title: Odporúčanie Rady z 11. júla 2017, ktoré sa týka národného programu reforiem Chorvátska na rok 2017 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady ku konvergenčnému programu Chorvátska na rok 2017

text:
               9.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/41

         ODPORÚČANIE RADY
   z 11. júla 2017,
   ktoré sa týka národného programu reforiem Chorvátska na rok 2017 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady ku konvergenčnému programu Chorvátska na rok 2017
   (2017/C 261/10)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 121 ods. 2 a článok 148 ods. 4,
   so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii (1), a najmä na jeho článok 9 ods. 2,
   so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1176/2011 zo 16. novembra 2011 o prevencii a náprave makroekonomických nerovnováh (2), a najmä na jeho článok 6 ods. 1,
   so zreteľom na odporúčanie Európskej komisie,
   so zreteľom na uznesenia Európskeho parlamentu,
   so zreteľom na závery Európskej rady,
   so zreteľom na stanovisko Výboru pre zamestnanosť,
   so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a finančného výboru,
   so zreteľom na stanovisko Výboru pre sociálnu ochranu,
   so zreteľom na stanovisko Výboru pre hospodársku politiku,
   keďže:

               (1)

               Komisia začala európsky semester pre koordináciu hospodárskych politík na rok 2017 prijatím ročného prieskumu rastu 16. novembra 2016. Priority ročného prieskumu rastu schválila Európska rada v dňoch 9. až 10. marca 2017. Komisia 16. novembra 2016 prijala na základe nariadenia (EÚ) č. 1176/2011 správu o mechanizme varovania, v ktorej Chorvátsko určila za jeden z členských štátov, vo vzťahu ku ktorým sa vykoná hĺbkové preskúmanie.

               (2)

               Správa o Chorvátsku na rok 2017 bola uverejnená 22. februára 2017. Posúdil sa v nej pokrok, ktorý Chorvátsko dosiahlo pri plnení odporúčaní pre jednotlivé krajiny prijatých Radou 12. júla 2016, následné opatrenia v nadväznosti na odporúčania pre jednotlivé krajiny prijaté v predchádzajúcich rokoch a pokrok Chorvátska pri dosahovaní jeho národných cieľov stratégie Európa 2020. Obsahovala aj hĺbkové preskúmanie podľa článku 5 nariadenia (EÚ) č. 1176/2011, výsledky ktorého boli takisto uverejnené 22. februára 2017. Komisia na základe svojej analýzy dospela k záveru, že v Chorvátsku existujú nadmerné makroekonomické nerovnováhy. Konkrétne pomer verejného dlhu k HDP nabral v roku 2016 klesajúcu tendenciu, avšak verejný dlh je vystavený menovému riziku, pričom riziká pre udržateľnosť verejných financií sú v strednodobom horizonte naďalej vysoké. Dlh súkromného sektora sa znižuje, ale je naďalej vysoký najmä v podnikovom sektore a je veľmi vystavený menovému riziku. Finančný sektor by mohol podporiť oživenie, ale naďalej je vystavený úverovému riziku vytváranému menou, pričom podiel nesplácaných dlhov je naďalej vysoký. Miera nezamestnanosti sa rýchlo znižuje, čo je výsledkom mierneho vytváraniu pracovných miest, ale aj ubúdajúcich pracovných síl. Ťažkopádnosť podnikateľského prostredia v neposlednom rade brzdí investície do výroby a rast produktivity.

               (3)

               Chorvátsko predložilo 27. apríla 2017 svoj národný program reforiem na rok 2017 a svoj konvergenčný program na rok 2017. S cieľom zohľadniť prepojenia medzi nimi sa obidva tieto programy posudzovali súčasne.

               (4)

               Príslušné odporúčania pre jednotlivé krajiny sa zohľadnili pri programovaní európskych štrukturálnych a investičných fondov („EŠIF“) na roky 2014 až 2020. Ako je stanovené v článku 23 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1303/2013 (3), platí, že ak je to nevyhnutné na podporu vykonávania príslušných odporúčaní Rady, Komisia môže požiadať členský štát, aby preskúmal partnerskú dohodu a príslušné programy a navrhol ich zmeny. Komisia poskytla ďalšie informácie o tom, ako bude využívať uvedené ustanovenie, v usmerneniach o uplatňovaní opatrení spájajúcich účinnosť EŠIF a riadnu správu hospodárskych záležitostí.

               (5)

               Po zrušení postupu pri nadmernom deficite sa na Chorvátsko vzťahuje preventívna časť Paktu stability a rastu a dlhové pravidlo. Vo svojom konvergenčnom programe na rok 2017 vláda plánuje postupné zlepšenie salda verejných financií z úrovne -0,8 % HDP v roku 2016 na 0,5 % HDP v roku 2020. Strednodobý rozpočtový cieľ stanovený na úrovni -1,75 % HDP v štrukturálnom vyjadrení bol v roku 2016 splnený s veľkou rezervou a podľa predpokladov má byť (prepočítané (4)) štrukturálne saldo v rokoch 2017 a 2018 na úrovni strednodobého cieľa, avšak bez rezervy. Po tomto období sa predpokladá jeho opätovné nepatrné zlepšenie. V konvergenčnom programe sa očakáva, že pomer verejného dlhu k HDP bude ďalej klesať až na úroveň 72,1 % do roku 2020 po tom, ako v roku 2015 dosiahol maximálnu hodnotu 86,7 % HDP. Makroekonomický scenár, na ktorom sú založené tieto rozpočtové prognózy, je optimistický, najmä s ohľadom na negatívny vplyv finančných ťažkostí, ktorým čelí najväčšia súkromná spoločnosť v Chorvátsku, Agrokor, a ktoré nie sú zohľadnené v prognózach programu. Kríza v súvislosti so spoločnosťou Agrokor takisto predstavuje priame riziká pre rozpočtové prognózy. Okrem toho opatrenia potrebné na podporu plánovaných cieľových deficitov na obdobie od roku 2017 neboli zatiaľ v plnej miere konkretizované.

               (6)

               Rada 12. júla 2016 odporučila Chorvátsku dosiahnuť ročnú fiškálnu úpravu na úrovni aspoň 0,6 % HDP smerom k strednodobému rozpočtovému cieľu v roku 2017. Výsledné údaje, ktoré ukazujú výrazné zlepšenie celkového salda za rok 2016, znamenajú, že Chorvátsko už v uvedenom roku splnilo svoj strednodobý rozpočtový cieľ. Podľa prognózy Komisie z jari 2017 sa predpokladá, že štrukturálne saldo v roku 2017 zostane nad strednodobým rozpočtovým cieľom, a to napriek poklesu z úrovne -0,3 % HDP v roku 2016 na úroveň -1,7 % HDP v roku 2017. Chorvátsku sa odporúča, aby sa v roku 2018 držalo na úrovni strednodobého rozpočtového cieľa. Podľa prognózy Komisie z jari 2017 sa očakáva, že štrukturálne saldo ďalej poklesne na úroveň -2,1 % HDP, čo poukazuje na riziko určitej odchýlky od strednodobého rozpočtového cieľa. Chorvátsko podľa prognózy dodrží dlhové pravidlo v roku 2017 aj 2018. Rada celkovo zastáva názor, že Chorvátsko musí byť v roku 2018 pripravené prijať ďalšie opatrenia na zaistenie súladu s ustanoveniami Paktu stability a rastu.

               (7)

               Rámec Chorvátska pre fiškálne riadenie vykazuje nedostatky. Doteraz nebo prijatý nový zákon o fiškálnej zodpovednosti, ktorý by mal posilniť rozpočtový rámec, ako aj nezávislosť a mandát Komisie pre fiškálnu politiku. Zatiaľ nedošlo k prijatiu zmeny zákona o rozpočte, ktorej cieľom je posilniť strednodobý rozpočtový rámec a riešiť revízie rozpočtových plánov na ústrednej i miestnej úrovni. Spoľahlivosť prognóz, o ktoré sa opierajú rozpočtové plány, je aj naďalej nízka.

               (8)

               Chorvátsko má pomerne nízke príjmy z periodických daní z nehnuteľného majetku. Príjmy vyberajú útvary miestnej správy vo forme poplatkov týkajúcich sa nehnuteľného majetku, pokiaľ však ide o ich výpočet a rozsah, existujú značné rozdiely. Okrem toho tieto príjmy závisia od málo efektívneho zdaňovania pri prevode majetku. V reakcii na opakované odporúčania pre túto krajinu a ako súčasť daňovej reformy z konca roka 2016 sa určité miestne poplatky a dane s účinnosťou od roka 2018 nahradia periodickou daňou z nehnuteľného majetku vypočítanou na základe piatich ukazovateľov, ktorými sa stanoví približná hodnota nehnuteľnosti. Považuje sa to za prvý krok smerom k plnohodnotnej periodickej dani z nehnuteľného majetku založenej na jeho hodnote.

               (9)

               Potreby Chorvátska v oblasti financovania štátneho dlhu a expozícia jeho štátneho dlhu voči menovému riziku zdôrazňuje význam spoľahlivých zdrojov financovania a obozretného riadenia rizík. V reakcii na odporúčanie pre túto krajinu bola začiatkom roka 2017 prijatá stratégia riadenia dlhu ústrednou štátnou správou na obdobie rokov 2017 – 2019. K prijatiu došlo tri roky po skončení platnosti predchádzajúcej stratégie. Inštitucionálne nastavenie riadenia verejného dlhu, a to vrátane komunikácie s trhmi, riadenia rizík a pravidelnej aktualizácie stratégie, trpí nedostatkami. Takisto sa v nedostatočnej miere zohľadňujú mimorozpočtové transakcie s potenciálnym vplyvom na dlh.

               (10)

               Hoci sa situácia na trhu práce v poslednom čase naďalej zlepšovala, nezamestnanosť je stále vysoká s vysokým podielom dlhodobo nezamestnaných uchádzačov o zamestnanie. Spolu s nízkou a klesajúcou aktivitou to znamená, že existuje obrovský nevyužitý pracovný potenciál. Pokles aktivity sa v roku 2016 prejavil obzvlášť v kategórii nízkokvalifikovaných pracovníkov v najproduktívnejšom veku a bol spôsobený znižujúcim sa počtom obyvateľov v produktívnom veku v dôsledku starnutia obyvateľstva a emigrácie, pričom oba javy majú rastúcu tendenciu.

               (11)

               Neaktivita je pomerne vysoká v kategórii osôb oprávnených na predčasný odchod do dôchodku. Krátke obdobia platenia príspevkov sociálneho zabezpečenia majú za následok nízku primeranosť súčasných a budúcich dôchodkov a znamenajú riziká chudoby v starobe. Existuje viacero spôsobov predčasného odchodu do dôchodku, ktorý je možný celých päť rokov pred zákonným vekom odchodu do dôchodku. Finančné stimuly pracovať až do dosiahnutia tohto veku sú nedostatočné. Oznámené opatrenia s cieľom podporiť dlhší produktívny vek neboli uskutočnené. Opatrovateľské povinnosti prispievajú k nízkej účasti na trhu práce najmä v prípade starších žien v najproduktívnejšom veku. Ponuka formálnej starostlivosti o deti je nedostatočná a medzi jednotlivými regiónmi sú obrovské rozdiely, pričom pracovné zmluvy neposkytujú dostatočnú flexibilitu na zabezpečenie rovnováhy medzi zamestnaním a starostlivosťou o deti. V súčasnosti je zákonný vek odchodu do dôchodku 61 rokov a 9 mesiacov pre ženy a 65 rokov pre mužov. Zbližovanie a zvyšovanie zákonného veku odchodu do dôchodku prebieha pomaly, pričom obe pohlavia majú dosiahnuť vekovú hranicu odchodu do dôchodku 67 rokov v roku 2038. Hoci sa o urýchlení tohto procesu uvažuje, zatiaľ nedošlo k jeho schváleniu. Dôchodkový systém oprávňuje osobitné kategórie pracovníkov v povolaniach zaradených medzi namáhavé a rizikové a pracovníkov z niektorých odvetví získať výhodnejšie podmienky. Hoci chorvátske orgány dokončili preskúmanie namáhavých alebo rizikových povolaní, zatiaľ nedošlo k zjednodušeniu príslušných pravidiel.

               (12)

               Na základe najnovších údajov bolo takmer 30 % obyvateľstva v roku 2015 vystavených riziku chudoby alebo sociálneho vylúčenia. Pokiaľ ide o účinnosť a spravodlivosť, systém sociálnej ochrany vykazuje nedostatky, ktoré vyplývajú z nejednotných kritérií oprávnenosti, roztriešteného geografického pokrytia, chýbajúcej koordinácie medzi zodpovednými orgánmi a nízkej transparentnosti. V roku 2016 sa na systém minimálneho príjmu, ktorý sa zameriava na najchudobnejšie domácnosti, vynaložilo len 0,6 % HDP. Reformné plány, ktoré zahŕňajú nové prerozdelenie kompetencií jednotlivých inštitúcií a harmonizáciu kritérií oprávneností, sa nepohli z miesta.

