title: Odporúčanie Rady z 5. apríla 2022 o budovaní mostov pre účinnú spoluprácu v oblasti vysokoškolského vzdelávania v Európe (Text s významom pre EHP) 2022/C 160/01

text:
               13.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 160/1

      ODPORÚČANIE RADY
      z 5. apríla 2022
      o budovaní mostov pre účinnú spoluprácu v oblasti vysokoškolského vzdelávania v Európe
      (Text s významom pre EHP)
      (2022/C 160/01)
      RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
      so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej články 165 a 166,
      so zreteľom na návrh Európskej komisie,
      keďže:

                  1.

                  Hlbšia a účinnejšia nadnárodná spolupráca v sektore vysokoškolského vzdelávania v celej Európe je kľúčová, pokiaľ ide o podporu hodnôt Únie, jej identity a demokracie v Únii, budovanie odolnosti európskej spoločnosti a hospodárstva a budovanie udržateľnej budúcnosti. Silné vzájomne prepojené inštitúcie vysokoškolského vzdelávania sú jedným z dôležitých nástrojov na riešenie výziev, ktoré súvisia so zelenou a s digitálnou transformáciou a so starnúcim obyvateľstvom, a ďalších kľúčových sociálno-ekonomických výziev prostredníctvom výmeny poznatkov a spoluvytvárania inovačných riešení. Môžu tiež zabezpečiť kapacitu Európy posilňovať konkurencieschopnosť založenú na technológiách.

                  2.

                  Budovanie mostov umožňujúcich inštitúciám vysokoškolského vzdelávania rozvíjať hlbšiu, dlhodobú a účinnú nadnárodnú spoluprácu na inštitucionálnej úrovni je dôležitým nástrojom na posilnenie inštitúcií vysokoškolského vzdelávania ako celku a prípravu študentov, celoživotne sa vzdelávajúcich osôb, výskumníkov a zamestnancov na globálnu budúcnosť. Inštitúcie vysokoškolského vzdelávania v celej Európe sa prispôsobujú rýchlo sa meniacemu svetu s rýchlo sa meniacimi disciplínami a vzdelávacími prostrediami, napríklad v súvislosti so súbežnou zelenou a digitálnou transformáciou. To si vyžaduje nový spôsob uvažovania, nové prístupy a nové štruktúry spolupráce a mobility študentov, zamestnancov a výskumníkov (pričom fyzická mobilita bude aj naďalej základným formátom), ktoré budú medzidisciplinárne a cezhraničné. Táto nová realita poháňaná digitálnou transformáciou so sebou prinesie novú atraktívnu ponuku vzdelávania, nové formáty a príležitosti na nadnárodnú spoluprácu a mobilitu, a to prezenčne aj online, pre všetky vzdelávajúce sa osoby vrátane osôb s nedostatkom príležitostí alebo z odľahlých oblastí, ako sú napríklad najvzdialenejšie regióny, a bude podporovať rozmanitosť medzi akademickými pracovníkmi, výskumníkmi a odbornými zamestnancami.

                  3.

                  Intenzívnejšia spolupráca medzi rôznymi inštitúciami vysokoškolského vzdelávania vrátane univerzít, výskumných univerzít, vysokých škôl, univerzít aplikovaných vied, vysokoškolských inštitúcií odborného vzdelávania a prípravy a vysokoškolských inštitúcií s umeleckým zameraním v celej EÚ je kľúčovou zásadou, ktorá je základom a neodmysliteľnou súčasťou európskeho vzdelávacieho priestoru a európskeho výskumného priestoru. Hlbšia nadnárodná spolupráca medzi rozličnými a komplementárnymi inštitúciami v celej Európe podporuje spravodlivý prístup k vysokokvalitnému a inkluzívnemu vzdelávaniu, odbornej príprave a výskumu, posilňuje vytváranie a šírenie znalostí, uľahčuje spoločné využívanie kapacity a infraštruktúry a prispieva k vitálnosti ich regiónov a komunít, pričom pomáha prekonávať znevýhodnenie a zemepisné rozdiely. Môže tiež podporiť začlenenie do výskumných, inovačných a priemyselných ekosystémov. Nadnárodná spolupráca takisto prispieva k uvoľneniu plného potenciálu sektora vysokoškolského vzdelávania ako propagátora zručností, kompetencií a znalostí, napríklad na účely súbežnej zelenej a digitálnej transformácie, a prispieva k vykonávaniu Európskeho piliera sociálnych práv.

                  4.

                  V oznámení Komisie o vytvorení európskeho vzdelávacieho priestoru do roku 2025 (1) sa požaduje bezproblémová a ambiciózna nadnárodná spolupráca, ľahšie vydávanie spoločných diplomov a preskúmanie uskutočniteľnosti právneho štatútu aliancií univerzít, napr. aliancií v rámci iniciatívy „Európske univerzity“. V uznesení Rady o strategickom rámci pre európsku spoluprácu vo vzdelávaní a odbornej príprave v záujme vytvorenia európskeho vzdelávacieho priestoru a neskôr (2021 – 2030) (2) sa nabáda na hlbšiu spoluprácu, zhromažďovanie vedomostí a zdrojov a vytváranie väčších príležitostí na mobilitu pre študentov, akademických pracovníkov a výskumníkov, okrem iného plným zavedením iniciatívy „Európske univerzity“ a iniciatívy Európska študentská karta. Rada vo svojich záveroch o iniciatíve „Európske univerzity“ – prepojenie vysokoškolského vzdelávania, výskumu, inovácie a spoločnosti: príprava podmienok pre nový rozmer európskeho vysokoškolského vzdelávania (3) vyzvala členské štáty, aby odstránili prekážky brániace rozvoju kompatibilnejších systémov vysokoškolského vzdelávania a preskúmali uskutočniteľnosť spoločných európskych diplomov. V záveroch s názvom „Prehĺbenie európskeho výskumného priestoru: Zabezpečenie atraktívnych a udržateľných kariér a pracovných podmienok pre výskumných pracovníkov a realizácia cirkulácie mozgov“ (4) Rada vyzvala Komisiu, aby podporovala členské štáty pri navrhovaní politických opatrení zameraných na bezproblémovú a ambicióznu nadnárodnú spoluprácu medzi inštitúciami vysokoškolského vzdelávania v Európe, najmä v oblasti akademickej a výskumnej kariéry. V oznámení Komisie o novej ére výskumu a inovácie (5) a v odporúčaní Rady o Pakte pre výskum a inováciu v Európe (6) sa vyzýva na hlbšiu spoluprácu a uznáva potenciál iniciatív, ako je iniciatíva „Európske univerzity“, transformovať vysokoškolské vzdelávanie. V Európskom programe v oblasti zručností (7) sa takisto vyzýva na odstránenie prekážok brániacich účinnej a hlbšej nadnárodnej spolupráci.

                  5.

                  V Rímskom komuniké ministrov európskeho priestoru vysokoškolského vzdelávania a odporúčaní Rady týkajúcom sa podpory automatického vzájomného uznávania kvalifikácií získaných v rámci vysokoškolského vzdelávania, vyššieho sekundárneho vzdelávania a odbornej prípravy a výsledkov študijných pobytov v zahraničí (8) sa vyžaduje podpora a uľahčenie nadnárodnej spolupráce. V uznesení Európskeho parlamentu o európskom vzdelávacom priestore: spoločný celostný prístup (9) sa zdôrazňuje potreba intenzívnejšej spolupráce a vyzýva sa na využívanie synergií medzi európskym vzdelávacím priestorom, európskym výskumným priestorom a európskym priestorom vysokoškolského vzdelávania.

                  6.

                  Celkovo 41 „Európskych univerzít“ podporovaných z programu Erasmus+ a doplnených programom Horizont 2020, pokiaľ ide o výskumno-inovačný rozmer, a podobné dlhodobé inštitucionalizované modely spolupráce poskytujú užitočné získané poznatky a zároveň testujú modely hlbšej nadnárodnej spolupráce presahujúce existujúce stratégie, riadenie a ekosystémy spolupráce jednotlivých inštitúcií. Sú zdrojom inšpirácie pre širšiu komunitu vysokoškolského vzdelávania podnecujúcim reformy na systémovej úrovni a zároveň uľahčujú lepšiu koordináciu medzi európskymi politikami v oblasti vysokoškolského vzdelávania a výskumu.

                  7.

                  Na účely tohto odporúčania Rady sú „Európske univerzity“ univerzity financované z programu Erasmus+, prípadne s doplnkovou podporou z programu Horizont, pokiaľ ide o výskumno-inovačný rozmer. Pojem „aliancie inštitúcií vysokoškolského vzdelávania“ označuje všetky ostatné modely spolupráce, ako sú napríklad znalostné a inovačné spoločenstvá. Cieľom tohto odporúčania Rady je uľahčiť nadnárodnú spoluprácu všetkým európskym inštitúciám vysokoškolského vzdelávania, a to nielen inštitúciám podporovaným v rámci iniciatívy „Európske univerzity“.

                  8.

                  „Európske univerzity“ prispievajú ku kvalite nadnárodnej spolupráce prostredníctvom medziinštitucionálnych stratégií, ktoré spájajú učenie sa a výučbu, výskum, inováciu a prenos vedomostí do hospodárstva a spoločnosti a prispievajú k politickým a spoločenským zmenám.

                  9.

                  Aliancie vysokoškolského vzdelávania by mohli na dobrovoľnom základe využívať nástroje inštitucionalizovanej spolupráce, ako je napríklad možný právny štatút aliancií inštitúcii vysokoškolského vzdelávania, ktoré im v prípade potreby umožnia deliť sa o spoločné finančné, ľudské, digitálne a fyzické zdroje a služby, aby mohli prevádzkovať virtuálne medziuniverzitné kampusy a interoperabilné platformy na spoločné digitálne alebo zmiešané aktivity. V záujme prehĺbenia nadnárodnej spolupráce na účinnom zvládaní súbežnej zelenej a digitálnej transformácie treba na vnútroštátnej, regionálnej a inštitucionálnej úrovni ešte viac uľahčiť rozvoj interdisciplinárnych modulov a navrhovanie spoločných diplomov na základe spoločne vytvorených európskych kritérií v súlade s nástrojmi bolonského procesu. Uľahčovaním flexibilnej a inkluzívnej mobility a využívaním iniciatívy Európska študentská karta vo väčšom rozsahu by sa mohli zvýšiť príležitosti pre vzdelávajúce sa osoby, akademických pracovníkov, výskumníkov a zamestnancov. Budovanie kapacity a dosiahnutie plánovanej úrovne ambícií týkajúcich sa nadnárodnej spolupráce si vyžadujú dostatočne dlhodobé a stále financovanie.

