title: Odporúčanie Rady z  9. júla 2013 , ktoré sa týka národného programu reforiem Poľska na rok 2013 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady ku konvergenčnému programu Poľska na roky 2012 – 2016

text:
               30.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/63

      ODPORÚČANIE RADY

   z 9. júla 2013,
   ktoré sa týka národného programu reforiem Poľska na rok 2013 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady ku konvergenčnému programu Poľska na roky 2012 – 2016
   2013/C 217/16
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej Únie, a najmä na jej článok 121 ods. 2 a článok 148 ods. 4,
   so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii (1), a najmä na jeho článok 9 ods. 2,
   so zreteľom na odporúčanie Európskej komisie,
   so zreteľom na závery Európskej rady,
   so zreteľom na stanovisko Výboru pre zamestnanosť,
   so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a finančného výboru,
   so zreteľom na stanovisko Výboru pre sociálnu ochranu,
   so zreteľom na stanovisko Výboru pre hospodársku politiku,
   keďže:

               (1)

               Európska rada 26. marca 2010 schválila návrh Komisie o spustení novej stratégie pre zamestnanosť a rast nazvanej Európa 2020 založenej na posilnenej koordinácii hospodárskych politík, ktorá sa zameriava na kľúčové oblasti, v ktorých je potrebné vykonať opatrenia na oživenie potenciálu Európy v oblasti udržateľného rastu a konkurencieschopnosti.

               (2)

               Rada 13. júla 2010 prijala odporúčanie o hlavných usmerneniach pre hospodárske politiky členských štátov a Únie (2010 až 2014) a 21. októbra 2010 prijala rozhodnutie týkajúce sa usmernení pre politiky zamestnanosti členských štátov (2), ktoré spolu tvoria „integrované usmernenia“. Členské štáty boli vyzvané, aby tieto integrované usmernenia zohľadnili vo svojej vnútroštátnej hospodárskej politike a politike zamestnanosti.

               (3)

               Hlavy štátov alebo predsedovia vlád členských štátov 29. júna 2012 prijali rozhodnutie o Pakte pre rast a zamestnanosť, ktorým sa stanovuje jednotný rámec pre opatrenia na vnútroštátnej úrovni, úrovni EÚ a na úrovni eurozóny s využitím všetkých možných stimulov, nástrojov a politík. Rozhodli o opatreniach, ktoré sa prijmú na úrovni členských štátov, a najmä vyjadrili plný záväzok dosiahnuť ciele stratégie Európa 2020 a vykonať odporúčania pre jednotlivé krajiny.

               (4)

               Rada 10. júla 2012 prijala odporúčanie (3) týkajúce sa národného programu reforiem Poľska na rok 2012 a predložila svoje stanovisko ku konvergenčnému programu Poľska na roky 2012 – 2015.

               (5)

               Komisia 28. novembra 2012 prijala ročný prieskum rastu, čo znamenalo začiatok európskeho semestra koordinácie hospodárskej politiky na rok 2013. Komisia 28. novembra 2012 na základe nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1176/2011 zo 16. novembra 2011 o prevencii a náprave makroekonomických nerovnováh (4) prijala správu o mechanizme varovania, v ktorej Poľsko nie je uvedené medzi členskými štátmi, v súvislosti s ktorými sa vykoná hĺbkové preskúmanie.

               (6)

               Európsky parlament je náležite zapojený do európskeho semestra v súlade s nariadením (ES) č. 1466/97 a 7. februára 2013 prijal uznesenie o zamestnanosti a sociálnych aspektoch v ročnom prieskume rastu na rok 2013 a uznesenie o príspevku k ročnému prieskumu rastu na rok 2013.

               (7)

               Európska rada 14. marca 2013 schválila priority na zabezpečenie finančnej stability, fiškálnej konsolidácie a opatrenia na posilnenie rastu. Zdôraznila potrebu presadzovania diferencovanej fiškálnej konsolidácie, ktorá bude podporovať rast, obnovenia bežných úverových podmienok pre hospodárstvo, podporovania rastu a konkurencieschopnosti, riešenia nezamestnanosti a sociálnych dôsledkov krízy, ako aj potrebu modernizácie verejnej správy.

               (8)

               Poľsko 30. apríla 2013 predložilo svoj národný program reforiem na rok 2013 a svoj konvergenčný program na roky 2012 – 2016, a svoj národný program reforiem na rok 2013. S cieľom zohľadniť prepojenia medzi nimi sa obidva programy posudzovali súčasne.

               (9)

               Poľsko uskutočnilo rozsiahle konsolidačné úsilie v rokoch 2011 – 2012 v súlade s odporúčaním Rady. V súvislosti so zhoršovaním globálnej hospodárskej situácie sa termín na odstránenie nadmerného deficitu premeškal a na jeho odstránenie bol potrebný dlhší čas. Vychádzajúc z posúdenia konvergenčného programu podľa nariadenia (ES) č. 1466/97 Rada zastáva názor, že makroekonomický scenár, na ktorom sú založené rozpočtové prognózy programu, je optimistický. Očakáva sa najmä výraznejšie zvýšenie súkromnej spotreby a súkromných investícií, než sa uvádza v prognóze útvarov Komisie z jari 2013, ktoré povedie k celkovému vyššiemu tempu rastu v roku 2013 (1,5 % podľa očakávaní v porovnaní s 1,1 % v prognóze). Cieľom rozpočtovej stratégie načrtnutej v konvergenčnom programe je dosiahnuť deficit vo výške 3,5 % HDP do roku 2013 (jeden rok po pôvodnom termíne postupu pri nadmernom deficite v roku 2012) a strednodobý rozpočtový cieľ do roku 2016. V konvergenčnom programe sa však plánuje zníženie celkového deficitu pod 3 % HDP až do roku 2015. Vzhľadom na nadmerne optimistickú prognózu rastu a prognózy príjmov v konvergenčnom programe sa Rada domnieva, že fiškálne úsilie, ktoré predpokladajú orgány, nie je v súlade s aktuálnym odstránením nadmerného deficitu do roku 2013, pokiaľ sa neprijmú významné dodatočné opatrenia na posilnenie úsilia pre tento rok. Konvergenčný program vychádza z optimistického scenára a nie je dostatočne podporený podrobnými opatreniami s cieľom dôveryhodne zaistiť odstránenie nadmerného deficitu najneskôr do roku 2014. Na základe podrobných opatrení na roky 2013 a 2014 sa preto požaduje ďalšie úsilie.
               Orgány dostatočne nevyužili predkrízové prostredie rastu na reformovanie štruktúry verejných výdavkov s cieľom stanoviť za prioritné tie položky, ktoré podporujú rast. V konvergenčnom programe sa potvrdzuje predchádzajúci strednodobý cieľ vo výške –1 % HDP, v ktorom sa odzrkadľujú ciele paktu. Na základe (prepočítaného) štrukturálneho deficitu sa nepredpokladá dosiahnutie strednodobého cieľa do roku 2016 podľa plánu v konvergenčnom programe, pretože plánovaný ročný pokrok smerom k strednodobému cieľu 0,3 % HDP (v štrukturálnom vyjadrení) v roku 2015 a 0,7 % HDP v roku 2016 nie je dostatočný. Tempo rastu verejných výdavkov je po zohľadnení diskrečných príjmových opatrení v súlade s referenčnou hodnotou v Pakte stability a rastu počas celého programového obdobia. Môže sa vyžadovať ďalšie úsilie, ako aj zmeny v zložení úpravy tiež v ďalších rokoch konvergenčného programu, pretože pokrok smerom k dosiahnutiu strednodobého cieľa je predovšetkým spojený s rozsiahlymi škrtmi verejných investičných výdavkov a nie je dostatočne podporený podrobnými opatreniami. Verejný dlh v Poľsku podľa predpokladov zostane pod 60 % HDP počas programového obdobia. Vnútroštátne orgány predpokladajú, že verejný dlh zostane zhruba konštantný, a to mierne nad úrovňou 55,5 % HDP počas rokov 2014/2015 (a v roku 2016 sa zníži), zatiaľ čo Komisia po zohľadnení možných rizík týkajúcich sa konsolidačných plánov a položiek znižujúcich dlh očakáva zvýšenie približne na 59 % HDP v roku 2014. Kľúčovou otázkou v oblasti boja proti daňovým únikom, ktorý takisto vyžaduje zníženie administratívnej záťaže na daňovníkov a zlepšenie efektívnosti daňovej správy, zostáva daňová disciplína. S cieľom zaistiť úspešnosť fiškálnej konsolidačnej stratégie je dôležité, aby fiškálnu konsolidáciu podporili komplexné štrukturálne reformy.

               (10)

               Dlhodobé vyhliadky rastu brzdí nízky podiel výdavkov podporujúcich rast (vzdelanie, výskum a inovácie) a znižovanie verejných investícií. Odvetvie zdravotníctva v Poľsku čelí obmedzeniam v prístupe k starostlivosti a nákladovej neefektívnosti, pričom sa očakáva významný nárast výdavkov na zdravotnú starostlivosť v strednodobom a dlhodobom horizonte, a to z dôvodu starnutia obyvateľstva a zvyšovania záťaže na verejné financie. Systém by sa mohol zlepšiť posilnením primárnej starostlivosti a systémov odosielania na vyšetrenie a využívaním potenciálu zvyšovania nákladovej efektívnosti v oblasti nemocničnej starostlivosti.

               (11)

               Vláda ešte nezaviedla trvalé výdavkové pravidlo v súlade s Európskym systémom účtov (ESA). Poľsko okrem toho dosiahlo len malý pokrok v strednodobom plánovaní a pri zlepšovaní koordinácie medzi rôznymi úrovňami štátnej správy v prípade rozpočtového procesu.