               (13)

               Nadobúdanie zručností, ktoré sú potrebné na trhu práce, je dôležitou podmienkou zamestnateľnosti. Účasť na vzdelávaní dospelých je veľmi nízka, podobne aj výdavky na aktívne politiky trhu práce, rekvalifikačné opatrenia a celoživotné vzdelávanie, ako aj ich pokrytie. Odborná príprava sa nezameriava dostatočne na starších a nízkokvalifikovaných pracovníkov a dlhodobo nezamestnaných, ktorí zvyčajne čelia osobitným problémom pri hľadaní zamestnania. Oneskorujú sa aj prípravy, pokiaľ ide o právne predpisy na zvýšenie kvality inštitúcií, programov a vyučovania v oblasti vzdelávania dospelých.

               (14)

               Dostatočné základné zručnosti ľudia nevyhnutne potrebujú na to, aby si našli a udržali dobré a stále zamestnanie a úspešne sa zúčastňovali na hospodárskom a spoločenskom živote. Údaje z medzinárodného prieskumu poukazujú na to, že 15-ročné školopovinné deti v Chorvátsku majú vážne nedostatky v oblasti základných zručností, v aplikovaných prírodných vedách a matematike. V rámci vykonávania stratégie v oblasti vzdelávania, vedy a technológií bola v roku 2015 spustená reforma školských osnov s cieľom zlepšiť obsah a vyučovanie prierezových zručností. V nadväznosti na nejednoznačné reakcie zainteresovaných strán bola reforma učebných osnov pozmenená a jej vykonávanie sa značne oneskorilo. Tento proces musí teraz pokračovať v súlade s pôvodnými cieľmi. Chorvátsko nedávno prijalo stratégiu odborného vzdelávania a prípravy. Podľa očakávaní to povedie k aktualizácii učebných osnov v odbornom vzdelávaní a príprave a k zvýšeniu úlohy učenia sa na pracovisku a zvýšeniu kvality vyučovania v odbornom vzdelávaní a príprave. Zatiaľ nedošlo k zavedeniu systému uznávania a potvrdzovania neformálneho vzdelávania a informálneho učenia sa.

               (15)

               Územná a funkčná roztrieštenosť verejnej správy negatívne vplýva na poskytovanie služieb a efektívnosť verejných výdavkov. Súčasné právomoci a fiškálne vzťahy medzi jednotlivými úrovňami verejnej správy neuľahčujú efektívne a spravodlivé poskytovanie verejných služieb, najmä v oblasti zdravotníctva, vzdelávania a sociálnej pomoci. Komplexná reforma verejnej správy sa oneskoruje. Zatiaľ nedošlo k prijatiu právnych predpisov na nové prerozdelenie úloh medzi ústrednými a miestnymi orgánmi, ani k zjednodušeniu systému štátnych agentúr. Chorvátske orgány začiatkom roka 2017 oznámili vytvorenie pracovnej skupiny, ktorej cieľom je pripraviť právne predpisy o financovaní regionálnej a miestnej správy.

               (16)

               Nejednotnosť v stanovovaní miezd vo verejnej správe aj naďalej bráni transparentnosti v mzdovej oblasti a rovnakému zaobchádzaniu, ako aj vládnej kontrole nad mzdami vo verejnom sektore, čo môže negatívne presahovať do hospodárstva ako celku. Hoci vláda vo februári 2017 prijala spoločné usmernenia na vyjednávanie o kolektívnych zmluvách vo verejnom sektore a ich monitorovanie, zjednodušenie rámcov na stanovovanie miezd bolo odložené na rok 2018.

               (17)

               Štátne podniky sú v priemere menej produktívne ako súkromné firmy, čo naznačuje nedostatky v ich správe a riadení. Majú negatívny vplyv na alokačnú efektívnosť a prispievajú k nízkemu rastu produktivity v hospodárstve. Kroky vedúce k otvoreniu kontroly štátnych podnikov pre súkromné subjekty napredovali v uplynulom roku pomaly. Lepšie monitorovanie ich výkonnosti a zodpovednosti správnych rád vrátane firiem vo vlastníctve subjektov miestnej správy by pomohlo zlepšiť ich riadenie.

               (18)

               Chorvátska banka pre obnovu a rozvoj (HBOR) zohráva ústrednú úlohu pri vykonávaní finančných nástrojov Únie, a to najmä Investičného plánu pre Európu. Aby mohla túto úlohu v plnej miere plniť, musí dodržiavať vysoké štandardy v oblasti transparentnosti a zodpovednosti. Podľa plánu chorvátskych orgánov sa má nezávislé posúdenie kvality aktív jej úverového portfólia, ktoré vykonajú nezávislí audítori, dokončiť do konca roka 2017. Na základe ich zistení sa prehodnotí regulačný rámec a štruktúra správy a riadenia banky.

               (19)

               Na podniky dolieha bremeno vysokých nákladov spojených s reguláciou. Vysoký počet parafiškálnych poplatkov, z ktorých viaceré sú štatisticky považované za dane, komplikujú podnikateľské prostredie. Hoci vláda v reakcii na odporúčanie pre túto krajinu v lete 2016 rozhodla o zrušení 13 a znížení ďalších 11 parafiškálnych poplatkov, vykonávanie tohto rozhodnutia je pomalé. Na podniky naďalej dolieha vysoká administratívna záťaž. Akčný plán na zníženie administratívneho zaťaženia, ktorý sa vzťahuje na osem regulačných oblastí, bol síce prijatý, ale zatiaľ sa nezačal vykonávať.

               (20)

               Po prudkom prepade počas krízy došlo v roku 2016 k oživeniu investícií. Napriek priaznivým makroekonomickým podmienkam a podmienkam v oblasti financovania však trvalejšiemu oživeniu v oblasti financovania bránia zásadné prekážky. Podnikateľské prostredie trpí v dôsledku nedostatkov vo verejnej správe, zložitosti podnikateľského rámca, pomalého vykonávania protikorupčnej stratégie, obmedzujúcich regulačných predpisov v hlavných infraštruktúrnych odvetviach a silného zastúpenia štátu v hospodárstve.

               (21)

               Modernizácia regulácie povolaní môže podporiť mobilitu pracovnej sily a prispieť k nižším cenám odborných služieb, čím by sa zvýšil rastový potenciál. Regulácia Chorvátska v oblasti poskytovateľov služieb a regulovaných povolaní je obmedzujúca, najmä v prípade právnikov. Vláda v lete 2016 prijala akčný plán s cieľom nahradiť a modernizovať nevyhovujúcu reguláciu. Tento plán je však obmedzený z hľadiska jeho rozsahu a detailnosti.

               (22)

               Kvalita a efektívnosť justičného systému je hlavným určujúcim činiteľom podnikateľského prostredia. Napriek zníženiu množstva nevyriešených prípadov sú konania v obchodných, občianskych a trestných veciach na súdoch prvého stupňa zdĺhavé. Hoci má elektronické predkladanie a doručovanie súdnych písomností potenciál výrazne zlepšiť justičný systém, nebolo ešte zavedené. Sudcovia na obchodných súdoch nemajú on-line prístup k registrom, čo zaťažuje efektívnosť insolvenčných konaní. Súdne rozsudky sú len zriedka dostupné on-line a na obchodných súdoch prvého stupňa existuje stále priestor na ďalšie zdokonalenie pracovných postupov.

               (23)

               Kapitalizácia bankového sektora je naďalej dobrá a v roku 2016 došlo k obnove jeho ziskovosti po tom, ako boli v roku 2015 úvery denominované vo švajčiarskych frankoch prevedené na úvery v eurách. Podiel nesplácaných úverov na hrubých úveroch v poslednom čase klesal, je však stále vysoký, a to najmä u nefinančných korporácií. Podľa všetkého je tento pokles dôsledkom predajov, ako aj zavedenia postupných a automatických požiadaviek na tvorbu rezerv v roku 2013. V rámci nedávno zavedenej daňovej reformy vláda v reakcii na odporúčanie pre túto krajinu zaviedla novú daňovú úpravu pre odpisy nesplácaných úverov. Jej účinky si vyžadujú podrobné monitorovanie. Takisto treba podrobne monitorovať efektívnosť nedávno reformovaného rámca pre platobnú neschopnosť pri uľahčovaní riešenia nesplácaných úverov.

               (24)

               Komisia vykonala v kontexte európskeho semestra na rok 2017 komplexnú analýzu hospodárskej politiky Chorvátska, ktorú uverejnila v správe o tejto krajine na rok 2017. Zároveň posúdila konvergenčný program na rok 2017, národný program reforiem na rok 2017 a následné opatrenia v nadväznosti na odporúčania adresované Chorvátsku v predchádzajúcich rokoch. Zohľadnila nielen ich význam pre udržateľnú fiškálnu a sociálno-ekonomickú politiku v Chorvátsku, ale aj ich súlad s pravidlami a usmerneniami Únie vzhľadom na potrebu posilniť celkovú správu hospodárskych záležitostí Únie zabezpečením vstupov na úrovni Únie do budúceho vnútroštátneho rozhodovania.

               (25)

               Rada na základe tohto posúdenia preskúmala konvergenčný program na rok 2017 a jej stanovisko (5) je zohľadnené najmä v odporúčaní (1),

               (26)

               Rada na základe hĺbkového preskúmania vykonaného Komisiou a na základe tohto posúdenia preskúmala národný program reforiem na rok 2017 a konvergenčný program na rok 2017. Jej odporúčania podľa článku 6 nariadenia (EÚ) č. 1176/2011 sú premietnuté do ďalej uvedených odporúčaní 1 až 5,

         TÝMTO ODPORÚČA, aby Chorvátsko v rokoch 2017 a 2018 prijalo opatrenia s týmto cieľom:

               1.

               Realizovať svoju fiškálnu politiku v súlade s požiadavkami preventívnej časti Paktu stability a rastu, čo znamená zostať v roku 2018 na úrovni strednodobého rozpočtového cieľa. Do septembra 2017 posilniť rozpočtové plánovanie a viacročný rozpočtový rámec vrátane posilnenia nezávislosti a mandátu Komisie pre fiškálnu politiku. Podniknúť kroky potrebné na zavedenie dane z nehnuteľného majetku založenej na jeho hodnote. Posilniť rámec pre riadenie verejného dlhu okrem iného zabezpečením každoročných aktualizácií stratégie riadenia dlhu.

               2.

               Odrádzať pracovníkov od predčasného odchodu do dôchodku, urýchliť prechod na vyšší zákonný vek odchodu do dôchodku a zosúladiť ustanovenia o dôchodkoch pre osobitné kategórie pracovníkov s pravidlami všeobecného systému. Zlepšiť koordináciu a transparentnosť sociálnych dávok.

               3.

               Zlepšiť vzdelávanie dospelých, a to najmä starších pracovníkov, nízkokvalifikovaných osôb a dlhodobo nezamestnaných. Urýchliť reformu systému vzdelávania.

               4.

               Znížiť fragmentáciu a zvýšiť funkčné rozdelenie právomocí orgánov verejnej správy pri súčasnom zvýšení efektívnosti a znížení regionálnych rozdielov pri poskytovaní verejných služieb. Po porade so sociálnymi partnermi zjednotiť rámce stanovovania miezd v celej verejnej správe a verejných službách.

               5.

               Urýchliť odpredaj štátnych podnikov a iných štátnych aktív a zlepšiť správu a riadenie v sektore štátnych podnikov. Výrazne znížiť zaťaženie podnikov plynúce z nákladov na reguláciu a z administratívnej záťaže. Odstrániť regulačné obmedzenia brániace prístupu k regulovaným povolaniam a odborným službám a službám pre podniky, ako aj ich vykonávaniu, resp. poskytovaniu. Zvýšiť kvalitu a efektívnosť justičného systému, najmä skrátením dĺžky trvania súdnych sporov v občianskoprávnych a obchodných veciach.

      V Bruseli 11. júla 2017

            Za Radu

            predseda

         T. TÕNISTE

      (1)  Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Ú. v. EÚ L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1303/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa stanovujú spoločné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde, Kohéznom fonde, Európskom poľnohospodárskom fonde pre rozvoj vidieka a Európskom námornom a rybárskom fonde a ktorým sa stanovujú všeobecné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde, Kohéznom fonde a Európskom námornom a rybárskom fonde, a ktorým sa zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 1083/2006 (Ú. v. EÚ L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (4)  Saldo očistené od cyklických vplyvov bez jednorazových a dočasných opatrení, prepočítané útvarmi Komisie podľa spoločne dohodnutej metodiky.