                  10.

                  Hlbšia spolupráca medzi inštitúciami vysokoškolského vzdelávania si vyžaduje riešenie komplexných výziev. Bezproblémové zriadenie, externé zabezpečenie kvality a akreditáciu spoločných nadnárodných vzdelávacích aktivít a programov na všetkých úrovniach ovplyvňujú rozdiely v externom zabezpečovaní kvality, odlišné vykonávanie automatického vzájomného uznávania kvalifikácií a študijných pobytov v zahraničí, ako aj súvisiacich kľúčových záväzkov v rámci bolonského procesu vrátane rozdielov v štruktúrach titulov, rozdiely v prijímaní európskeho prístupu na zabezpečenie kvality spoločných programov, rozdiely v uplatňovaní Európskeho systému prenosu a zhromažďovania kreditov (ECTS) a čiastočné uznávanie virtuálneho a zmiešaného učenia. Vyriešením týchto problémov a zabezpečením úplného vykonávania nástrojov bolonského procesu by sa znížilo administratívne zaťaženie, uľahčila nadnárodná spolupráca a podporilo by sa vykonávanie inovačných interdisciplinárnych pedagogických postupov v jednotlivých krajinách.

                  11.

                  Európska nadnárodná spolupráca na inštitucionálnej úrovni je silným nástrojom na podporu a ďalší rozvoj transformácie, ktorej cieľom sú excelentné, inkluzívne, konkurencieschopné, udržateľné a atraktívne inštitúcie vysokoškolského vzdelávania, ktoré plnia všetky svoje poslania (vzdelávanie, výskum, inovácie a službu spoločnosti), pričom táto transformácia prináša výhody v rámci sektora vysokoškolského vzdelávania aj mimo neho, a to v záujme Európy založenej na vedomostiach, odolnosti a demokracii, ktorá je odrazom nášho európskeho spôsobu života a hodnôt. Nadnárodnú spoluprácu je potrebné uľahčiť prostredníctvom súboru koherentných európskych a vnútroštátnych opatrení, účinného vykonávania dostupných európskych iniciatív a nástrojov, ako sú napríklad iniciatíva „Európske univerzity“, nástroje bolonského procesu alebo iniciatíva Európska študentská karta, ako aj preskúmania možnosti vytvorenia nových nástrojov. Tieto nové nástroje by sa mohli vytvoriť v rámci postupného prístupu spoločného vytvárania, ktorý umožní inštitúciám vysokoškolského vzdelávania budovať mosty a účinnejšie spolupracovať na cezhraničnej úrovni a ktorý umožní systémom vysokoškolského vzdelávania väčšiu súdržnosť, a to v prospech celej komunity vysokoškolského vzdelávania, pričom bude prinášať pridanú hodnotu pre spoločnosť,

            TÝMTO ODPORÚČA, ABY ČLENSKÉ ŠTÁTY
      pri úplnom rešpektovaní zásady subsidiarity, inštitucionálnej autonómie a akademickej slobody, a to podľa vnútroštátnych podmienok, a v úzkej spolupráci so všetkými relevantnými zainteresovanými stranami:

                  1.

                  umožnili inštitúciám vysokoškolského vzdelávania v rámci procesu spoločného vytvárania preskúmať potrebu, prínosy, riziká a uskutočniteľnosť zriadenia nástrojov inštitucionalizovanej spolupráce, ako je napríklad možný právny štatút aliancií inštitúcií vysokoškolského vzdelávania, napríklad „Európskych univerzít“, s cieľom uľahčiť v prípade potreby hlbšiu spoluprácu na základe spoločného využívania ľudských, technických, dátových, vzdelávacích, výskumných a inovačných kapacít. Umožnili im experimentovať s rôznymi možnosťami hlbšej spolupráce, ako aj testovať na dobrovoľnom základe existujúce európske nástroje, ako je napríklad Európske zoskupenie územnej spolupráce (EZÚS) (10) alebo Európske zoskupenie hospodárskych záujmov (EZHZ) (11);

                  2.

                  v prípade potreby nabádali inštitúcie vysokoškolského vzdelávania zapojené do nadnárodnej spolupráce na poskytovanie spoločných programov a udeľovanie spoločných diplomov v súlade s nástrojmi bolonského procesu a uľahčovali im tieto postupy (12). V tejto súvislosti a v nadväznosti na výsledky prieskumných opatrení vymedzených v bode 12 preskúmali a uľahčovali udeľovanie značky spoločný európsky diplom. V neskoršej fáze by sa práca mohla zamerať na možný spoločný diplom na všetkých úrovniach na základe spoločne vytvorených európskych kritérií, ktorý by sa vydával na vnútroštátnej, regionálnej alebo inštitucionálnej úrovni v súlade s národnými kvalifikačnými rámcami;

                  3.

                  umožnili inštitúciám vysokoškolského vzdelávania v prípade potreby ďalej vyvíjať a vykonávať inovačné spoločné nadnárodné vzdelávacie aktivity tým, že im umožnia a budú ich nabádať, aby testovali a vykonávali vhodné prístupy a opatrenia v súvislosti s/so:

                              a)

                              kritériami prijímania a zápisu študentov a celoživotne sa vzdelávajúcich osôb;

                              b)

                              prípadným vymedzením jazykov na účely učenia sa a vyučovania, pri ktorom sa rešpektuje viacjazyčnosť;

                              c)

                              podielom online učenia na celkovej ponuke vzdelávania, podielom mobility študentov (prezenčnej, virtuálnej alebo zmiešanej) začlenenej do spoločnej vzdelávacej aktivity, ako aj s podielom a organizáciou stáží, aktivít spočívajúcich v učení sa na pracovisku, prístupov založených na výzvach a medzidisciplinárnych prístupov;

                              d)

                              začlenením flexibilných vzdelávacích dráh, ako sú malé vzdelávacie skúsenosti, ktoré by v relevantných prípadoch mohli viesť k získaniu mikrocertifikátov (13);

                              e)

                              pravidlami pre udeľovanie a prenos kreditov a transparentnosťou pri udeľovaní známok, a to podľa používateľskej príručky k Európskemu systému prenosu a zhromažďovania kreditov (ECTS) ako základu nadnárodných spoločných programov bez dodatočných pravidiel alebo obmedzení;

                              f)

                              používaním informácií o externom zabezpečovaní kvality európskych programov a/alebo inštitúcií vysokoškolského vzdelávania podľa Štandardov a usmernení na zabezpečovanie kvality v európskom priestore vysokoškolského vzdelávania, ktoré sú súčasťou databázy výsledkov externého zabezpečovania kvality, v záujme vykonávania automatického vzájomného uznávania (14) na účely ďalšieho vzdelávania v spolupráci s národnými informačnými centrami pre akademické uznávanie (sieť NARIC);

                              g)

                              prípadným umožňovaním uznávania predchádzajúceho vzdelávania a potvrdzovania neformálneho vzdelávania a informálneho učenia sa na základe transparentných a spravodlivých kvalitatívnych požiadaviek a organizáciou náležitého posúdenia vzdelávajúcich sa osôb a udeľovania relevantných kreditov za takéto vzdelávanie;

                              h)

                              prípadným umožňovaním väčšej flexibility vo vymedzení vzoru ich spoločných diplomov pri vykonávaní spoločných nadnárodných programov;

                  4.

                  podporovali mobilitu začlenenú v spoločných nadnárodných vzdelávacích programoch:

                              a)

                              podporovali inštitúcie vysokoškolského vzdelávania pri systematickejšom a flexibilnejšom začleňovaní mobility (prezenčnej, virtuálnej alebo zmiešanej) do ich spoločných vzdelávacích programov na všetkých úrovniach, aby umožnili väčšiemu počtu študentov vrátane vzdelávajúcich sa osôb s nedostatkom príležitostí alebo z odľahlých oblastí, ako sú napríklad najvzdialenejšie regióny, akademických pracovníkov a výskumníkov využívať výhody vyplývajúce z dynamiky integrovanej spolupráce v oblasti vysokoškolského vzdelávania a podporovali vyvážený obeh talentov;

                              b)

                              podporovali digitalizáciu riadenia mobility v rámci viacstranných partnerstiev, najmä štandardizáciou a digitalizáciou úradných postupov na účely podpisu viacstranných medziinštitucionálnych dohôd, a to aj rozšírením iniciatívy Európska študentská karta;

                              c)

                              v prípade potreby vyvíjali úsilie smerujúce k súdržnejším prístupom ku vzdelávacej mobilite, pokiaľ ide o systémy prijímania a zápisu, systémy klasifikácie, akademické kalendáre, systémy študijných poplatkov, prístup k zariadeniam vysokoškolského vzdelávania v letných/prázdninových mesiacoch a ich využívanie;

                  5.

                  prispievali k zachovaniu priamej alebo nepriamej finančnej podpory na hlbšiu nadnárodnú inštitucionálnu spoluprácu v oblasti vysokoškolského vzdelávania, a to aj v súvislosti s „Európskymi univerzitami“:

                              a)

                              podporovali v relevantných prípadoch všetky typy inštitúcií vysokoškolského vzdelávania, aby sa na takejto hlbokej nadnárodnej inštitucionálnej spolupráci zúčastňovali;

                              b)

                              podporovali a rozvíjali kultúru kvalitnej nadnárodnej spolupráce medzi inštitúciami vysokoškolského vzdelávania tým, že ju v prípade potreby začlenenia do vnútroštátnej politiky a budú ju v rámci tejto politiky podnecovať, ako aj stanovovaním priorít;

                              c)

                              zmobilizovali dostupné zdroje financovania na regionálnej a vnútroštátnej úrovni a na úrovni EÚ (15), a to pri zohľadnení rôznych vnútroštátnych finančných systémov, s cieľom zosúladiť alebo podľa možnosti doplniť podporu z programu Erasmus+, doplnenú synergickým spôsobom podporou z programu Horizont Európa, na účely účasti inštitúcií vysokoškolského vzdelávania na iniciatíve „Európske univerzity“;