               (12)

               Rastie nezamestnanosť mladých, čo je okrem iného dôsledkom nedostatočného súladu medzi výstupmi zo vzdelávacieho systému a potrebami trhu práce. Zatiaľ čo vykonávané reformy vzdelávacích systémov sú určené na riešenie nesúladu medzi ponúkanými a požadovanými zručnosťami, stále existuje potreba zvýšiť dostupnosť učňovského vzdelávania a vzdelávania na pracovisku, posilniť spoluprácu medzi školami a zamestnávateľmi a zlepšiť kvalitu vyučovania. Zavedenie záruky pre mládež vychádzajúcej zo súčasného úsilia by prispelo k podpore zamestnávania mladých ľudí. Podiel dospelých, ktorí sa zúčastňujú na celoživotnom vzdelávaní, zostáva veľmi nízky a na prijatí stratégie celoživotného vzdelávania sa ešte len pracuje.

               (13)

               V súvislosti so zariadeniami pre najmenšie deti sa úsilie vlády sústredilo na zavedenie „programu pre batoľatá“, v dôsledku čoho sa za posledné dva roky takmer zdvojnásobil počet jaslí, v relatívnom vyjadrení je však stále nízky a neuspokojuje dopyt. Poľsko prijalo iba menšie opatrenia na riešenie rozsiahleho využívania krátkodobého zamestnania. Poľsko má v rámci Únie tretí najvyšší podiel pracovných zmlúv uzavretých nedobrovoľne na dobu určitú zo všetkých pracovných zmlúv, a to najmä vo vekovej skupine 15 – 24 rokov. Aj keď sa často tvrdí, že pracovné zmluvy na dobu určitú sú nástrojom, ktorý pomáha nezamestnaným vstúpiť na trh práce s tým, že sa neskôr zmenia na pracovné zmluvy na dobu neurčitú, zdá sa, že v prípade väčšiny pracovníkov v Poľsku sa tak nestane. Namiesto toho sa javí, že rozsiahle využívanie takýchto zmlúv má negatívny vplyv na kvalitu ľudského kapitálu a na produktivitu, pretože dočasní zamestnanci majú obyčajne horší prístup k odbornému vzdelávaniu. Mzdové znevýhodnenie v prípade pracovných zmlúv na dobu neurčitú je takisto pomerne vysoké, čo prispieva k chudobe zamestnaných, ktorá je jedna z najvyšších v Únii. Okrem toho je rozšírené využívanie revolvingových občianskoprávnych zmlúv s výrazne zníženou sociálnou ochranou. Podľa správy Mládež v roku 2011, ktorú vydala vláda, je na základe takýchto zmlúv zamestnaných viac než 50 % mladých pracovníkov.

               (14)

               Poľsko čelí nízkej zamestnanosti starších pracovníkov. Zatiaľ čo možnosti predčasného odchodu do dôchodku sa podstatne znížili a uskutočnila sa všeobecná dôchodková reforma, osobitný dôchodkový systém pre baníkov pretrváva. Systém sociálneho zabezpečenia pre poľnohospodárov (KRUS) okrem toho vytvára stimuly pre malých poľnohospodárov, aby zostali v odvetví poľnohospodárstva hlavne preto, lebo príjmy individuálnych poľnohospodárov nie je možné v systéme presne vypátrať. To vedie k skrytej nezamestnanosti vo vidieckych oblastiach, zdržiava rast produktivity a bráni regionálnej a odvetvovej mobilite pracovnej sily.

               (15)

               Poľsko patrí medzi členské štáty s najnižšou úrovňou výdavkov na výskum a vývoj, a pokiaľ ide o širšie inovačné ukazovatele, je medzi tými, ktorí dosahujú najhoršie výsledky. Celkový pomer výdavkov na výskum a vývoj k HDP v Poľsku vo výške 0,77 % v roku 2011 patril medzi najnižšie v Únii. Najmä výdavky súkromného sektora na výskum a vývoj sú nízke (0,2 % HDP v roku 2011). Poľské podniky sa do veľkej miery spoliehajú na rozsiahle využívanie technológií, t. j. uplatňovanie už existujúcich technológií prostredníctvom fixných kapitálových investícií. Zatiaľ čo tento postup bol úspešný pri zabezpečovaní rastu produktivity a hospodárskeho rastu, Poľsko teraz potrebuje prejsť na domáci model založený vo väčšej miere na inováciách. V dôsledku reforiem systému vedy a vyššieho vzdelávania došlo k zásadnej reštrukturalizácii, ktorá viedla k spolupráci medzi vedou a priemyslom. Zatiaľ nie je k dispozícii žiadne hodnotenie uvedených reforiem. Na harmonizovanie úsilia v oblasti výskumnej, inovačnej a priemyselnej politiky je potrebný komplexnejší prístup a zabezpečenie primeraných nástrojov na podporu celého inovačného cyklu.

               (16)

               Stále je tu veľmi vysoký potenciál prínosov zo zlepšení energetickej efektívnosti vo všetkých odvetviach poľského hospodárstva, najmä prostredníctvom zatepľovania budov a takéto prínosy by mohli podporiť rast. Domáca rozvodná sieť je stále preťažená, vypracúvajú sa však plány na vytvorenie väčšieho prepojenia so susednými trhmi. Hospodársku súťaž na trhu s plynom stále brzdí viacero faktorov, najmä treba dokončiť postupné zrušenie regulovaných cien, existujúcu držbu trhového podielu na úrovni približne 97 % na maloobchodných i veľkoobchodných trhoch a 90 % podiel dovozu zemného plynu je z Ruska.

               (17)

               Napriek určitému pokroku zásadným problémom hospodárskeho rastu v Poľsku zostáva nedostatočne rozvinutá dopravná infraštruktúra. Pokročilo sa v oblasti väčších infraštruktúrnych projektov, ale železničné investičné projekty stále do veľkej miery zaostávajú. Poškodená železničná infraštruktúra vyžaduje značné zvyšujúce sa investície, pretože len 36 % z približne 20 000 km železničných tratí v prevádzke je v dobrom technickom stave. Napriek najnovšiemu úsiliu Poľsko stále výrazne zaostáva za ostatnými členskými štátmi, pokiaľ ide o dosiahnutie rastového potenciálu informačných a komunikačných technológií (IKT). Rozšírenie pevného širokopásmového pripojenia patrí k najnižším v Únii, a to na celoštátnej úrovni a aj vo vidieckych oblastiach. Investície do vodovodných sietí zostávajú nedostatočné.

               (18)

               Výsledky poľskej verejnej správy nedosahujú priemer EÚ. Medzi kľúčové problémy patrí transparentnosť, zložitosť daňového systému a náklady na dodržiavanie predpisov, zvyšovanie priemernej dĺžky konaní v občianskoprávnych a obchodných veciach, ako aj dlhotrvajúce konkurzné konania a nízky podiel vrátených prostriedkov. Využívanie služieb elektronickej verejnej správy zostáva takisto pod priemerom EÚ. Poľsko iniciovalo reformu na uľahčenie prístupu k regulovaným profesiám, ktorej realizácia zaostáva za pôvodne oznámeným harmonogramom.

               (19)

               Komisia vykonala v kontexte európskeho semestra komplexnú analýzu hospodárskej politiky Poľska. Posúdila národný program reforiem a konvergenčný program. Zohľadnila nielen ich význam pre udržateľnú fiškálnu a sociálno-ekonomickú politiku v Poľsku, ale aj ich súlad s pravidlami a usmerneniami EÚ vzhľadom na potrebu posilniť celkovú správu ekonomických záležitostí Únie tým, že sa poskytnú vstupy na úrovni EÚ do budúceho vnútroštátneho rozhodovania. Jej odporúčania v rámci európskeho semestra sú premietnuté do odporúčaní 1 až 7.

               (20)

               Rada na základe tohto posúdenia preskúmala konvergenčný program a jej stanovisko (5) je premietnuté najmä do odporúčania 1,

         TÝMTO ODPORÚČA, aby Poľsko prijalo v období rokov 2013 – 2014 opatrenia s cieľom:

               1.

               Posilniť a vykonať rozpočtovú stratégiu na rok 2013 a nasledujúce roky, podporenú dostatočne špecifikovanými opatreniami na obidva roky 2013 a 2014, zaistiť včasné odstránenie nadmerného deficitu do roku 2014 udržateľným spôsobom a dosiahnutie fiškálneho úsilia špecifikovaného v odporúčaniach Rady v rámci postupu pri nadmernom deficite. Trvalé odstránenie fiškálnych nerovnováh vyžaduje dôveryhodné vykonanie ambicióznych štrukturálnych reforiem, ktorými by sa zvýšila kapacita úpravy a oživil by sa potenciálny rast a zamestnanosť. Po odstránení nadmerného deficitu pokračovať v úsilí o štrukturálnu úpravu, ktoré umožní Poľsku dosiahnuť strednodobý cieľ do roku 2016. S cieľom zlepšiť kvalitu verejných financií minimalizovať škrty v investíciách podporujúcich rast a prehodnotiť výdavkové politiky prostredníctvom zlepšeného zacielenia sociálnych politík a zvýšenia nákladovej účinnosti a efektívnosti výdavkov v sektore zdravotnej starostlivosti. Zlepšiť daňovú disciplínu, najmä zvýšením efektívnosti daňovej správy.

               2.

               Zaistiť prijatie trvalého výdavkového pravidla v roku 2013 v súlade s pravidlami Európskeho systému účtov (ESA). Prijať opatrenia na posilnenie ročných a strednodobých mechanizmov rozpočtovej koordinácie medzi rôznymi úrovňami štátnej správy.

               3.

               Posilniť úsilie na zníženie nezamestnanosti mladých ľudí, napríklad prostredníctvom záruk pre mladých, zvýšiť dostupnosť učňovského vzdelávania a vzdelávania na pracovisku, posilniť spoluprácu medzi školami a zamestnávateľmi a zlepšiť kvalitu vyučovania. Prijať navrhovanú stratégiu celoživotného vzdelávania. Bojovať proti chudobe zamestnaných a segmentácii trhu práce aj prostredníctvom lepšieho prechodu od pracovných zmlúv na dobu určitú k pracovným zmluvám na dobu neurčitú a znížením nadmerného využívania občianskoprávnych zmlúv.

               4.