      (5)  Podľa článku 5 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 1466/97.


				|

		52013PC0544

			Odporúčanie ROZHODNUTIE RADY o súhlase s uzatvorením Protokolu k Dohode o stabilizácii a pridružení medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane a Čiernohorskou republikou na strane druhej na účely zohľadnenia pristúpenia Chorvátskej republiky k Európskej únii Komisiou v mene Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu /* COM/2013/0544 final - 2013/ () */

			   	DÔVODOVÁ SPRÁVA
Rada 24. septembra 2012
poverila Komisiu, aby v mene Európskej únie a jej členských štátov a
Chorvátskej republiky začala s Čiernou Horou rokovať o
uzatvorení protokolu k Dohode o stabilizácii a pridružení medzi
Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane
a Čiernohorskou republikou na strane druhej na účely
zohľadnenia pristúpenia Chorvátskej republiky k Európskej únii.
Tieto rokovania sa po
príslušných technických konzultáciách s Čiernou Horou začali
22. novembra 2012. Ďalšie kolá rokovaní sa uskutočnili 25.
januára 2013 a 7. marca 2013. Protokol bol parafovaný Komisiou a vládou
Čiernej Hory 16. mája 2013. Text parafovaného protokolu je pripojený k
tomuto rozhodnutiu.
Komisia navrhuje, aby Rada
rozhodla o podpísaní a predbežnom uplatňovaní protokolu v mene Európskej
únie a o uzatvorení protokolu v mene Európskej únie a jej členských
štátov. Európske spoločenstvo pre atómovú energiu (ďalej len „ESAE“)
je takisto stranou Dohody o stabilizácii a pridružení. Na účely uzatvorenia
protokolu v mene Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu Komisia
navrhuje, aby Rada k tomuto dala svoj súhlas v súlade s druhým odsekom
článku 101 Zmluvy o ESAE.
V súlade s článkom 101
Zmluvy o ESAE Komisia prijíma rozhodnutie o podpísaní dohody a rozhodnutie o
uzatvorení dohody prijíma Komisia so súhlasom Rady. Z tohto dôvodu je potrebné
prijať osobitné rozhodnutia o podpísaní a o uzatvorení protokolu tak
Európskou úniou, ako aj Európskym spoločenstvom pre atómovú energiu.
Na účely uzatvorenia
protokolu v mene Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu Komisia
navrhuje, aby Rada
–
udelila svoj súhlas v súlade s druhým odsekom
článku 101 Zmluvy o ESAE.
Odporúčanie
ROZHODNUTIE RADY
o súhlase s uzatvorením Protokolu k Dohode o
stabilizácii a pridružení medzi Európskymi spoločenstvami a ich
členskými štátmi na jednej strane a Čiernohorskou republikou na
strane druhej na účely zohľadnenia pristúpenia Chorvátskej republiky
k Európskej únii Komisiou v mene Európskeho spoločenstva pre atómovú
energiu
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení
Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu, a najmä na jej článok
101 druhý odsek,
so zreteľom na odporúčanie Komisie,
keďže:
(1)
Rada 24. septembra 2012 poverila Komisiu, aby
začala s Čiernou Horou rokovať o uzatvorení protokolu
k Dohode o stabilizácii a pridružení medzi Európskymi
spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane
a Čiernohorskou republikou na strane druhej na účely
zohľadnenia pristúpenia Chorvátskej republiky k Európskej únii.
(2)
Tieto rokovania boli úspešne ukončené.
(3)
Z tohto dôvodu by sa aj v mene Európskeho
spoločenstva pre atómovú energiu mal uzatvoriť protokol týkajúci sa
otázok patriacich do rámca Zmluvy o Euratome.
(4)
Podpísanie a uzatvorenie protokolu podlieha
osobitnému postupu, pokiaľ ide o otázky patriace do rámca Zmluvy o
Európskej únii a Zmluvy o fungovaní Európskej únie.
(5)
Uzatvorenie protokolu Komisiou v mene Európskeho
spoločenstva atómovej energie by sa malo schváliť,
ROZHODLA TAKTO:
Jediný článok
Týmto sa schvaľuje uzatvorenie Protokolu
k Dohode o stabilizácii a pridružení medzi Európskymi spoločenstvami a ich
členskými štátmi na jednej strane a Čiernohorskou republikou na
strane druhej s cieľom zohľadniť pristúpenie Chorvátskej
republiky k Európskej únii (ďalej len „protokol“) Komisiou v mene
Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu.
Znenie protokolu je priložené k rozhodnutiu
Rady o podpísaní a predbežnom uplatňovaní Protokolu
k Dohode o stabilizácii a pridružení medzi Európskymi
spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane
a Čiernohorskou republikou na strane druhej na účely
zohľadnenia pristúpenia Chorvátskej republiky k Európskej únii.
V Bruseli
                                                                       Za
Radu
                                                                       predseda


title: Odporúčanie Komisie z  18. októbra 2011 o vymedzení pojmu nanomateriál Text s významom pre EHP

text:
               20.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 275/38

         ODPORÚČANIE KOMISIE
   z 18. októbra 2011
   o vymedzení pojmu nanomateriál
   (Text s významom pre EHP)
   (2011/696/EÚ)
   EURÓPSKA KOMISIA,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 292,
   keďže:

               (1)

               V oznámení Komisie zo 7. júna 2005 Nanovedy a nanotechnológie: Akčný plán pre Európu 2005-2009 (1) sa vymedzuje rad jasných a navzájom prepojených opatrení na okamžitú realizáciu bezpečného, integrovaného a zodpovedného prístupu k nanovedám a nanotechnológiám.

               (2)

               Komisia v súlade so záväzkami, ku ktorým pristúpila v akčnom pláne, dôkladne preskúmala príslušné právne predpisy Únie s cieľom stanoviť uplatniteľnosť platných nariadení na potenciálne riziká v súvislosti s nanomateriálmi. Výsledky prieskumu sú uvedené v oznámení Komisie zo 17. júna 2008 Regulačné aspekty nanomateriálov (2). Komisia dospela k záveru, že pojem „nanomateriály“ nie je výslovne uvedený v právnych predpisoch Únie, ale že existujúce právne predpisy sa v zásade vzťahujú aj na potenciálne zdravotné, bezpečnostné a environmentálne riziká v súvislosti s nanomateriálmi.

               (3)

               Európsky parlament vo svojom uznesení z 24. apríla 2009 o regulačných aspektoch nanomateriálov (3) okrem iného požadoval zavedenie komplexného vedecky podloženého vymedzenia pojmu nanomateriálov v právnych predpisoch Únie.

               (4)

               Vymedzenie pojmu v tomto odporúčaní by sa malo použiť ako podklad pri určení, či sa určitý materiál na účely tvorby právnych predpisov a politiky v Únii má považovať za nanomateriál. Vymedzenie pojmu „nanomateriál“ v právnych predpisoch Únie by sa malo opierať výlučne o veľkosť základných častíc materiálu bez ohľadu na nebezpečenstvo alebo riziko. Toto vymedzenie založené iba na veľkosti materiálu pokrýva prírodné, vedľajšie alebo priemyselne vyrábané materiály.

               (5)

               Vymedzenie pojmu „nanomateriál“ by sa malo opierať o dostupné vedecké poznatky.

               (6)

               V mnohých prípadoch je náročné merať veľkosť a veľkostné zloženie v nanomateriáloch a rôzne metódy merania nemusia poskytovať porovnateľné výsledky. S cieľom zabezpečiť konzistentnosť výsledkov pri uplatňovaní vymedzenia pojmu na rôzne materiály a v priebehu času je potrebné vypracovať harmonizované metódy merania. Kým budú k dispozícii harmonizované metódy merania, mali by sa uplatňovať najlepšie dostupné alternatívne metódy.

               (7)

               V referenčnej správe Spoločného výskumného centra Európskej komisie Úvahy o vymedzení pojmu nanomateriálov na regulačné účely (4) sa navrhuje, aby sa vymedzenie pojmu nanomateriálov vzťahovalo na časticové nanomateriály, aby v právnych predpisoch Únie bolo široko uplatniteľné a aby bolo v súlade s ďalšími koncepciami existujúcimi na svete. Veľkosť by mala byť jedinou určujúcou vlastnosťou, ktorá si vyžaduje jasné určenie hraníc na nanoúrovni.

               (8)

               Komisia poverila Výbor pre vznikajúce a novo identifikované zdravotné riziká (SCENIHR – Scientific Committee on Emerging and Newly Identified Health Risks), aby zabezpečil vedecky podložené informácie o prvkoch, ktoré sa majú posúdiť pri vypracovaní vymedzenia pojmu „nanomateriál“ na regulačné účely. Predmetom verejných konzultácií v roku 2010 bolo stanovisko Vedecký základ pre vymedzenie pojmu „nanomateriál“. Vo svojom stanovisku z 8. decembra 2010 (5) SCENHIR dospel k záveru, že veľkosť je univerzálne uplatniteľná na nanomateriály a predstavuje najvhodnejšiu meranú veličinu. Vymedzený veľkostný rozsah by uľahčil jednotnú interpretáciu. Navrhovaná dolná hranica bola 1 nm. Horná hranica 100 nm sa bežne používa na základe všeobecného konsenzu, ale neexistuje žiadny vedecký dôkaz, ktorý by podporoval primeranosť tejto hodnoty. Použitie jedinej hornej hraničnej hodnoty by mohlo byť na klasifikáciu nanomateriálov príliš obmedzujúce a vhodnejším by bol diferencovaný prístup. Na regulačné účely by sa malo preskúmať aj zloženie materiálov podľa veľkosti a počtu častíc s použitím strednej veľkosti a štandardnej odchýlky veľkosti s cieľom spresniť vymedzenie pojmu. Veľkostné zloženie materiálu by sa malo vyjadrovať ako veľkostné zloženie na základe koncentrácie počtu (t. j. počtu objektov v rámci daného veľkostného rozsahu vydeleného počtom objektov spolu) a nie na základe hmotnostného podielu nanočastíc v nanomateriáli, keďže malý hmotnostný podiel môže obsahovať najväčší počet častíc. SCENIHR určil niektoré konkrétne prípady, pri ktorých sa uplatnenie vymedzenia pojmu dá uľahčiť tým, že sa merná plocha povrchu na jednotku objemu použije ako náhrada pri určení toho, či materiál spadá do vymedzeného veľkostného rozsahu na nanoúrovni.

               (9)

               Medzinárodná organizácia pre normalizáciu vymedzuje pojem nanomateriál ako „materiál, ktorý má akékoľvek vonkajšie rozmery, vnútornú štruktúru alebo povrchovú štruktúra na nanoúrovni“. Pojem „nanoúroveň“ sa vymedzuje ako veľkostný rozsah približne od 1 nm do 100 nm (6).

               (10)

               Zloženie materiálov podľa veľkosti a počtu častíc by malo zohľadňovať skutočnosť, že nanomateriály najčastejšie pozostávajú z mnohých častíc, ktoré sa nachádzajú v rôznych veľkostiach v konkrétnom zložení. Bez určenia zloženia materiálov podľa veľkosti a počtu častíc by bolo náročné stanoviť, či určitý materiál vyhovuje vymedzeniu pojmu, keď niektoré častice sú menšie ako 100 nm a iné nie. Tento prístup je v súlade so stanoviskom SCENIHR, podľa ktorého by sa časticové zloženie materiálu malo prezentovať ako zloženie na základe koncentrácie počtu. (t. j. počtu častíc).

               (11)

               Neexistuje žiadny jednoznačný vedecky podložený základ, podľa ktorého by sa navrhla konkrétna hodnota zloženia materiálu podľa veľkosti častíc, pri ktorej sa neočakáva, že materiály obsahujúce častice s veľkosťou v rozsahu od 1 nm do 100 nm budú vykazovať vlastnosti špecifické pre nanomateriály. Vedeckým odporúčaním bolo použiť štatistický prístup založený na štandardnej odchýlke s prahovou hodnotou 0,15 %. Vzhľadom na široký výskyt materiálov, na ktoré by sa táto prahová hodnota vzťahovala, ako aj na potrebu prispôsobiť rozsah pôsobnosti vymedzenia pojmu jeho použitiu v regulačnom kontexte, by táto prahová hodnota mala byť vyššia. Nanomateriál by mal podľa vymedzenia v tomto odporúčaní pozostávať najmenej z 50 % z častíc s veľkosťou od 1 nm do 100 nm. V súlade s odporúčaním SCENIHR dokonca aj malý počet častíc s veľkosťou v rozsahu od 1 nm do 100 nm môže v určitých prípadoch odôvodniť cielené posúdenie. Bolo by však zavádzajúce, ak by sa tieto materiály zaradili k nanomateriálom. Môžu však existovať špecifické legislatívne prípady, v rámci ktorých je z obáv o životné prostredie, zdravie, bezpečnosť alebo konkurencieschopnosť oprávnené uplatnenie prahovej hranice nižšej ako 50 %.