                  6.

                  podporovali a chránili hlavné zásady inštitucionálnej autonómie ako predpoklad pre zriadenie spoločných riadiacich opatrení na hlbšiu nadnárodnú spoluprácu v rámci prístupu zdola nahor. Umožnili inštitúciám vysokoškolského vzdelávania prijímať nezávislé rozhodnutia v oblasti vnútorného riadenia, financií, zamestnancov a akademických záležitostí, chrániť akademickú slobodu a aktívne zapájať akademických pracovníkov a zástupcov študentov do prijímania rozhodnutí týkajúcich sa ich inštitúcie;

                  7.

                  posilňovali vzájomnú dôveru prostredníctvom externého zabezpečenia kvality a akreditácie spoločných vzdelávacích programov a iných foriem spoločných vzdelávacích ponúk vyvinutých prostredníctvom modelov inštitucionálnej nadnárodnej spolupráce vrátane iniciatívy „Európske univerzity“ v súlade s európskymi štandardmi a usmerneniami:

                              a)

                              pokročili smerom k využívaniu inštitucionálneho externého zabezpečovania kvality. Mohol by sa tak podporiť rozvoj kultúry skutočnej inštitucionálnej kvality, ktorá vedie k väčšej zodpovednosti a kompatibilite systémov v celej Európe, nadväzujúcej na nástroje a rámce už zavedené v kontexte európskeho vzdelávacieho priestoru, európskeho výskumného priestoru a európskeho priestoru vysokoškolského vzdelávania;

                              b)

                              v prípade potreby zvážili možnosť umožniť samoakreditáciu programov na základe inštitucionálneho zabezpečenia kvality s cieľom podporiť vlastnú zodpovednosť inštitúcií vysokoškolského vzdelávania;

                              c)

                              pre krajiny, ktoré sa opierajú o externé zabezpečenie kvality založené na programoch, zvážili možnosť:

                                          i)

                                          umožniť úplné vykonávanie európskeho prístupu na zabezpečenie kvality spoločných programov (16);

                                          ii)

                                          zabezpečiť, aby externé hodnotenie spoločných nadnárodných programov mohla vykonávať len jedna agentúra registrovaná v Európskom registri zabezpečenia kvality vysokoškolského vzdelávania (EQAR) (17) a aby boli výsledky automaticky akceptované vo všetkých ostatných dotknutých systémoch vysokoškolského vzdelávania bez toho, aby sa doplnili ďalšie vnútroštátne požiadavky, a

                                          iii)

                                          zabezpečiť, aby sa opätovná akreditácia spoločných nadnárodných programov riadila pravidlami ESG a európskym prístupom (18);

                  8.

                  v prípade potreby podporili rozvoj vysokokvalitného virtuálneho vzdelávania založeného na spolupráci v súlade s všeobecným nariadením o ochrane údajov ako súčasti výučby, vzdelávania a výskumu s cieľom podporovať a uľahčovať inkluzívnu nadnárodnú spoluprácu zameranú na študentov, ktorá dopĺňa osobné interakcie, a najmä:

                              a)

                              podporovali inštitúcie vysokoškolského vzdelávania pri vývoji virtuálnych a online medzinárodných vzdelávacích modelov založených na spolupráci ako neoddeliteľnej súčasti zmiešaného učenia, a to aj prostredníctvom záväzku k vedeniu, strategického plánovania, rozsiahlej a internacionalizovanej pedagogickej odbornej prípravy a podporných služieb;

                              b)

                              v prípade potreby podporovali inštitúcie vysokoškolského vzdelávania, aby v rámci hodnotení kariéry zhodnocovali a uznávali čas, ktorý akademickí pracovníci strávili vývojom nových inovačných pedagogických postupov a nových výskumných praktík, ku ktorým dospeli prostredníctvom nadnárodnej spolupráce;

                              c)

                              podporovali inštitucionalizované modely spolupráce vrátane „Európskych univerzít“ v ich úsilí o zhromažďovanie odborných znalostí a zdrojov s cieľom rozvíjať a vykonávať spoločné digitálne stratégie a spoločnú interoperabilnú infraštruktúru IT, napríklad poskytovaním vzájomného prístupu k online vzdelávacím a výskumným prostrediam, vzdelávacím riadiacim systémom, digitálnym knižniciam alebo platformám hromadných otvorených online kurzov (MOOC), službám odbornej prípravy a podpory, bezproblémového prístupu k vyhľadateľným, prístupným, interoperabilným a opätovne použiteľným údajom a iným interoperabilným službám;

                              d)

                              podporovali testovanie a pilotné projekty týkajúce sa riešení založených na otvorenom zdroji s cieľom prekonávať spoločné výzvy a prispievať tak k interoperabilite, digitálnej pripravenosti, dátovej suverenite a zodpovednosti systémov vysokoškolského vzdelávania;

                  9.

                  podporovali inštitúcie vysokoškolského vzdelávania pri vývoji spoločných interdisciplinárnych nadnárodných vzdelávacích aktivít na všetkých úrovniach (krátke cykly, bakalárske, magisterské/inžinierske/doktorské a doktorandské štúdium):

                              a)

                              umožňovali a uľahčovali nadnárodné prístupy založené na výzvach, v rámci ktorých vzdelávajúce sa osoby z rôznych disciplín, kultúr a krajín spolupracujú s výskumníkmi, spoločnosťami, mestami, regiónmi, mimovládnymi organizáciami a miestnymi komunitami na hľadaní kreatívnych a inovačných riešení globálnych a spoločných výziev;

                              b)

                              nabádali k poskytovaniu vysokokvalitných príležitostí na celoživotné vzdelávanie pre všetkých s cieľom umožniť zvyšovanie úrovne zručností a rekvalifikáciu so zameraním na najžiadanejšie oblasti na trhu práce a prispievali tak k osobnému a profesijnému rozvoju;

                  10.

                  podnecovali inštitúcie vysokoškolského vzdelávania k zapájaniu vzdelávajúcich sa osôb, akademických pracovníkov, výskumníkov a zamestnancov do riadenia štruktúr nadnárodnej spolupráce medzi inštitúciami vysokoškolského vzdelávania a zohľadňovali pri tom existujúce demokratické prvky akademickej samosprávy, a najmä aby:

                              a)

                              podnecovali inštitúcie vysokoškolského vzdelávania, aby v riadiacich štruktúrach zohľadňovali čoraz rozmanitejší pôvod vzdelávajúcich sa osôb a zamestnancov, ako aj rôzne pracovné a vzdelávacie skúsenosti v súlade so zásadami inklúzie a rovnosti;

                              b)

                              podporovali budovanie kapacít v záujme silného a účinného vedenia ako dôležitého prostriedku na celostnú inštitucionálnu nadnárodnú spoluprácu;

                              c)

                              podporovali vyvážené zastúpenie mužov a žien na všetkých úrovniach riadiacich štruktúr;

                              d)

                              vytvárali príležitosti na partnerské učenie s cieľom podnecovať a podporovať iniciatívy, v rámci ktorých si môžu inštitúcie vysokoškolského vzdelávania vymieňať skúsenosti a zapájať sa do vzájomného učenia a výmeny vedomostí.

                        Členským štátom sa odporúča, aby toto odporúčanie vykonali čo najskôr. Vyzývajú sa, aby Komisiu do [vložte dátum 12 mesiacov po prijatí Radou] informovali o príslušných opatreniach, ktoré sa majú prijať na primeranej úrovni v záujme podpory cieľov tohto odporúčania ako kľúčových krokov smerom k vytvoreniu európskeho vzdelávacieho priestoru do roku 2025.

         TÝMTO VYZÝVA KOMISIU, ABY

      pri úplnom rešpektovaní zásady subsidiarity, inštitucionálnej autonómie a akademickej slobody, a to podľa vnútroštátnych podmienok, a v úzkej spolupráci s členskými štátmi a so všetkými relevantnými zainteresovanými stranami:

                  11.

                  súbežne s analýzou prebiehajúcich štúdií a iných prípravných prác podporovala členské štáty a inštitúcie vysokoškolského vzdelávania pri testovaní využívania existujúcich európskych nástrojov od roku 2022 ako kroku na ceste k uľahčeniu hlbšej, dlhodobej a flexibilnej nadnárodnej spolupráce a pri posudzovaní potreby a uskutočniteľnosti nástrojov inštitucionalizovanej spolupráce, ako je napríklad možný právny štatút aliancií inštitúcií vysokoškolského vzdelávania. Takéto nástroje sa majú používať na dobrovoľnom základe a mali by uľahčovať spoločné využívanie kapacít a údajov a v prípade potreby výmenu zamestnancov, ako aj vykonávanie spoločných programov s cieľom vydávať na úrovni aliancií spoločné diplomy vrátane spoločného diplomu na základe spoločne vytvorených európskych kritérií;
                  na základe výsledkov prípravných prác a pilotných projektov v rámci programu Erasmus+ podávala Rade v každom kroku správy na účely ďalšieho rozhodnutia;

                  12.

                  v rámci úzkej spolupráce s členskými štátmi, inštitúciami vysokoškolského vzdelávania, študentskými organizáciami a zainteresovanými stranami preskúmala možnosti a potrebné kroky smerujúce k zavedeniu možného spoločného diplomu na základe spoločného súboru spoločne vytvorených európskych kritérií. Tento diplom, ktorý sa má vydávať na dobrovoľnom základe na vnútroštátnej, regionálnej alebo inštitucionálnej úrovni, by mohol byť dôkazom vzdelávacích výstupov dosiahnutých v rámci nadnárodnej spolupráce „kombináciou štúdií vo viacerých krajinách EÚ“ (19), pričom by sa ponúkal napríklad v rámci „Európskych univerzít“. Malo by byť možné ho ľahko vydávať, uchovávať, zdieľať, potvrdzovať a overovať, pričom by sa mal uznávať v celej EÚ. Bude sa zakladať na vykonávaní nástrojov bolonského procesu v členských štátoch a podporovať ho:

                              a)