               Pokračovať v úsilí pri zvyšovaní účasti žien na trhu práce, najmä investovaním do cenovo dostupnej, kvalitnej starostlivosti o deti a predškolského vzdelávania, a zaistením stabilného financovania a kvalifikovaných pracovníkov. S cieľom zlepšiť odvetvovú mobilitu pracovnej sily prijať trvalé opatrenia na reformovanie systému sociálneho zabezpečenia pre poľnohospodárov (KRUS). Postupne zrušiť osobitný dôchodkový systém pre baníkov s cieľom ich integrácie do všeobecného systému. Podporiť všeobecnú dôchodkovú reformu opatreniami na podporu zamestnanosti starších pracovníkov s cieľom zvýšiť vek odchodu z trhu práce.

               5.

               Prijať dodatočné opatrenia na zabezpečenie podnikateľského prostredia, ktoré podporuje inovácie, posilnením prepojenia medzi výskumnou, inovačnou a priemyselnou politikou, ďalším rozvojom revolvingových nástrojov a daňových stimulov, ako aj lepším zacielením existujúcich nástrojov do rôznych fáz inovačného cyklu.

               6.

               Obnoviť a rozšíriť kapacitu na výrobu energie a zlepšiť energetickú efektívnosť v celom energetickom reťazci. Zrýchliť a rozšíriť vývoj elektrickej rozvodnej siete vrátane cezhraničných prepojení a odstrániť prekážky pri cezhraničnej výmene elektrickej energie. Posilniť hospodársku súťaž v odvetví plynárenstva postupným odstraňovaním regulovaných cien. Posilniť úlohu a zdroje regulátora železničného trhu a bez ďalšieho zdržania zabezpečiť účinné vykonávanie železničných investičných projektov. Zrýchliť úsilie na zvýšenie širokopásmového pripojenia. Zlepšiť nakladanie s odpadom a vodné hospodárstvo.

               7.

               Prijať ďalšie opatrenia na zlepšenie podnikateľského prostredia zjednodušením vymáhania plnení zo zmlúv a požiadaviek na získanie stavebného povolenia a znížením nákladov na dodržiavanie daňovej disciplíny. Prijať a vykonať plánovanú liberalizáciu prístupu k službám poskytovaným v rámci slobodných povolaní.

      V Bruseli 9. júla 2013

            Za Radu

            predseda

         R. ŠADŽIUS

      (1)  Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Platnosť predĺžená na rok 2013 Rozhodnutím Rady 2013/208/EÚ z 22. apríla 2013 o usmerneniach pre politiky zamestnanosti členských štátov (Ú. v. EÚ L 118, 30.4.2013, s. 21).

      (3)  Ú. v. EÚ C 219, 24.7.2012, s. 65.

      (4)  Ú. v. EÚ L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (5)  Podľa článku 9 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1466/97.


title: Odporúčanie Európskej centrálnej banky zo 4. februára 2013 Rade Európskej únie o externom audítorovi Central Bank of Cyprus (ECB/2013/3)

text:
               9.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/1

         ODPORÚČANIE EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKY
   zo 4. februára 2013
   Rade Európskej únie o externom audítorovi Central Bank of Cyprus
   (ECB/2013/3)
   2013/C 37/01
   RADA GUVERNÉROV EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKY,
   so zreteľom na Štatút Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky, a najmä na jeho článok 27.1,
   keďže:

               (1)

               Účty Európskej centrálnej banky (ECB) a národných centrálnych bánk overujú nezávislí externí audítori odporúčaní Radou guvernérov ECB a schválení Radou Európskej únie.

               (2)

               Mandát súčasného externého audítora Central Bank of Cyprus sa končí po vykonaní auditu za finančný rok 2012. Preto je nevyhnutné vymenovať externého audítora od finančného roku 2013.

               (3)

               Central Bank of Cyprus si za svojho externého audítora na finančné roky 2013 až 2017 vybrala spoločnosť KPMG Limited,

         PRIJALA TOTO ODPORÚČANIE:
   Odporúča sa, aby bola spoločnosť KPMG Limited vymenovaná za externého audítora Central Bank of Cyprus na finančné roky 2013 až 2017.

      Vo Frankfurte nad Mohanom 4. februára 2013

            Prezident ECB

         Mario DRAGHI


title: Odporúčanie Rady z  9. júna 2009 o bezpečnosti pacienta vrátane prevencie a kontroly nemocničných infekcií

text:
               3.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/1

      ODPORÚČANIE RADY

   z 9. júna 2009
   o bezpečnosti pacienta vrátane prevencie a kontroly nemocničných infekcií
   2009/C 151/01
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 152 ods. 4 druhý pododsek,
   so zreteľom na návrh Komisie,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu (1),
   so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (2),
   so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov (3),
   keďže:

               (1)

               V článku 152 zmluvy sa ustanovuje, že činnosti Spoločenstva, ktoré dopĺňajú vnútroštátne politiky, sa zameriavajú na zlepšenie verejného zdravia, prevenciu ľudských chorôb a ochorení a odstraňovanie zdrojov nebezpečenstva pre zdravie ľudí.

               (2)

               Odhaduje sa, že 8 až 12 % hospitalizovaných pacientov v členských štátoch EÚ je počas poskytovania zdravotnej starostlivosti vystavených negatívnym príhodám (4).

               (3)

               Európske centrum pre prevenciu a kontrolu chorôb (ECDC) odhaduje, že k nemocničným infekciám dochádza v priemere u jedného hospitalizovaného pacienta z dvadsiatich, to znamená u 4,1 milióna pacientov v EÚ ročne, a tieto infekcie spôsobujú každoročne 37 000 úmrtí.

               (4)

               Nedostatočná bezpečnosť pacienta predstavuje závažný problém pre verejné zdravie, ako aj vysoké hospodárske zaťaženie pre obmedzené finančné zdroje v oblasti zdravotníctva. Veľkej časti negatívnych príhod sa dá predchádzať, a to v sektore nemocníc, ako aj v primárnej starostlivosti, keďže za väčšinu z nich zodpovedajú systémové faktory.

               (5)

               Toto odporúčanie vychádza z výsledkov činnosti Svetovej zdravotníckej organizácie (WHO) v oblasti bezpečnosti pacienta, ktorú realizuje prostredníctvom jej Svetovej aliancie pre bezpečnosť pacienta, ako aj z úsilia, ktoré vyvíja Rada Európy a Organizácia pre hospodársku spoluprácu a rozvoj (OECD), a tieto činnosti dopĺňa.

               (6)

               Spoločenstvo prostredníctvom 7. rámcového programu pre výskum a vývoj (5) v rámci témy Zdravie podporuje výskum systémov zdravotníctva, najmä pokiaľ ide o kvalitu poskytovania zdravotnej starostlivosti vrátane zamerania sa na bezpečnosť pacienta. Bezpečnosti pacienta sa tiež venuje osobitná pozornosť v rámci témy Informačné a komunikačné technológie.

               (7)

               Komisia vo svojej bielej knihe „Spoločne za zdravie: strategický prístup EÚ na obdobie 2008 – 2013“ z 23. októbra 2007 sa bezpečnosť pacienta určuje ako oblasť činnosti.

               (8)

               Z existujúcich dôkazov vyplýva, že členské štáty EÚ sú na rôznej úrovni rozvoja a vykonávania účinných a komplexných stratégií bezpečnosti pacienta (6). Zámerom tohto odporúčania je preto vytvoriť rámec na podnietenie rozvoja politiky a budúcu činnosť v členských štátoch a spoločne vo viacerých členských štátoch s cieľom riešiť kľúčové otázky bezpečnosti pacienta, pred ktorými EÚ stojí.

               (9)

               Pacienti by mali byť informovaní a ich postavenie by sa malo posilniť prostredníctvom ich zapojenia do procesu bezpečnosti pacienta; mali by byť informovaní o normách bezpečnosti pacienta, o najlepších postupoch a/alebo zavedených bezpečnostných opatreniach a o možnostiach získania dostupných a zrozumiteľných informácií o systémoch na podávanie sťažností a nápravu.

               (10)

               Členské štáty by mali zriadiť, udržiavať alebo zdokonaliť komplexné systémy podávania správ a systémy učenia sa, aby bolo možné zaznamenávať rozsah a príčiny negatívnych príhod s cieľom vypracovať účinné riešenia a zásahy. Bezpečnosť pacienta by sa mala zahrnúť do vzdelávania a odbornej prípravy zdravotníckych pracovníkov ako poskytovateľov starostlivosti.

               (11)

               Na úrovni Spoločenstva by sa mali zhromažďovať porovnateľné a súhrnné údaje s cieľom zaviesť účinné a transparentné programy, štruktúry a politiky bezpečnosti pacienta a najlepšie postupy by sa mali šíriť v rámci členských štátov. S cieľom uľahčiť vzájomné učenie sa je potrebné vypracovať spoločnú terminológiu pre bezpečnosť pacienta a spoločné ukazovatele, a to prostredníctvom spolupráce členských štátov a Európskej komisie s prihliadnutím na činnosť príslušných medzinárodných organizácií.

               (12)

               Nástroje informačných a komunikačných technológií, ako sú napríklad elektronické zdravotné záznamy alebo elektronické predpisovanie liekov, môžu prispieť k zlepšeniu bezpečnosti pacienta, napr. aj prostredníctvom systematického skríningu potenciálneho vzájomného pôsobenia liekov alebo alergií. Nástroje informačných a komunikačných technológií by sa tiež mali zameriavať na zvýšenie informovanosti o liekoch.

               (13)

               Mala by sa vypracovať národná stratégia, ktorá doplní stratégie zamerané na obozretné používanie antimikrobiálnych látok (7), zahrnie prevenciu a kontrolu nemocničných infekcií do národných cieľov v oblasti verejného zdravia a ktorej cieľom bude zníženie rizika výskytu nemocničných infekcií v zdravotníckych zariadeniach. Je nevyhnutné, aby sa na realizáciu prvkov tejto národnej stratégie vyčlenili potrebné zdroje ako súčasť základných finančných prostriedkov na poskytovanie zdravotnej starostlivosti.