               (12)

               Zoskupené alebo agregované častice môžu vykazovať tie isté vlastnosti ako voľné častice. Okrem toho môžu počas životného cyklu nanomateriálu existovať prípady, keď sa častice uvoľnia zo zoskupení alebo agregátov. Vymedzenie pojmu v tomto odporúčaní by preto malo takisto zahŕňať častice v zoskupeniach alebo agregátoch v prípadoch, ak základné častice sú v rozsahu veľkosti od 1 nm do 100 nm.

               (13)

               V súčasnosti je možné merať mernú povrchovú plochu na jednotku objemu v prípade suchých pevných materiálov alebo práškov prostredníctvom metódy adsorpcie dusíka (metóda BET). V týchto prípadoch sa táto povrchová plocha môže použiť ako náhrada na určenie možného nanomateriálu. Nové vedecké informácie môžu rozšíriť možnosti budúceho použitia tejto a ďalších metód na iné typy materiálov. V prípade jednotlivých materiálov môže dôjsť k nezrovnalostiam medzi meraním mernej povrchovej plochy na jednotku objemu a zložením materiálu podľa počtu a veľkosti častíc. Preto by sa malo stanoviť, že výsledky zloženia materiálu podľa počtu a veľkosti častíc majú prednosť a že na preukazovanie, ak materiál nie je nanomateriálom, by nemalo byť možné použiť mernú povrchovú plochu na jednotku objemu.

               (14)

               Technológie a veda rýchlo napredujú. Toto vymedzenie pojmu vrátane opisných pojmov by preto malo byť do decembra 2014 predmetom preskúmania, aby sa zabezpečilo, že bude spĺňať potreby. V rámci prieskumu by sa najmä malo posúdiť, či by sa mala znížiť alebo zvýšiť prahová hodnota 50 % v prípade zloženia materiálu podľa veľkosti a počtu častíc a či sa majú zahrnúť aj materiály s vnútornou štruktúrou alebo povrchovou štruktúrou na nanoúrovni, ako sú komplexné nanomateriály s nanokomponentmi vrátane nano-pórovitých a nano-kompozitných materiálov, ktoré sa používajú v niektorých odvetviach.

               (15)

               Na uľahčenie uplatňovania vymedzenia pojmu v konkrétnom legislatívnom kontexte by sa mali vypracovať realizovateľné a spoľahlivé usmernenia a štandardizované metódy merania a získať vedomosti o typických koncentráciách nanočastíc v reprezentatívnych súboroch materiálov.

               (16)

               Vymedzenie pojmu stanovené v tomto odporúčaní by nemalo vopred určovať ani odrážať rozsah uplatňovania akejkoľvek súčasti právnych predpisov Únie alebo ustanovení, ktorými by sa mohli ustanoviť dodatočné požiadavky na tieto materiály vrátane požiadaviek týkajúcich sa riadenia rizík. V niektorých prípadoch môže byť nevyhnutné vylúčiť určité materiály z rozsahu pôsobnosti uplatňovania špecifických právnych predpisov alebo legislatívnych ustanovení napriek tomu, že sa na ne toto vymedzenie pojmu vzťahuje. Takisto môže byť nevyhnutné zahrnúť do rozsahu pôsobnosti uplatňovania špecifických právnych predpisov alebo legislatívnych ustanovení týkajúcich sa nanomateriálov aj ďalšie materiály, ako sú niektoré materiály, ktoré sú menšie ako 1 nm alebo väčšie ako 100 nm.

               (17)

               Vzhľadom na osobitné okolnosti vo farmaceutickom odvetví a špecializovaných systémov s nanoštruktúrami, ktoré sa už používajú, by sa vymedzením pojmu v tomto odporúčaní nemalo vopred určovať použitie pojmu „nano“ pri vymedzovaní určitých farmaceutík a lekárskych prístrojov,

         PRIJALA TOTO ODPORÚČANIE

               1.

               Členské štáty, agentúry Únie a hospodárske subjekty sa vyzývajú, aby pri prijímaní a vykonávaní právnych predpisov a politiky, ako aj výskumných programov týkajúcich sa produktov nanotechnológií používali toto vymedzenie pojmu „nanomateriál“.

               2.

               „Nanomateriál“ znamená prírodný, vedľajší alebo priemyselne vyrábaný materiál pozostávajúci z častíc v neviazanom stave alebo ako agregát alebo zoskupenie, v prípade ktorého sa najmenej 50 % častíc v zložení materiálu podľa veľkosti a počtu častíc nachádza vo veľkostnom rozsahu od 1 nm do 100 nm.
               V určitých prípadoch a v odôvodnených prípadoch obáv o životné prostredie, zdravie, bezpečnosť alebo konkurencieschopnosť možno prahovú hodnotu zloženia materiálu podľa veľkosti a počtu častíc 50 % nahradiť prahovou hodnotou od 1 do 50 %.

               3.

               Odchylne od bodu 2 by sa fullerény, grafénové vločky a jednostenné uhlíkové nanorúrky, ktorých jeden alebo viac vonkajších rozmerov nedosahuje 1 nm, mali považovať za nanomateriály.

               4.

               Na účely bodu 2 sa pojmy „častica“, „zoskupenie“ a „agregát“ vymedzujú takto:

                           a)

                           „častica“ znamená miniatúrna časť hmoty s vymedzenými fyzickými hranicami;

                           b)

                           „zoskupenie“ znamená súbor slabo viazaných častíc alebo agregátov, v prípade ktorých je výsledná vonkajšia plocha povrchu podobná súčtu povrchových plôch jednotlivých zložiek;

                           c)

                           „agregát“ znamená častica pozostávajúca zo silne viazaných alebo zlúčených častíc.

               5.

               V prípade, ak je to technicky možné a vyžadujú si to konkrétne právne predpisy, súlad s vymedzením pojmov v bode 2 sa môže stanoviť na základe mernej povrchovej plochy na jednotku objemu. Materiál by sa mal považovať za spadajúci do vymedzenia pojmov v bode 2, ak merná povrchová plocha na jednotku objemu materiálu je väčšia ako 60 m2/cm3. Materiál, ktorý sa na základe svojho zloženia podľa počtu a veľkosti častíc považuje za nanomateriál, by sa však mal považovať za materiál vyhovujúci vymedzeniu pojmov v bode 2 aj v prípade, že merná povrchová plocha tohto materiálu je menšia ako 60 m2/cm3.

               6.

               Vymedzenie pojmov stanovené v bodoch 1 až 5 sa do decembra 2014 preskúma vzhľadom na skúsenosti a vedecký alebo technologický vývoj. Preskúmanie sa najmä sústredí na to, či sa má zvýšiť alebo znížiť prahová hranica zloženia materiálu podľa počtu a veľkosti častíc vo výške 50 %.

               7.

               Toto odporúčanie je určené členským štátom, agentúram Únie a hospodárskym subjektom.

      V Bruseli 18. októbra 2011

            Za Komisiu

         Janez POTOČNIK

            člen Komisie

      (1)  KOM(2005) 243 v konečnom znení.

      (2)  KOM(2008) 366 v konečnom znení.

      (3)  P6_TA(2009) 0328.

      (4)  EUR 24403 EN, jún 2010.

      (5)  http://ec.europa.eu/health/scientific_committees/emerging/docs/scenihr_o_032.pdf.

      (6)  http://cdb.iso.org.


               14.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 144/2

         Odporúčanie pre nariadenie Rady, ktorým sa mení nariadenie (ES) č. 2532/98 týkajúce sa právomocí Európskej centrálnej banky ukladať sankcie
   (ECB/2014/19)

      (predložené Európskou centrálnou bankou)

   (2014/C 144/02)
   DÔVODOVÁ SPRÁVA
   I.   ÚVOD

   Rada Európskej únie prijala 23. novembra 1998 nariadenie Rady (ES) č. 2532/98 (1). Vzhľadom na skúsenosti získané počas niekoľkých rokov uplatňovania nariadenia (ES) č. 2532/98 v rôznych oblastiach pôsobnosti Európskej centrálnej banky (ECB) a vzhľadom na skutočnosť, že právomoc ECB ukladať sankcie bola nariadením Rady (EÚ) č. 1024/2013 (2) rozšírená, je treba zvážiť prijatie určitých zmien nariadenia (ES) č. 2532/98. Za týmto účelom sa musí dodržať postup upravený v článku 129 ods. 4 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.
   II.   VŠEOBECNÉ ÚVAHY

   Za účelom vykonávania úloh zverených ECB nariadením (EÚ) č. 1024/2013, môže ECB podľa článku 18 uvedeného nariadenia ukladať administratívne peňažné sankcie „v prípade, že úverové inštitúcie, finančné holdingové spoločnosti alebo zmiešané finančné holdingové spoločnosti zámerne alebo z nedbanlivosti porušia požiadavku podľa príslušných priamo uplatniteľných aktov práva Únie, v súvislosti s ktorou majú príslušné orgány k dispozícii administratívne peňažné sankcie podľa príslušného práva Únie“ (3) a sankcie „v prípade porušenia nariadení alebo rozhodnutí ECB“ (4) (ďalej spoločne len „administratívne sankcie“). Pokiaľ ide o porušenie vnútroštátnych právnych predpisov v kontexte jednotného mechanizmu dohľadu (JMD), príslušné vnútroštátne orgány majú naďalej právomoc ukladať administratívne sankcie, ale úverovým inštitúciám, ktoré podliehajú priamemu dohľadu ECB, ich môžu uložiť len v prípade, ak ich ECB za týmto účelom požiada o začatie konania.
   Zásady a postupy uplatniteľné na ukladanie administratívnych peňažných sankcií pre porušenia priamo uplatniteľných právnych predpisov Únie podľa článku 18 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 sú ustanovené v nariadení (EÚ) č. 1024/2013 a v nariadení (EÚ) č. 468/2014 Európskej centrálnej banky (ECB/2014/17) (5). Podľa článku 18 ods. 7 nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 môže ECB ukladať sankcie za porušenie nariadení a rozhodnutí ECB v súlade s nariadením (ES) č. 2532/98. Článok 18 ods. 4 nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 ustanovuje, že ECB vhodne uplatňuje článok 18 v súlade s aktmi uvedenými v článku 4 ods. 3 prvom pododseku tohto nariadenia vrátane postupov obsiahnutých v nariadení (ES) č. 2532/98.
   Vzhľadom na uvedené skutočnosti je veľmi dôležité vytvoriť jednotný režim ukladania všetkých administratívnych sankcií zo strany ECB pri plnení jej úloh v oblasti dohľadu podľa nariadenia (EÚ) č. 1024/2013.
   Navyše sa niektoré pravidlá uvedené v nariadení (ES) č. 2532/98 líšia od pravidiel ustanovených nariadením (EÚ) č. 1024/2013. Ide najmä o horné hranice pokút a periodických sankčných platieb, procesné pravidlá a premlčacie lehoty ustanovené v nariadení (ES) č. 2532/98.
   Z týchto dôvodov sa odporúčajú tieto zmeny nariadenia (ES) č. 2532/98:

               a)

               Mal by sa vložiť nový článok 1a, ktorý vymedzuje niektoré všeobecné zásady, ktoré sa uplatňujú na administratívne sankcie ukladané ECB v súvislosti s jej úlohami v oblasti dohľadu a na sankcie ukladané v súvislosti s jej úlohami v iných oblastiach, ako je oblasť dohľadu, a ktorý upresňuje oblasť pôsobnosti jednotlivých ustanovení, ktoré sa na tieto sankcie vzťahujú.

               b)

               Mali by sa vložiť nové články 4a až 4c v súvislosti s režimom uplatniteľným na administratívne sankcie, ktoré ECB ukladá pri výkone svojich úloh v oblasti dohľadu. Účelom týchto nových článkov je rozlíšiť medzi režimom uplatňovaným na uloženie administratívnych sankcií zo strany ECB v súvislosti s jej úlohami v oblasti dohľadu a ustanoveniami uplatniteľnými na sankcie, ktoré môže ECB uložiť v súvislosti s jej úlohami v iných oblastiach, ako je oblasť dohľadu. Tým sa zabezpečí, aby sa na všetky administratívne sankcie ECB ukladané v oblasti dohľadu vzťahoval jednotný režim a zároveň sa zohľadnia pravidlá ustanovené v nariadení (EÚ) č. 1024/2013.

               c)

               Mali by sa uskutočniť ďalšie zmeny s cieľom zabezpečiť, aby boli zásady a postupy upravujúce ukladanie sankcií ustanovené v článkoch 2 až 4 nariadenia (ES) č. 2532/98 zlučiteľné s zásadami a postupmi upravujúcimi ukladanie administratívnych sankcií zo strany ECB pri výkone jej úloh v oblasti dohľadu podľa nariadenia (EÚ) č. 1024/2013.