                              v roku 2022 v rámci programu Erasmus+ pilotne testovala rozvoj a vykonávanie európskych kritérií pre udelenie značky spoločný európsky diplom. Táto značka by sa vydávala ako doplnkové osvedčenie k získaným kvalifikáciám študentov, ktorí absolvovali spoločné programy realizované v rámci nadnárodnej spolupráce viacerých inštitúcii vysokoškolského vzdelávania;

                              b)

                              na základe výsledkov tejto prípravnej práce podávala Rade správy na účely ďalšieho rozhodnutia v každom kroku smerom k možnému spoločnému diplomu na základe spoločne vytvorených európskych kritérií v súlade s nástrojmi bolonského procesu;

                  13.

                  pokračovala v ďalšom rozvoji iniciatívy „Európske univerzity“ pri uplatnení prístupu zdola nahor prostredníctvom programu Erasmus+ na základe hlavných výsledkov preskúmania prvých aliancií v polovici trvania. Od roku 2022 poskytovala udržateľné financovanie pre úspešné existujúce „Európske univerzity“ v nadväznosti na konkurenčnú a kvalitatívnu výzvu na predkladanie návrhov a umožňovala vytváranie nových „Európskych univerzít“ na základe zásad geografickej vyváženosti, začlenenia, vysokej kvality a excelentnosti. Do roku 2024 testovala synergie s programom Horizont Európa, pokiaľ ide o rozmer výskumu a inovácie, a prípadne s inými programami EÚ v rozsahu, v akom to umožňujú ich právne základy. Využívala strednodobé preskúmanie programov VFR na účely zváženia spôsobov, ako umožniť potenciálne inovačné prístupy v záujme lepšej spoločnej mobilizácie zdrojov financovania zo strany EÚ, a využila pri tom možné synergie s regionálnymi a vnútroštátnymi fondmi;

                  14.

                  v úzkej spolupráci s členskými štátmi podporila rozšírenie iniciatívy Európska študentská karta, najmä digitalizáciu úradných procesov, ktoré zahŕňajú viacerých signatárov a výmeny údajov, s cieľom znížiť administratívne zaťaženie spojené s riadením mobility a výmen študentov a zamestnancov, ktoré sú súčasťou nadnárodných partnerstiev inštitúcii vysokoškolského vzdelávania;

                  15.

                  do polovice roka 2022 predložila komplexný plán, v ktorom sa uvedú kľúčové míľniky a zapojené expertné skupiny, s cieľom spoločne s členskými štátmi a príslušnými zainteresovanými stranami navrhnúť nové nástroje. Uvedený plán by sa mal pravidelne aktualizovať.

            Komisia sa vyzýva, aby analyzovala a zhodnotila pokrok dosiahnutý pri vykonávaní tohto odporúčania, ako aj jeho využitie v kontexte práce na vykonávaní strategického rámca pre európsku spoluprácu vo vzdelávaní a odbornej príprave v záujme vytvorenia európskeho vzdelávacieho priestoru a neskôr, a to prostredníctvom existujúcich príslušných rámcov monitorovania a podávania správ Únie, v spolupráci s členskými štátmi a po konzultácii s dotknutými zainteresovanými stranami, a aby Rade predložila správu do piatich rokov od dátumu prijatia tohto odporúčania.

         V Luxemburgu 5. apríla 2022

               Za Radu

               predsedníčka

            R. BACHELOT-NARQUIN

         (1)  COM(2020) 625 final.

         (2)  Ú. v. EÚ C 66, 26.2.2021, s. 1.

         (3)  Ú. v. EÚ C 221, 10.6.2021, s. 14.

         (4)  9138/21.

         (5)  COM(2020) 628 final.

         (6)  Odporúčanie Rady (EÚ) 2021/2122 z 26. novembra 2021 o Pakte pre výskum a inováciu v Európe (Ú. v. EÚ L 431, 2.12.2021, s. 1).

         (7)  COM(2020) 274 final.

         (8)  Ú. v. EÚ C 444, 10.12.2018, s. 1.

         (9)  P9_TA(2021)0452.

         (10)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1082/2006 z 5. júla 2006 o Európskom zoskupení územnej spolupráce (EZÚS) (Ú. v. EÚ L 210, 31.7.2006, s. 19).

         (11)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2137/85 z 25. júla 1985 o Európskom zoskupení hospodárskych záujmov (EZHZ) (Ú. v. ES L 199, 31.7.1985, s. 1).

         (12)  Nástroje bolonského procesu zahŕňajú Európsky systém prenosu a zhromažďovania kreditov (ECTS), dodatok k diplomu (DS), zastrešujúce a národné kvalifikačné rámce (QF), Európske štandardy a usmernenia na zabezpečovanie kvality v európskom priestore vysokoškolského vzdelávania (ESG), európsky prístup na zabezpečenie kvality spoločných programov, Európsky register zabezpečenia kvality vysokoškolského vzdelávania (EQAR), databázu výsledkov externého zabezpečovania kvality (DEQAR). Do úvahy možno brať aj Dohovor o uznávaní kvalifikácií týkajúcich sa vysokoškolského vzdelávania v európskom regióne (lisabonský dohovor o uznávaní).

         (13)  „Hoci sa mikrocertifikáty neodchyľujú od základnej zásady študijných programov na získanie plnohodnotného vysokoškolského titulu a neoslabujú ju, mohli by pomôcť rozšíriť možnosti vzdelávania s cieľom prispôsobiť ich aj netradičným študentom a zohľadniť dopyt po nových zručnostiach na trhu práce“, závery Rady o iniciatíve „Európske univerzity“ – prepojenie vysokoškolského vzdelávania, výskumu, inovácie a spoločnosti: príprava podmienok pre nový rozmer európskeho vysokoškolského vzdelávania (Ú. v. EÚ C 221, 10.6.2021, s. 14).

         (14)  Ako sa vymedzuje v odporúčaní Rady z 26. novembra 2018 týkajúcom sa podpory automatického vzájomného uznávania kvalifikácií získaných v rámci vysokoškolského vzdelávania, vyššieho sekundárneho vzdelávania a odbornej prípravy a výsledkov študijných pobytov v zahraničí (Ú. v. EÚ C 444, 10.12.2018, s. 1).

         (15)  Ako napríklad Európsky fond regionálneho rozvoja a Európsky sociálny fond plus, Mechanizmus na podporu obnovy a odolnosti a Fond InvestEU.

         (16)  Cieľom prístupu, ktorý ministri EHEA schválili v máji 2015, je „odstrániť dôležitú prekážku rozvoja spoločných programov stanovením noriem pre tieto programy založených na dohodnutých nástrojoch EHEA bez toho, aby sa uplatňovali dodatočné vnútroštátne kritériá“.

         (17)  Podľa európskeho prístupu na zabezpečenie kvality spoločných programov, ak niektoré spolupracujúce inštitúcie vysokoškolského vzdelávania vyžadujú externé zabezpečenie kvality na úrovni programu (napr. akreditácia alebo hodnotenie programu je povinné), mali by vybrať vhodnú agentúru pre zabezpečovanie kvality zo zoznamu agentúr registrovaných v rámci EQAR. Agentúra vykoná jedno hodnotenie alebo akreditáciu celého spoločného programu. Výsledok sa má akceptovať vo všetkých krajinách EHEA a v závislosti od vnútroštátneho právneho rámca by rozhodnutie o externom zabezpečení kvality malo nadobudnúť účinnosť alebo by malo byť uznané vo všetkých krajinách, v ktorých sa program ponúka. EQAR je oficiálny register národných agentúr pre externé zabezpečenie kvality, ktoré sú v súlade so záväzkami v rámci bolonského procesu.

         (18)  ESG štandard 1.10: „V inštitúciách by sa malo pravidelne vykonávať externé zabezpečenie kvality v súlade s ESG“. Európsky prístup (9. Periodicita): „Spoločný program by sa mal každých 6 rokov pravidelne preskúmavať, čo by sa malo upresniť v uverejnenom rozhodnutí.“

         (19)  Závery Európskej rady, 14. decembra 2017 (EUCO 19/1/17 REV 1).


title: Odporúčanie Európskej centrálnej banky z 5. apríla 2022 Rade Európskej únie o externom audítorovi Národnej banky Slovenska (ECB/2022/16) 2022/C 160/02

text:
               13.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 160/9

      ODPORÚČANIE EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKY
      z 5. apríla 2022
      Rade Európskej únie o externom audítorovi Národnej banky Slovenska
      (ECB/2022/16)
      (2022/C 160/02)
      RADA GUVERNÉROV EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKY,
      so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
      so zreteľom na Štatút Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky, a najmä na jeho článok 27.1,
      keďže:

                  (1)

                  Účty Európskej centrálnej banky (ECB) a národných centrálnych bánk členských štátov, ktorých menou je euro, overujú nezávislí externí audítori odporúčaní Radou guvernérov ECB a schválení Radou Európskej únie.

                  (2)

                  Národná banka Slovenska vybrala v roku 2017 za svojho externého audítora na finančné roky 2017 až 2020 spoločnosť Deloitte Audit s. r. o. s možnosťou predĺženia mandátu na finančné roky 2021 až 2023 (1).

                  (3)

                  Mandát spoločnosti Deloitte Audit s.r.o. skončil v súlade s rozhodnutím Rady (EÚ) 2017/1849 (2) po vykonaní auditu za finančný rok 2020 a Národná banka Slovenska predĺžila mandát spoločnosti Deloitte Audit s.r.o. na finančný rok 2021.

                  (4)

                  Predĺžený mandát spoločnosti Deloitte Audit s.r.o. skončil v súlade s rozhodnutím Rady (EÚ) 2021/1169 (3) po vykonaní auditu za finančný rok 2021.

                  (5)

                  Národná banka Slovenska má v úmysle predĺžiť mandát spoločnosti Deloitte Audit s.r.o. na finančné roky 2022 a 2023. Toto predĺženie mandátu je možné uskutočniť v súlade so zmluvnými podmienkami dohodnutými medzi Národnou bankou Slovenska a spoločnosťou Deloitte Audit s.r.o.,

            PRIJALA TOTO ODPORÚČANIE:
      Odporúča sa, aby bola spoločnosť Deloitte Audit s.r.o. vymenovaná za externého audítora Národnej banky Slovenska na finančné roky 2022 a 2023.