               (14)

               Prevencia a kontrola nemocničných infekcií by mali byť dlhodobou strategickou prioritou zdravotníckych zariadení. Všetky hierarchické úrovne a funkcie by mali spolupracovať s cieľom dosiahnuť správanie orientované na výsledky a organizačnú zmenu pomocou vymedzenia zodpovednosti na všetkých úrovniach, organizovania podporných štruktúr a miestnych technických zdrojov a zavádzania hodnotiacich postupov.

               (15)

               Nie vždy sú o nemocničných infekciách k dispozícii dostatočné údaje, ktoré by umožnili zmysluplné porovnania medzi zariadeniami prostredníctvom sietí dohľadu, monitorovali epidemiológiu patogénov spojených so zdravotnou starostlivosťou a hodnotili a usmerňovali politiky v oblasti prevencie a kontroly nemocničných infekcií. Z toho dôvodu by sa mali vybudovať alebo posilniť systémy dohľadu na úrovni zdravotníckych zariadení a na regionálnej a národnej úrovni.

               (16)

               Členské štáty by sa mali zamerať na zníženie počtu osôb postihnutých nemocničnými infekciami. V záujme zníženia nemocničných infekcií by sa malo podporovať zamestnávanie zdravotníckych odborníkov špecializovaných v oblasti kontroly infekcií. Členské štáty a ich zdravotnícke zariadenia by okrem toho mali zvážiť využitie kontaktných pracovníkov na podporu zamestnancov špecializovaných na kontrolu infekcií na klinickej úrovni.

               (17)

               Členské štáty by mali úzko spolupracovať s odvetvím zdravotníckych technológií s cieľom podporiť ich lepšie uspôsobenie z hľadiska bezpečnosti pacienta, aby sa tak znížil výskyt negatívnych príhod v zdravotnej starostlivosti.

               (18)

               Na dosiahnutie uvedených cieľov v oblasti bezpečnosti pacienta vrátane prevencie a kontroly nemocničných infekcií by členské štáty mali zabezpečiť komplexný prístup a zohľadňovať najvhodnejšie prvky, ktoré majú skutočný vplyv na prevalenciu negatívnych príhod a z nich vyplývajúce zaťaženie.

               (19)

               Činnosť Spoločenstva v oblasti verejného zdravia by mala plne rešpektovať zodpovednosť členských štátov za organizáciu zdravotníctva a poskytovanie zdravotníckych služieb a zdravotnej starostlivosti,

         TÝMTO ODPORÚČA:
   aby na účely tohto odporúčania platilo toto vymedzenie pojmov:

               „negatívna príhoda“: je udalosť, ktorá má za následok ujmu spôsobenú pacientovi;

               „ujma“: je poškodenie štruktúry alebo funkcie tela a/alebo akýkoľvek škodlivý účinok, ktorý z neho vyplýva;

               „nemocničné infekcie“: sú ochorenia alebo patológie vyvolané prítomnosťou infekčného agensa alebo jeho produktov v súvislosti s pobytom v zdravotníckom zariadení alebo pri poskytovaní zdravotnej starostlivosti alebo ošetrenia;

               „bezpečnosť pacienta“: je právo pacienta neutrpieť zbytočnú ujmu alebo potenciálnu ujmu spojenú so zdravotnou starostlivosťou;

               „procesný ukazovateľ“: je ukazovateľ, ktorý sa týka súladu s dohodnutými činnosťami, ako je napríklad hygiena rúk, dohľad, štandardné operačné postupy;

               „štrukturálny ukazovateľ“: je ukazovateľ týkajúci sa akéhokoľvek zdroja, ako je napríklad personál, infraštruktúra, výbor,

         ČLENSKÝM ŠTÁTOM:
   I.   ODPORÚČANIA O VŠEOBECNÝCH OTÁZKACH BEZPEČNOSTI PACIENTA

               1.

               Podporovať tvorbu a rozvoj národných politík a programov bezpečnosti pacienta týmito spôsobmi:

                           a)

                           určiť príslušný orgán alebo orgány, alebo akýkoľvek ďalší príslušný úrad alebo úrady zodpovedné za bezpečnosť pacienta na svojom území;

                           b)

                           zahrnúť bezpečnosť pacienta ako prioritnú otázku do politík a programov v oblasti zdravotníctva na národnej, regionálnej a miestnej úrovni;

                           c)

                           podporovať vývoj bezpečnejších a užívateľsky nenáročných systémov, postupov a nástrojov vrátane využívania informačných a komunikačných technológií;

                           d)

                           pravidelne preskúmať a aktualizovať bezpečnostné normy a/alebo najlepšie postupy uplatniteľné na zdravotnú starostlivosť poskytovanú na svojom území;

                           e)

                           podporovať aktívnu úlohu organizácií zdravotníckych odborníkov vo vzťahu k bezpečnosti pacienta;

                           f)

                           zaviesť konkrétny prístup na podporu bezpečných postupov v záujme prevencie najčastejších negatívnych príhod, ako sú napr. príhody vyvolané liekmi, nemocničné infekcie a komplikácie počas chirurgických zákrokov alebo po nich.

               2.

               Posilniť pozíciu občanov a pacientov a zvýšiť ich informovanosť týmito spôsobmi:

                           a)

                           účasť organizácií a zástupcov pacientov na vypracúvaní politík a programov v oblasti bezpečnosti pacienta na všetkých príslušných úrovniach;

                           b)

                           informovať pacientov o:

                                       i)

                                       zavedených normách bezpečnosti pacienta,

                                       ii)

                                       zavedených bezpečnostných opatreniach a opatreniach na znižovania rizika, ktorých cieľom je zabrániť omylom a ujme, vrátane najlepších postupov, ako aj o práve na informovaný súhlas s liečbou, ktorý má pacientovi uľahčiť rozhodovanie a voľbu,

                                       iii)

                                       postupoch podávania sťažností a dostupnej pomoci a náprave a o uplatniteľných podmienkach;

                           c)

                           posúdiť možnosti vypracovania základných spôsobilostí v oblasti bezpečnosti pacienta a to základných znalostí, prístupov a zručností potrebných na dosiahnutie bezpečnejšej starostlivosti pre pacientov.

               3.

               Podporovať zavedenie alebo posilnenie systémov podávania správ bez stanovovania priamej zodpovednosti a systémov učenia sa o negatívnych príhodách, ktoré:

                           a)

                           poskytnú informácie o rozsahu, druhoch a príčinách chýb, negatívnych príhod a udalostí, pri ktorých takmer došlo k pochybeniu;

                           b)

                           stimulujú zdravotníckych pracovníkov k aktívnemu podávaniu správ vytvorením otvoreného, spravodlivého a nesankčného prostredia. Toto podávanie správ by sa malo odlišovať od disciplinárnych systémov a postupov členských štátov vo vzťahu k zdravotníckym pracovníkom a podľa potreby by sa mali upresniť aj právne otázky, ktoré súvisia so zodpovednosťou zdravotníckych pracovníkov;

                           c)

                           podľa potreby poskytujú pacientom, ich príbuzným a iným neformálnym poskytovateľom starostlivosti možnosť, aby podávali správy o svojich skúsenostiach;

                           d)

                           dopĺňajú iné systémy podávania správ o bezpečnosti, ako sú napr. systémy pre farmakovigilanciu a zdravotnícke pomôcky, pričom sa podľa možnosti predchádza viacnásobnému podávaniu správ.

               4.

               Podporovať vzdelávanie a odbornú prípravu zdravotníckych pracovníkov v oblasti bezpečnosti pacienta na primeranej úrovni týmito spôsobmi:

                           a)

                           podporovať multidisciplinárne vzdelávanie a odbornú prípravu v oblasti bezpečnosti pacienta pre všetkých zdravotníckych odborníkov, ostatných zdravotníckych pracovníkov a príslušný riadiaci a administratívny personál v miestach poskytovania zdravotnej starostlivosti;

                           b)

                           zahrnúť bezpečnosť pacienta do vysokoškolského a postgraduálneho vzdelávania a priebežnej odbornej prípravy a rozvoja zdravotníckych odborníkov;

                           c)

                           posúdiť možnosti rozvoja základných spôsobilostí v oblasti bezpečnosti pacienta a to základných znalostí, prístupov a zručností potrebných na dosiahnutie bezpečnejšej starostlivosti, ku ktorému by mali mať prístup všetci zdravotnícki pracovníci a príslušný riadiaci a administratívny personál;

                           d)

                           poskytnúť a šíriť informácie všetkým zdravotníckym pracovníkom o normách bezpečnosti pacienta, riziku a bezpečnostných opatreniach vrátane zavedených najlepších postupov s cieľom zamedziť chybám a ujmám alebo im predchádzať a podporovať účasť týchto pracovníkov;

                           e)

                           spolupracovať s organizáciami zapojenými do vzdelávania v oblasti zdravotnej starostlivosti s cieľom zabezpečiť, aby sa bezpečnosti pacienta venovala náležitá pozornosť v rámci učebných plánov vysokoškolského vzdelávania a v priebežnom vzdelávaní a odbornej príprave zdravotníckych odborníkov vrátane rozvoja zručností potrebných na riadenie a zavedenie potrebných zmien v správaní s cieľom zvýšiť bezpečnosť pacienta prostredníctvom systémovej zmeny.

               5.

               Klasifikovať a merať mieru bezpečnosti pacienta na úrovni Spoločenstva prostredníctvom vzájomnej spolupráce a spolupráce s Komisiou:

                           a)

                           vypracovať spoločné definície a terminológiu zohľadňujúc medzinárodnú normalizačnú činnosť, ako je napríklad medzinárodná klasifikácia bezpečnosti pacienta, ktorú vypracováva WHO, a činnosť Rady Európy v tejto oblasti;

                           b)

                           vypracovať súbor spoľahlivých a porovnateľných ukazovateľov s cieľom identifikovať bezpečnostné problémy, zhodnotiť účinnosť zásahov zameraných na zvýšenie bezpečnosti a uľahčiť vzájomné učenie sa členských štátov. Zohľadniť prácu vykonanú na národnej úrovni a medzinárodnú činnosť, ako je napr. projekt ukazovateľov kvality zdravotnej starostlivosti vypracovaný v rámci OECD a projekt zdravotných ukazovateľov Spoločenstva;

                           c)

                           zhromažďovať a vymieňať si porovnateľné údaje a informácie týkajúce sa výsledkov hodnotenia bezpečnosti pacienta z hľadiska typu a počtu s cieľom uľahčiť vzájomné učenie sa a vytvoriť základ pre stanovenie priorít, čím sa členským štátom pomôže vymieňať si v budúcnosti relevantné ukazovatele s verejnosťou.