         III.   PRIPOMIENKY K ČLÁNKOM

   Článok 1 – Vymedzenie pojmov
   Vymedzenie pojmu periodické sankčné platby
   Vymedzenie pojmu periodické sankčné platby by sa malo zmeniť z dvoch dôvodov. V súlade s inými ustanoveniami právnych prepisov Únie upravujúcimi túto problematiku (6) by sa malo v prvom rade jasne stanoviť, že ECB môže použiť periodické sankčné platby nielen za účelom potrestania pokračujúceho porušovania, ale aj za účelom primäť podnikateľské subjekty k dodržiavaniu nariadení alebo rozhodnutí ECB. Po druhé toto vymedzenie pojmu v súčasnosti odkazuje na druhý pododsek článku 3 ods. 1 nariadenia (ES) č. 2532/98, pokiaľ ide o oznámenie rozhodnutia, v ktorom sa vyžaduje ukončenie porušovania. Sankcie ukladané v súvislosti s úlohami ECB v oblasti dohľadu by mali byť predmetom iného rozhodovacieho postupu a odkaz na tento postup by sa mal do vymedzenia pojmu doplniť.
   V nadväznosti na to by malo byť zmenené aj vymedzenie pojmu „sankcie“ a to tak, že sa z neho vypustí zmienka o tom, že periodické sankčné platby sú ukladané v dôsledku porušovania.
   Článok 1a – Všeobecné zásady a oblasť pôsobnosti
   Hoci nariadenie (ES) č. 2532/98 stanovuje v súlade s článkom 34.3 Štatútu Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky podmienky, za ktorých je ECB oprávnená ukladať sankcie podnikateľským subjektom za nedodržanie povinností ustanovených v jej nariadeniach a rozhodnutiach, je potrebné náležite zobrať do úvahy nariadenie (EÚ) č. 1024/2013, ktoré obsahuje celú škálu ustanovení, ktoré sa priamo týkajú právomocí ECB ukladať administratívne sankcie v súvislosti s jej úlohami v oblasti dohľadu. Hoci sa ustanovenia nariadenia (ES) č. 2532/98 v zásade vzťahujú na všetky sankcie, ktoré je ECB oprávnená uložiť za porušenie nariadení a rozhodnutí ECB, niektoré ustanovenia nariadenia (ES) č. 2532/98 týkajúce sa ukladania administratívnych sankcií v súvislosti s úlohami ECB v oblasti dohľadu, ktoré sú v rozpore s nariadením (EÚ) č. 1024/2013, by sa mali prestať uplatňovať, alebo by mali byť zmenené.
   ECB je oprávnená uverejniť každé rozhodnutie, ktorým sa ukladá administratívna sankcia v súvislosti s jej úlohami v oblasti dohľadu, alebo v súvislosti s jej úlohami v iných oblastiach ako je oblasť dohľadu, bez ohľadu na to, či bol proti takémuto rozhodnutiu podaný opravný prostriedok alebo nie. Toto oprávnenie sa rozšíri na uverejnenie každého rozhodnutia ECB o uložení administratívnej sankcie pri plnení jej úloh v oblasti dohľadu tak, aby sa na všetky rozhodnutia ECB vzťahoval rovnaký režim uverejňovania. ECB bude v súvislosti s uverejňovaním uplatňovať príslušné právne predpisy Únie bez ohľadu na vnútroštátne právne predpisy a musí zvážiť primeranosť uverejnenia rozhodnutia s ohľadom na stupeň závažnosti uloženej administratívnej sankcie, ako aj na dopad uverejnenia na stabilitu finančného systému.
   Článok 2 – Sankcie
   Článok 2 ods. 4 odkazuje na postup upravený v článku 3 ods. 4 nariadenia (ES) č. 2532/98, čo by nemalo platiť pre ukladanie administratívnych sankcií v súvislosti s úlohami ECB v oblasti dohľadu. Preto by sa mal pridať odkaz na rozhodovací postup stanovený v článku 4b.
   Článok 3 – Procesné pravidlá
   V prvej vete článku 3 ods. 1 by sa mal vypustiť odkaz na Výkonnú radu ako orgán, ktorý má právomoc začať postup spojený s porušením, aby mohla ECB prostredníctvom nariadenia prijatého na základe článku 6 ods. 2 rozhodnúť, ktorý vnútorný orgán bude uskutočňovať vyšetrovanie údajného porušenia. Právomoc prijať rozhodnutia o uložení sankcie bude mať naďalej Výkonná rada s výnimkou podľa článku 4b.
   Článok 3 ods. 10 by sa mal zmeniť tak, aby okrem úloh, ktoré sú zverené Európskemu systému centrálnych bánk, odkazoval aj na úlohy zverené ECB podľa článku 127 ods. 6 zmluvy. Posledná veta článku 3 ods. 10 by sa mala zmeniť tak, aby zohľadňovala aj novú právomoc ECB v oblasti dohľadu.
   Článok 4a – Osobitné pravidlá týkajúce sa horných hraníc sankcií, ktoré ECB ukladá pri výkone svojich úloh v oblasti dohľadu
   Horná hranica administratívnych peňažných sankcií, ktoré môže ECB uložiť podľa článku 18 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 pre porušenie priamo uplatniteľných právnych predpisov Únie, výrazne prevyšuje hornú hranicu upravenú nariadením (ES) č. 2532/98. Tento rozdiel sa nepovažuje za opodstatnený, pretože porušenie nariadenia alebo rozhodnutia ECB nie je nevyhnutne menej závažné ako porušenie priamo uplatniteľných právnych predpisov Únie. Preto by všetky administratívne sankcie, ktoré ECB ukladá úverovým inštitúciám, nad ktorými vykonáva dohľad v rámci JMD, mali mať stanovenú rovnakú hornú hranicu. V súlade s uvedeným by sa mala tiež zmeniť horná hranica periodických sankčných platieb ukladaných ECB v oblasti dohľadu.
   V dôsledku toho by sa článok 2 ods. 1 nemal vzťahovať na administratívne sankcie, ktoré ECB ukladá pri výkone svojich úloh v oblasti dohľadu.
   Článok 4b – Osobitné procesné pravidlá týkajúce sa sankcií, ktoré ECB ukladá pri výkone svojich úloh v oblasti dohľadu
   Článok 25 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 ustanovuje zásadu oddelenia funkcií, keď ECB vykonáva úlohy, ktorými bola poverená nariadením (EÚ) č. 1024/2013 oddelene od úloh týkajúcich sa menovej politiky a akýchkoľvek iných úloh ECB. Vzhľadom na tento článok by sa malo nariadenie (ES) č. 2532/98 zmeniť tak, aby sa ustanovil rozhodovací postup vo veci ukladania administratívnych sankcií v oblasti dohľadu, ktorý by v súlade s článkom 26 nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 zahŕňal Radu pre dohľad a Radu guvernérov ECB. To by bolo tiež v súlade s dokumentom Bazilejského výboru pre bankový dohľad s názvom Core Principles for Effective Banking Supervision (7) a s potrebou zabezpečiť, aby orgány, ktoré ukladajú sankcie subjektom, boli orgány, ktoré nad týmito subjektmi vykonávajú dohľad.
   Rozhodnutie uložiť administratívnu sankciu prijaté Radou guvernérov v oblasti dohľadu bude podliehať preskúmaniu administratívneho revízneho výboru, ako je to stanovené v článku 24 nariadenia (EÚ) č. 1024/2013, ak fyzická alebo právnická osoba požiada o preskúmanie takého rozhodnutia a takéto rozhodnutie bude tejto osobe určené, alebo sa jej bude priamo týkať. Nariadenie (ES) č. 2532/98 by sa preto malo zmeniť tak, aby sa ustanovilo preskúmavacie konanie vo veci ukladania administratívnych sankcií v oblasti dohľadu, ktoré by v súlade s článkom 24 nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 zahŕňalo administratívny revízny výbor.
   Vzhľadom na uvedené by sa článok 3 ods. 1 až 8 nemal vzťahovať na administratívne sankcie, ktoré sa týkajú výkonu úloh ECB v oblasti dohľadu.
   Článok 4c – Osobitné lehoty týkajúce sa administratívnych sankcií, ktoré ECB ukladá pri výkone svojich úloh v oblasti dohľadu
   Lehoty, ktoré sa uplatňujú pri ukladaní a vymáhaní sankcií v súvislosti s úlohami ECB z iných oblastí, ako je oblasť dohľadu, sa osvedčili, najmä vďaka relatívnej jednoduchosti vyšetrovania, ktoré je potrebné na stanovenie, či došlo k porušeniu, napr. požiadavky na minimálne rezervy, pravidiel o akceptovateľnosti zábezpeky, požiadaviek na štatistické vykazovanie. Vzhľadom na skutočnosť, že vyšetrovanie údajných porušení v oblasti dohľadu je zložitejšie, mali by byť pre výkon právomoci uložiť a vymáhať administratívne sankcie v tejto oblasti stanovené dlhšie lehoty ako tie, ktoré sú stanovené v súvislosti so sankciami, ktoré sa týkajú úloh z iných oblastí, ako je dohľad. To je tiež v súlade s lehotami ustanovenými v nariadení (ES) č. 1/2003 pre porušenie pravidiel hospodárskej súťaže. Keďže pre všetky administratívne sankcie, ktoré môže ECB uložiť podnikateľským subjektom v oblasti dohľadu by mali platiť rovnaké lehoty bez ohľadu na to, či sú spojené s porušením rozhodnutia alebo nariadenia ECB alebo s porušením priamo uplatniteľných právnych predpisov Únie, lehoty stanovené v článku 4c by mali platiť pre akékoľvek administratívne sankcie, ktoré ECB ukladá pri výkone svojich úloh v oblasti dohľadu.
   Pozastavenie a prerušenie týchto lehôt by malo byť zodpovedajúcim spôsobom upravené a to aj s prihliadnutím na skutočnosť, že postupy spojené s porušením v oblasti dohľadu sa môžu prekrývať s trestným vyšetrovaním a trestným konaním založeným na tých istých skutočnostiach.
   Vzhľadom na uvedené by sa článok 4 nemal vzťahovať na administratívne sankcie, ktoré sa týkajú výkonu úloh ECB v oblasti dohľadu.

      Odporúčanie pre:

         „NARIADENIE RADY,
         ktorým sa mení nariadenie (ES) č. 2532/98 týkajúce sa právomocí Európskej centrálnej banky ukladať sankcie
         RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
         so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 132 ods. 3,
         so zreteľom na Štatút Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky, a najmä na jeho článok 34.3,
         so zreteľom na odporúčanie Európskej centrálnej banky,
         so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu,
         so zreteľom na stanovisko Európskej komisie,
         v súlade postupom ustanoveným v článku 129 ods. 4 zmluvy a v článku 41 Štatútu Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky,
         keďže:

                     (1)

                     Nariadenie (ES) č. 2532/98 (8) v súlade s článkom 34.3 Štatútu Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky (ďalej len ‚štatút‘) stanovuje limity a podmienky, za ktorých je ECB oprávnená ukladať pokuty alebo periodické sankčné platby podnikateľským subjektom za nedodržanie povinností ustanovených v jej nariadeniach a rozhodnutiach;

                     (2)

                     ECB uplatnila nariadenie (ES) č. 2532/98 na uloženie sankcií v rôznych oblastiach jej pôsobnosti vrátane implementácie menovej politiky Únie, prevádzkovania platobných systémov a zberu štatistických informácií.

                     (3)

                     Nariadenie Rady (EÚ) č. 1024/2013 (9) oprávňuje ECB uložiť úverovým inštitúciám podliehajúcim jej dohľadu: a) administratívne peňažné sankcie, ak tieto inštitúcie porušia požiadavku upravenú v priamo uplatniteľnom právnom predpise Únie a b) sankcie v prípade porušenia nariadenia alebo rozhodnutia ECB (ďalej spoločne len ‚administratívne sankcie‘).

                     (4)

                     Článok 18 ods. 7 nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 ustanovuje, že na účely vykonávania úloh, ktorými sa ECB poveruje uvedeným nariadením, môže ECB v prípade porušenia nariadení alebo rozhodnutí ECB ukladať sankcie v súlade s nariadením (ES) č. 2532/98.