         Vo Frankfurte nad Mohanom 5. apríla 2022

               Prezidentka ECB

            Christine LAGARDE

         (1)  Odporúčanie Európskej centrálnej banky ECB/2017/27 z 8. septembra 2017 Rade Európskej únie o externom audítorovi Národnej banky Slovenska (Ú. v. EÚ C 310, 19.9.2017 s. 1).

         (2)  Rozhodnutie Rady (EÚ) 2017/1849 z 10. októbra 2017, ktorým sa mení rozhodnutie 1999/70/ES o externých audítoroch národných centrálnych bánk, pokiaľ ide o externého audítora Národnej banky Slovenska (Ú. v. EÚ L 264, 13.10.2017 s. 5).

         (3)  Rozhodnutie Rady (EÚ) 2021/1169 z 13. júla 2021, ktorým sa mení rozhodnutie 1999/70/ES o externých audítoroch národných centrálnych bánk, pokiaľ ide o externého audítora Národnej banky Slovenska (Ú. v. EÚ L 255, 16.7.2021 s. 1).


title: Odporúčanie Rady z 19. apríla 2022 o výmene hrivnových bankoviek za menu hostiteľských členských štátov v prospech vysídlených osôb z Ukrajiny 2022/C 166/01

text:
               20.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 166/1

      ODPORÚČANIE RADY
      z 19. apríla 2022
      o výmene hrivnových bankoviek za menu hostiteľských členských štátov v prospech vysídlených osôb z Ukrajiny
      (2022/C 166/01)
      RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
      so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 292, prvú a druhú vetu, v spojení s článkom 78 ods. 2 písm. c),
      so zreteľom na návrh Európskej komisie,
      keďže:

                  (1)

                  Od ruskej invázie na Ukrajinu prišli do Európskej únie v priebehu niekoľkých týždňov viac ako 4 milióny ľudí. Rýchlosť aj počty, v akých prichádzajú, sú bezprecedentné.

                  (2)

                  Vykonávacím rozhodnutím Rady (EÚ) 2022/382 (1) sa stanovila existencia hromadného prílevu vysídlených osôb z Ukrajiny v dôsledku ozbrojeného konfliktu a zaviedla sa dočasná ochrana vysídlených osôb z Ukrajiny.

                  (3)

                  Vysídlené osoby požívajúce dočasnú ochranu alebo primeranú ochranu podľa vnútroštátneho práva v súlade so smernicou Rady 2001/55/ES (2) a vykonávacím rozhodnutím (EÚ) 2022/382 majú naliehavú potrebu likvidity na pokrytie ich základných výdavkov. Mnohé z nich prišli s hrivnovými bankovkami a čelia extrémnym ťažkostiam pri výmene týchto bankoviek za menu hostiteľského členského štátu.

                  (4)

                  Národná banka Ukrajiny pozastavila výmenu hrivnových bankoviek za hotovosť v cudzej mene s cieľom chrániť obmedzené devízové rezervy Ukrajiny.

                  (5)

                  Úverové inštitúcie v členských štátoch nie sú ochotné vykonávať operácie výmeny meny z dôvodu obmedzenej konvertibility hrivnových bankoviek a vystavenia riziku výmenného kurzu.

                  (6)

                  Niektoré členské štáty zvažujú zavedenie vnútroštátnych systémov, ktoré podporujú výmenu obmedzeného množstva hrivien na vysídlenú osobu pri pevnom výmennom kurze.

                  (7)

                  Mala by sa uľahčiť výmena hrivnových bankoviek za menu hostiteľských členských štátov s cieľom podporiť vysídlené osoby z Ukrajiny pri napĺňaní ich potrieb, najmä pri cestovaní v rámci Únie.

                  (8)

                  Národná banka Ukrajiny sa obrátila na niekoľko členských štátov s cieľom zaviesť takéto vnútroštátne systémy na nákup hrivnových bankoviek podľa oficiálneho výmenného kurzu.

                  (9)

                  Mal by sa podporovať koordinovaný prístup, pokiaľ ide o vnútroštátne systémy, ktoré členské štáty zavedú s cieľom poskytnúť vysídleným osobám z Ukrajiny rovnaké zaobchádzanie pri výmene hrivnových bankoviek za menu hostiteľského členského štátu, vytvoriť rovnaké podmienky pre úverové inštitúcie a zabrániť prípadnému špekulatívnemu správaniu na trhu.

                  (10)

                  V súlade s článkom 3 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného kráľovstva a Írska s ohľadom na priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii (ďalej len „Zmluva o EÚ“) a Zmluve o fungovaní Európskej únie (ďalej len „ZFEÚ“), Írsko listom z 11. apríla 2022 oznámilo svoje želanie zúčastniť sa na prijatí a uplatňovaní tohto odporúčania.

                  (11)

                  V súlade s článkami 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, ktorý je pripojený k Zmluve o EÚ a ZFEÚ, sa Dánsko nezúčastňuje na prijatí tohto odporúčania, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu,

            PRI REŠPEKTOVANÍ VNÚTROŠTÁTNYCH PRÁVOMOCÍ A S PRIHLIADNUTÍM NA VNÚTROŠTÁTNE OKOLNOSTI A POSTUPY TÝMTO ODPORÚČA:
      CIEĽ A ROZSAH PÔSOBNOSTI

                  1.

                  Účelom tohto odporúčania je uľahčiť výmenu hrivnových bankoviek za menu hostiteľských členských štátov vysídlenými osobami z Ukrajiny, ktoré sú oprávnené na dočasnú ochranu alebo primeranú ochranu podľa vnútroštátneho práva v zmysle článku 2 vykonávacieho rozhodnutia Rady (EÚ) 2022/382.

            HLAVNÉ ODPORÚČANIE

                  2.

                  Členský štát by mal zaviesť vnútroštátny systém na uľahčenie výmeny hrivnových bankoviek za svoju národnú menu s týmito charakteristikami:

                              a)

                              vysídlená osoba, ktorá predloží dôkaz o tom, že má nárok na dočasnú ochranu, ako sa stanovuje v smernici 2001/55/ES, alebo na primeranú ochranu podľa vnútroštátneho práva v zmysle vykonávacieho rozhodnutia (EÚ) 2022/382, ako sa uvádza v oznámení Komisie 2022/C 126 I/01 (3), by mala mať možnosť vymeniť hrivnové bankovky za menu hostiteľského členského štátu. V prípade vysídlených maloletých osôb bez sprievodu by mal takúto výmenu vykonať zástupca stanovený v článku 16 ods. 1 smernice 2001/55/ES;

                              b)

                              mali by sa stanoviť maximálne limity pre množstvo hrivien na vysídlenú osobu. Vzhľadom na vnútroštátne okolnosti by takéto maximálne limity mali byť na úrovni 10 000 hrivien na vysídlenú osobu alebo menej;

                              c)

                              výmena by sa mala povoliť bez poplatkov;

                              d)

                              uplatniteľným výmenným kurzom by mal byť oficiálny výmenný kurz uverejnený Národnou bankou Ukrajiny;

                              e)

                              vnútroštátne systémy by mali trvať najmenej tri mesiace.

            ĎALŠIE ODPORÚČANIA

                  3.

                  V záujme zaručenia účinného prístupu k výmennému systému by sa členské štáty mali usilovať o čo najlepšie využitie siete úverových inštitúcií zúčastnených vo výmennom systéme na účely vykonávania tohto systému. V záujme zabezpečenia dodržiavania maximálneho limitu na vysídlenú osobu by členské štáty mali zvážiť dohodu so zúčastnenými úverovými inštitúciami o tom, ako zaznamenávať a kontrolovať totožnosť každej vysídlenej osoby, ktorá výmenný systém využíva.

                  4.

                  V záujme zaručenia riadnej finančnej správy a v prípade potreby by členské štáty mali zvážiť dohodu s Národnou bankou Ukrajiny o spôsoboch budúcej výmeny hrivnových bankoviek.

         V Bruseli 19. apríla 2022

               Za Radu

               predseda

            J.-Y. LE DRIAN

         (1)  Vykonávacie rozhodnutie Rady (EÚ) 2022/382 zo 4. marca 2022, ktorým sa konštatuje skutočnosť, že došlo k hromadnému prílevu vysídlených osôb z Ukrajiny v zmysle článku 5 smernice 2001/55/ES, a zavádza sa dočasná ochrana (Ú. v. EÚ L 71, 4.3.2022, s. 1).

         (2)  Smernica Rady 2001/55/ES z 20. júla 2001 o minimálnych štandardoch na poskytovanie dočasnej ochrany v prípade hromadného prílevu vysídlených osôb a o opatreniach na podporu rovnováhy úsilia medzi členskými štátmi pri prijímaní takýchto osôb a znášaní z toho vyplývajúcich dôsledkov (Ú. v. ES L 212, 7.8.2001, s. 12).

         (3)  Oznámenie Komisie 2022/C 126 I/01 o operačných usmerneniach na vykonávanie vykonávacieho rozhodnutia Rady 2022/382, ktorým sa konštatuje skutočnosť, že došlo k hromadnému prílevu vysídlených osôb z Ukrajiny v zmysle článku 5 smernice 2001/55/ES, a zavádza sa dočasná ochrana (Ú. v. EÚ C 126 I, 21.3.2022, s. 1).