               6.

               Vymieňať si poznatky, skúsenosti a najlepšie postupy, a to medzi sebou, s Komisiou a s príslušnými európskymi a medzinárodnými inštitúciami o:

                           a)

                           vytvorení účinných a transparentných programov, štruktúr a politík týkajúcich sa bezpečnosti pacienta vrátane systémov podávania správ a učenia sa s cieľom riešiť problém negatívnych príhod pri poskytovaní zdravotnej starostlivosti;

                           b)

                           účinnosti zásahov týkajúcich sa bezpečnosti pacienta a riešení na úrovni miest poskytovania zdravotnej starostlivosti, ako aj vyhodnocovaní prenosnosti týchto skúseností;

                           c)

                           významných včasných varovaniach týkajúcich sa bezpečnosti pacienta.

               7.

               Vyvíjať a podporovať výskum v oblasti bezpečnosti pacienta.

         II.   DODATOČNÉ ODPORÚČANIA O PREVENCII A KONTROLE NEMOCNIČNÝCH INFEKCIÍ

               8

               Prijať a vykonávať stratégie prevencie a kontroly nemocničných infekcií na primeranej úrovni sledujúc tieto ciele:

                           a)

                           vykonávať preventívne a kontrolné opatrenia na vnútroštátnej úrovni alebo na regionálnej úrovni s cieľom podporiť obmedzenie nemocničných infekcií, a to konkrétne:

                                       i)

                                       podľa potreby vykonávať štandardné opatrenia na prevenciu a kontrolu infekcií vo všetkých zariadeniach zdravotnej starostlivosti na základe posúdenia rizika;

                                       ii)

                                       podporovať konzistentnosť opatrení na prevenciu a kontrolu infekcií a výmenu informácií o týchto opatreniach medzi poskytovateľmi zdravotnej starostlivosti, ktorí ošetrujú konkrétneho pacienta alebo mu poskytujú starostlivosť,

                                       iii)

                                       zaistiť dostupnosť usmernení a odporúčaní na vnútroštátnej úrovni,

                                       iv)

                                       podporovať dodržiavanie preventívnych a kontrolných opatrení používaním štrukturálnych a procesných ukazovateľov, ako aj výsledkov zavedených postupov akreditácie alebo certifikácie;

                           b)

                           posilňovať prevenciu a kontrolu infekcií na úrovni zariadení zdravotnej starostlivosti, a to predovšetkým podnecovaním zariadení zdravotnej starostlivosti, aby zaviedli:

                                       i)

                                       program prevencie a kontroly infekcií, ktorý sa zameria na také aspekty, ako sú organizačné a štrukturálne opatrenia, diagnostické a liečebné postupy (napr. dohľad nad antimikrobiálnymi látkami), požiadavky na zdroje, ciele dohľadu, odborná príprava a informácie pre pacientov,

                                       ii)

                                       primerané organizačné správne mechanizmy na vypracovanie programu monitorovania prevencie a kontroly infekcií,

                                       iii)

                                       primerané organizačné opatrenia a kvalifikovaný personál poverený vykonávaním programu prevencie a kontroly infekcií;

                           c)

                           vybudovať alebo posilniť systém aktívneho dohľadu:

                                       i)

                                       na vnútroštátnej alebo regionálnej úrovni:

                                                   —

                                                   podľa potreby pravidelným organizovaním prieskumov prevalencie,

                                                   —

                                                   zohľadnením významu dohľadu nad určitými druhmi infekcií s cieľom získať referenčné údaje na národnej úrovni spolu s procesnými a štrukturálnymi ukazovateľmi pre hodnotenie stratégie,

                                                   —

                                                   organizovaním včasného zisťovania ohrozujúcich nemocničných organizmov alebo hromadných nemocničných infekcií a podávaním správ o týchto zisteniach príslušnému orgánu podľa požiadaviek na vnútroštátnej úrovni,

                                                   —

                                                   podávaním správ o hromadnom výskyte a druhoch infekcií s dosahom na úrovni Spoločenstva alebo na medzinárodnej úrovni v súlade s platnými právnymi predpismi Spoločenstva (8) alebo medzinárodnými predpismi,

                                       ii)

                                       na úrovni zdravotníckych zariadení:

                                                   —

                                                   nabádaním na zvyšovanie kvality mikrobiologickej dokumentácie a záznamov o pacientovi,

                                                   —

                                                   vykonávaním dohľadu nad incidenciou sledovaných druhov infekcií spolu s procesnými a štrukturálnymi ukazovateľmi s cieľom hodnotiť vykonávanie opatrení na kontrolu infekcií,

                                                   —

                                                   zvážením využívania dohľadu nad určitými druhmi infekcií a/alebo konkrétnymi kmeňmi nemocničných patogénov s cieľom včas zistiť ohrozujúce nemocničné organizmy alebo hromadné nemocničné infekcie,

                                       iii)

                                       podľa potreby využitím metód dohľadu a ukazovateľov podľa odporúčaní ECDC a definícií chorôb, ako sa na úrovni Spoločenstva dohodli v súlade s ustanoveniami rozhodnutia č. 2119/98/ES;

                           d)

                           podporovať vzdelávanie a odbornú prípravu zdravotníckych pracovníkov:

                                       i)

                                       na vnútroštátnej alebo regionálnej úrovni: vymedzením a organizovaním špecializovanej odbornej prípravy a/alebo vzdelávacích programov pre personál pôsobiaci v oblasti kontroly infekcií a posilnením vzdelávania všetkých ostatných zdravotníckych pracovníkov v oblasti prevencie a kontroly nemocničných infekcií,

                                       ii)

                                       na úrovni zdravotníckych zariadení:

                                                   —

                                                   poskytovaním pravidelných školení pre všetkých zdravotníckych pracovníkov vrátane riadiacich pracovníkov o základných zásadách hygieny a prevencie a kontroly infekcií,

                                                   —

                                                   poskytovaním pravidelných školení vyššieho stupňa určených pre personál poverený konkrétnymi úlohami týkajúcimi sa prevencie a kontroly nemocničných infekcií;

                           e)

                           zvyšovať informovanosť pacientov zo strany zdravotníckych zariadení:

                                       i)

                                       poskytovaním objektívnych a zrozumiteľných informácií o riziku nemocničných infekcií, o opatreniach, ktoré zdravotnícke zariadenia vykonávajú s cieľom predchádzať týmto infekciám, a o tom, ako môžu pacienti pomôcť v tomto úsilí,

                                       ii)

                                       poskytovaním konkrétnych informácií (napr. o preventívnych a kontrolných opatreniach) pacientom, u ktorých sa vyskytujú nemocničné patogény bez spôsobenia choroby alebo ktorí nimi boli infikovaní;

                           f)

                           podporovať výskum v oblastiach, ako je napr. epidemiológia, využívanie nanotechnológií a nanomateriálov, nových technológií prevencie a terapeutických technológií a zákrokov a nákladová efektívnosť prevencie a kontroly infekcií.

               9.

               Posúdiť na účely koordinovaného vykonávania stratégie uvedenej v bode (8), ako aj na výmenu informácií a koordináciu s Komisiou, ECDC, Európskou agentúrou pre lieky a ďalšími členskými štátmi možnosť zriadiť v prípadnej lehote do 9. júna 2011 medziodvetvový mechanizmus alebo rovnocenné systémy zodpovedajúce infraštruktúre v každom členskom štáte, ktoré budú spolupracovať s existujúcim medzisektorovým mechanizmom zriadeným v súlade s odporúčaním Rady č. 2002/77/ES z 15. novembra 2001 o obozretnom používaní antimikrobiálnych látok v humánnej medicíne (9) alebo sa budú do tohto mechanizmu integrovať.

         III.   ZÁVEREČNÉ ODPORÚČANIA

               10.

               Oznámiť obsah tohto odporúčania subjektom zdravotnej starostlivosti, profesijným organizáciám a vzdelávacím inštitúciám a nabádať ich, aby sa riadili navrhovanými prístupmi tak, aby sa kľúčové prvky mohli zaviesť do každodennej praxe.

               11.

               Podať Komisii správu o pokroku vo vykonávaní tohto odporúčania do 9. júna 2011 a potom na žiadosť Komisie s cieľom prispieť k nadviazaniu na toto odporúčanie na úrovni Spoločenstva,

         TÝMTO VYZÝVA KOMISIU, ABY:
   do 9. júna 2012 predložila Rade na základe informácií poskytnutých členskými štátmi správu o vykonávaní s cieľom zhodnotiť mieru účinnosti navrhovaných opatrení a posúdiť potrebu ďalších krokov.

      V Luxemburgu 8. júna 2009

            Za Radu

            predseda

         Petr ŠIMERKA

      (1)  Stanovisko z 23. apríla 2009 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).

      (2)  Stanovisko z 25. marca 2009 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).

      (3)  Stanovisko z 21. – 22. apríla 2009 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).

      (4)  Technická správa „Zlepšenie bezpečnosti pacientov v EÚ“, ktorú pre Európsku komisiu vypracovala organizácia RAND Cooperation a ktorá bola uverejnená v roku 2008.

      (5)  Rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady č. 1982/2006 z 18. decembra 2006 o siedmom rámcovom programe Európskeho spoločenstva v oblasti výskumu, technického rozvoja a demonštračných činností (2007 – 2013) (Ú. v. EÚ L 412, 30.12.2006, s. 1).