                     (5)

                     Nariadenie (EÚ) č. 1024/2013 obsahuje celú škálu ustanovení, ktoré sa priamo týkajú právomocí ECB ukladať administratívne sankcie v súvislosti s jej úlohami v oblasti dohľadu. V tejto súvislosti sú niektoré ustanovenia nariadenia (ES) č. 2532/98 v rozpore s nariadením (EÚ) č. 1024/2013. Je preto potrebné identifikovať tie ustanovenia nariadenia (ES) 2532/98, ktoré by mali byť zmenené v záujme vytvorenia jednotného režimu ukladania sankcií zo strany ECB pri plnení jej úloh v oblasti dohľadu, ktoré jej boli zverené nariadením (EÚ) č. 1024/2013.

                     (6)

                     ECB by mala uverejňovať rozhodnutia o uložení administratívnych peňažných sankcií pre porušenie priamo uplatniteľných právnych predpisov Únie a sankcií pre porušenie nariadení a rozhodnutí ECB tak v oblasti dohľadu, ako aj v iných oblastiach, ako je dohľad okrem prípadov, kedy by bolo uverejnenie neprimerané s ohľadom na stupeň závažnosti sankcie uloženej podnikateľskému subjektu, alebo by ohrozovalo stabilitu finančných trhov.

                     (7)

                     V záujme zachovania jednotného postupu pri rovnako závažnom porušení by sa horná hranica pokuty, ktorú môže ECB uložiť podnikateľskému subjektu pre nedodržanie ustanovení nariadenia alebo rozhodnutia ECB v oblasti dohľadu, nemala líšiť od hornej hranice pokuty, ktorú môže ECB uložiť podnikateľskému subjektu za porušenie priamo uplatniteľných právnych predpisov Únie. Všetky pokuty, ktoré ECB ukladá pri výkone jej právomocí v oblasti dohľadu, by preto mali mať stanovenú rovnakú hornú hranicu.

                     (8)

                     ECB by mala mať možnosť uložiť podnikateľským subjektom periodické sankčné platby, aby ich primäla k dodržiavaniu nariadení alebo rozhodnutí ECB v oblasti dohľadu alebo k ukončeniu pokračujúceho porušovania týchto nariadení alebo rozhodnutí. Horná hranica periodických sankčných platieb by mala zodpovedať hornej hranici pokút v oblasti dohľadu.

                     (9)

                     Článok 25 nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 ustanovuje zásadu oddelenia funkcií, keď ECB vykonáva úlohy, ktorými bola poverená nariadením (EÚ) č. 1024/2013 bez toho, aby boli dotknuté jej úlohy týkajúce sa menovej politiky a akékoľvek iné úlohy, a oddelene od nich. V záujme upevnenia tejto zásady oddelenia funkcií bola v zmysle článku 26 zriadená Rada pre dohľad, ktorá je okrem iného zodpovedná za prípravu návrhov rozhodnutí pre Radu guvernérov ECB v oblasti dohľadu. Navyše rozhodnutia prijaté Radou guvernérov ECB podliehajú preskúmaniu administratívneho revízneho výboru za podmienok stanovených v článku 24 uvedeného nariadenia. Vzhľadom na zásadu oddelenia funkcií a na zriadenie Rady pre dohľad a administratívneho revízneho výboru by sa mali uplatňovať dva odlišné postupy: a) ak ECB zvažuje uloženie administratívnych sankcií pri plnení svojich úloh v oblasti dohľadu, prijíma rozhodnutia Rada guvernérov ECB na základe konečného návrhu rozhodnutia predloženého Radou pre dohľad a tieto rozhodnutia podliehajú preskúmaniu administratívnym revíznym výborom; a b) ak ECB zvažuje uloženie sankcií pri plnení svojich úloh v oblastiach, ktoré sa netýkajú dohľadu, prijíma rozhodnutia Výkonná rada ECB a tieto rozhodnutia podliehajú preskúmaniu Radou guvernérov ECB.

                     (10)

                     Vzhľadom na zložitosť vyšetrovania porušení v oblasti dohľadu by pre právomoc ukladať a vymáhať administratívne sankcie pri plnení úloh ECB v oblasti dohľadu mali platiť dlhšie lehoty ako tie, ktoré sú ustanovené pre sankcie týkajúce sa úloh ECB z iných oblastí, ako je oblasť dohľadu. Pozastavenie a prerušenie týchto lehôt by malo byť zodpovedajúcim spôsobom upravené a to aj s prihliadnutím na skutočnosť, že postupy spojené s porušením v oblasti dohľadu sa môžu prekrývať s trestným vyšetrovaním a trestným konaním založeným na tých istých skutočnostiach.

                     (11)

                     Nariadenie (ES) č. 2532/1998 by sa preto malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť,

               PRIJALA TOTO NARIADENIE:
         Článok 1
         Zmeny
         Nariadenie (ES) 2532/98 sa mení takto:

                     1.

                     Článok 1 sa mení takto:

                                 a)

                                 Bod 6 sa nahrádza takto:
                                 ‚«periodické sankčné platby» znamenajú peňažné sumy, ktoré je podnikateľský subjekt povinný v prípade pokračujúceho porušovania zaplatiť ako sankciu alebo s cieľom prinútiť dotknuté osoby k tomu, aby dodržiavali nariadenia alebo rozhodnutia ECB v oblasti dohľadu. Periodické sankčné platby sa počítajú za každý deň pokračujúceho porušovania a) od oznámenia informujúceho podnikateľský subjekt o rozhodnutí, v ktorom sa vyžaduje ukončenie tohto porušovania, v súlade s postupom ustanoveným v druhom odseku článku 3 ods. 1, alebo b) ak pokračujúce porušovanie spadá pod článok 18 ods. 7 nariadenia Rady (EÚ) č. 1024/2013 z 15. októbra 2013, ktorým sa Európska centrálna banka poveruje osobitnými úlohami, pokiaľ ide o politiky týkajúce sa prudenciálneho dohľadu nad úverovými inštitúciami (10), v súlade s postupom ustanoveným v článku 4b tohto nariadenia;.

                                    (10)  Ú. v. EÚ L 287, 29.10.2013, s. 63.‘"

                                 b)

                                 Bod 7 sa nahrádza takto:
                                 ‚«sankcie» znamenajú pokuty a periodické sankčné platby.‘

                     2.

                     Vkladá sa tento článok 1a:
                     ‚Článok 1a
                     Všeobecné zásady a oblasť pôsobnosti
                     1.   Toto nariadenie sa uplatňuje na sankcie, ktoré ECB ukladá podnikateľským subjektom pre nedodržanie povinností vyplývajúcich z rozhodnutí alebo nariadení ECB, ak nie je výslovne uvedené inak.
                     2.   Pravidlá uplatňované na ukladanie administratívnych peňažných sankcií pre porušenie priamo uplatniteľných právnych predpisov Únie a sankcií pre porušenie nariadení a rozhodnutí ECB (ďalej len spoločne «administratívne sankcie»), ktoré ECB ukladá pri výkone svojich úloh v oblasti dohľadu, sa použijú odchýlne od pravidiel ustanovených v článkoch 2 až 4 v rozsahu stanovenom v článkoch 4a až 4c.
                     3.   ECB je oprávnená uverejniť každé rozhodnutie, ktorým sa podnikateľskému subjektu ukladajú administratívne peňažné sankcie pre porušenie priamo uplatniteľných právnych predpisov Únie a sankcie pre porušenie nariadení alebo rozhodnutí ECB, tak v oblasti dohľadu, ako aj v iných oblastiach, ako je dohľad, bez ohľadu na to, či bol proti takémuto rozhodnutiu podaný opravný prostriedok alebo nie. ECB uverejní uvedené rozhodnutia v súlade s príslušnými právnymi predpismi Únie bez ohľadu na vnútroštátne právne predpisy a, ak sú príslušnými právnymi predpismi Únie smernice, bez ohľadu na vnútroštátne právne predpisy, ktoré tieto smernice implementujú.‘

                     3.

                     V článku 2 sa odsek 4 nahrádza takto:
                     ‚4.   Keď porušenie spočíva v nesplnení povinnosti, uplatnenie sankcie neoslobodzuje podnikateľský subjekt od jej splnenia, ak rozhodnutie prijaté podľa článku 3 ods. 4 alebo podľa článku 4b explicitne neustanovuje inak.‘

                     4.

                     Článok 3 sa mení takto:

                                 a)

                                 V odseku 1 sa prvá veta nahrádza takto:
                                 ‚Rozhodnutie začať alebo nezačať postup spojený s porušením prijíma ECB, konajúca z vlastnej iniciatívy alebo na základe pokynu v tom smere, ktorý jej adresovala národná centrálna banka členského štátu, v jurisdikcii ktorého konštatované porušenie nastalo.‘

                                 b)

                                 Odsek 10 sa nahrádza takto:
                                 ‚Ak sa porušenie týka výlučne úlohy, ktorou sú ESCB alebo ECB poverené na základe zmluvy a štatútu, postup spojený s porušením možno iniciovať len na základe tohto nariadenia, bez ohľadu na existenciu akéhokoľvek národného zákona alebo nariadenia, ktorým by sa ustanovoval osobitný postup. Ak sa porušenie týka tiež jednej alebo viacerých oblastí mimo kompetencie ESCB alebo ECB, právo iniciovať postup spojený s porušením na základe tohto nariadenia je nezávislé od akéhokoľvek práva príslušného národného orgánu iniciovať samostatné postupy vo vzťahu k týmto oblastiam mimo kompetencie ESCB alebo ECB. Toto ustanovenie sa nedotýka uplatňovania trestného práva a vnútroštátneho práva upravujúceho kompetencie dohľadu nad obozretnosťou podnikania v účastníckych členských štátoch v súlade s nariadením Rady (EÚ) č. 1024/2013.‘

                     5.

                     Vkladajú sa tieto články 4a až 4c:
                     ‚Článok 4a
                     Osobitné pravidlá týkajúce sa horných hraníc sankcií, ktoré ECB ukladá pri výkone svojich úloh v oblasti dohľadu
                     1.   Odchylne od článku 2 ods. 1 platia ďalej uvedené hranice, v rámci ktorých môže ECB uložiť pokuty a periodické sankčné platby v prípade porušení rozhodnutí a nariadení prijatých ECB pri výkone jej úloh v oblasti dohľadu.

                                 a)

                                 Pokuty: horná hranica predstavuje dvojnásobok hodnoty zisku dosiahnutého porušením rozhodnutí a nariadení ECB alebo straty, ktorej sa uvedeným porušením zabránilo, ak túto hodnotu možno určiť, alebo 10 % celkového ročného obratu podnikateľského subjektu.

                                 b)

                                 Periodické sankčné platby: horná hranica predstavuje 5 % z priemerného denného obratu za deň porušenia rozhodnutí a nariadení ECB. Periodické sankčné platby sa môžu ukladať počas obdobia maximálne šesť mesiacov od dátumu uvedeného na rozhodnutí o uložení periodickej sankčnej platby.