               5.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/170

      P9_TA(2021)0431
      Politické vzťahy a spolupráca medzi EÚ a Taiwanom
      Odporúčanie Európskeho parlamentu z 21. októbra 2021 podpredsedovi Komisie/vysokému predstaviteľovi Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku o politických vzťahoch a spolupráci medzi EÚ a Taiwanom (2021/2041(INI))
      (2022/C 184/14)

         Európsky parlament,

                  —

                  so zreteľom na výročné správy Európskeho parlamentu o SZBP a ich časti týkajúce sa vzťahov medzi EÚ a Taiwanom,

                  —

                  so zreteľom na mechanizmus dialógu o priemyselnej politike medzi EÚ a Taiwanom, ktorý bol zriadený v roku 2015,

                  —

                  so zreteľom na svoje uznesenie z 9. októbra 2013 o obchodných vzťahoch medzi EÚ a Taiwanom (1),

                  —

                  so zreteľom na účasť Taiwanu v sieti Enterprise Europe Network, na Európskej platforme pre spoluprácu klastrov a na dialógu o digitálnom hospodárstve,

                  —

                  so zreteľom na komuniké ministrov zahraničných vecí a rozvoja krajín G7 z 5. mája 2021, najmä na oddiel o podpore zmysluplnej účasti Taiwanu v Svetovej zdravotníckej organizácii a na Svetovom zdravotníckom zhromaždení,

                  —

                  so zreteľom na dohody o spolupráci v boji proti obchodným podvodom a na plnenie medzinárodných noriem dobrej správy v daňových záležitostiach Taiwanom od roku 2017,

                  —

                  so zreteľom na úspešnú spoluprácu Taiwanu a jeho účasť na rámcových programoch Európskej únie,

                  —

                  so zreteľom na konzultácie o pracovných otázkach medzi EÚ a Taiwanom ustanovené v roku 2018,

                  —

                  so zreteľom na skutočnosť, že EÚ zrušila od roku 2011 vízovú povinnosť pre držiteľov taiwanských pasov,

                  —

                  so zreteľom na politiku jednej Číny, ktorú presadzuje EÚ,

                  —

                  so zreteľom na spoločné vyhlásenie vedúcich predstaviteľov USA a Japonska zo 16. apríla 2021,

                  —

                  so zreteľom na spoločné vyhlásenie vedúcich predstaviteľov USA a Kórejskej republiky z 21. mája 2021,

                  —

                  so zreteľom na spoločné oznámenie Komisie z 10. júna 2020 s názvom Boj proti dezinformáciám o ochorení COVID-19 – Aké sú fakty (JOIN(2020)0008),

                  —

                  so zreteľom na závery Rady zo 16. apríla 2021 týkajúce sa stratégie EÚ pre spoluprácu v indicko-tichomorskom regióne,

                  —

                  so zreteľom na spoločné oznámenie Komisie a vysokého predstaviteľa Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku zo 16. septembra 2021 o stratégii EÚ pre spoluprácu v indicko-tichomorskom regióne (JOIN(2021)0024),

                  —

                  so zreteľom na článok 118 rokovacieho poriadku,

                  —

                  so zreteľom na správu Výboru pre zahraničné veci (A9-0265/2021),

                  A.

                  keďže EÚ a Taiwan sú podobne zmýšľajúci partneri, ktorí uznávajú spoločné hodnoty slobody, demokracie, ľudských práv a právneho štátu;

                  B.

                  keďže pokračujúca vojenská agresivita Číny voči Taiwanu a činnosti vykonávané v šedej zóne, ako aj ostatné formy provokácií, ako sú špionážne činnosti, kybernetické útoky a lov na talenty, sú vážnou hrozbou pre súčasný stav medzi Taiwanom a Čínou, ako aj pre mier a stabilitu indicko-tichomorského regiónu a môže viesť k nebezpečnej eskalácii; keďže taiwanský minister obrany Čiu Kuo-čeng uviedol, že vzhľadom na pokračujúcu značnú koncentráciu síl by Čína mohla byť do roku 2025 schopná „plošnej“ invázie Taiwanu; keďže napätie medzi Čínou a Taiwanom je najzávažnejšie za posledných 40 rokov, pričom od 1. októbra 2021 vyslala Čína do identifikačnej zóny protivzdušnej obrany Taiwanu 150 vojenských lietadiel vrátane stíhacích lietadiel a bombardovacích lietadiel s jadrovým potenciálom; keďže tento región má pre EÚ veľký význam, pretože tam má mnohých blízkych partnerov a pretože jeden z jej členských štátov, Francúzsko, tam má zámorské územia;

                  C.

                  keďže EÚ sa v roku 2016 zaviazala využiť každý dostupný spôsob na presadzovanie iniciatív zameraných na podporu dialógu, spolupráce a budovania dôvery medzi oboma stranami Taiwanského prielivu; keďže tieto ambície zatiaľ neboli naplnené;

                  D.

                  keďže 9. októbra 2021 čínsky prezident Si Ťin-pching prisľúbil, že bude usilovať o „opätovné zjednotenie“ s Taiwanom údajne pokojnými prostriedkami, avšak varoval, že najväčšou prekážkou tohto procesu je „nezávislosť Taiwanu“; keďže tento mierumilovný prístup Čína vážne spochybňuje agresívnymi vyhláseniami a krokmi; keďže podľa prieskumu, ktorý v júli 2021 zverejnilo Stredisko národnej univerzity Čengči pre volebné štúdie v Tchaj-peji, len 1,5 % obyvateľov Taiwanu podporuje skoré zjednotenie s kontinentálnou Čínou, pričom prevažná väčšina podporuje zachovanie súčasného stavu aspoň v krátkodobom horizonte;

                  E.

                  keďže úsilie Taiwanu o obmedzenie šírenia koronavírusu sa ukázalo byť jedným z najúčinnejších na svete; keďže úsilie Taiwanu aktívne prispievať na rôznych frontoch k spoločnému blahu medzinárodného spoločenstva počas pandémie prostredníctvom viacerých medzinárodných štúdií je hmatateľným príkladom toho, že Taiwan sa správa ako partner, a dôkazom, že by sa k nemu malo pristupovať ako k partnerovi; keďže to dokazuje, že Taiwan je schopný poskytnúť medzinárodnému spoločenstvu rovnako hodnotný prínos pri riešení mnohých ďalších výziev našej doby; keďže nedávny nárast infekcií ochorenia COVID-19, nedostatok očkovacích látok a čínske zasahovanie do úsilia Taiwanu o ich priame obstarávanie vyvolávajú vážne obavy;

                  F.

                  keďže EÚ zostáva najväčším zdrojom priamych zahraničných investícií na Taiwane s akumulovanou hodnotou 48 miliárd EUR do roku 2019, čo predstavuje 31 % prílevu priamych zahraničných investícií na Taiwan; keďže existuje značný potenciál na zvýšenie priamych zahraničných investícií Taiwanu v EÚ; keďže Taiwan má dominantné postavenie na trhoch výroby polovodičov, pretože jeho výrobcovia vyrábajú približne 50 % polovodičov na svete;

                  G.

                  keďže poloha Taiwanu, jeho zásadná úloha v globálnych dodávateľských reťazcoch špičkových technológií a jeho demokratický spôsob života spôsobujú, že má strategický význam pre európske demokracie;

                  H.

                  keďže v roku 2019 dosiahol celkový objem dvojstranného obchodu medzi EÚ a Taiwanom 51 miliárd EUR, pričom Taiwan je piatym najväčším obchodným partnerom EÚ v Ázii a 15. najväčším obchodným partnerom na svete;

                  1.

                  odporúča, aby podpredseda Komisie/vysoký predstaviteľ Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku a Komisia:

                              a)

                              úzko spolupracovali s členskými štátmi s cieľom zintenzívňovať politické vzťahy medzi EÚ a Taiwanom a usilovať sa o komplexné a posilnené partnerstvo v rámci usmernení politiky jednej Číny, ktorú presadzuje EÚ; považovali Taiwan za kľúčového partnera a demokratického spojenca v indicko-tichomorskom regióne, a to za jeho zásluhy, za silnú demokraciu a technologicky vyspelé hospodárstvo, ktoré by mohlo prispieť k zachovaniu poriadku založeného na pravidlách uprostred silnejúcej rivality moci;

                              b)

                              urýchlene začali v spolupráci s taiwanskými orgánmi posúdenie vplyvu, verejné konzultácie a analýzu rozsahu pôsobnosti dvojstrannej investičnej dohody s Taiwanom v rámci príprav na rokovania o prehĺbení dvojstranných hospodárskych väzieb, pretože takáto dvojstranná investičná dohoda by viedla k uľahčeniu požiadaviek týkajúcich sa vlastného obsahu zo strany európskych investorov a výrobcov na Taiwane; v kontexte regionálnej dynamiky pripomínali význam obchodných a hospodárskych vzťahov medzi EÚ a Taiwanom, a to aj v záležitostiach súvisiacich s multilateralizmom a WTO, technológiami a verejným zdravím, ako aj zásadnej spolupráce v oblasti kritických dodávok, ako sú napríklad polovodiče; nabádali Taiwan, aby zvýšil investície v EÚ, a konštatuje, že Taiwan je plnoprávnym členom WTO;

                              c)

                              vyjadrili vážne znepokojenie nad pokračujúcou vojenskou agresivitou Číny voči Taiwanu a tlakom naň, najmä prostredníctvom značných investícií Číny do vojenských kapacít, cvičenia útokov a častého porušovania taiwanskej identifikačnej zóny protivzdušnej obrany; vyzvali Čínu, aby okamžite ukončila pokračujúce narušovanie identifikačnej zóny protivzdušnej obrany Taiwanu, najmä preto, že v období od 1. do 4. októbra 2021 bolo zaznamenaných približne 150 prípadov narušenia prostredníctvom lietadiel, a to aj stíhacích; okrem toho poukazovali na poburujúcu čínsku rétoriku, ktorá signalizuje zdanlivo protichodný zámer usilovať sa o začlenenie Taiwanu do totalitného režimu Komunistickej strany Číny, pričom zároveň tvrdí, že sa usiluje o pokojný rozvoj vzťahov s Taiwanom, a trvali na tom, že akákoľvek zmena vzájomných vzťahov sa nesmie uskutočniť jednostranne, ani proti vôli taiwanských občanov; naliehali na EÚ a členské štáty, aby zohrávali aktívnu úlohu v spolupráci s podobne zmýšľajúcimi medzinárodnými partnermi s cieľom usilovať sa o mier a stabilitu v Taiwanskom prielive a zachovať partnerstvo s demokratickou vládou na Taiwane;

                              d)

                              vyjadrili vážne znepokojenie nad situáciou vo Východočínskom a v Juhočínskom mori a dôrazne odmietali akékoľvek jednostranné pokusy zmeniť súčasný stav a zvýšiť napätie; opakovali, že je dôležité dodržiavať medzinárodné právo, najmä Dohovor OSN o morskom práve (UNCLOS), s jeho ustanoveniami o povinnosti urovnávať spory mierovými prostriedkami a zachovať slobodu plavby a preletov;

                              e)

                              vyjadrili vážne znepokojenie nad schopnosťou celoplošnej invázie Číny na Taiwan do roku 2025; dôrazne odsúdili bezprecedentné porušovanie taiwanskej identifikačnej zóny protivzdušnej obrany zo strany Číny od 1. októbra 2021, ktorého súčasťou sú prelety 150 vojenských lietadiel vrátane stíhacích lietadiel a bombardovacích lietadiel s jadrovým potenciálom; vyjadrili názor, že nedávne vojenské provokácie zo strany Číny spochybňujú dlhodobé zámery Číny usilovať sa o mierové riešenie;

                              f)

                              pripomínali, že zachovanie mieru a stability v indicko-tichomorskom regióne je hlavným záujmom EÚ a jej členských štátov; zdôrazňovali, že vojenský konflikt v Taiwanskom prielive by nielenže spôsobil závažné narušenie hospodárstva, ktoré by ovplyvnilo európske záujmy, ale by vážne narušil aj poriadok založený na pravidlách v tomto regióne, ako aj demokratickú správu vecí verejných, ktorej jadrom sú ľudské práva, demokracia a právny štát;

                              g)

                              mali na pamäti, že EÚ vysoko oceňuje bezpečnosť v Taiwanskom prielive a že existuje priame prepojenie medzi európskou prosperitou a ázijskou bezpečnosťou, a preto by v prípade vypuknutia konfliktu dôsledky pre Európu výrazne presahovali hospodársku sféru; vyhlásili, že opatrenia Číny voči Taiwanu a v Juhočínskom mori budú mať dôsledky pre vzťahy medzi EÚ a Čínou;

                              h)

                              vyjadrili znepokojenie nad čínskymi právnymi predpismi týkajúcimi sa Taiwanu a poukázali na to, že nanútenie zákona o národnej bezpečnosti Hongkongu viedlo k tomu, že zákon o boji proti odtrhnutiu z roku 2005, ktorý vyhlasuje, že poskytne Taiwanu vysokú úroveň autonómie v prípade zjednotenia, je úplne nedôveryhodný;

                              i)

                              zdôraznili význam ďalšieho pokroku na všetkých úrovniach partnerstva a spolupráce medzi EÚ a Taiwanom, najmä vzhľadom na pokračujúce provokácie a koncentráciu vojenských síl Číny; zdôraznili najmä vedúcu úlohu, ktorú môže zohrávať Európsky parlament, pokiaľ ide identifikáciu oblastí ďalšej spolupráce, ako aj jasné označenie provokácií Číny, poukázania na ne a prejavy solidarity s Taiwanom;

                              j)

                              dôrazne obhajovali plnú účasť Taiwanu ako pozorovateľa na zasadnutiach, mechanizmoch a činnostiach medzinárodných orgánov vrátane Svetovej zdravotníckej organizácie, Medzinárodnej organizácie civilného letectva (ICAO), Medzinárodnej organizácie kriminálnej polície (Interpol) a Rámcového dohovoru OSN o zmene klímy (UNFCCC); naliehavo vyzývali členské štáty a inštitúcie EÚ, aby podporovali medzinárodné iniciatívy požadujúce účasť Taiwanu v medzinárodných organizáciách; opätovne uvítali proaktívnu spoluprácu Taiwanu s medzinárodným spoločenstvom, pokiaľ ide o pochopenie pandémie ochorenia COVID-19 a nájdenie najlepších spôsobov, ako na ňu reagovať, a zdôraznili, že táto záležitosť preukázala, že plné členstvo Taiwanu vo WHO by bolo pridanou hodnotou pre zdravie a blaho občanov všetkých jej členov;

                              k)

                              podporovali zintenzívnenie hospodárskych, vedeckých, kultúrnych, politických a medziľudských výmen, stretnutí medzi EÚ a Taiwanom a ich spolupráce, a výmen s účasťou zástupcov členských krajín, a to aj na najvyššej úrovni, aby sa plne zohľadnila dynamická, mnohostranná a úzka spolupráca medzi EÚ a Taiwanom ako podobne zmýšľajúcimi partnermi; odsúdili vyhrážanie sa odvetnými opatreniami a nátlak na predsedu českého Senátu Miloša Vystrčila zo strany ČĽR v súvislosti s jeho návštevou Taiwanu v auguste 2020 a skonštatovali, že Česká republika a akákoľvek iná zvrchovaná krajina má právo rozvíjať hospodársku a kultúrnu spoluprácu s Taiwanom;

                              l)

                              naďalej podporovali začlenenie Taiwanu do indicko-tichomorskej stratégie EÚ; s uspokojením vzali na vedomie nedávne oznámenie Komisie a vysokého predstaviteľa Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku o stratégii EÚ pre spoluprácu v indicko-tichomorskom regióne, v ktorom sa konštatuje, že značná koncentrácia vojenských síl Číny viedla k zvýšenému napätiu v problémových oblastiach regiónu, ako je Juhočínske a Východočínske more, ako aj v Taiwanskom prielive, a potvrdzuje, že je nevyhnutné, aby EÚ posilnila spoluprácu s regionálnymi partnermi s cieľom zabezpečiť mier, stabilitu a prosperitu v celom prielive; naliehali na EÚ, aby vzhľadom na vlastné záujmy EÚ v regióne naďalej úzko spolupracovala prostredníctvom stratégie EÚ pre spoluprácu v indicko-tichomorskom regióne s ďalšími partnermi podobného zmýšľania s cieľom riešiť asertívnu pozíciu Číny v regióne a posilniť poriadok založený na pravidlách;

                              m)

                              naďalej prijímali iniciatívy na posilnenie dvojstranných hospodárskych vzťahov a medziľudských kontaktov, najmä medzi mladými ľuďmi, a to aj v akademickej obci, občianskej spoločnosti, športe, kultúre a vzdelávaní, ako aj medzimestských a medziregionálnych partnerstiev; ocenili súčasné partnerstvá sesterských miest medzi európskymi a taiwanskými mestami a nabádali na diplomaciu miest ako nástroj na pomoc pri účasti Taiwanu na medzinárodných iniciatívach, ktoré by Taiwanu umožnili obísť pokusy Číny o ďalšie zostrenie jeho diplomatickej izolácie;

                              n)

                              nabádali k európskej a taiwanskej spolupráci v mediálnom sektore s cieľom diverzifikovať čínske jazykové mediálne prostredie v EÚ a poskytnúť alternatívu k prvkom médií kontrolovaných zo strany ČĽR;

                              o)

                              nabádali EÚ a členské štáty, aby pomohli zvýšiť informovanosť v Európe o situácii v Taiwanskom prielive, ako aj o zložitosti vzťahov medzi Taiwanom a Čínou prostredníctvom vytvorenia a financovania špecializovaných programov a výskumu zameraných na spoločnosť ako celok; zdôrazňovali, že je dôležité investovať do inkluzívnej diskusie vo všetkých členských štátoch, vysvetliť európskej verejnosti riziká posilnenia autoritárskych postojov v indicko-tichomorskom regióne prostredníctvom asertívnej pozície Číny a jej úsilia o oslabenie demokracie, najmä na Taiwane, a dôsledky, ktoré by neriešenie takýchto hrozieb znamenalo pre demokracie na celom svete;

                              p)

                              podporovali dialóg a spoluprácu s Taiwanom vo všetkých priemyselných odvetviach a dodávateľských reťazcoch, najmä vo vznikajúcich odvetviach a odvetviach strategického významu, ako sú elektronické vozidlá, robotika a inteligentná výroba, ako aj polovodičové technológie;

                              q)

                              podporovali ďalšie posilnenie iniciatív, ktoré EÚ umožňujú nadviazať partnerstvá s Taiwanom v oblasti IKT, biotechnológií, zdravia a bezpečnosti, a pracovali na konkrétnej spolupráci medzi stratégiou EÚ na prepájanie a novou politikou Taiwanu zameranou na juh a iniciatívach v tejto oblasti; dôrazne podporovali intenzívnejšie partnerstvo oboch strán v oblasti polovodičov;

                              r)

                              uznali ústrednú úlohu Taiwanu v strategických odvetviach, ako je komunikačná infraštruktúra piatej generácie (5G), keďže na Taiwane sa nachádza najväčšia zlievareň na svete a Taiwan je kľúčový producent polovodičov; zdôraznili, že v budúcnosti budú mikročipy zohrávať ústrednú úlohu pri formovaní budúcnosti globálneho poriadku a ktokoľvek, kto kontroluje navrhovanie a výrobu mikročipov, bude zohrávať vedúcu úlohu pri stanovovaní smerovania vývoja pre 21. storočie; pripomenuli, že narušenie globálnych dodávateľských reťazcov spôsobené pandémiou postavilo Taiwan do centra technologického úsilia a tiež podnietilo EÚ, aby si uvedomila svoju vlastnú zraniteľnosť, a zdôraznili, že je naliehavo potrebné uvažovať o znížení vlastnej závislosti od vonkajších aktérov; preto naliehavo vyzvali na intenzívnejšiu spoluprácu s Taiwanom s cieľom podporiť agendu EÚ týkajúcu sa jej ekologickej a digitálnej transformácie, ako aj úsilie EÚ o diverzifikáciu hodnotových a dodávateľských reťazcov, keďže pandémia urýchlila dopyt po oboch, zdôrazňujúc potrebu zvýšenia investícií a politickej podpory, najmä v hodnotových reťazcoch strategického významu, ako sú mikroelektronika, autonómna jazda a umelá inteligencia, čo sú oblasti, v ktorých Taiwan zohráva ústrednú úlohu;

                              s)

                              ocenili usporiadanie vôbec prvého európskeho investičného fóra na Taiwane v septembri 2020 a nabádali na viac dvojstranných investícií v oboch smeroch; naliehavo vyzývali na zvýšenie takýchto investícií najmä v odvetviach, v ktorých má Taiwan vedúce postavenie, konkrétne v kritických technológiách vrátane polovodičov, čo by podporilo úsilie EÚ o posilnenie vlastnej kapacity v oblasti mikroelektroniky; zobrali na vedomie, že v nadväznosti na dialóg medzi Taiwanom a EÚ z roku 2020 o digitálnom hospodárstve by EÚ a Taiwan mali ďalej stavať na svojich diskusiách v oblasti spolupráce týkajúcej sa výskumu a technológií, blockchainu, umelej inteligencie, certifikácie kybernetickej bezpečnosti, dátového hospodárstva a digitálnej pripojiteľnosti s cieľom identifikovať ďalšie synergie, rozšíriť výmenu politík v oblasti rozvoja digitálneho hospodárstva a uzatvárať rozsiahlejšie partnerstvá;

                              t)

                              uvítali dobrovoľné záväzky Taiwanu pomáhať v boji proti globálnemu otepľovaniu, a tým prispievať k plneniu cieľov Parížskej dohody o zmene klímy;

                              u)

                              nabádali EÚ a členské štáty k prehĺbeniu spolupráce s Taiwanom v boji proti dezinformáciám z nepriateľských tretích krajín vrátane výmeny najlepších postupov, spoločných prístupov na podporu slobody médií a žurnalistiky, posilnenej spolupráce v oblasti kybernetickej bezpečnosti a kybernetických hrozieb, zvyšovania informovanosti občanov a zlepšovania celkovej digitálnej gramotnosti obyvateľstva s cieľom posilniť odolnosť demokratických systémov; podporovali intenzívnejšiu spoluprácu medzi príslušnými európskymi a taiwanskými skupinami odborníkov v tejto oblasti;

                              v)

                              zvážili poučenie sa zo skúseností Taiwanu s bojom proti dezinformáciám pochádzajúcim z kontinentálnej Číny, ktoré útočia na nezávislosť taiwanských médií využívaním platforiem sociálnych médií, infiltráciou do taiwanských televíznych a tlačových médií s cieľom ovplyvniť verejnú mienku v snahe ohroziť voľby na Taiwane; ocenili, že Taiwan považuje mediálnu gramotnosť za užitočný a zásadný nástroj na vzdelávanie ľudí o identifikácii dezinformácií, a preto začlenil mediálnu gramotnosť do školských osnov;

                              w)

                              zdôraznili, že prínos úsilia Taiwanu v boji proti dezinformáciám a falošným správam presahuje Taiwan a ovplyvňuje nielen spoločnosť na ostrove, ale aj komunitu hovoriacu čínskym jazykom v Hongkongu a ďalších krajinách juhovýchodnej Ázie;

                              x)

                              odsúdili pokusy Číny o diskreditáciu toho, ako taiwanská vláda zvláda pandémiu; ocenili účinný prístup Taiwanu zdola nahor, ktorý vedú jeho občania, k správam a informáciám o overovaní faktov využívajúcich technológie, ako je umelá inteligencia, s cieľom zintenzívniť úsilie a umožniť overovateľom faktov identifikovať najškodlivejšie tvrdenia, ktoré sa šíria na platformách sociálnych médií, a tým zastaviť ich šírenie;

                              y)

                              pripomínali, že hrozba, ktorej Taiwan čelí v dôsledku čínskych dezinformačných operácií, je súčasťou väčšieho problému, ktorému čelia demokracie na celom svete v čase, keď komunikačné technológie zohrávajú ústrednú úlohu v geopolitickej súťaži o vedúce postavenie vo svete; pripomínali, že Čína spolu s inými nedemokratickými krajinami naďalej predstavujú významnú hrozbu pre demokracie v Európe prostredníctvom uplatňovania dezinformačných kampaní, čo je hrozba, ktorá sa s pandémiou výrazne zvýšila, ako sa uvádza v správe ESVČ z júna 2020; konštatovali, že spolupráca v boji proti dezinformáciám je preto v záujme EÚ aj Taiwanu;

                              z)

                              ďalej podporovali existujúcu spoluprácu medzi EÚ a Taiwanom v oblasti výskumu a investícií v rámcovom programe Horizont Európa (2021 – 2027); naliehavo vyzývali k účasti väčšieho počtu taiwanských výskumných pracovníkov na programe Horizont Európa v budúcnosti;

                              aa)

                              ďalej podporovali cestovný ruch a mládežnícke výmeny s Taiwanom prostredníctvom iniciatív, ako sú pracovné prázdniny, program Erasmus alebo štipendijný program na prepojenie Taiwanu a Európy, a preskúmali možnosti spolupráce v oblasti vysokoškolského vzdelávania a v iných oblastiach s cieľom posilniť odborné znalosti o Číne a Taiwane v Európe a prispieť k lepšiemu pochopeniu Európy na Taiwane;

                              ab)

                              nabádali EÚ a jej členské štáty, aby posilnili spoluprácu s Taiwanom v oblasti globálneho rámca spolupráce a odbornej prípravy (GCTF), ktorý je platformou regionálnej spolupráce zameranou na budovanie kapacít a poskytovanie programov odbornej prípravy tretím krajinám na celom svete;

                              ac)

                              zmenili názov Európskeho hospodárskeho a obchodného úradu na Taiwane na „Úrad Európskej únie na Taiwane“ s cieľom zohľadniť široký rozsah našich vzťahov;

                              ad)

                              uvítali plány na zriadenie taiwanskej zastupiteľskej kancelárie v Litve; odsúdili reakciu čínskej vlády uvalením hospodárskych sankcií na Litvu; v tejto súvislosti vyjadrili podporu Litve a solidaritu s ňou, prijali primerané opatrenia a vyzvali Radu, aby urobila to isté;

                              ae)

                              ocenili Taiwan ako vynikajúceho partnera pri presadzovaní ľudských práv a slobody náboženského vyznania v indicko-tichomorskom regióne; uznali výsledky Taiwanu pri vytváraní príkladu v regióne, pokiaľ ide o jeho výrazné úspechy v oblasti dodržiavania základných hospodárskych aj sociálnych slobôd, ako aj politických a kultúrnych práv vrátane pokroku v oblasti práv LGBTQI osôb a práv domorodých komunít; požiadali osobitného zástupcu EÚ pre ľudské práva a osobitného vyslanca EÚ pre slobodu náboženstva alebo viery, aby sa podieľali na medzinárodných kongresoch o ľudských právach na Taiwane a aby prijali konkrétne opatrenia na spoluprácu s Taiwanom s cieľom presadzovať ľudské práva a náboženskú slobodu, digitálne hospodárstvo a udržateľný rast rozvojových krajín v indicko-tichomorskom regióne;

                              af)

                              posilňovali spoluprácu s Taiwanom s cieľom vymieňať si najlepšie postupy pri zvládaní pandémie ochorenia COVID-19, zavádzať iniciatívy na uľahčovanie obstarávania očkovacích látok a pokračovať v posilňovaní spolupráce EÚ s Taiwanom v oblasti kontroly zdravia a prenosných chorôb; vyjadrili uznanie taiwanskej vláde a jej ľudu za relatívne úspešné obmedzenie pandémie v krajine a za ich veľkorysosť pri rozširovaní pomoci do iných krajín; pripomínali, že účinná reakcia Taiwanu sa opierala o transparentnosť a otvorenosť a využívanie technológií v spolupráci so spoločnosťou, čo je prístup založený na dôvere verejnosti;

                              ag)

                              ocenili prejavy solidarity Taiwanu s EÚ, čo dokazuje darovanie viac ako 7 miliónov chirurgických rúšok niekoľkým členským štátom počas ťažkých prvých mesiacoch pandémie, ako aj piatich výrobných liniek na výrobu rúšok Českej republike; požadovali reciprocitu tejto solidarity;

                              ah)

                              naďalej podporovali výmenu spravodajských informácií medzi členskými štátmi a Taiwanom a spoločný boj proti cezhraničnej trestnej činnosti;

                              ai)

                              vzali na vedomie, že USA a Japonsko po prvýkrát zdôraznili význam mieru a stability v Taiwanskom prielive v spoločnom vyhlásení z nedávneho dvojstranného samitu, po ktorom nasledovalo podobné vyhlásenie skupiny G7 začiatkom mája; naliehavo vyzývali EÚ, aby spolupracovala s ďalšími podobne zmýšľajúcimi partnermi, ako sú Austrália, Nový Zéland, India, Japonsko, Južná Kórea a Spojené štáty americké, a uvažovali o pozvaní Taiwanu na účasť v existujúcich platformách a pracovných skupinách v oblasti kritických priemyselných odvetví spolu so svojimi partnermi;

                              aj)

                              nabádali členské štáty, ktoré nemajú uzatvorenú dohodu o zamedzení dvojitého zdanenia a predchádzaní daňovým únikom alebo dohodu o výmene daňových informácií s Taiwanom, aby čo najskôr začali rokovania o týchto dohodách;

                  2.

                  poveruje svojho predsedu, aby postúpil toto odporúčanie Rade, Komisii a podpredsedovi Komisie/vysokému predstaviteľovi Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku a vláde Taiwanu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 181, 19.5.2016, s. 52.


title: Odporúčanie Európskej centrálnej banky zo 17. mája 2022 Rade Európskej únie o externom audítorovi Banco de Portugal (ECB/2022/XX) 2022/C 210/01

text:
               25.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 210/1

      ODPORÚČANIE EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKY
      zo 17. mája 2022
      Rade Európskej únie o externom audítorovi Banco de Portugal
      (ECB/2022/XX)
      (2022/C 210/01)
      RADA GUVERNÉROV EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKY,
      so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
      so zreteľom na Štatút Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky, a najmä na jeho článok 27.1,
      keďže:

                  (1)

                  Účty Európskej centrálnej banky (ECB) a národných centrálnych bánk členských štátov, ktorých menou je euro, overujú nezávislí externí audítori odporúčaní Radou guvernérov ECB a schválení Radou Európskej únie.

                  (2)

                  Mandát súčasného externého audítora Banco de Portugal, spoločnosti Deloitte & Associados — Sociedade de Revisores Oficiais de Contas S.A., sa skončil po vykonaní auditu za finančný rok 2021. Preto je potrebné vymenovať externého audítora od finančného roku 2022.

                  (3)

                  Banco de Portugal vybrala za svojho externého audítora na finančné roky 2022 až 2026 spoločnosť PriceWaterhouseCoopers & Associados — Sociedade de Revisores Oficiais de Contas, Lda.

            PRIJALA TOTO ODPORÚČANIE:
      Odporúča sa, aby bola spoločnosť PriceWaterhouseCoopers & Associados — Sociedade de Revisores Oficiais de Contas, Lda. vymenovaná za externého audítora Banco de Portugal na finančné roky 2022 až 2026.

         Vo Frankfurte nad Mohanom 17. mája 2022

               Prezidentka ECB

            Christine LAGARDE