      (6)  Projekt na zvýšenie bezpečnosti pacientov v Európe (SIMPATIE) financovaný v rámci programu Spoločenstva pre oblasť verejného zdravia na obdobie 2003 – 2008, (http://www.simpatie.org).

      (7)  Napr. závery Rady o antimikrobiálnej rezistencii prijaté 10. júna 2008 (dokument 9637/08).

      (8)  Napr. rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady č. 2119/98/ES z 24. septembra 1998, ktorým sa v Spoločenstve zriaďuje sieť na epidemiologický dohľad a kontrolu prenosných ochorení (Ú. v. ES L 268, 3.10.1998, s. 1) a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 z 31. marca 2004, ktorým sa stanovujú postupy Spoločenstva pri povoľovaní liekov na humánne použitie a na veterinárne použitie a pri vykonávaní dozoru nad týmito liekmi a ktorým sa zriaďuje Európska agentúra pre lieky (Ú. v. EÚ L 136, 30.4.2004, s. 1).

      (9)  Ú. v. ES L 34, 5.2.2002, s. 13.


title: Odporúčanie Rady z 19. decembra 2016 s názvom Cesty zvyšovania úrovne zručností: nové príležitosti pre dospelých

text:
               24.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 484/1

         ODPORÚČANIE RADY
   z 19. decembra 2016
   s názvom Cesty zvyšovania úrovne zručností: nové príležitosti pre dospelých
   (2016/C 484/01)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej články 165 a 166,
   so zreteľom na návrh Európskej komisie,
   keďže:

               (1)

               V dnešnej spoločnosti potrebujú mať všetci široký súbor zručností, vedomostí a kompetencií vrátane dostatočnej úrovne gramotnosti, matematickej gramotnosti a digitálnej kompetencie s cieľom realizovať svoj plný potenciál, zohrávať aktívnu úlohu v spoločnosti a prijať svoju sociálnu a občiansku zodpovednosť. Takéto zručnosti, vedomosti a kompetencie sú kľúčové aj preto, že umožňujú prístup na trh práce a postup na ňom, ako aj účasť na ďalšom vzdelávaní a odbornej príprave.

               (2)

               Voľné pracovné miesta si čoraz viac vyžadujú oboje vyššiu úroveň aj širšiu škálu zručností. V budúcnosti bude menej pracovných miest, ktoré si budú vyžadovať len elementárne zručnosti. Dokonca aj pracovné miesta, pre ktoré je zvyčajne potrebná nízka alebo žiadna úroveň kvalifikácie, majú stále vyššie nároky. Veľká väčšina pracovných miest si bude vyžadovať určitú úroveň digitálnej kompetencie a stále väčší počet elementárnych pracovných miest si vyžaduje určité kľúčové alebo všeobecné zručnosti (ako sú komunikácia, riešenie problémov, tímová práca a emocionálna inteligencia).

               (3)

               V roku 2015 bolo v Únii 64 miliónov ľudí, teda viac než štvrtina jej obyvateľstva vo veku od 25 do 64 rokov, ktorí ukončili počiatočné vzdelávanie a odbornú prípravu dosiahnutím nanajvýš nižšieho sekundárneho vzdelania. Hoci neexistujú žiadne prostriedky na meranie úrovní základných zručností týchto ľudí, z prieskumu Organizácie pre hospodársku spoluprácu a rozvoj (OECD) o audite zručností (PIAAC), ktorým sa testovala úroveň gramotnosti, matematickej gramotnosti, ako aj schopnosť riešiť problémy v technicky vyspelom prostredí, vyplýva, že 20 členských štátov vykazuje podobný podiel dospelých osôb vo veku od 16 do 65 rokov, ktoré dosiahli najnižšiu úroveň odbornej spôsobilosti.

               (4)

               Okrem toho údaje Programu OECD pre medzinárodné hodnotenie žiakov (PISA) za rok 2013 poukazujú na významný percentuálny podiel osôb vo veku 15 rokov, ktoré dosahujú slabé výsledky v čítaní (17,8 %), matematike (22,1 %) a v prírodných vedách (16,6 %). Uvedené výsledky sú nad referenčnou hodnotou vzdelávania a odbornej prípravy (ET 2020) predstavujúcou 15 %.

               (5)

               Z prieskumu PIAAC vyplýva, že dospelí s vyššou úrovňou gramotnosti a matematickej gramotnosti, ako aj schopnosti riešiť problémy v technicky vyspelom prostredí, majú zvyčajne vyššiu úspešnosť na trhu práce. Zároveň je v prípade 20 až 25 % dospelých Európanov vo veku od 16 do 65 rokov s nízkou úrovňou uvedených zručností menšia pravdepodobnosť, že sa zapoja do vzdelávania alebo sa v plnej miere budú podieľať na hospodárstve a živote spoločnosti založených na digitalizácii. Sú vystavení vyššiemu riziku nezamestnanosti, vyššej miere chudoby a sociálneho vylúčenia, väčším zdravotným rizikám a dosahujú nižšiu strednú dĺžku života, zatiaľ čo u nich existuje vyššie riziko, že ich deti budú dosahovať slabé výsledky v škole.

               (6)

               Nízkokvalifikované osoby so zásadným nedostatkom základných zručností môžu predstavovať vysoký podiel nezamestnaných (najmä dlhodobo nezamestnaných osôb) a iných zraniteľných skupín, napríklad starších pracovníkov, hospodársky neaktívnych osôb a štátnych príslušníkov tretích krajín. Takéto nedostatky im sťažujú vstup alebo návrat na trh práce.

               (7)

               Politiky členských štátov zamerané na zníženie miery predčasného ukončenia školskej dochádzky a odbornej prípravy v súlade s odporúčaním Rady z 28. júna 2011 (1) a záverov Rady z 23. novembra 2015 o politikách zameraných na zníženie predčasného ukončenia školskej dochádzky, ktoré sú založené na preventívnych, intervenčných a kompenzačných opatreniach, majú pozitívny účinok. V roku 2015 sa priemerná miera predčasného ukončenia školskej dochádzky Únie vo vekovej skupine od 18 do 24 rokov odkláňala približne o jeden percentuálny bod od hlavného cieľa stratégie Európa 2020, ktorý predstavuje 10 %, no medzi jednotlivými členskými štátmi boli veľké rozdiely. Aj keby sa dosiahol hlavný cieľ, zvyšných 10 % osôb bude pri vstupe do dospelosti čeliť vážnym problémom spojeným s prístupom k udržateľnému zamestnaniu. Okrem existuje naďalej veľký počet osôb vo veku 25 rokov a viac, ktoré odišli zo školy predčasne, v mnohých prípadoch ide o štátnych príslušníkov tretích krajín alebo iné osoby s prisťahovaleckým alebo znevýhodneným pozadím.

               (8)

               Účasť nizkokvalifikovaných dospelých osôb na celoživotnom vzdelávaní je stále štyrikrát nižšia než v prípade osôb s terciárnym vzdelaním. Prístup k možnostiam celoživotného vzdelávania zostáva nevyvážený vo všetkých sociálno-ekonomických skupinách, pričom niektoré skupiny obyvateľov v produktívnom veku, najmä štátni príslušníci tretích krajín, majú prístup obmedzenejší. Podnecovať širokú a inkluzívnu účasť je preto kľúčom k úspechu opatrení zameraných na zvyšovanie zručností. Zásadná je snaha osloviť jednotlivcov, ktorí potrebujú osobitnú motiváciu, podporu a celoživotné poradenstvo, najmä tých, čo sú najviac vzdialení od trhu práce alebo vzdelávania a odbornej prípravy.

               (9)

               Cesty zvyšovania úrovne zručností by sa zamerali na dospelých s nízkou úrovňou zručností, vedomostí a kompetencií, ktorí nemajú nárok na podporu v rámci záruky pre mladých ľudí (2), a poskytli by im pružné možnosti na zlepšenie ich gramotnosti, matematickej gramotnosti a digitálnej kompetencie a na dosahovanie pokroku na ceste za vyššími úrovňami v rámci Európskeho kvalifikačného rámca (EKR), ktoré sú dôležité pre trh práce a aktívnu účasť v spoločnosti. Dalo by sa to dosiahnuť poskytovaním vzdelávania a odbornej prípravy vo vhodných vzdelávacích prostrediach, v ktorých kvalifikovaní učitelia a školitelia uplatňujú vyučovacie metódy prispôsobené dospelým osobám a využívajú potenciál digitálneho vzdelávania.

               (10)

               S ohľadom na situáciu v jednotlivých členských štátoch a dostupné zdroje môžu členské štáty zamerať cesty zvyšovania úrovne zručností na prioritné cieľové skupiny, ktoré určia. Mohli by sa vykonávať v súlade s vykonávacími opatreniami zavedenými členskými štátmi, pričom by sa malo vychádzať z odhodlania jednotlivcov a ich záujmu o zvyšovanie úrovne kvalifikácií.

               (11)

               Zlepšovaním zručností a kompetencií dospelých sa výrazne prispieva k plneniu strategických cieľov stratégie Európa 2020, ako sa odzrkadľujú v politickom cykle európskeho semestra.

               (12)

               V Charte základných práv Európskej únie sa uznáva právo na vzdelanie a na prístup k odbornému a ďalšiemu vzdelávaniu pre všetkých.

               (13)

               V rámci cieľov trvalo udržateľného rozvoja Organizácie Spojených národov z roku 2015 sa vyzýva na opatrenia, ktoré by zabezpečili to, aby všetci mladí ľudia a podstatná časť dospelých, mužov i žien, dosiahli do roku 2030 gramotnosť a matematickú gramotnosť.

               (14)

               Odporúčanie Európskeho parlamentu a Rady 2006/962/ES z 18. decembra 2006 o kľúčových kompetenciách pre celoživotné vzdelávanie (3) predstavuje referenčný rámec, ktorý podporuje členské štáty pri zabezpečovaní toho, aby mali mladí ľudia do ukončenia počiatočného vzdelávania a odbornej prípravy rozvinuté kľúčové kompetencie, ktorými budú vybavení do života v dospelom veku a ktoré budú môcť využiť pri ďalšom vzdelávaní, ako aj v pracovnom živote. Uvedený rámec takisto podporuje členské štáty v zabezpečovaní toho, aby boli dospelé osoby schopné rozvíjať a aktualizovať svoje kľúčové kompetencie počas celého života.