                           2.   Na účely odseku 1: a) «ročný obrat» znamená ročný obrat právnickej osoby, ako je vymedzený v príslušných právnych predpisoch Únie, podľa poslednej dostupnej ročnej uzávierky tejto osoby Ak je podnikateľský subjekt dcérskou spoločnosťou materského podnikateľského subjektu, príslušným celkovým obratom je celkový ročný obrat podľa poslednej dostupnej konsolidovanej ročnej účtovnej závierky materskej spoločnosti na vrchole skupiny, nad ktorou vykonáva ECB dohľad, b) «priemerný denný obrat» znamená ročný obrat, ako je vymedzený pod písm. a) vydelený 365.
                     Článok 4b
                     Osobitné procesné pravidlá týkajúce sa sankcií, ktoré ECB ukladá pri výkone svojich úloh v oblasti dohľadu
                     1.   Odchylne od článku 3 ods. 1 až 8 sa na porušenia rozhodnutí a nariadení prijatých ECB pri výkone jej úloh v oblasti dohľadu vzťahujú pravidlá ustanovené v tomto článku.
                     2.   Po uskutočnení postupu spojeného s porušením podľa pravidiel stanovených ECB v súlade s článkom 6 ods. 2 predloží Rada pre dohľad Rade guvernérov konečný návrh rozhodnutia o uložení sankcie dotknutému podnikateľskému subjektu v súlade s postupom ustanoveným v článku 26 ods. 8 nariadenia (EÚ) č. 1024/2013. Predloženiu konečného návrhu rozhodnutia Radou pre dohľad Rade guvernérov predchádza výsluch dotknutého podnikateľského subjektu vo veci údajného porušenia, ktorého sa mal dopustiť.
                     3.   Dotknutý podnikateľský subjekt má právo požiadať administratívny revízny výbor o preskúmanie rozhodnutia prijatého Radou guvernérov podľa odseku 2, v súlade s postupom ustanoveným v článku 24 nariadenia (EÚ) č. 1024/2013.
                     Článok 4c
                     Osobitné lehoty týkajúce sa administratívnych sankcií, ktoré ECB ukladá pri výkone svojich úloh v oblasti dohľadu
                     1.   Odchylne od článku 4 právo prijať rozhodnutie o uložení administratívnej sankcie za porušenie príslušných priamo uplatniteľných právnych predpisov Únie, ako aj rozhodnutí a nariadení, ktoré ECB prijala pri výkone jej úloh v oblasti dohľadu, uplynie štyri roky po tom, čo porušenie nastalo, alebo, v prípade pokračujúceho porušovania, päť rokov po ukončení porušovania.
                     2.   Plynutie lehoty ustanovenej v odseku 1 sa preruší akýmkoľvek úkonom ECB, ktorý ECB uskutoční za účelom vyšetrovania alebo konania, ktoré sa týka porušenia. Premlčacia lehota sa preruší od dátumu oznámenia úkonu dotknutému subjektu podliehajúcemu dohľadu. Po každom prerušení začne plynúť nová lehota. Lehota však nepresiahne obdobie desať rokov odkedy došlo k porušeniu, alebo v prípade pokračujúceho porušovania, desať rokov po ukončení porušovania.
                     3.   Lehoty uvedené v predchádzajúcich odsekoch možno predĺžiť, ak: a) rozhodnutie Rady guvernérov je predmetom prieskumu pred administratívnym revíznym výborom alebo odvolacieho konania pred Súdnym dvorom Európskej únie, alebo b) prebieha trestné konanie proti dotknutému podnikateľskému subjektu v súvislosti s rovnakými skutočnosťami. V takom prípade sa lehoty uvedené v predchádzajúcich odsekoch predĺžia o dobu. počas ktorej administratívny revízny výbor alebo Súdny dvor preskúmava rozhodnutie, alebo do skončenia trestného konania proti dotknutému podnikateľskému subjektu.
                     4.   Plynutie premlčacej lehoty pre vymáhanie administratívnych sankcií sa preruší akýmkoľvek úkonom ECB, ktorého účelom je vymáhanie platby alebo platobných podmienok uloženej administratívnej sankcie. Právo ECB vymáhať rozhodnutie o uložení administratívnej sankcie zaniká päť rokov po prijatí takéhoto rozhodnutia. Premlčacia doba pre vymáhanie administratívnych sankcií sa pozastaví:

                                 a)

                                 do uplynutia lehoty na zaplatenie uloženej administratívnej sankcie;

                                 b)

                                 ak je vymáhanie zaplatenia uloženej administratívnej sankcie pozastavené na základe rozhodnutia Rady guvernérov alebo Súdneho dvora.‘

               Článok 2
         Toto nariadenie nadobúda účinnosť [dátum].

            Toto nariadenie je záväzné vo svojej celistvosti a priamo uplatniteľné vo členských štátoch v súlade so zmluvou.“

      Vo Frankfurte nad Mohanom 16. apríla 2014

            Prezident ECB

         Mario DRAGHI

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 2532/98 z 23. novembra 1998 týkajúce sa právomocí Európskej centrálnej banky ukladať sankcie (Ú. v. ES L 318, 27.11.1998, s. 4). Európska centrálna banka predložila Rade jej odporúčanie ECB/1998/9 k nariadeniu Rady (ES), ktoré sa týka právomocí Európskej centrálnej banky ukladať sankcie (Ú. v. ES L 246, 6.8.1998, s. 9).

      (2)  Nariadenie Rady (EÚ) č. 1024/2013 z 15. októbra 2013, ktorým sa Európska centrálna banka poveruje osobitnými úlohami, pokiaľ ide o politiky týkajúce sa prudenciálneho dohľadu nad úverovými inštitúciami (Ú. v. EÚ L 287, 29.10.2013, s. 63).

      (3)  Článok 18 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 1024/2013.

      (4)  Článok 18 ods. 7 nariadenia (EÚ) č. 1024/2013.

      (5)  Nariadenie Európskej centrálnej banky (EÚ) č. 468/2014 z 16. apríla 2014 o rámci pre spoluprácu v rámci jednotného mechanizmu dohľadu medzi Európskou centrálnou bankou, príslušnými vnútroštátnymi orgánmi a určenými vnútroštátnymi orgánmi (nariadenie o rámci JMD) (ECB/2014/17) (Ú. v. ES L 141, 14.5.2014, s. 1).

      (6)  Pozri napríklad článok 4 druhý pododsek delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) č. 946/2012 z 12. júla 2012, ktorým sa dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009, pokiaľ ide o procesné pravidlá týkajúce sa pokút, ktoré ratingovým agentúram ukladá Európsky orgán pre cenné papiere a trhy, vrátane pravidiel týkajúcich sa práva na obhajobu a dočasných ustanovení (Ú. v. EÚ L 282, 16.10.2012, s. 23); článok 66 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 648/2012 zo 4. júla 2012 o mimoburzových derivátoch, centrálnych protistranách a archívoch obchodných údajov (Ú. v. EÚ L 201, 27.7.2012, s. 1); článok 16 ods. 1 vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 646/2012 zo 16. júla 2012, ktorým sa stanovujú vykonávacie pravidlá týkajúce sa pokút a penále podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 (Ú. v. EÚ L 187, 17.7.2012, s. 29); článok 36 písm. b bod 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 513/2011 z 11. mája 2011, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1060/2009 o ratingových agentúrach (Ú. v. EÚ L 145, 31.5.2011, s. 30); článok 25 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 z 20. februára 2008 o spoločných pravidlách v oblasti civilného letectva a o zriadení Európskej agentúry pre bezpečnosť letectva, ktorým sa zrušuje smernica Rady 91/670/EHS, nariadenie (ES) č. 1592/2002 a smernica 2004/36/ES (Ú. v. EÚ L 79, 19.3.2008, s. 1); článok 15 nariadenia Rady (ES) č. 139/2004 z 20. januára 2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (Nariadenie ES o fúziách) (Ú. v. EÚ L 24, 29.1.2004, s. 1); článok 24 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, 4.1.2003, s. 1).

      (7)  Pozri zásadu č. 1 a najmä hlavné kritérium č. 6 písm. b), a zásadu 11 a najmä hlavné kritérium č. 7 v dokumente Core Principles for Effective Banking Supervision z septembra 2012 vypracovanom Bazilejským výborom pre bankový dohľad, pričom obe zásady vyžadujú, aby mal efektívny systém bankového dohľadu jasne vymedzenú zodpovednosť a ciele pre každý orgán, ktorý uskutočňuje dohľad nad bankami a bankovými skupinami vrátane právomoci orgánu dohľadu ukladať rôzne sankcie, a tiež vyžadujú, aby mal orgán dohľadu k dispozícii primeranú škálu nástrojov dohľadu na prijatie včasných opatrení na nápravu vrátane ukladania sankcií bankám. Dostupné na internetovej stránke Banky pre medzinárodné zúčtovanie na www.bis.org.

      (8)  Nariadenie Rady (ES) č. 2532/98 z 23. novembra 1998 týkajúce sa právomocí Európskej centrálnej banky ukladať sankcie (Ú. v. ES L 318, 27.11.1998, s. 4).

      (9)  Nariadenie Rady (EÚ) č. 1024/2013 z 15. októbra 2013, ktorým sa Európska centrálna banka poveruje osobitnými úlohami, pokiaľ ide o politiky týkajúce sa prudenciálneho dohľadu nad úverovými inštitúciami (Ú. v. EÚ L 287, 29.10.2013, s. 63).


				|

		52013DC0368

			Odporúčanie ODPORÚČANIA RADY, ktoré sa týka národného programu reforiem Malty na rok 2013 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady k programu stability Malty na roky 2012 – 2016 /* COM/2013/0368 final - 2013/ () */

Odporúčanie
ODPORÚČANIA RADY,
ktoré sa týka národného programu reforiem
Malty na rok 2013
a ktorým sa predkladá stanovisko Rady k programu stability Malty na roky 2012 –
2016

RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní
Európskej únie, a najmä na jej článok 121 ods. 2 a článok 148 ods. 4,
so zreteľom na nariadenie Rady (ES)
č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi
rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii[1], a najmä na jeho článok 5
ods. 2,
so zreteľom na nariadenie Európskeho
parlamentu a Rady (EÚ) č. 1176/2011 zo 16. novembra 2011 o prevencii a
náprave makroekonomických nerovnováh[2],
a najmä na jeho článok 6 ods. 1,
so zreteľom na odporúčanie Európskej
komisie[3],
so zreteľom na uznesenia Európskeho
parlamentu[4],
so zreteľom na závery Európskej rady,
so zreteľom na stanovisko Výboru pre
zamestnanosť,
po porade s Hospodárskym a finančným
výborom,
keďže:
(1)       Európska rada 26. marca 2010
schválila návrh Komisie o iniciovaní novej stratégie pre zamestnanosť a
rast nazvanej Európa 2020, založenej na posilnenej koordinácii hospodárskych
politík, ktorá sa zameria na kľúčové oblasti, v ktorých sú potrebné
opatrenia na zvýšenie potenciálu Európy v oblasti udržateľného rastu a
konkurencieschopnosti.
(2)       Rada 13. júla 2010 na základe
návrhov Komisie prijala odporúčanie o hlavných usmerneniach pre
hospodárske politiky členských štátov a Únie (2010 až 2014) a 21. októbra 2010
Rada prijala rozhodnutie týkajúce sa usmernení pre politiky zamestnanosti
členských štátov[5],
ktoré spolu tvoria „integrované usmernenia“. Členské štáty boli vyzvané,
aby integrované usmernenia zohľadnili vo svojej vnútroštátnej hospodárskej
politike a politike zamestnanosti.
(3)       Hlavy štátov alebo
predsedovia vlád 29. júna 2012 rozhodli o prijatí Paktu pre rast a
zamestnanosť, ktorým sa stanovuje jednotný rámec pre opatrenia na
vnútroštátnej úrovni, úrovni EÚ a na úrovni eurozóny s využitím všetkých
možných stimulov, nástrojov a politík. Rozhodli o opatreniach, ktoré sa
majú prijať na úrovni členských štátov, a najmä vyjadrili plný
záväzok dosiahnuť ciele stratégie Európa 2020 a vykonať
odporúčania pre jednotlivé krajiny.
(4)       Rada 6. júla 2012 prijala
odporúčanie k národnému programu reforiem Malty na rok 2012 a predložila
svoje stanovisko k aktualizovanému programu stability Malty na roky 2011 – 2015.
(5)       Komisia prijala 28. novembra 2012
ročný prieskum rastu[6],
čo znamenalo začiatok európskeho semestra koordinácie hospodárskej
politiky na rok 2013. Komisia 28. novembra 2012 takisto prijala na základe
nariadenia (EÚ) č. 1176/2011 správu o mechanizme varovania[7], v ktorej určila Maltu za
jeden z členských štátov, vo vzťahu ku ktorému sa vykoná hĺbkové
preskúmanie.
(6)       Európska rada 14. marca 2013
schválila priority na zabezpečenie finančnej stability, fiškálnej
konsolidácie a opatrenia na posilnenie rastu. Zdôraznila potrebu presadzovania
diferencovanej fiškálnej konsolidácie, ktorá bude podporovať rast,
obnovenia bežných úverových podmienok pre hospodárstvo, podporovania rastu a
konkurencieschopnosti, zníženia nezamestnanosti a vyriešenia sociálnych
dôsledkov krízy, ako aj potrebu modernizácie verejnej správy.
(7)       Komisia 10. apríla 2013
uverejnila výsledky hĺbkového preskúmania[8]
pre Maltu podľa článku 5 nariadenia (EÚ) č. 1176/2011. Na
základe analýzy Komisia dospela k záveru, že na Malte existujú makroekonomické
nerovnováhy, ktoré si zasluhujú monitorovanie a politické opatrenia. Najmä
vývoj v bankovom sektore a na trhu nehnuteľností si vyžaduje dôkladné
monitorovanie. Dlhodobá udržateľnosť verejných financií si vyžaduje
politickú pozornosť.
(8)       Malta 30. apríla 2013
predložila program stability na rok 2013, ktorý sa týka obdobia rokov 2012 – 2016,
a svoj národný program reforiem na rok 2013. S cieľom zohľadniť
prepojenia medzi nimi sa obidva programy posudzovali súčasne.
(9)       Vychádzajúc z posúdenia
programu stability na rok 2012 podľa nariadenia Rady (ES) č. 1466/97
Rada zastáva názor, že makroekonomický scenár, na ktorom sú založené
rozpočtové prognózy programu, je realistický. Rada 4. decembra 2012
zrušila svoje rozhodnutie o existencii nadmerného deficitu na Malte z dôvodu
jeho odstránenia v roku 2011, ktoré sa podľa prognózy útvarov Komisie z
jesene 2012 javilo ako trvalé. Malta však v roku 2012 zaznamenala deficit
verejných financií vo výške 3,3 % HDP, čo je opäť nad
referenčnou hodnotou 3 % HDP. Cieľom rozpočtovej stratégie,
ktorá je načrtnutá v programe, je postupne znížiť deficit z
3,3 % HDP v roku 2012 na 0,8 % HDP v roku 2016, čo by znamenalo
postupné napredovanie smerom k strednodobému cieľu. V programe je
potvrdený strednodobý cieľ, ktorým je štrukturálne vyrovnaná pozícia,
čo je ambicióznejšie, než sa požadovalo v Pakte stability a rastu, no
dosiahnutie tohto cieľa sa neplánuje v rámci programového obdobia.
Cieľový deficit na rok 2013 v programe sa spolieha na pomerne vysoký
nárast daňových príjmov, no zdá sa, že to nie je plne opodstatnené
podkladovým makroekonomickým scenárom. Okrem toho pre to neexistuje dostatok
konkretizovaných opatrení, čo platí aj pre ďalšie roky. V dôsledku
toho je zmena plánovaného (prepočítaného) štrukturálneho salda výrazne
vyššia než v prognóze útvarov Komisie. Podľa tejto prognózy, ak nedôjde k
zmene politiky, sa štrukturálne saldo zlepší len o 0,25 percentuálneho bodu HDP
v roku 2013 a len okrajovo v roku 2014. Dlh verejných financií podľa
predpokladov zotrvá nad prahovou hodnotou 60 % HDP počas celého
programového obdobia. Vnútroštátne orgány predpokladajú, že dlh v roku 2014
narastie na 74,2 % HDP a následne začne klesať na 70 % do
roku 2016. V prognóze útvarov Komisie z jari 2013 sa očakáva, že pomer
dlhu k HDP sa zvýši o niečo výraznejšie, a to na 74,9 % v roku 2014,
keďže sa očakáva, že primárny deficit sa bude prehlbovať.
Vzhľadom na odstránenie nadmerného deficitu v roku 2011 sa Malta
momentálne nachádza v trojročnom prechodnom období, pokiaľ ide o
uplatňovanie referenčnej hodnoty znižovania dlhu, pričom toto
obdobie sa začalo v roku 2012. Malta nedosiahla v roku 2012
dostatočný pokrok smerom k splneniu dlhového kritéria a neočakáva sa,
že by ho dosiahla ani v rokoch 2013 – 2014. Hoci je fiškálny rámec Malty
dosť pružný, jeho nezáväzná povaha a krátkodobé fiškálne plánovanie
nepodporujú koncepciu zdravej fiškálnej pozície. Smernica 2011/85/EÚ o
rozpočtových rámcoch ešte nebola transponovaná a pravidlo o štrukturálne
vyrovnanom rozpočte, ako je stanovené v zmluve o stabilite,
koordinácii a správe v hospodárskej a menovej únii, ešte nebolo
pretransformované do vnútroštátneho zákona. V programe stability sa uvádza
zámer vlády zriadiť fiškálnu radu, no konkrétne plány nie sú uvedené.
(10)     Daňová disciplína a
daňové úniky naďalej predstavujú pre kvalitu verejných financií
významný problém. Orgány zaviedli niekoľko relevantných opatrení a
dodatočné opatrenia sa pripravujú, no ich vykonávanie sa musí starostlivo
monitorovať, pretože konkrétne výsledky ešte neboli zaznamenané.
Daňové stimuly pre spoločnosti, aby využívali dlhové financovanie, sú
stále veľmi výrazné. Malta v roku 2012 vyčnievala ako krajina s
druhou najväčšou medzerou medzi daňovým režimom pre dlh a pre
kapitálové financovanie nových investícií. Toto zvýhodňovanie dlhu môže
viesť k nadmerne vysokému firemnému zadlžovaniu a neefektívnemu
rozdeľovaniu kapitálu. Malta je jedným z tých malo členských štátov,
ktoré nemajú zavedené žiadne ustanovenia na obmedzovanie tohto
zvýhodňovania dlhu.
(11)     V súvislosti s
udržateľnosťou verejných financií Malta neustále čelí problémom,
pokiaľ ide o vplyv starnutia obyvateľstva na rozpočet,
ktorý má podľa prognóz významným spôsobom presiahnuť priemer EÚ.
Zvýšenie dôchodkových výdavkov predstavuje viac než polovicu celkového
predpokladaného nárastu výdavkov na starnutie obyvateľstva, no v porovnaní
s ostatnými členskými štátmi je zákonom stanovený vek odchodu do dôchodku
stále nízky a jeho zvyšovanie uzákonené reformou z roku 2006 je pomalé. Je
potrebná ďalšia reforma, aby sa zaistila udržateľnosť a
zachovala primeranosť a aby sa súčasne riešili obavy o
medzigeneračnú rovnosť. Hoci prebehli diskusie so sociálnymi
partnermi, neboli predložené žiadne konkrétne návrhy ďalšej dôchodkovej
reformy. Zamestnanosť starších pracovníkov je nízka a stále treba
vypracovať komplexnú stratégiu aktívneho starnutia. Obmedzená miera
primárnej starostlivosti v kombinácii s predpokladaným starnutím
obyvateľstva môže v dlhodobom meradle viesť k vysokým nákladom na
zdravotnú starostlivosť. Administratívne kapacity v oblasti verejného
obstarávania sú slabé, čo vedie ku komplikovaným a zdĺhavým postupom.

(12)     Opatrenia, ktoré boli prijaté
s cieľom znížiť mieru predčasného ukončovania školskej
dochádzky, vrátane nedávneho spustenia prípravného procesu pre vypracovanie
stratégie v tejto oblasti, sú vítané, a to aj vzhľadom na snahu
znížiť mieru nesúladu medzi požadovanými a ponúkanými pracovnými
zručnosťami. Účinnosť vynaložených politických snáh bude
závisieť od ich náležitej a včasnej realizácie, ktorú bude treba
dôsledne monitorovať. Zásadným nedostatkom systému je však
nedostatočné prepojenie vzdelávania a odbornej prípravy s potrebami
pracovného trhu. Od predpokladaného vytvorenia jednotného systému
učňovského vzdelávania, ktorý by sa vzťahoval na viaceré úrovne
kvalifikácií, sa zároveň očakáva, že prispeje k vytvoreniu pracovnej
sily, ktorá bude orientovaná na potreby trhu práce.
(13)     Malta prijala aj významné
kroky s cieľom zvýšiť účasť žien na trhu práce, pričom
tieto kroky boli zamerané hlavne na zlepšenie zosúladenia pracovného a
rodinného života. Aj vďaka priaznivému skupinovému efektu
zamestnanosť žien naďalej stúpa. Stále však existuje priestor na
zlepšovanie: zamestnanosť žien je stále nízka, rodičovstvo má stále
významný vplyv na účasť žien na trhu práce a rozdiely v zamestnanosti
mužov a žien sú najvyššie v EÚ. Podpora pružných pracovných mechanizmov a
poskytovanie cenovo dostupnej starostlivosti o deti a poškolských zariadení
širšiemu segmentu populácie môže prispieť k ďalšiemu zvyšovaniu
zamestnanosti žien.
(14)     Mechanizmus úpravy životných
nákladov na Malte má svoje osobitosti, ktoré zjavne zmierňujú jeho
negatívny vplyv na celkové výsledky pracovného trhu a úpravu miezd: tento
mechanizmus poskytuje paušálne zvýšenie, a teda zabezpečuje iba
čiastočnú kompenzáciu miezd o infláciu nad rámec „referenčnej“
základnej mzdy, k dispozícii sú výnimky na mikro aj makro úrovni a mzdové
vyjednávanie je plne decentralizované. Napriek tomu predstavuje systém v
prípade veľmi nepriaznivých fáz hospodárskeho cyklu pre flexibilitu
reálnych miezd stále potenciálny problém, čím bráni úpravám na pracovnom
trhu a znižuje konkurencieschopnosť. Volatilita cien niektorých zložiek
cenového indexu použitého v tomto mechanizme, najmä pri cenách energií, by
mohla prostredníctvom mzdovo-cenovej špirály vyvinúť tlaky na infláciu.
Preto bude s cieľom zmierniť potenciálne rizika nevyhnutné
zhromažďovať údaje o mzdách a produktivite na úrovni odvetví a
starostlivo monitorovať vplyv systému indexácie miezd. Maltské orgány by
mali starostlivo monitorovať vplyv tohto mechanizmu na hospodárstvo a
byť pripravené reformovať ho, ak to bude nutné.
(15)     Konkurencieschopnosť
Malty je vzhľadom na veľmi obmedzenú diverzifikáciu a slabé
environmentálne výsledky v oblasti dodávok energie naďalej ohrozená,
čo vedie k vysokým cenám energie. Nelichotivá finančná situácia
hlavného poskytovateľa energie (Enemalta) k miere tejto neistoty
len pridáva, no očakáva sa, že elektrické spojenie so Sicíliou tejto
situácii po roku 2014 pomôže. Hoci bolo ďalej uskutočňovaných
niekoľko iniciatív, ako napr. zavádzanie fotovoltaickej energie, podiel
energie z obnoviteľných zdrojov zostáva obzvlášť nízky a
realizovateľnosť rozsiahlych projektov, ako je napr. budovanie tzv.
„veterných fariem“, sa zdá ohrozená. V oblasti energetickej účinnosti,
najmä pri verejných stavbách, bol zaznamenaný pokrok, pričom financovanie
bolo podporené z fondov EÚ. Environmentálne výsledky dopravného systému Malty
sú takisto nelichotivé. Malte by prospela komplexná dopravná stratégia, ktorá
by obsahovala cieľ zlepšiť verejnú dopravu, cestnú sieť a emisie
uhlíka produkované týmto systémom, ako aj cieľ ďalej podnietiť
využívanie iných druhov dopravy než osobné automobily.
(16)     Bankový sektor na Malte je
vzhľadom na veľkosť domáceho hospodárstva neúmerne veľký.
Hoci je to najmä výsledkom prítomnosti nekľúčových domácich a
medzinárodných bánk, ktoré sú s domácim hospodárstvom len v obmedzenom
kontakte, potrebný je nad nimi nepretržitý dohľad, aby sa predišlo
negatívnym vplyvom ich činnosti na finančnú stabilitu. Domáce banky
majú naďalej veľkú expozíciu voči trhu s
nehnuteľnosťami, no ich špecifické rezervy na krytie strát z úverov
sú pomerne nízke. Uskutočnili sa politické rokovania, ešte ich však treba
pretaviť do náležitých regulačných opatrení. Justičný systém
trpí neefektívnosťou, ktorá predstavuje pre finančnú stabilitu
ďalšie riziko. Dlhá doba, ktorá je potrebná na uzatvorenie konkurzných
konaní, bráni efektívnemu uplatňovaniu práv súvisiacich s kolaterálom. V
časoch hospodárskeho napätia to môže dodatočným spôsobom
zaťažiť súvahy bánk a zvýšiť ich straty, čo bude mať
za následok potrebu rekapitalizovať ich.
(17)     Komisia vykonala v kontexte
európskeho semestra komplexnú analýzu hospodárskej politiky Malty. Posúdila
program stability i národný program reforiem a predložila
hĺbkové preskúmanie. Zohľadnila nielen ich význam pre udržateľnú
fiškálnu a sociálno-ekonomickú politiku na Malte, ale aj ich súlad s pravidlami
a usmerneniami EÚ vzhľadom na potrebu posilniť celkové hospodárske
riadenie Európskej únie tým, že sa poskytnú vstupy na úrovni EÚ pre budúce
vnútroštátne rozhodnutia. Jej odporúčania v rámci európskeho semestra sú
premietnuté do odporúčaní 1 až 5.
(18)     Rada na základe tohto
posúdenia preskúmala program stability Malty a jej stanovisko[9] je premietnuté najmä do
odporúčania 1,
(19)     Rada na základe hĺbkového
preskúmania Komisie a tohto posúdenia preskúmala národný program reforiem Malty
a jej program stability. Jej odporúčania podľa článku 6
nariadenia (EÚ) č. 1176/2011 sú premietnuté do nižšie uvedených
odporúčaní 2 a 5,
(20)     V kontexte Európskeho semestra
Komisia takisto vykonala analýzu hospodárskej politiky eurozóny ako celku. Na
tomto základe Rada vydala jednotlivé odporúčania adresované členským
štátom, ktorých menou je euro. