Bez prijatia ďalších opatrení však nebude možné dosiahnuť ciele na rok 2020 v oblasti primárnej energetickej účinnosti a energie z obnoviteľných zdrojov. Holandský cieľ v oblasti energie z obnoviteľných zdrojov do roku 2023 vymedzený ako cieľ v energetickej dohode by mal byť dosiahnuteľný vďaka investíciám do veterných fariem na mori. Do konca roku 2019 má holandská vláda v úmysle prijať národný plán v oblasti energetiky a klímy, ktorý poskytne prehľad o jej investičných potrebách do roku 2030 pre rôzne rozmery energetickej únie vrátane energie z obnoviteľných zdrojov, energetickej účinnosti, bezpečnosti dodávok a zmierňovania zmeny klímy a adaptácie na ňu.

               (18)Zápchy v Holandsku zostávajú aj naďalej výzvou – je to dobre vybavená a husto obývaná krajina a je kľúčovým hráčom v logistike v EÚ s najväčším prístavom EÚ v Rotterdame a jedným z najväčších letísk Schiphol. Tento problém sa zmiernil vďaka dodatočným prácam v oblasti infraštruktúry, stále však ide o problém s vysokými sociálnymi nákladmi a množstvom hodín neproduktívne strávených v zápchach.

               (19)Programovanie finančných prostriedkov EÚ na roky 2021 – 2027 by mohlo pomôcť riešiť niektoré z potrieb identifikovaných v odporúčaniach, a to najmä v oblastiach uvedených v prílohe D k správe o krajine
                  8
               . Holandsku by to umožnilo využiť uvedené prostriedky v identifikovaných sektoroch čo najlepšie.

               (20)Komisia vykonala v kontexte európskeho semestra 2019 komplexnú analýzu hospodárskej politiky Holandska, ktorú uverejnila v správe o tejto krajine za rok 2019. Zároveň posúdila program stability na rok 2019, národný program reforiem na rok 2019 a následné opatrenia v nadväznosti na odporúčania adresované Holandsku v predchádzajúcich rokoch. Zohľadnila nielen ich význam pre udržateľnú fiškálnu a sociálno-ekonomickú politiku v Holandsku, ale aj ich súlad s pravidlami a usmerneniami Únie. Odzrkadľuje sa v tom potreba posilniť celkovú správu hospodárskych záležitostí Únie zabezpečením vstupov na úrovni Únie do budúceho vnútroštátneho rozhodovania.

               (21)Rada na základe tohto posúdenia preskúmala program stability na rok 2019 a zastáva názor
                  9
               , že Holandsko podľa očakávania dodrží ustanovenia Paktu stability a rastu.

               (22)Rada na základe hĺbkového preskúmania vykonaného Komisiou a na základe tohto posúdenia preskúmala národný program reforiem na rok 2019 a program stability na rok 2019. Jej odporúčania podľa článku 6 nariadenia (EÚ) č. 1176/2011 sú zohľadnené v ďalej uvedených odporúčaniach 1 a 3. Uvedené odporúčania prispievajú aj k plneniu odporúčaní pre eurozónu, a to najmä prvého a štvrtého odporúčania. Fiškálne politiky uvedené v odporúčaní 3 prispievajú okrem iného k odstraňovaniu nerovnováh súvisiacich s prebytkom bežného účtu,

               TÝMTO ODPORÚČA, aby Holandsko v rokoch 2019 a 2020 prijalo opatrenia s cieľom:

               1.Znížiť zvýhodňovanie dlhu domácností a deformácie na trhu s bývaním, a to najmä podporou rozvoja sektora súkromného nájomného bývania. Zabezpečiť vyššiu transparentnosť druhého dôchodkového piliera a dosiahnuť v ňom vyššiu medzigeneračnú spravodlivosť a odolnosť voči otrasom. Vykonávať politiky na zvýšenie disponibilných príjmov domácností vrátane zlepšovania podmienok, ktoré podporujú rast miezd, a zároveň rešpektovať úlohu sociálnych partnerov. Odstrániť tie prvky daňového systému, ktoré môžu uľahčovať agresívne daňové plánovanie, najmä prostredníctvom odchádzajúcich platieb, a to najmä realizovaním ohlásených opatrení.

               2.Znížiť stimuly pre samostatne zárobkovo činné osoby bez ďalších zamestnancov a zároveň podporovať primeranú sociálnu ochranu samostatne zárobkovo činných osôb a bojovať proti predstieranej samostatnej zárobkovej činnosti. Posilniť komplexné celoživotné vzdelávanie a zlepšovať zručnosti, najmä osôb na okraji trhu práce a neaktívnych osôb.

               3.Využívať fiškálne a štrukturálne politiky na dosiahnutie vzostupného trendu v oblasti investícií pri dodržaní strednodobého rozpočtového cieľa. Zacieliť hospodársku politiku súvisiacu s investíciami na výskum a vývoj, najmä v súkromnom sektore, na stratégie v oblasti energie z obnoviteľných zdrojov, energetickú účinnosť a znižovanie emisií skleníkových plynov, ako aj na riešenie prekážok v doprave.

               V Bruseli

                      Za Radu

                     predseda

                     (1)

                        Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        Ú. v. EÚ L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)

                        SWD(2019) 1018 final.

                     (4)

                        COM(2019) 150 final.

                     (5)

                        Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1303/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa stanovujú spoločné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde, Kohéznom fonde, Európskom poľnohospodárskom fonde pre rozvoj vidieka a Európskom námornom a rybárskom fonde a ktorým sa stanovujú všeobecné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde, Kohéznom fonde a Európskom námornom a rybárskom fonde, a ktorým sa zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 1083/2006 (Ú. v. EÚ L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Saldo očistené od cyklických vplyvov bez jednorazových a iných dočasných opatrení, prepočítané útvarmi Komisie podľa spoločne dohodnutej metodiky.

                     (8)

                        SWD(2019) 1018 final.

                     (9)

                        Podľa článku 5 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 1466/97.


               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli5. 6. 2019
            COM(2019) 522 final
            Odporúčanie
            ODPORÚČANIE RADY,
            ktoré sa týka národného programu reforiem Portugalska na rok 2019 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady k programu stability Portugalska na rok 2019

               Odporúčanie

               ODPORÚČANIE RADY,

               ktoré sa týka národného programu reforiem Portugalska na rok 2019 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady k programu stability Portugalska na rok 2019

               RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

               so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 121 ods. 2 a článok 148 ods. 4,

               so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii
                  1
               , a najmä na jeho článok 5 ods. 2,

               so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1176/2011 zo 16. novembra 2011 o prevencii a náprave makroekonomických nerovnováh
                  2
               , a najmä na jeho článok 6 ods. 1,

               so zreteľom na odporúčanie Európskej komisie,

               so zreteľom na uznesenia Európskeho parlamentu,

               so zreteľom na závery Európskej rady,

               so zreteľom na stanovisko Výboru pre zamestnanosť,

               so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a finančného výboru,

               so zreteľom na stanovisko Výboru pre sociálnu ochranu,

               so zreteľom na stanovisko Výboru pre hospodársku politiku,

               keďže:

               (1)Komisia začala európsky semester pre koordináciu hospodárskych politík na rok 2019 prijatím ročného prieskumu rastu 21. novembra 2018. Náležite pri tom zohľadnila Európsky pilier sociálnych práv, ktorý vyhlásili Európsky parlament, Rada a Komisia 17. novembra 2017. Priority ročného prieskumu rastu schválila Európska rada na zasadnutí 21. marca 2019. Komisia 21. novembra 2018 prijala na základe nariadenia (EÚ) č. 1176/2011 aj správu o mechanizme varovania, v ktorej Portugalsko určila za jeden z členských štátov, vo vzťahu ku ktorým sa vykoná hĺbkové preskúmanie. V ten istý deň Komisia prijala aj odporúčanie na odporúčanie Rady týkajúce sa hospodárskej politiky eurozóny, ktoré schválila Európska rada na zasadnutí 21. marca 2019. Rada prijala 9. apríla 2019 odporúčanie o hospodárskej politike eurozóny („odporúčanie pre eurozónu“).

               (2)Portugalsko by ako členský štát, ktorého menou je euro, malo vzhľadom na úzke prepojenia medzi ekonomikami v hospodárskej a menovej únii zabezpečiť úplné a včasné vykonanie odporúčania pre eurozónu, ako sa zohľadňuje ďalej v odporúčaniach 1 až 4. Predovšetkým sa konštatuje, že k plneniu druhého odporúčania pre eurozónu, pokiaľ ide o podporu investícií a obnovenie rezerv, prispeje, keď sa hospodárska politika týkajúca sa investícií zameria na konkretizované oblasti a keď sa neočakávané zisky použijú na zníženie verejného dlhu. Opatrenia zamerané na zníženie segmentácie trhu práce, zlepšenie úrovne zručností a zvýšenie účinnosti záchrannej sociálnej siete pomôžu pri plnení tretieho odporúčania pre eurozónu, pokiaľ ide o fungovanie trhu práce a systémov sociálnej ochrany. K plneniu prvého odporúčania pre eurozónu, pokiaľ ide o podnikateľské prostredie a zvýšenie produktivity s cieľom opätovne nastoliť rovnováhu v eurozóne, prispejú opatrenia zamerané na zníženie regulačného zaťaženia. Zvýšenie efektívnosti insolvenčných konaní a postupov vymáhania pohľadávok zase prispeje k naplneniu štvrtého odporúčania pre eurozónu, pokiaľ ide o zníženie podielu nesplácaných úverov.

               (3)Správa o Portugalsku na rok 2019 bola
                  3
                uverejnená 27. februára 2019. Posudzoval sa v nej pokrok, ktorý Portugalsko dosiahlo pri plnení odporúčaní pre jednotlivé krajiny prijatých Radou 13. júla 2018, následné opatrenia v nadväznosti na odporúčania prijaté v predchádzajúcich rokoch, ako aj pokrok Portugalska pri dosahovaní jeho národných cieľov stratégie Európa 2020. Bolo v nej zahrnuté aj hĺbkové preskúmanie podľa článku 5 nariadenia (EÚ) č. 1176/2011, ktorého výsledky boli takisto uverejnené 27. februára 2019
                  4
               . Na základe svojej analýzy Komisia dospela k záveru, že v Portugalsku existujú makroekonomické nerovnováhy. V kontexte nízkeho rastu produktivity predstavujú slabé miesta predovšetkým veľké objemy čistých zahraničných záväzkov, súkromného a verejného dlhu a vysoký podiel nesplácaných úverov. Nedostatky v rámci jednotlivých politík pretrvávajú, a to najmä z hľadiska realizácie stanovených opatrení zameraných na zníženie objemu nesplácaných úverov a zlepšenie podnikateľského prostredia. Bude potrebné sledovať prijatie a uskutočňovanie viacerých reformných plánov vrátane fiškálno-štrukturálnych reforiem na zlepšenie udržateľnosti verejných financií.

               (4)Portugalsko predložilo 30. apríla 2019 svoj národný program reforiem na rok 2019 a svoj program stability na rok 2019. S cieľom zohľadniť prepojenia medzi týmito programami sa obidva programy posudzovali súčasne.

               (5)Príslušné odporúčania pre jednotlivé krajiny boli zohľadnené v programovaní európskych štrukturálnych a investičných fondov (ďalej len „EŠIF“) na roky 2014 – 2020. Ako je stanovené v článku 23 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1303/2013
                  5
               , platí, že ak je to nevyhnutné na podporu vykonávania príslušných odporúčaní Rady, Komisia môže požiadať členský štát, aby preskúmal svoju partnerskú dohodu a príslušné programy a navrhol ich zmeny. Komisia poskytla ďalšie informácie o tom, ako bude využívať toto ustanovenie, v usmerneniach k uplatňovaniu opatrení spájajúcich účinnosť EŠIF s riadnou správou hospodárskych záležitostí
                  6
               .

               (6)Na Portugalsko sa v súčasnosti vzťahuje preventívna časť Paktu stability a rastu a prechodné dlhové pravidlo. Portugalsko vo svojom programe stability na rok 2019 plánuje dosiahnuť celkový deficit vo výške 0,2 % HDP v roku 2019 a prebytok 0,3 % HDP v roku 2020 a následne ďalšie zlepšenie prebytku na úroveň 0,7 % HDP v roku 2022. V uvedených plánoch sa len čiastočne zohľadňuje vplyv, ktorý môžu mať opatrenia na podporu bánk od roku 2020 na zvýšenie deficitu. Na základe prepočítaného štrukturálneho salda by sa strednodobý rozpočtový cieľ – ktorý bol zmenený zo štrukturálneho prebytku vo výške 0,25 % HDP v roku 2019 na vyrovnanú rozpočtovú pozíciu v štrukturálnom vyjadrení od roku 2020 – mal podľa plánu dosiahnuť v roku 2020. V programe stability na rok 2019 sa predpokladá, že pomer dlhu verejnej správy k HDP dosiahne v roku 2019 úroveň 118,6 % a v roku 2020 úroveň 115,2 %, pričom v roku 2022 by mal potom dosiahnuť 103,7 %. Makroekonomický scenár, na ktorom sa zakladajú tieto rozpočtové prognózy, je realistický, pokiaľ ide o roky 2019 a 2020, a optimistický, pokiaľ ide o nasledujúce roky. Zároveň platí, že opatrenia potrebné na podporu plánovaných cieľových deficitov na obdobie od roku 2019 neboli dostatočne konkretizované.

               (7)Program stability na rok 2019 neobsahuje informácie o rozpočtovom vplyve mimoriadnych výdavkov súvisiacich s preventívnymi opatreniami na ochranu územia štátu pred prírodnými požiarmi, ktoré sa prijímajú v nadväznosti na rozsiahle požiare, ku ktorým došlo v roku 2017. Portugalské orgány však v liste z 9. mája 2019 poskytli dostatočné údaje o rozsahu a povahe týchto dodatočných rozpočtových nákladov. V tomto liste sa konkrétne uvádza, že súčasťou plnenia rozpočtu na rok 2018 sú mimoriadne výdavky vo výške približne 0,04 % HDP v súvislosti s preventívnymi opatreniami na ochranu územia štátu pred prírodnými požiarmi. V liste z 9. mája 2019 sa uvádzajú výdavky súvisiace s riadením núdzových situácií, ktoré sú klasifikované ako jednorazové opatrenia, a výdavky súvisiace s prevenciou. Vzhľadom na integrovanú povahu týchto výdavkov a na priame prepojenie s rozsiahlymi požiarmi z roku 2017 by sa pri uplatňovaní „doložky o nezvyčajnej udalosti“ mohlo zvážiť osobitné zaobchádzanie s výdavkami na predchádzanie prírodným požiarom. Podľa Komisie predstavovali v roku 2018 oprávnené dodatočné výdavky súvisiace s preventívnymi opatreniami 0,04 % HDP. V ustanoveniach uvedených v článku 5 ods. 1 a článku 6 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1466/97 sa zohľadňujú tieto dodatočné výdavky, pretože bezprecedentné rozsiahle prírodné požiare sa považujú za nezvyčajné udalosti, ich vplyv na verejné financie Portugalska je značný a udržateľnosť by nebola ohrozená tým, že sa umožní dočasná odchýlka od postupu úprav smerom k strednodobému rozpočtovému cieľu. Preto sa požadovaná úprava smerom k strednodobému rozpočtovému cieľu na rok 2018 znížila s cieľom zohľadniť tieto dodatočné náklady.

               (8)Rada 13. júla 2018 odporučila Portugalsku, aby zabezpečilo, že nominálna miera rastu čistých primárnych verejných výdavkov
                  7
                v roku 2019 neprekročí 0,7 %, čo zodpovedá ročnej štrukturálnej úprave vo výške 0,6 % HDP. Z prognózy Komisie z jari 2019 vyplýva, že existuje riziko značnej odchýlky od odporúčanej úpravy v roku 2019.

               (9)Portugalsko by malo v roku 2020 dosiahnuť svoj strednodobý rozpočtový cieľ po zohľadnení úľavy súvisiacej s mimoriadnymi udalosťami, pre ktoré je udelená dočasná odchýlka. Na základe prognózy Komisie z jari 2019 to znamená maximálnu nominálnu mieru rastu čistých primárnych verejných výdavkov vo výške 1,5 %, čo zodpovedá ročnej štrukturálnej úprave vo výške 0,5 % HDP. Z prognózy Komisie z jari 2019 za predpokladu nezmenenej politiky vyplýva, že v roku 2020 existuje riziko značnej odchýlky od uvedenej požiadavky. Zároveň z prognózy vyplýva, že Portugalsko v dôsledku povolenej ročnej odchýlky vo výške 0,25 % dodrží prechodné dlhové pravidlo v roku 2019, no prima facie sa nepredpokladá, že dlhové pravidlo dodrží v roku 2020. Rada celkovo zastáva názor, že od roku 2019 by sa mali prijať potrebné opatrenia, aby sa dosiahol súlad s ustanoveniami Paktu stability a rastu. Je dôležité, aby sa všetky neočakávané zisky použili na ďalšie znižovanie pomeru verejného dlhu k HDP.

               (10)Posilnenie fiškálnej udržateľnosti Portugalska závisí od pokračujúcej fiškálnej konsolidácie podporujúcej rast, no existuje priestor na zlepšenie kvality verejných financií a zvýšenie prorastového účinku výdavkov prostredníctvom podpory investícií (pozri nižšie). Verejné investície zostali napriek ich nárastu v roku 2018 v porovnaní so štandardmi EÚ na veľmi nízkej úrovni a sú trvale nižšie ako ciele, ktoré si vláda sama stanovila. Zásadný význam pre zlepšenie kontroly výdavkov a zvýšenie ich efektívnosti má presadzovanie zákona o kontrole záväzkov, dôsledné a včasné vykonávanie zákona o rozpočtovom rámci a pokračujúce úsilie o racionalizáciu. Nedávne individuálne preskúmania výdavkov založené na metóde „zdola nahor“ v konkrétnych sektoroch viedli celkovo k obmedzeným úsporám vyplývajúcim zo zvýšenia efektívnosti. Na to, aby sa dosiahol vyšší nárast efektívnosti, by sa preskúmania výdavkov mali namiesto toho stať bežnou súčasťou portugalského rozpočtového rámca. Potrebné sú tiež hlbšie reformy na zvýšenie efektívnosti a jasný dôraz na obmedzenie celkových výdavkov smerujúci zhora nadol. Tie by mali do veľkej miery vychádzať zo stratégie reformy verejnej správy zameranej na dosiahnutie väčšieho súladu medzi počtom zamestnancov vo verejnom sektore a potrebou zaistiť poskytovanie účinných služieb, ktorej súčasťou je podporovanie presunov zamestnancov na iné pozície a ich rekvalifikácie, ako aj kladenie dôrazu na individuálnu výkonnosť a atraktívnosť verejnej služby pre kvalifikovaných pracovníkov.

               (11)Portugalské verejné financie sú vystavené trvalému tlaku v dôsledku nepriaznivých demografických trendov, medzi ktoré patrí najmä starnutie obyvateľstva a ktoré majú negatívny vplyv, a to najmä pokiaľ ide o udržateľnosť dôchodkového systému a systému zdravotnej starostlivosti. Hoci reformy v minulosti zlepšili dlhodobú udržateľnosť dôchodkového systému, súčasné mimoriadne zvyšovanie dôchodkov a reformy týkajúce sa predčasného odchodu do dôchodku znamenali ďalšie diskrečné zvýšenie výdavkov na dôchodky, ktoré len umocňuje všeobecný rastúci trend výdavkov v tejto oblasti vyplývajúci zo starnutia populácie. Ak sa neprijmú žiadne primerané kompenzačné opatrenia, celková udržateľnosť dôchodkového systému môže byť ohrozená. Úsilie o zaistenie nákladovej efektívnosti v sektore zdravotníctva pokračovalo aj v roku 2018, a to aj v podobe širšieho využívania centralizovaného obstarávania a častejšieho používania generických a biologicky podobných liekov. Trvale vysoké nedoplatky nemocníc vyplývajú z nedostatočného rozpočtového plánovania a plnenia rozpočtu a z nedostatkov v účtovnej kontrole a manažérskych postupoch. Dočasné zníženie nedoplatkov nemocníc v roku 2018 bolo v podstate výsledkom rozsiahlych mimoriadnych operácií vyrovnania pohľadávok. Cieľom nového programu na rok 2019 je štrukturálne riešiť problematiku nedoplatkov nemocníc zavedením nového modelu riadenia verejných nemocníc v kombinácii s výrazným zvýšením ich ročných rozpočtov. Schopnosť tohto programu spomaliť kumuláciu neuhradených záväzkov nemocníc z krátkodobého hľadiska, a zároveň tak viesť k štrukturálnemu zníženiu ich celkového objemu závisí najmä od jeho včasnej a účinnej realizácie.

               (12)Zvýšenie čistých príjmov štátom vlastnených podnikov a zníženie ich dlhu by prispelo k zlepšeniu udržateľnosti portugalských verejných financií. Podľa plánu štátnych orgánov by čisté príjmy štátom vlastnených podnikov mali dosiahnuť úroveň blízku vyrovnanému stavu v roku 2019, pričom podľa predchádzajúcich vyhlásení sa mal podobný výsledok dosiahnuť už v roku 2018. Zároveň došlo k oneskoreniam pri prijímaní opatrení, ktoré mali zaistiť dodržanie pôvodných plánov činnosti a včasnejšie, transparentnejšie a komplexnejšie monitorovanie. Pomalé bolo aj prijímanie nadväzujúcich nápravných opatrení. Nedostatočná bola najmä úroveň transparentnosti ex ante, pokiaľ ide o financovanie štátom vlastnených podnikov prostredníctvom rekapitalizácie a úverov.

               (13)Napriek prebiehajúcemu vykonávaniu niektorých opatrení na zníženie segmentácie trhu práce, ako je posilnenie inšpektorátu práce a začatie integračného programu pre pracovníkov s neistým zamestnaním vo verejnej službe, podiel dočasných pracovníkov v Portugalsku stále prekračuje priemer EÚ. Konkrétnejšie opatrenia, na ktorých sa dohodli zástupcovia vlády zamestnancov a zamestnávateľov, zamerané na zníženie segmentácie trhu práce a riešenie problému neistoty, ako aj podporu kolektívneho vyjednávania, ešte musí schváliť parlament a musia získať podobu konkrétnych právnych predpisov.

               (14)Zlepšené podmienky na trhu práce viedli k zníženiu počtu osôb ohrozených chudobou alebo sociálnym vylúčením. Napriek tomuto zlepšeniu je príjmová nerovnosť naďalej vysoká a vplyv sociálnych transferov na znižovanie chudoby je obmedzený. Hoci príjmová nerovnosť v Portugalsku klesá, stále je výrazne vyššia než priemer EÚ. Primeranosť systému minimálneho príjmu patrí medzi najnižšie v EÚ a zaisťuje príjem len na úrovni 40 % národnej hranice chudoby. Ak nedôjde k prehodnoteniu sociálnych transferov, ich účinnosť by v prípade budúceho spomalenia hospodárskeho rastu bola podrobená ťažkej skúške, pričom obzvlášť dotknuté by boli zraniteľné osoby.

               (15)Nízka miera kvalifikácie pracovníkov je prekážkou rastu investícií a produktivity. Približne 50 % populácie vo veku 25 – 64 rokov má nízku úroveň dosiahnutého vzdelania, čo je výrazne nad priemerom Únie, ktorý bol v roku 2018 na úrovni 22 %. Spoločnosti poukazujú na nedostatok kvalifikovaných pracovníkov ako na výraznú prekážku investícií. Najmä v oblasti vzdelávania dospelých existuje priestor na ďalšie zapojenie nízkokvalifikovaných osôb (ktorých účasť na vzdelávaní je pod priemerom Únie) a rozšírenie cielených verejných stimulov na malé a stredné podniky, aby vyškolili svojich zamestnancov. Osobitnou výzvou sú digitálne zručnosti, keďže 50 % portugalskej populácie nemá základné digitálne zručnosti v porovnaní s priemerom Únie na úrovni 43 %. Investície do vzdelávania a odbornej prípravy vrátane infraštruktúry sú kľúčovým predpokladom zlepšenia zamestnateľnosti a sociálnej mobility.

               (16)Zavádzajú sa opatrenia na zvýšenie účasti na vysokoškolskom vzdelávaní, ako je napríklad výrazné zvýšenie štipendií, v snahe zvýšiť počet absolventov vysokých škôl. V Portugalsku vo vekovej skupine 30 – 34 rokov dosahuje podiel osôb s ukončeným vysokoškolským vzdelaním 33,5 %, čo je stále pod priemerom EÚ na úrovni 40,7 %. Tento pretrvávajúci nízky podiel, najmä pokiaľ ide o absolventov odborov, ako sú informačné a komunikačné technológie, prírodné vedy, matematika a štatistika, môže mať negatívne dôsledky na rast produktivity Portugalska a jeho schopnosť inovovať. Hoci sa vláda snaží riešiť túto otázku zvýšením počtu študijných miest v týchto odboroch a zavedením preskúmania systému vysokoškolského vzdelávania, treba vyvinúť väčšie úsilie.

               (17)Podiel nesplácaných úverov vo finančnom systéme je naďalej pomerne vysoký a dosahuje 11,3 %. Väčšina bánk však dosiahla významný pokrok pri plnení cieľov týkajúcich sa zníženia objemu nesplácaných úverov. Sekundárny trh ohrozených aktív získal dynamiku a banky takisto urýchlili odpisy a tempo nápravy zlyhaných úverov. V skladbe nesplácaných úverov majú stabilný vysoký podiel (65 %) nesplácané firemné úvery. V posledných rokoch orgány zaviedli celý rad právnych a inštitucionálnych reforiem v oblasti platobnej neschopnosti a vymáhania dlhov. Insolvenčné konania však v priemere stále trvajú dlho a trvalo vysoký je aj počet prebiehajúcich súdnych konaní. Právne a súdne rámce vo veľkej miere ovplyvňujú proces vymáhania a vyhliadky na efektívnu reštitúciu kolaterálu. Dlhá priemerná lehota trvania postupov vymáhania negatívne vplýva na ceny nevýnosových aktív na trhu.

               (18)Reformy zamerané na zjednodušenie administratívy do veľkej miery absentujú, pretože úsilie v tejto oblasti sa väčšinou obmedzuje na plošné zavádzanie dematerializácie konaní a zásady „jedenkrát a dosť“. Prioritou by malo byť najmä obmedzenie počtu dokumentov, ktoré sa musia predložiť, a buď nahradenie systémov udeľovania povolení jednoduchými vyhláseniami o súlade s platnými podmienkami, alebo v prípade citlivejších odvetví zjednodušením udeľovania povolení skrátením času potrebného na prijatie rozhodnutia a zavedením konkludentného schvaľovania. Zatiaľ nedošlo ani k zjednodušeniu postupov v konkrétnych odvetviach. Výška správnych poplatkov je naďalej neprimeraná, a to najmä v odvetví stavebníctva. Okrem toho nedostatky v plánovaní a monitorovaní verejného obstarávania narúšajú hospodársku súťaž. Výsledky v oblasti verejného obstarávania by sa mohli zlepšiť zavedením štruktúrovaného a kvantifikovaného plánovania a zabezpečením dôkladnejšieho dohľadu nad fázou plnenia zmlúv. Napriek výraznému obmedzeniu priameho zadávania zákaziek medzi rokom 2017 a rokom 2018 je miera používania tohto spôsobu obstarávania naďalej vysoká.

               (19)V súvislosti s programom finančnej pomoci Portugalsko vynaložilo úsilie na zníženie regulačnej záťaže pre vysoko regulované povolania, najmä zavedením rámcového zákona z roku 2013. V niektorých prípadoch sa však tento pokrok zastavil alebo dokonca zvrátil prijatím osobitných predpisov pre jednotlivé povolania a zavedením zákazu podnikateľských skupín. Regulačné a administratívne obmedzenia podnikov a odborných služieb pretrvávajú, čo vyvoláva obavy, pokiaľ ide o hospodársku súťaž, úroveň cien, inovácie a kvalitu služieb. Zatiaľ neboli oznámené žiadne reformné plány v reakcii na odporúčania Komisie týkajúce sa regulácie odborných služieb
                  8
                ani v reakcii na hodnotenie OECD v rámci posudzovania hospodárskej súťaže z roku 2018, ktoré sa týkalo povolaní podliehajúcich samoregulácii (v spolupráci s portugalským orgánom na ochranu hospodárskej súťaže).

               (20)Podmienky prístupu podnikov k finančným prostriedkom sa v posledných rokoch zlepšili a podiel spoločností, ktoré označujú prístup k financovaniu za hlavnú brzdu investícií, v súčasnosti zodpovedá priemeru EÚ. Portugalské orgány začali realizovať, resp. posilnili viaceré iniciatívy v tejto oblasti, ako napríklad program Capitalizar a iné programy zamerané na konkrétne typy spoločností alebo odvetví. Portugalské podniky sa však pri financovaní investícií stále vo veľkej miere spoliehajú na vlastné zdroje a značné množstvo bankových úverov končí v podnikoch s veľmi nízkou produktivitou. Nízka úroveň investovaného kapitálu na pracovníka predstavuje hlavnú prekážku modernizácie výrobnej štruktúry portugalského hospodárstva. V tejto súvislosti je dôležité, aby sa produktívne investície zvyšovali a zároveň postupne presmerovali k firmám s potenciálom rastu a v odvetviach s profilom vysokej produktivity. Hoci iné zdroje financovania, ako napríklad rizikový a vlastný kapitál, v posledných rokoch rástli, zostávajú výrazne nižšie ako priemer EÚ.

               (21)Efektivita systému justície sa zvyšuje, no naďalej v ňom existujú kritické problémy, ku ktorým patrí zdĺhavosť konaní a veľký počet nevybavených vecí, a to najmä na správnych a daňových súdoch. Aj keď úsilie o boj proti korupcii pokračuje, predchádzanie korupcii zostáva problémom z dôvodu neexistencie koordinovanej stratégie a fragmentácie právomocí.