               (15)

               Európsky rámec pre digitálne kompetencie pre občanov poskytuje spoločnú európsku referenciu týkajúcu sa toho, čo v súčasnej spoločnosti znamená byť digitálne zručný, a vymedzuje kompetencie a ich úrovne v piatich kľúčových oblastiach.

               (16)

               Na základe odporúčania Európskeho parlamentu a Rady z 23. apríla 2008 o vytvorení európskeho kvalifikačného rámca pre celoživotné vzdelávanie (4) sa vytvoril spoločný kvalifikačný referenčný rámec pozostávajúci z ôsmich úrovní vyjadrených vo forme výsledkov vzdelávania, ktoré je možné dosiahnuť rôznymi cestami v rámci formálneho, neformálneho a informálneho vzdelávania.

               (17)

               V spoločnej správe Rady a Komisie o vykonávaní strategického rámca pre európsku spoluprácu vo vzdelávaní a odbornej príprave (ET 2020) sa v oblasti vzdelávania dospelých za prioritu označila okrem iného miera zabezpečovania schopnosti čítať a písať, schopnosti počítať a digitálnych zručností, ako aj poskytovania dostatočných príležitostí na druhú šancu, ktoré povedú k uznaniu kvalifikácie podľa EKR pre tých, ktorí nemajú kvalifikáciu úrovne 4 EKR. Uvedená spoločná správa obsahuje aj strednodobé ciele v oblasti odborného vzdelávania a prípravy (ďalej len „OVP“), vrátane zlepšenia prístupu ku kvalifikáciám pre všetkých prostredníctvom flexibilnejších a priepustnejších systémov OVP, predovšetkým ponukou efektívnych a integrovaných poradenských služieb a sprístupnením potvrdzovania neformálneho vzdelávania a informálneho učenia sa.

               (18)

               Odporúčanie Rady z 20. decembra 2012 o potvrdzovaní neformálneho vzdelávania a informálneho učenia (5) sa obsahuje výzvu členským štátom, aby do roku 2018 zaviedli vnútroštátny systém potvrdzovania (identifikácia, dokumentácia, posudzovanie a certifikácia) neformálneho vzdelávania a informálneho učenia sa. Tento proces zahŕňa poskytnutie možnosti pre nezamestnané osoby alebo osoby, ktorým hrozí nezamestnanosť, podrobiť sa „auditu zručností“ zameranému na zistenie ich vedomostí, zručností a kompetencií.

               (19)

               V odporúčaní Rady z 22. apríla 2013 o zavedení záruky pre mladých ľudí sa odporúča, aby mladí ľudia vo veku do 25 rokov dostali kvalitnú ponuku zamestnania, ďalšieho vzdelávania, učňovskej prípravy alebo stáže do štyroch mesiacov od straty zamestnania alebo ukončenia formálneho vzdelania. Členské štáty sa v ňom vyzývajú, aby mladým ľuďom s predčasne ukončenou školskou dochádzkou a s nízkou úrovňou zručností ponúkli spôsoby, ako sa vrátiť do procesu vzdelávania a odbornej prípravy alebo zapojiť do vzdelávacích programov „druhej šance“ zaručujúcich vzdelávacie prostredie, ktoré reaguje na ich osobitné potreby a umožní im nadobudnúť kvalifikáciu, ktorá im chýba.

               (20)

               V odporúčaní Rady z 15. februára 2016 týkajúcom sa integrácie dlhodobo nezamestnaných do trhu práce (6) sa odporúča, aby sa dlhodobo nezamestnaným osobám ponúklo hĺbkové individuálne posúdenie a poradenstvo, ako aj dohoda o pracovnej integrácii, ktorá by mala obsahovať individuálnu ponuku a určenie jednotného kontaktného miesta najneskôr v čase, keď obdobie ich nezamestnanosti dosiahne 18 mesiacov.

               (21)

               V odporúčaní Komisie 2008/867/ES z 3. októbra 2008 o aktívnom začleňovaní ľudí vylúčených z trhu práce (7) sa členské štáty vyzývajú, aby rozšírili a zlepšili investície do ľudského kapitálu prostredníctvom politík v oblasti inkluzívneho vzdelávania a odbornej prípravy vrátane účinných stratégií celoživotného vzdelávania a aby prispôsobili systémy vzdelávania a odbornej prípravy novým požiadavkám na kompetencie a potrebe digitálnych zručností.

               (22)

               V záveroch Rady z 5. a 6. júna 2014 o integrácii štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa oprávnene zdržiavajú v Únii, sa opätovne potvrdili spoločné základné zásady pre politiku integrácie prisťahovalcov v EÚ prijaté v roku 2004, z ktorých v jednej sa uvádza, že úsilie v oblasti vzdelávania je kľúčové pre prípravu prisťahovalcov a hlavne ich potomkov na to, aby boli úspešnejšími a aktívnejšími členmi spoločnosti.

               (23)

               V uznesení Rady z 21. novembra 2008 s názvom „Lepšie začlenenie poradenstva do stratégií celoživotného vzdelávania“ (8) sa členské štáty vyzývajú, aby využívali štyri hlavné zásady ako celoživotnú pomoc pri prechodných situáciách u občanov: podporovať nadobudnutie schopnosti riadiť svoju kariéru po celý život; uľahčiť prístup všetkých občanov k poradenským službám; rozvinúť záruky kvality poradenských služieb a podporovať koordináciu a spoluprácu rôznych aktérov na národnej, regionálnej a miestnej úrovni.

               (24)

               Napriek týmto snahám je prístup nízkokvalifikovaných dospelých osôb k možnostiam vzdelávania a odbornej prípravy a k účasti na nich stále výzvou. Cieľom aktívnych politík trhu práce je, aby nezamestnané osoby našli čím skôr prácu; nie vždy však tieto politiky poskytujú flexibilné individualizované príležitosti na zvyšovanie úrovne zručností. Málo verejných politík sa zaoberá potrebou zvyšovania úrovne zručností tých, ktorí už zamestnanie majú, v dôsledku čoho týmto osobám hrozí zastaranosť zručností a strata zamestnania; najväčšiu potrebu zvyšovania úrovne zručnosti pritom majú osoby najvzdialenejšie od trhu práce, ktoré je však najťažšie osloviť.

               (25)

               Rada a zástupcovia vlád členských štátov vyzvali Komisiu, aby predložila návrh nového programu v oblasti zručností pre Európu, ktorý sa zameria okrem iného na spôsoby zlepšenia rozvoja zručností a získavania vedomostí, pričom sa uzná, že ukončenie vyššieho sekundárneho vzdelania alebo rovnocenného vzdelania sa považuje za minimálnu požiadavku na zabezpečenie úspešného prechodu zo vzdelávania na trh práce a na získanie prístupu k ďalšiemu vzdelávaniu.

               (26)

               Vedomostná základňa potrebná pre tvorcov politík a odborníkov sa rozrastá, ale nie je úplná. Ďalší relevantný výskum, odbornosť a analýzy by mohli rozvíjať orgány Únie, najmä Eurostat, Výkonná agentúra pre vzdelávanie, audiovizuálny sektor a kultúru (EACEA) a Európske stredisko pre rozvoj odborného vzdelávania (Cedefop). Výsledky práce vykonanej v rámci európskej spolupráce v oblastiach zamestnanosti, vzdelávania a odbornej prípravy by mohli prispieť k ďalšiemu rozvoju vedomostnej základne a vzájomnému učeniu.

               (27)

               Zamestnávateľské organizácie, zamestnávatelia, odborové zväzy, priemyselné, obchodné a remeselné komory, vnútroštátne subjekty zapojené do plánovania, organizovania alebo propagovania vzdelávania a odbornej prípravy a politík v oblasti integrácie migrantov, služby zamestnanosti, poskytovatelia vzdelávania a odbornej prípravy, sprostredkovateľské a sektorové organizácie, ako aj organizácie občianskej spoločnosti, miestne a regionálne hospodárske subjekty, knižnice, komunitné služby a samotné dospelé vzdelávajúce sa osoby sú kľúčovými zainteresovanými stranami v spoločnom úsilí potrebnom na oslovenie osôb s nízkou úrovňou zručností, ich zapojenie, usmerňovanie a podporu pri pokroku na cestách zvyšovania ich úrovne zručností.

               (28)

               Výsledkom rozmanitosti cieľovej skupiny, ako aj fragmentácie a zložitosti politických opatrení v tejto oblasti sú často chýbajúce systematické prístupy k zvyšovaniu úrovne zručností pracovných síl a chýbajúca informovanosť o jeho sociálno-ekonomických prínosoch. Preto by bolo vítané koherentné politické úsilie založené na účinnej koordinácii a partnerstvách v rámci politických oblastí.

               (29)

               Keďže systémy vzdelávania a odbornej prípravy a situácia na trhu práce sa medzi jednotlivými členskými štátmi a regiónmi výrazne líšia, neexistuje žiaden univerzálny prístup k zamestnateľnosti. V tejto súvislosti je pokrok pri dosahovaní určitej úrovne kvalifikácie skôr prostriedkom na zlepšenie zamestnateľnosti a aktívnej účasti jednotlivca v spoločnosti ako samotným cieľom,

         TÝMTO ODPORÚČA, ABY ČLENSKÉ ŠTÁTY
   v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi, s vnútroštátnou situáciou a v úzkej spolupráci so sociálnymi partnermi a poskytovateľmi vzdelávania a odbornej prípravy:

               1.

               Ponúkli dospelým s nízkou úrovňou zručností, vedomostí a kompetencií, napríklad osobám, ktoré ukončili počiatočné vzdelávanie alebo odbornú prípravu bez dosiahnutia vyššieho sekundárneho alebo rovnocenného vzdelania a ktoré nemajú nárok na podporu v rámci záruky pre mladých ľudí, prístup k cestám zvyšovania úrovne zručností, ktoré im na základe individuálnych potrieb poskytnú príležitosť:

                           a)

                           získať minimálnu úroveň gramotnosti, matematickej gramotnosti a digitálnej kompetencie a/alebo

                           b)

                           získať širší súbor zručností, vedomostí a kompetencií, ktoré sú dôležité pre trh práce a aktívnu účasť v spoločnosti, a to dosahovaním pokroku pri získavaní kvalifikácie na úrovni EKR 3 alebo 4 v závislosti od vnútroštátnej situácie, pričom sa vychádza z odporúčania 2006/962/ES o kľúčových kompetenciách pre celoživotné vzdelávanie.

               2.

               S ohľadom na vnútroštátnu situáciu, dostupné zdroje a existujúce národné stratégie určili prioritné cieľové skupiny, ktorým sa majú ponúknuť cesty zvýšenia úrovne zručností na vnútroštátnej úrovni. Pritom treba v rámci cieľovej populácie brať ohľad na rodový aspekt, rozmanitosť a rôzne podskupiny.

               3.

               V relevantných prípadoch založili koncepciu ciest zvyšovania úrovne zručností na troch krokoch: hodnotenie zručností, poskytovanie prispôsobeného, flexibilného a kvalitného vzdelávania a potvrdzovanie a uznávanie získaných zručností. Uvedené kroky by sa mohli podporiť usmerňujúcimi a podpornými opatreniami, ako sa uvádza v bodoch 12 až 14 a prípadne čo najlepším využitím potenciálu digitálnych technológií.

         Hodnotenie zručností

               4.

               Ponúkli dospelým v rámci prioritných cieľových skupín vymedzených v bode 2 možnosť podrobiť sa hodnoteniu, ako je napr. audit zručností, s cieľom určiť existujúce zručnosti a potreby zvýšenia ich úrovne.

               5.

               V relevantných prípadoch uplatnili v prípade nízkokvalifikovaných dospelých osôb opatrenia zamerané na potvrdzovanie zavedené v súlade s odporúčaním Rady z 20. decembra 2012 o potvrdzovaní neformálneho vzdelávania a informálneho učenia sa s cieľom identifikovať, dokumentovať, hodnotiť a/alebo certifikovať existujúce zručnosti.

         Prispôsobená a flexibilná ponuka vzdelávania

               6.

               Poskytovali ponuky vzdelávania a odbornej prípravy v súlade s bodom 1, pričom sa uspokoja potreby určené v rámci hodnotenia zručností. V prípade migrantov z tretích krajín prípadne poskytli aj možnosti jazykového vzdelávania a prípravy na kurzy odbornej prípravy.

               7.

               V súlade s vnútroštátnymi systémami a vnútroštátnou situáciou umožnili intenzívnejšie využívanie jednotiek výsledkov vzdelávania, ktoré možno zdokumentovať, posúdiť a potvrdiť s cieľom zaznamenať pokrok vzdelávajúcich sa osôb v rôznych fázach.

               8.

               Zvážili, pokiaľ je to možné, miestne, regionálne a národné potreby trhu práce pri zostavovaní ponuky podľa bodu 1, a realizovali ju v úzkej spolupráci s príslušnými zainteresovanými stranami, najmä sociálnymi partnermi a miestnymi, regionálnymi a národnými hospodárskymi subjektmi.

         Potvrdzovanie a uznávanie

               9.

               Vychádzali z existujúcich režimov potvrdzovania v súlade s odporúčaním Rady z 20. decembra 2012 o potvrdzovaní neformálneho vzdelávania a informálneho učenia sa, ktoré sú zamerané na hodnotenie a certifikáciu získaných vedomostí, zručností a kompetencií vrátane vzdelávania na pracovisku, a nabádali na ich certifikáciu na účely získania kvalifikácie podľa národných kvalifikačných rámcov a systémov.

               10.

               V súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi, vnútroštátnou situáciou a na základe dostupných zdrojov vychádzali pri realizácii ciest zvyšovania úrovne zručností zo zásad uvedených v bodoch 11 až 18.

         Koordinácia a partnerstvo

               11.

               Zabezpečili účinnú koordináciu s cieľom vykonať toto odporúčanie a podľa potreby podporovať zapojenie príslušných verejných a súkromných aktérov v oblasti vzdelávania a odbornej prípravy, zamestnanosti, sociálnych, kultúrnych a iných relevantných oblastiach politiky, a tiež podporili ich vzájomné partnerstvá, a to aj cezhraničnú a regionálnu spoluprácu.

         Opatrenia zamerané na oslovenie cieľových skupín, poradenstvo a podporu

               12.

               Vykonávali opatrenia zamerané na motiváciu a oslovenie cieľových skupín, ktoré zahŕňajú zlepšenie informovanosti o výhodách zvyšovania úrovne zručností, sprístupňovanie informácií o existujúcom poradenstve, podporných opatreniach, o možnostiach zvyšovania úrovne zručností a o zodpovedných subjektoch, ako aj poskytovanie stimulov najmenej motivovaným osobám, aby uvedené možnosti využili.

               13.

               Poskytovali poradenské a/alebo mentorské služby s cieľom pomôcť vzdelávajúcim sa osobám absolvovať všetky kroky procesu zvyšovania úrovne zručností.

               14.

               Zvážili koncepciu a vykonávanie podporných opatrení zameraných na rovnomerné odstránenie prekážok v účasti na cestách zvyšovania úrovne zručností. Tieto opatrenia by mohli mať okrem iného formu buď priamej podpory vzdelávajúcim sa osobám alebo nepriamej podpory pre zamestnávateľov na zvyšovanie úrovne zručností ich zamestnancov.

               15.

               Podporili počiatočný a ďalší profesijný rozvoj pracovníkov zapojených do realizovania ciest zvyšovania úrovne zručností, najmä pedagogických pracovníkov.

         Ďalší postup a hodnotenie

               16.

               Podľa možnosti do jedného roka od prijatia tohto odporúčania, a to najneskôr do polovice roka 2018 a na základe existujúcich príslušných vnútroštátnych opatrení a súčasných finančných rámcov vymedzili príslušné opatrenia na vykonávanie tohto odporúčania na vnútroštátnej úrovni.

               17.

               Zhodnotili v rámci existujúcich vnútroštátnych rámcov všetky opatrenia uvedené v bode 16 a ich vplyv na pokrok cieľových skupín pri získavaní gramotnosti, matematickej gramotnosti a digitálnych kompetencií a/alebo kvalifikácie na úrovni EKR 3 alebo 4 v závislosti od vnútroštátnej situácie.

               18.

               Použili výsledky tohto hodnotenia ako základ pre prípadné koncepcie a realizovanie ciest zvyšovania úrovne zručností na vnútroštátnej úrovni, ako aj pre ďalší rozvoj politiky a reformy založených na dôkazoch.

         TÝMTO ODPORÚČA, ABY KOMISIA:

               19.

               S podporou Poradného výboru pre odborné vzdelávanie nadviazala na vykonávanie tohto odporúčania predovšetkým prostredníctvom výmen, akými je vzájomné učenie, v spojení s príslušnými európskymi koordinačnými subjektmi a postupmi, ktoré sa zaoberajú politikami v oblasti zamestnanosti, vzdelávania a odbornej prípravy.

               20.

               Podporovala využívanie existujúcich relevantných rámcov kompetencií, akými je európsky rámec pre digitálne kompetencie pre občanov, a nástrojov hodnotenia.

               21.

               Uľahčovala vzájomné učenie medzi členskými štátmi a sprístupňovala kľúčové zdroje a informácie na Elektronickej platforme vzdelávania dospelých v Európe (EPALE).

               22.

               Podporovala a vykonávala v spolupráci s orgánmi Únie a medzinárodnými organizáciami, ako je OECD alebo UNESCO, relevantný výskum a analýzu vzdelávania dospelých a hodnotenia ich zručností (napr. PIAAC).

               23.

               V príslušných prípadoch, bez toho, aby boli dotknuté rokovania o budúcom viacročnom finančnom rámci, ako aj v súlade s prioritami, ktoré boli stanovené na obdobie rokov 2014 – 2020, podporila na účely vykonávania tohto odporúčania používanie súčasných a budúcich európskych programov financovania v oblasti rozvoja zručností, najmä európskych štrukturálnych a investičných fondov a programu Erasmus+, a to v súlade s ich právnym základom.

               24.

               Do 31. decembra 2018 zhodnotila v rámci existujúcich postupov podávania správ vykonávacie opatrenia, ktoré načrtli členské štáty.

               25.

               Posúdila a vyhodnotila v spolupráci s členskými štátmi a po konzultácii s dotknutými zúčastnenými stranami opatrenia prijaté v reakcii na toto odporúčanie a do piatich rokov od dátumu jeho prijatia podala Rade správu o pokroku dosiahnutom pri zvyšovaní úrovne gramotnosti, matematickej gramotnosti a digitálnej kompetencie medzi nízkokvalifikovanými dospelými osobami, ako aj o získaných skúsenostiach a vplyvoch na budúcnosť.

      V Bruseli 19. decembra 2016

            Za Radu

            predseda

         L. SÓLYMOS

      (1)  Ú. v. EÚ C 191, 1.7.2011, s. 1.

      (2)  Odporúčanie Rady z 22. apríla 2013 o zavedení záruky pre mladých ľudí (Ú. v. EÚ C 120, 26.4.2013, s. 1).

      (3)  Ú. v. EÚ L 394, 30.12.2006, s. 10.

      (4)  Ú. v. EÚ C 111, 6.5.2008, s. 1.

      (5)  Ú. v. EÚ C 398, 22.12.2012, s. 1.

      (6)  Ú. v. EÚ C 67, 20.2.2016, s. 1

      (7)  Ú. v. EÚ L 307, 18.11.2008, s. 11.

      (8)  Ú. v. EÚ C 319, 13.12.2008, s. 4.