               (22)Investície do výskumu a vývoja sa v poslednom čase znovu zvýšili, ale stále nepostačujú na modernizáciu portugalského národného systému výskumu a inovácií. Po rokoch poklesu sa pomer výdavkov na výskum a vývoj k HDP nedávno zvýšil a v roku 2017 intenzita podnikového výskumu a rozvoja mierne prekročila intenzitu verejného výskumu a vývoja. Len malý pokrok sa dosiahol pri modernizácii štruktúry portugalského hospodárstva v snahe zvýšiť podiel pridanej hodnoty v oblasti výroby s vysokou technologickou náročnosťou a služieb založených na intenzívnom využívaní znalostí. Podpora investícií do nehmotných aktív vrátane výskumu a vývoja, ale aj manažérskych zručností, finančnej gramotnosti a digitálnych zručností, ktoré firmám umožňujú rásť, zvyšovať ich inovačnú kapacitu a vstupovať na vývozné trhy, predstavuje pre Portugalsko značný potenciál na rozvoj investícií a rast produktivity.

               (23)Kvôli nedostatočným námorným a železničným spojeniam je pre podniky orientované na vývoz zložité využiť potenciál jednotného trhu. Vzhľadom na svoju geografickú polohu je Portugalsko prirodzenou námornou vstupnou bránou, najmä pokiaľ ide o transatlantické trasy. Včasné investície do nových kontajnerových terminálov v Sinese a v Barreire (Terminal Vasco da Gama) a finalizácia prebiehajúcich investičných projektov v ďalších hlavných portugalských prístavoch (Viana do Castelo, Leixoes, Aveiro, Figueira da Foz, Setubal) by zvýšili kapacitu odbavovania kontajnerov. Pokiaľ ide o spojenia so Španielskom, železnice sa vo všeobecnosti naďalej využívajú nedostatočne (koridory východ – západ aj sever – juh). Vypracovanie komplexného plánu pre Pyrenejský polostrov zahŕňajúceho identifikáciu medzistupňov, terminálov a prepojení potrebných na to, aby bolo možné využiť výhody vyplývajúce z modernizácie španielskej siete, a rozvíjanie siete s rozchodom UIC, by pomohli zlepšiť výkonnosť medzinárodnej železničnej dopravy v Portugalsku.

               (24)K zaisteniu dlhodobého udržateľného rastu by prispeli investície do efektívneho využívania zdrojov a adaptácie na zmenu klímy. Predvídanie nepriaznivých následkov zmeny klímy, ako sú povodne a lesné požiare, je pre Portugalsko naďalej výzvou. Výzvy pretrvávajú, aj pokiaľ ide o dosiahnutie cieľa energetickej efektívnosti do roku 2020, a z najnovších údajov za rok 2017 vyplýva, že spotreba energie sa zvyšuje. Stále existuje veľký priestor na zlepšenie energetickej hospodárnosti budov a zníženie spotreby energie v podnikovom sektore. Lepšie prepojenie energetických sietí na Pyrenejskom polostrove by mohlo umožniť zintenzívnenie hospodárskej súťaže a uľahčiť využívanie energie z obnoviteľných zdrojov.

               (25)Programovanie finančných prostriedkov EÚ na roky 2021 – 2027 by mohlo pomôcť riešiť niektoré z nedostatkov identifikovaných v odporúčaniach, a to najmä v oblastiach uvedených v prílohe D k správe o krajine
                  9
               . Portugalsku by sa tak umožnilo využiť tieto finančné prostriedky čo najlepšie so zreteľom na identifikované odvetvia, s prihliadnutím na regionálne rozdiely a osobitnú situáciu najvzdialenejších regiónov. Dôležitým predpokladom pre úspech týchto investícií je posilnenie administratívnej kapacity krajiny, pokiaľ ide o riadenie týchto prostriedkov.

               (26)Komisia vykonala v kontexte európskeho semestra na rok 2019 komplexnú analýzu hospodárskej politiky Portugalska, ktorú uverejnila v správe o tejto krajine na rok 2019. Zároveň posúdila program stability na rok 2019, národný program reforiem na rok 2019 a následné opatrenia v nadväznosti na odporúčania adresované Portugalsku v predchádzajúcich rokoch. Zohľadnila nielen ich význam pre udržateľnú fiškálnu a sociálno-ekonomickú politiku v Portugalsku, ale aj ich súlad s pravidlami a usmerneniami Únie vzhľadom na potrebu posilniť celkovú správu hospodárskych záležitostí Únie zabezpečením vstupov na úrovni Únie do budúceho vnútroštátneho rozhodovania.

               (27)Rada na základe tohto posúdenia preskúmala program stability na rok 2019 a jej stanovisko
                  10
                je zohľadnené najmä v ďalej uvedenom odporúčaní 1.

               (28)Rada na základe hĺbkového preskúmania vykonaného Komisiou a na základe tohto posúdenia preskúmala národný program reforiem na rok 2019 a program stability na rok 2019. Jej odporúčania podľa článku 6 nariadenia (EÚ) č. 1176/2011 sú zohľadnené v ďalej uvedených odporúčaniach 1 až 4. Uvedené odporúčania prispievajú aj k plneniu odporúčaní pre eurozónu, a to najmä prvého, druhého a štvrtého z týchto odporúčaní. Fiškálne politiky uvedené v odporúčaní 1 prispievajú okrem iného k odstraňovaniu nerovnováh súvisiacich s vysokou úrovňou verejného dlhu,

               TÝMTO ODPORÚČA, aby Portugalsko v rokoch 2019 a 2020 prijalo opatrenia s cieľom:

               1.Dosiahnuť strednodobý rozpočtový cieľ v roku 2020, po zohľadnení úľavy súvisiacej s mimoriadnymi udalosťami, pre ktoré je udelená dočasná odchýlka. Využiť neočakávané zisky na urýchlenie znižovania miery zadlženosti verejnej správy. Zlepšiť kvalitu verejných financií uprednostňovaním výdavkov podporujúcich rast a súčasným posilnením kontroly celkových výdavkov, nákladovej efektívnosti a primeraného rozpočtovania s osobitným dôrazom na trvalé zníženie nedoplatkov nemocníc. Zlepšiť finančnú udržateľnosť štátom vlastnených podnikov a zároveň zabezpečiť včasnejšie, transparentnejšie a komplexnejšie monitorovanie.

               2.Prijať opatrenia na riešenie segmentácie trhu práce. Zlepšiť úroveň zručností obyvateľstva, najmä ich digitálnu gramotnosť, a to aj zaistením toho, aby vzdelávanie dospelých viac zodpovedalo potrebám trhu práce. Zvýšiť počet absolventov vysokoškolského vzdelávania, najmä v oblasti prírodných vied a informačných technológií. Zlepšiť účinnosť a primeranosť záchrannej sociálnej siete.

               3.Sústrediť hospodársku politiku v oblasti investícií na výskum a inovácie, infraštruktúru železničnej dopravy a prístavov, prechod na nízkouhlíkové hospodárstvo a energetickú transformáciu a rozšírenie energetických prepojení a zohľadniť pritom regionálne rozdiely.

               4.Umožniť rýchlejšie vymáhanie kolaterálu spojeného s nesplácanými úvermi zvýšením efektívnosti insolvenčných konaní a postupov vymáhania pohľadávok. Znížiť administratívne a regulačné zaťaženie podnikov, najmä obmedzením sektorových prekážok pri udeľovaní licencií. Vypracovať plán na zmiernenie obmedzení, ktorým podliehajú vysoko regulované povolania. Zvýšiť efektívnosť správnych a daňových súdov, najmä skrátením dĺžky konaní.

               V Bruseli

                     Za Radu

                     predseda

                     (1)

                        Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        Ú. v. EÚ L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)

                        SWD(2019) 1021 final.

                     (4)

                        COM(2019) 150 final.

                     (5)

                        Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1303/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa stanovujú spoločné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde, Kohéznom fonde, Európskom poľnohospodárskom fonde pre rozvoj vidieka a Európskom námornom a rybárskom fonde a ktorým sa stanovujú všeobecné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde, Kohéznom fonde a Európskom námornom a rybárskom fonde, a ktorým sa zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 1083/2006 (Ú. v. EÚ L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Čisté primárne verejné výdavky pozostávajú z celkových verejných výdavkov bez úrokových výdavkov, výdavkov na programy Únie plne hradených z fondov Únie a nediskrečných zmien vo výdavkoch na dávky v nezamestnanosti. Štátne financovaná tvorba hrubého fixného kapitálu sa rovnomerne rozloží na obdobie štyroch rokov. Diskrečné opatrenia na strane príjmov alebo zvýšenia príjmov vyplývajúce z právnych predpisov sú zohľadnené. Jednorazové opatrenia na strane príjmov aj výdavkov sú vzájomne započítané.

                     (8)

                        SWD(2016) 436 final.

                     (9)

                        SWD(2019) 1021 final.

                     (10)

                        Podľa článku 5 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 1466/97.


               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli12. 7. 2022
            COM(2022) 342 final

            Odporúčanie
            ROZHODNUTIE RADY,
            ktorým povoľuje začať rokovania v mene Európskej únie o medzinárodnej dohode o znečistení plastmi

               DÔVODOVÁ SPRÁVA

               1.KONTEXT NÁVRHU

               •Dôvody a ciele návrhu

                  V rezolúcii 5/14 s názvom End Plastic Pollution: towards an international legally binding instrument (Koniec znečisťovania plastmi: smerom k medzinárodnému právne záväznému nástroju)
                     1
                  , ktorá bola prijatá Environmentálnym zhromaždením OSN (UNEA) v marci 2022, sa stanovuje mandát pre medzivládny rokovací výbor (INC) na rokovania o medzinárodnom právne záväznom nástroji v oblasti znečistenia plastmi, a to aj v morskom prostredí. Medzivládny rokovací výbor by mal ukončiť svoju činnosť do konca roka 2024 a prvé stretnutie by sa malo konať v roku 2022. Environmentálne zhromaždenie OSN môže v prípade potreby tento mandát predĺžiť.

               Rezolúcia 5/14 bola prijatá v nadväznosti na sériu rezolúcií Environmentálneho zhromaždenia OSN od roku 2014, pričom tretie zasadnutie Environmentálneho zhromaždenia OSN (UNEA3) predstavovalo zásadný míľnik, keď členské štáty OSN podporili viaceré opatrenia na elimináciu vypúšťania plastového odpadu a mikroplastov do oceánu a zriadenie otvorenej skupiny odborníkov ad hoc pre morský odpad a mikroplasty (AHEG), ktorej cieľom bolo preskúmať prekážky v oblasti boja proti morskému odpadu a mikroplastom. Otvorená skupina odborníkov ukončila svoju činnosť v roku 2020. Identifikovala viacero možností, ako reagovať na globálnu krízu v oblasti znečistenia plastmi, a to vrátane globálnej dohody o plastoch, ktorú podporila väčšina účastníkov skupiny odborníkov zastupujúcej takmer všetky regióny. V októbri 2021 bola zverejnená správa OSN s názvom From Pollution to Solution: a Global Assessment of Marine Litter and Plastic Pollution (Od znečistenia k riešeniu: globálne posúdenie morského odpadu a znečistenia plastmi)
                  2
                s cieľom informovať účastníkov na opätovne uskutočnenom piatom zasadnutí Environmentálneho zhromaždenia OSN (UNEA 5.2) o rozsahu a aspektoch globálneho morského odpadu a znečistenia plastmi.

               V nadväznosti na podobne zamerané stretnutie, ktoré v roku 2020 usporiadala Európska komisia, Peru a Rwanda pripravili rezolúciu s cieľom začať na piatom zasadnutí Environmentálneho zhromaždenia OSN (UNEA5) rokovania o novej medzinárodnej dohode o znečistení plastmi. Viacero medzinárodných podujatí vrátane ministerskej konferencie o morskom odpade a znečistení plastmi, ktorú v roku 2021 usporiadali Nemecko, Ekvádor, Vietnam a Ghana, prispelo k vytvoreniu vhodných podmienok a v konečnom dôsledku vyústilo do prijatia rezolúcie na základe konsenzu.

                  Cieľom tohto odporúčania je zaistiť konzistentnú a efektívnu vyjednávaciu pozíciu Európskej únie (EÚ) na zasadnutiach medzivládneho rokovacieho výboru s cieľom vyjednávať o medzinárodnom právne záväznom nástroji v oblasti znečistenia plastmi a tento nástroj prijať.

               •Súlad s existujúcimi ustanoveniami v tejto oblasti politiky

                  Začatie rokovaní o medzinárodnej dohode o plastoch je kľúčovým úspechom Zelenej dohody Európskej únie, akčného plánu pre obehové hospodárstvo
                     3
                   a je prepojené s veľkým počtom politík a právnych predpisov EÚ vrátane politík a právnych predpisov v oblasti ochrany morského a pobrežného prostredia, najmä pokiaľ ide o rámcovú smernicu o morskej stratégii (MSFD)
                     4
                  . Uzatvorenie medzinárodnej dohody o plastoch, ktorou sa rieši problém znečistenia plastmi pri jeho zdroji namiesto prijímania nákladných a nie úplne účinných riešení na konci reťazca, bolo preto v posledných rokoch jednou z kľúčových priorít Únie v oblasti životného prostredia v rámci globálnych opatrení.

                  To vyplýva z nedávnych špecializovaných a progresívnych politických iniciatív a právnych predpisov Únie v oblasti plastov
                     5
                  . V roku 2018 sa v stratégii pre plasty
                     6
                  , ktorá tvorí súčasť akčného plánu pre obehové hospodárstvo
                     7
                  , stanovil plán ochrany nášho životného prostredia a zníženia morského odpadu, emisií skleníkových plynov a našej závislosti od dovozu fosílnych palív.
                     8
                   Konkrétne opatrenia v oblasti plastov zahŕňajú vplyv určitých plastových výrobkov na životné prostredie
                     9
                  , jednorazové plasty
                     10
                  , úlohu plastov v obehovom hospodárstve
                     11
                  , požiadavky na ekodizajn a označovanie
                     12
                  , odpad z plastov a obalov
                     13
                   a budúce iniciatívy v oblasti zámerne pridávaných a neúmyselne uvoľňovaných mikroplastov
                     14
                  . V stratégii sa takisto analyzoval potenciál zúročenia globálnych opatrení, pričom sa zistila potreba (inter alia) rozvoja medzinárodných noriem na zvýšenie dôvery priemyslu v kvalitu recyklovateľných alebo recyklovaných plastov. Pokiaľ ide o prepravu odpadu, zdôraznila sa potreba zabezpečiť, aby sa so všetkými plastmi vyvezenými do zahraničia na recykláciu zaobchádzalo a aby sa spracovávali v podmienkach podobných tým, ktoré sa uplatňujú v EÚ, aby sa tak podporili opatrenia v oblasti odpadového hospodárstva podľa Bazilejského dohovoru, a navrhol sa rozvoj systému EÚ na certifikáciu recyklačných zariadení. Na podporu všeobecného využívania recyklovateľných a recyklovaných plastov sa vyzvalo na globálne úsilie priemyslu.

                  V rámci akčného plánu pre obehové hospodárstvo Komisia dodatočne navrhne povinné požiadavky na recyklovaný obsah a opatrenia na zníženie odpadu v prípade kľúčových výrobkov, ako sú obalové materiály, stavebné materiály a vozidlá.

                  Podľa uvedenej rámcovej smernice o morskej stratégii sa EÚ a jej členské štáty v septembri 2020
                     15
                   dohodli, že na 100 metrov pobrežia môže byť maximálne 20 kusov odpadkov, čím postavili EÚ do vedúcej pozície, pokiaľ ide o splnenie cieľa udržateľného rozvoja 14.1, podľa ktorého sa vyžaduje „[d]o roku 2025 predchádzať a výrazne znižovať znečistenie morí (…) vrátane odpadkov (…)“. Podporné činnosti, ktorými sa posilňuje vykonávanie rámcovej smernice EÚ o morskej stratégii (MSFD), realizované v úzkej spolupráci s regionálnymi morskými dohovormi, ukázali, že pre možné stanovenie priorít v úsilí a overenie účinnosti opatrení proti plastovému odpadu je kľúčovou harmonizácia monitorovania, získavania údajov a zaobchádzania s nimi v rôznych environmentálnych matriciach. Podľa spoločnej stratégie vykonávania rámcovej smernice o morskej stratégii poskytuje odborná skupina pre morský odpad
                     16
                   v úzkej spolupráci s regionálnymi morských dohovormi technickú harmonizáciu a spolupracuje so sieťou EMODnet, poskytujúcou platformu pre údaje o morskom odpade
                     17
                  .

                  Nová medzinárodná dohoda bude upravovať znečistenie plastmi, a to aj v morskom prostredí. Znečistenie a riešenie jeho zdrojov takisto predstavujú kľúčovú prioritu Európskej zelenej dohody, najnovšie v stratégii Komisie týkajúcej sa nulového znečistenia ovzdušia, vody a pôdy a v stratégii s názvom Chemikálie – stratégia udržateľnosti. V nedávno prijatom akčnom pláne nulového znečistenia sa stanovujú ciele zníženia na rok 2030 (t. j. znížiť plastový odpad v mori o 50 % a mikroplasty uvoľnené do životného prostredia o 30 %), čím sa ešte viac posilní účinnosť politík EÚ proti morskému odpadu a jeho vplyvom. Riešenie znečistenia plastmi na globálnej úrovni tak veľmi dobre korešponduje s mnohými existujúcimi politikami a právnymi predpismi Únie týkajúcimi sa ochrany životného prostredia pred znečistením. To môže zahŕňať odpad
                     18
                  , prepravu odpadu
                     19
                  , chemikálie
                     20
                  , vodu na kúpanie
                     21
                   a ďalšie oblasti (napr. smernica o čistení komunálnych odpadových vôd a rámcová smernica o vode)
                     22
                  .

                  EÚ významne prispieva k medzinárodným iniciatívam, ktoré sú priamo spojené so znižovaním znečistenia plastmi, ako je vykonávanie Bazilejského dohovoru o cezhraničnej preprave odpadu, nedávno zmeneného posilnenými kontrolami plastového odpadu,
                     23
                   a akčného plánu IMO (Medzinárodná námorná organizácia) proti plastovému odpadu a mikroplastom. EÚ sa okrem toho aktívne podieľa na všetkých opatreniach proti znečisteniu plastmi v morských regiónoch v celej Európe (prostredníctvom technickej a finančnej podpory regionálnych akčných plánov v Stredozemnom mori, Čiernom mori, Baltskom mori a severovýchodnom Atlantiku) a spolupracuje so svojimi partnermi zo skupiny krajín G7 a G20. EÚ takisto spolufinancovala iniciatívu v rámci Svetovej obchodnej organizácie, ktorou sa rieši znečistenie plastmi a udržateľný obchod s plastmi.

                  Plasty a znečistenie plastmi značne presahujú hranice politiky v oblasti životného prostredia. V ďalšej časti sa stanovuje jej prierezový význam pre rôzne politiky v právomoci Únie.

               •Súlad s ostatnými politikami Únie

               Navrhované odporúčanie je takisto v súlade s ostatnými politikami a právnymi predpismi Únie, napríklad v oblasti:

               ·zdravia, najmä politiky a opatrenia týkajúce sa materiálov a predmetov určených na styk s potravinami
                  24
               , politiky Únie v oblasti ochrany morského a pobrežného prostredia,

               ·prístavných zberných zariadení
                  25
               ,

               ·taxonómie EÚ v oblasti udržateľného financovania, najmä s ohľadom na kritérium „nespôsobovať významnú škodu“ v prípade plastových balení a iných plastových výrobkov,

               ·ďalšieho rozvoja kritérií ekodizajnu, a to aj v prípade balení a iných plastových výrobkov umiestnených na jednotný trh EÚ,

               ·navrhovanej revízie nariadenia o preprave odpadu,

               ·Bazilejského a Štokholmského dohovoru,

               ·rozvojovej spolupráce a medzinárodných partnerstiev,

               ·dvojstranných a mnohostranných vzťahov,

               ·politiky Únie v oblasti perzistentných organických látok v rámci Štokholmského dohovoru s uvedením niekoľkých prísad v plastoch alebo ich navrhnutím do zoznamu a

               ·politiky v oblasti chemických látok vrátane obmedzení REACH týkajúcich sa mikroplastov a prísad v plastoch a nedávno zverejneného plánu obmedzení
                  26
               , ktorý sa zameriava na bežne používané prísady (napr. spomaľovače horenia) a PVC.

               2.PRÁVNY ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právny základ

               Procesnoprávnym základom navrhovaného rozhodnutia je článok 218 ods. 3 a 4 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ).

               V článku 218 ods. 3 ZFEÚ sa stanovuje, že Komisia predkladá odporúčania Rade, ktorá prijme rozhodnutie poverujúce na začatie rokovaní a vymenúvajúce vyjednávača Únie. Podľa článku 218 ods. 4 ZFEÚ môže Rada adresovať smernice vyjednávačovi a určiť osobitný výbor, po porade s ktorým sa musia viesť rokovania.

               Dohoda by mala vychádzať zo zásady predbežnej opatrnosti, zásady, že by sa mala prijať prevencia, zásady uvažovania o škodách na životnom prostredí prioritne pri zdroji a zo zásady „znečisťovateľ platí“, pričom o osobitnom základe by sa malo uvažovať v neskoršej fáze, keď bude k dispozícii viac informácií o rozsahu pôsobnosti a obsahu medzinárodnej dohody o znečistení plastmi.

               •Subsidiarita

                  Hoci presný rozsah pôsobnosti plánovanej medzinárodnej dohody zatiaľ nie je známy, malo by sa ňou riešiť znečistenie plastmi prostredníctvom opatrení počas celého životného cyklu plastov vrátane dizajnu výrobku, výroby, spotreby, použitia a vhodného nakladania s plastovým odpadom. Predchádzajúce časti venované oblasti politiky a s ňou súvisiacim politickým prepojeniam v rámci právomoci Únie jasne poukazujú na vedúcu úlohu, ktorú Únia doteraz mala, a primeranosť prístupu k rokovaniam o plánovanej dohode na úrovni Únie.

                  Plánovaná dohoda bude mať preto nevyhnutný vplyv na výkon právomocí Únie a na právne predpisy Únie v oblastiach, ako je (najmä) životné prostredie, obchod a vnútorný trh, pričom všetky tieto oblasti sa pri napredovaní rokovaní o konkrétnych ustanoveniach môžu stať relevantnými.

                  Vzhľadom na uvedené skutočnosti a pravdepodobné ovplyvnenie existujúcich ustanovení Únie (najmä ustanovení, ktoré sa vzťahujú na „oblasť politiky“ uvedenú v časti 1) v rôznych oblastiach činnosti Únie je nevyhnutné, aby bola zabezpečená účasť Únie na budúcich rokovaniach a výslednej medzinárodnej dohode.

               •Proporcionalita

               Pôjde o prvú viacstrannú dohodu, ktorou sa rieši znečistenie plastmi holistickým prístupom a ktorá sa vzťahuje na dodávateľskú aj odberateľskú časť životného cyklu plastov. Existuje už viacero národných a regionálnych iniciatív, ktorými sa rieši znečistenie plastmi vrátane znečistenia mora plastmi, ale z hľadiska reakcie na globálnu výzvu znečistenia plastmi sa nepreukázali ako dostatočné. Otvorená pracovná skupina ad hoc pre morský odpad a mikroplasty, zriadená na treťom zasadnutí Environmentálneho zhromaždenia OSN v rámci reakcie na UNEP/EA.3/Res.7 Marine Litter and Microplastics (Morský odpad a mikroplasty), ktorá ukončila svoju činnosť v novembri 2020, identifikovala globálnu dohodu o plastoch ako kľúčovú možnosť reakcie na globálnu krízu. Na piatom zasadnutí Environmentálneho zhromaždenia OSN (UNEA 5) sa prijala rezolúcia 5/14 s názvom End plastic pollution: towards an international legally binding instrument (Koniec znečisťovania plastmi: smerom k medzinárodnému právne záväznému nástroju), ktorou sa výkonný riaditeľ Programu OSN pre životné prostredie vyzval, aby zriadil medzivládny rokovací výbor.

                  Rozhodnutie Rady je potrebné na poverenie začať rokovania Únie o globálnej dohode o plastoch s cieľom riešiť znečistenie plastmi.

                  Navrhované odporúčanie neprekračuje rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie stanovených cieľov v súlade s článkom 5 ods. 4 Zmluvy o Európskej únii (ZEÚ).

               •Výber nástroja

                  Výber nástroja je stanovený v článku 218 ods. 3 a článku 218 ods. 4 ZFEÚ.

               3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

               •Hodnotenia ex post/kontroly vhodnosti existujúcich právnych predpisov

                  Neuplatňuje sa.

               •Konzultácie so zainteresovanými stranami

                  Neuplatňuje sa.

               •Získavanie a využívanie expertízy

                  Neuplatňuje sa.

               •Posúdenie vplyvu

                  Neuplatňuje sa.

               •Regulačná vhodnosť a zjednodušenie

                  Neuplatňuje sa.

               •Základné práva

                  Podľa článku 37 Charty základných práv Európskej únie sa do politík Únie musí začleniť vysoká úroveň ochrany životného prostredia a zlepšovania kvality životného prostredia a musí sa zabezpečovať v súlade so zásadou udržateľného rozvoja.

                  Cieľom navrhovaného odporúčania je získať povolenie začať rokovania s cieľom riešiť znečistenie plastmi, a to nielen v morskom prostredí, ale aj na súši a počas celého životného cyklu plastov. Malo by to pozitívny vplyv na právo na ochranu životného prostredia, ktoré je zakotvené v článku 37 Charty základných práv Európskej únie.

                  Podľa článku 37 Charty základných práv Európskej únie Únia svojimi politikami zabezpečí vysokú úroveň ochrany spotrebiteľa.

                  Navrhované odporúčania by rovnako mali pozitívny vplyv aj na právo na ochranu spotrebiteľa, zohľadňujúc aj dodávateľskú časť životného cyklu plastov, t. j. dizajn výrobku, výrobu a označovanie plastových výrobkov.

                  Podľa článku 3 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie má každý právo na rešpektovanie svojej telesnej a duševnej nedotknuteľnosti.

                  Navrhované odporúčanie by malo pozitívny vplyv aj na právo na nedotknuteľnosť osoby, keďže jeho cieľom je takisto riešiť riziká, ktoré znečistenie plastmi, a najmä mikroplastmi, predstavuje pre fyzické zdravie ľudí.

               4.VPLYV NA ROZPOČET

                  V tejto fáze zatiaľ nie je možné určiť presný vplyv tejto iniciatívy na rozpočet, keďže jej rozsah pôsobnosti a kľúčové prvky sa ešte musia prerokovať na multilaterálnej úrovni. Rokovací proces s viacerými zasadnutiami medzivládneho rokovacieho výboru bude prebiehať až do konania diplomatickej konferencie, ktorá sa má uskutočniť najskôr v roku 2024.

               5.ĎALŠIE PRVKY

               •Plány vykonávania, spôsob monitorovania, hodnotenia a predkladania správ

                  Od 30. mája do 1. júna 2022 sa v Dakare (Senegal) uskutočnilo prípravné stretnutie (otvorená pracovná skupina/OEWG) venované organizačným aspektom týkajúcim sa medzivládneho rokovacieho výboru.

                  Samotné rokovania o novom nástroji sa začnú počas prvého zasadnutia medzivládneho rokovacieho výboru v druhej polovici roka 2022 (dátum a miesto konania sa upresnia).

               •Vysvetľujúce dokumenty (v prípade smerníc)

                  Nie

               •Podrobné vysvetlenie konkrétnych ustanovení návrhu

               Komisia odporúča, aby:

               ·Rada povolila Komisii začať a viesť rokovania o uzatvorení novej medzinárodnej dohody o znečistení plastmi,

               ·Komisia bola vymenovaná za vyjednávača Únie,

               ·Komisia viedla rokovania po porade s osobitným výborom, ak ho Rada určí v súlade s článkom 218 ods. 4 ZFEÚ,

               ·Rada schválila smernice na rokovania pripojené k tomuto odporúčaniu.

               Odporúčanie

               ROZHODNUTIE RADY,

               ktorým povoľuje začať rokovania v mene Európskej únie o medzinárodnej dohode o znečistení plastmi

               RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

               so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä jej článok 218 ods. 3 a 4,

               so zreteľom na odporúčanie Európskej komisie,

               keďže:

               (1)Environmentálne zhromaždenie OSN prijalo na svojom piatom zasadnutí, ktoré sa konalo od 28. februára do 2. marca 2022, rezolúciu s názvom End plastic pollution: towards an international legally binding instrument (Koniec znečisťovania plastmi: smerom k medzinárodnému právne záväznému nástroju) (5/14), ktorou sa zriadil medzivládny rokovací výbor na rokovanie o novej medzinárodnej dohode, ktorou sa rieši znečistenie plastmi, a to aj v morskom prostredí, s cieľom riešiť celý životný cyklus plastov,

               (2)Únia by sa mala zúčastniť na rokovaniach o takomto dohovore, dohode alebo inom medzinárodnom nástroji,

               PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:

               Článok 1

               Komisia sa týmto poveruje rokovať v mene Únie o medzinárodnej dohode o plastoch s cieľom ukončiť znečisťovanie plastmi, ako sa stanovuje v rezolúcii 5/14 prijatej na opätovne uskutočnenom piatom zasadnutí Environmentálneho zhromaždenia OSN (UNEA 5.2).

               Článok 2

               Smernice na rokovania sú uvedené v prílohe.

               Článok 3

               Rokovania sa uskutočnia po porade s [názov osobitného výboru vloží Rada].

               Článok 4

               Toto rozhodnutie je určené Komisii.

               V Bruseli

                     Za Radu

                     predseda

                     (1)

                        UNEP/EA.5/Res.14.

                     (2)

                        https://www.unep.org/resources/pollution-solution-global-assessment-marine-litter-and-plastic-pollution.

                     (3)

                        https://ec.europa.eu/commission/presscorner/detail/sk/ip_22_1466.

                     (4)

                        Smernica 2008/56/ES, prvý nástroj, ktorým sa zaviedla právna požiadavka znížiť morský odpad a jeho vplyvy.

                     (5)

                        https://ec.europa.eu/environment/topics/plastics_en.

                     (6)

                        https://ec.europa.eu/environment/strategy/plastics-strategy_sk?etrans=hr.

                     (7)

                        Pozri:
                        https://ec.europa.eu/environment/topics/circular-economy/first-circular-economy-action-plan_en.

                     (8)

                        Pozri:
                  https://ec.europa.eu/environment/strategy/plastics-strategy_en
                  .

                     (9)

                        Napríklad:
                  smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/904 z 5. júna 2019 o znižovaní vplyvu určitých plastových výrobkov na životné prostredie (Text s významom pre EHP)
                  .
                  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2020/2151 zo 17. decembra 2020, ktorým sa stanovujú pravidlá harmonizovaných špecifikácií označenia jednorazových plastových výrobkov uvedených v časti D prílohy k smernici Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/904 o znižovaní vplyvu určitých plastových výrobkov na životné prostredie (Text s významom pre EHP)
                  .
                  Rozhodnutie Komisie (EÚ) 2019/1268 z 3. júla 2019 o navrhovanej iniciatíve občanov s názvom „Skoncujme s érou plastov v Európe“ [oznámené pod číslom C(2019) 4974]
                  .

                     (10)

                        Napríklad:
                  vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2022/162 zo 4. februára 2022, ktorým sa stanovujú pravidlá uplatňovania smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/904, pokiaľ ide o výpočet, overovanie a nahlasovanie zníženia spotreby určitých jednorazových plastových výrobkov a nahlasovanie opatrení prijatých členskými štátmi na zníženie tejto spotreby (Text s významom pre EHP)
                  .
                  Vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2021/1752 z 1. októbra 2021, ktorým sa stanovujú pravidlá uplatňovania smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/904, pokiaľ ide o výpočet, overovanie a nahlasovanie údajov o triedenom zbere jednorazových plastových nápojových fliaš
                  .

                     (11)

                        Napríklad:
                  vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2021/1384 z 13. augusta 2021 o žiadosti o registráciu európskej iniciatívy občanov s názvom „ReturnthePlastics:
                  A Citizen’s Initiative to implement an EU-wide deposit-system to recycle plastic bottles“ (Iniciatíva občanov na zavedenie celoúnijného systému zálohovania a recyklácie plastových fliaš) podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/788 [oznámené pod číslom C(2021) 5953] (Iba anglické znenie je autentické)
                  .

                     (12)

                  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/125/ES z 21. októbra 2009 o vytvorení rámca na stanovenie požiadaviek na ekodizajn energeticky významných výrobkov (Text s významom pre EHP)
                  .
                  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2020/740 z 25. mája 2020 o označovaní pneumatík vzhľadom na palivovú úspornosť a iné parametre, ktorým sa mení nariadenie (EÚ) 2017/1369 a zrušuje nariadenie (ES) č. 1222/2009 (Text s významom pre EHP)
                  .

                     (13)

                        Napríklad:
                  2009/292/ES:
                   rozhodnutie Komisie z 24. marca 2009, ktorým sa ustanovuje výnimka v prípade plastových prepraviek a plastových paliet v súvislosti s úrovňou koncentrácie ťažkých kovov ustanovenou v smernici Európskeho parlamentu a Rady 94/62/ES o obaloch a odpadoch z obalov [oznámené pod číslom K(2009) 1959] (Text s významom pre EHP)
                  .
                  1999/177/ES:
                   rozhodnutie Komisie z 8. februára 1999, ktorým sa stanovujú podmienky pre výnimky zo smernice 94/62/ES o obaloch a odpadoch z obalov pre plastové prepravky a palety týkajúce sa úrovní koncentrácie ťažkých kovov [oznámené podľa dokumentu číslo C(1999) 246] (Text s významom pre EHP)
                  .
                  Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/720 z 29. apríla 2015, ktorou sa mení smernica 94/62/ES, pokiaľ ide o zníženie spotreby ľahkých plastových tašiek (Text s významom pre EHP)
                  .
                  Nariadenie Rady (EÚ, Euratom) 2021/770 z 30. apríla 2021 o výpočte vlastného zdroja založeného na odpade z plastových obalov, ktorý nie je recyklovaný, o metódach a postupe sprístupňovania tohto vlastného zdroja, o opatreniach na zabezpečenie požiadaviek na pokladničnú hotovosť a o určitých aspektoch vlastného zdroja založeného na hrubom národnom dôchodku
                  .
                  Vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2018/896 z 19. júna 2018, ktorým sa stanovuje metodika výpočtu ročnej spotreby ľahkých plastových tašiek a mení rozhodnutie 2005/270/ES [oznámené pod číslom C(2018) 3736] (Text s významom pre EHP)
                  .
                  Návrh NARIADENIA RADY o metódach a postupe sprístupňovania vlastných zdrojov založených na spoločnom konsolidovanom základe dane z príjmov právnických osôb, na systéme Európskej únie na obchodovanie s emisiami a na nerecyklovanom odpade z plastových obalov a o opatreniach na zabezpečenie požiadaviek na pokladničnú hotovosť
                  .
                  Návrh SMERNICE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY, ktorou sa mení smernica 94/62/ES o obaloch a odpadoch z obalov s cieľom znížiť spotrebu ľahkých plastových tašiek.
                  Rozhodnutie Komisie z 11. augusta 2021 o zriadení expertnej skupiny Komisie pre štatistiky o odpade z plastových obalov (2021/C 324/05)
                  .

                     (14)

                        Pozri:
                  https://ec.europa.eu/environment/topics/plastics/microplastics_en
                  . To je čiastočne prepojené s niektorými právnymi predpismi Únie, najmä s rámcovou smernicou o morskej stratégii. V prípade zámerne používaných mikroplastov naďalej prebieha postup obmedzenia REACH. https://echa.europa.eu/hot-topics/microplastics.

                     (15)

                  https://ec.europa.eu/commission/presscorner/detail/en/mex_20_1696
                  .

                     (16)

                        https://mcc.jrc.ec.europa.eu/main/dev.py?N=41&O=434&titre_page=&titre_chap=TG%20Litter.

                     (17)

                        https://www.emodnet-chemistry.eu/marinelitter.

                     (18)

                  Nariadenie (ES) č. 2150/2002 Európskeho parlamentu a Rady z 25. novembra 2002 o štatistike o odpadoch (Text s významom pre EHP)
                  .
                  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES z 19. novembra 2008 o odpade a o zrušení určitých smerníc (Text s významom pre EHP)
                  .
                  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2012/19/EÚ zo 4. júla 2012 o odpade z elektrických a elektronických zariadení (OEEZ) Text s významom pre EHP
                  .
                  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 94/62/ES z 20. decembra 1994 o obaloch a odpadoch z obalov
                  .

                     (19)

                        Napríklad:
                  nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 zo 14. júna 2006 o preprave odpadu
                  .
                  Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/883 zo 17. apríla 2019 o prístavných zberných zariadeniach na vykladanie odpadu z lodí, ktorou sa mení smernica 2010/65/EÚ a zrušuje smernica 2000/59/ES (Text s významom pre EHP)
                  .

                     (20)

                        Napríklad:
                  nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemických látok (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry, o zmene a doplnení smernice 1999/45/ES a o zrušení nariadenia Rady (EHS) č. 793/93 a nariadenia Komisie (ES) č. 1488/94, smernice Rady 76/769/EHS a smerníc Komisie 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES
                  .
                  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 166/2006 z 18. januára 2006 o zriadení Európskeho registra uvoľňovania a prenosov znečisťujúcich látok, ktorým sa menia a dopĺňajú smernice Rady 91/689/EHS a 96/61/ES (Text s významom pre EHP)
                  .
                  90/437/EHS:
                   odporúčanie Komisie z 27. júna 1990 o znížení chlórfluórovaných uhľovodíkov používaných v odvetví penových plastov Spoločenstva
                  .
                  Nariadenie Komisie (EÚ) č. 284/2011 z 22. marca 2011, ktorým sa ustanovujú osobitné podmienky a podrobné postupy dovozu polyamidových a melamínových plastových kuchynských potrieb pochádzajúcich alebo odosielaných z Čínskej ľudovej republiky a z čínskej osobitnej administratívnej oblasti Hongkong
                  .
                  Nariadenie Komisie (EÚ) 2018/2005 zo 17. decembra 2018, ktorým sa mení príloha XVII k nariadeniu Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemikálií (REACH), pokiaľ ide o bis(2-etylhexyl)-ftalát (DEHP), dibutyl-ftalát (DBP), benzyl-butyl-ftalát (BBP) a diizobutyl-ftalát (DIBP) (Text s významom pre EHP)
                  .
                  Nariadenie Komisie (EÚ) č. 1272/2013 zo 6. decembra 2013, ktorým sa mení príloha XVII k nariadeniu Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemikálií (REACH), pokiaľ ide o polycyklické aromatické uhľovodíky Text s významom pre EHP
                  .
                  Nariadenie Komisie (EÚ) 2016/293 z 1. marca 2016, ktorým sa mení nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 850/2004 o perzistentných organických znečisťujúcich látkach, pokiaľ ide o prílohu I (Text s významom pre EHP)
                  .
                  Nariadenie Komisie (EÚ) č. 848/2012 z 19. septembra 2012, ktorým sa mení a dopĺňa príloha XVII k nariadeniu Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemikálií („REACH“), pokiaľ ide o zlúčeniny fenylortuti (Text s významom pre EHP)
                  .

                     (21)

                  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/7/ES z 15. februára 2006 o riadení kvality vody určenej na kúpanie, ktorou sa zrušuje smernica 76/160/EHS
                  .

                     (22)

                  https://eur-lex.europa.eu/legal-content/SK/TXT/?uri=CELEX%3A31991L0271
                  .

                     (23)

                        Na štrnástom zasadnutí Konferencie zmluvných strán Bazilejského dohovoru v roku 2019 sa prijali zmeny s cieľom posilniť kontrolu cezhraničného pohybu plastového odpadu.

                     (24)

                        Napríklad
                  nariadenie (ES) č. 1935/2004 o materiáloch prichádzajúcich do styku s potravinami;
                   nariadenie (EÚ) č. 10/2011 o plastových materiáloch prichádzajúcich do styku s potravinami;
                   nariadenie Komisie (ES) č. 282/2008 o recyklovaných plastových materiáloch a predmetoch (v štvrtom štvrťroku 2022 sa očakáva nahradenie)
                  .

                     (25)

                        https://eur-lex.europa.eu/legal-content/SK/TXT/PDF/?uri=CELEX:32019L0883&rid=1.

                     (26)

                  https://ec.europa.eu/docsroom/documents/49734
                  .

    ---documentbreak---

               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli12. 7. 2022
            COM(2022) 342 final

            PRÍLOHA
            k
            odporúčaniu na rozhodnutie Rady,
            ktorým povoľuje začať rokovania v mene Európskej únie o medzinárodnej dohode o znečistení plastmi

               PRÍLOHA

               SMERNICE NA ROKOVANIA O MEDZINÁRODNEJ DOHODE O ZNEČISTENÍ PLASTMI

               1.V rámci medzivládneho procesu stanoveného v rezolúcii 5/14, prijatej na piatom zasadnutí Environmentálneho zhromaždenia OSN (UNEA), ktoré poskytuje globálne inkluzívne rokovacie fórum, sa Komisia zameria na rokovanie o medzinárodnej dohode o znečistení plastmi
                  1
                (ďalej len „dohoda o plastoch“).

               2.Komisia sa v mene Európskej únie vynasnaží dosiahnuť komplexný výsledok rokovaní, ktorý bude zahŕňať ciele a zásady uvedené ďalej.

               3.V dohode o plastoch sa pre jej zmluvné strany stanovia právne záväzné a nezáväzné prístupy k zníženiu znečistenia plastmi a zvýši sa celková udržateľnosť a obehovosť plastov z hľadiska ich životného cyklu. Presný rozsah pôsobnosti plánovanej medzinárodnej dohody zatiaľ nie je známy, ale v rámci mandátu medzivládneho rokovacieho výboru sa zdôrazňuje, že by mala zahŕňať opatrenia počas celého životného cyklu plastov vrátane dizajnu výrobku, výroby, spotreby a nakladania s odpadom, a to aj výroby druhotných surovín.

               4.Záväzky by mali byť ohraničené, a to aj v preambule dohody o plastoch, súborom všeobecných cieľov a zásad a v prípade potreby cieľov na posilnenie udržateľnej a obehovej výroby a spotreby plastového odpadu a nakladania s ním v záujme ochrany, obnovy a podpory udržateľného využívania suchozemských a morských ekosystémov, zachovania a udržateľného využívania oceánov, morí a morských zdrojov pre udržateľný rozvoj, zníženia emisií skleníkových plynov súvisiacich s plastmi, ako aj zaistenia udržateľnej spotreby a spôsobov výroby vrátane udržateľných úrovní výroby a spotreby plastov a prípadného zákazu alebo postupného vyraďovania materiálov a výrobkov. Zásady by mali zahŕňať:

               –uznanie dizajnu v prípade obehovosti a udržateľnosti ako základu pre predchádzanie vzniku odpadu a zaistenie plastových výrobkov s dlhou/dlhšou životnosťou, ktoré sa dajú ľahko opätovne použiť a/alebo recyklovať s veľkou kvalitou (napríklad podpora začlenenia recyklovaných plastov do nových výrobkov),

               –zameranie na plasty, na ktoré pripadá väčšina vzniknutého odpadu a znečistenia (vrátane znečistenia morí) a ktoré by sa prípadne mohli nahradiť udržateľnejšími výrobkami s dlhšou životnosťou, výrobkami s nižším vplyvom na životné prostredie alebo inými materiálmi (pri ktorých sú vplyvy životného cyklu nižšie),

               –elimináciu zlúčenín a prísad do plastov, ktoré ohrozujú ich udržateľnosť a obehovosť, a to vrátane oxo-degradovateľných plastov a nebezpečných prísad (napr. olovo a látky na báze kadmia, spomaľovače horenia, ftaláty, polyfluórované a perfluórované alkylované látky),

               –osobitnú pozornosť venovanú účinkom mikroplastov, ktoré sú priamo vypúšťané v podobe, ktorá je pre organizmy biologicky dostupná, a po vypustení do životného prostredia sa nedajú odstrániť, a potrebe eliminovať zámerné používanie mikroplastov v rôznych výrobkoch, v prípade ktorých sú dostupné alternatívy, a riešiť neúmyselné uvoľňovanie mikroplastov,

               –uznanie potreby zabezpečiť riadne obehové hospodárstvo a celkové environmentálne prínosy plastov na biologickej báze a biologicky rozložiteľných plastov, aj keď predstavujú len malý percentuálny podiel plastov na globálnom trhu,

               –kľúčový význam triedeného zberu plastového odpadu ako spôsobu na zabezpečenie životaschopnosti nakladania s odpadmi environmentálne vhodným spôsobom vrátane recyklácie a zlepšenie celkového nakladania s odpadmi v súlade s hierarchiou odpadového hospodárstva,

               –uznanie, že spoločnosť (prostredníctvom daňovníkov) a životné prostredie by nemali znášať externé náklady na nakladenie s plastovým odpadom, zber odpadu a znečistenie a že by sa mali uplatňovať systémy rozšírenej zodpovednosti výrobcov s cieľom zaistiť, aby tieto náklady znášali subjekty, ktoré umiestňujú plasty alebo výrobky obsahujúce plasty na trh,

               –uplatňovanie hierarchie odpadového hospodárstva, ktorej najvyššia priorita je dlhšie používanie a opätovné používanie odpadu a predchádzanie jeho vzniku, s osobitným dôrazom na opatrenia na zníženie odpadu v prípade kľúčových výrobkov a na boj proti odpadu, a to aj v morskom prostredí,

               –dohodu, že pri preprave plastového odpadu by sa malo od podnikov vyžadovať, aby krajina určenia/zariadenie boli schopné nakladať s odpadom, spracovať a recyklovať ho podľa prísnych noriem a v prípade potreby s ohľadom na Bazilejský dohovor.

               Pri plánovaní by sa malo prihliadať na tieto ciele: i) právo na čisté a zdravé životné prostredie uznané Radou OSN pre ľudské práva; ii) medzinárodná solidarita; iii) včasné poskytovanie údajov, ukazovateľov, posúdení a informácií o výrobkoch a materiáloch; iv) adekvátne a jednoduché národné/regionálne a globálne monitorovanie, podávanie správ a overovanie; v) uľahčovanie výskumu, hodnotení a vedomostí a umožňovanie verejnosti využívať overené a včasné informácie a rozumieť im a vi) potreba riešiť úzke prepojenia medzi zdravím ľudí, zvierat a životným prostredím. Pri práci by sa mala dodržiavať zásada spravodlivého zaobchádzania, a to aj prostredníctvom prístupov zohľadňujúcich zdravotné postihnutie a rodovo responzívnych prístupov.

               5.Dohoda o plastoch by mala obsahovať aj ustanovenia, ktoré stanovujú:

               –inštitucionálny rámec,

               –pravidlá pre budúcu tvorbu pravidiel,

               –monitorovanie, sprístupnenie údajov verejnosti, mechanizmy dodržiavania pravidiel a zodpovednosti vo všetkých fázach životného cyklu: i) suroviny na výrobu plastov; ii) spracovanie platov a plastových výrobkov vrátane dizajnu; iii) spotreba/používanie plastových výrobkov; iv) nakladanie s odpadom, plastový odpad a znečistenie mikroplastami,

               –povinnosti a zodpovednosť krajiny, ako aj „celovládny prístup“/medziodvetvové prístupy, ktoré vedú k lepšej mobilizácii všetkých právomocí a zdrojov, ako aj ku koherentnosti pri predchádzaní vzniku znečistenia plastmi, znižovanie vzniku plastového odpadu a prechod k udržateľnej spotrebe a výrobe a reakcia na globálnej, regionálnej, národnej a komunitnej/miestnej úrovni a

               –finančná podpora, technická pomoc a budovanie kapacít zamerané na:

               –účinné vykonávanie dohody o plastoch a súvisiacich záväzkov a

               –zlepšenie národných a regionálnych mechanizmov na prevenciu a monitorovanie znečistenia plastmi, údaje a ukazovatele týkajúce sa znečistenia plastmi, podávanie správ o znečistení plastmi a jeho overovanie, pripravenosť a reakciu na znečistenie plastmi (vrátane medziagentúrnych a medziodvetvových koordinačných mechanizmov),

               –pravidlá spracovania plastového odpadu prostredníctvom vykonávania opatrení, ako sú systémy rozšírenej zodpovednosti výrobcov, a prenesenie bremena na znečisťovateľov, a nielen na verejné subjekty alebo finančné inštitúcie,

               ktoré sú neoddeliteľne spojené s uvedenými kategóriami ustanovení alebo s účinnosťou dohody o plastoch s ohľadom na jej všeobecné ciele a zásady.

               6.Dohoda o plastoch by sa mala zamerať na stanovenie vecných ustanovení a záväzkov najmä v uvedených kľúčových oblastiach a zároveň by mala načrtnúť smer budúcich rokovaní, a to aj prostredníctvom príloh a/alebo protokolov. Právne záväzné ustanovenia môžu byť doplnené nezáväznými ustanoveniami (ako sú usmernenia, normy a vyhlásenia).

               7.Všetkým členským štátom Organizácie Spojených národov a organizáciám regionálnej (hospodárskej) integrácie, ktorým ich členské štáty postúpili právomoci v záležitostiach týkajúcich sa ustanovení dohody, by sa malo umožniť, aby sa stali zmluvnými stranami dohody o plastoch alebo akéhokoľvek z jej protokolov. Komisia by mala zabezpečiť, aby budúca dohoda o plastoch obsahovala primerané ustanovenia, ktoré nadväzujú na ustanovenia nedávnych mnohostranných environmentálnych dohôd a ktoré umožnia Únii, aby sa stala jej zmluvnou stranou. Mali by sa stanoviť aj osobitné opatrenia na spoluprácu s príslušnými medzinárodnými organizáciami a mimovládnymi zainteresovanými stranami.

               8.Mali by sa zvážiť aj prechodné obdobia na vykonávanie a súvisiaca podpora vykonávania s osobitným dôrazom na potreby krajín s nízkymi a nižšími strednými príjmami.

               9.Komisia bude zastupovať Úniu v medzivládnom rokovacom výbore zodpovednom za vypracovanie dohody o plastoch, ako sa uvádza v rezolúcii 5/14 Environmentálneho zhromaždenia OSN, a v ktoromkoľvek prípravnom alebo súvisiacom orgáne.

               10.Komisia by sa mala usilovať zabezpečiť, aby bola dohoda o plastoch v súlade s príslušnými právnymi predpismi a politikami Únie, ako aj so záväzkami Únie vyplývajúcimi z iných príslušných mnohostranných dohôd.

               11.Komisia by mala viesť rokovania v súlade s príslušnými platnými právnymi predpismi Únie.

                     (1)

                        Toto označenie znamená dohodu v zmysle článku 2 ods. 1 písm. a) Viedenského dohovoru o zmluvnom práve a nemá vplyv na názov, ktorý si signatári dohody v konečnom dôsledku zvolia, napr. dohovor, zmluva alebo dohoda.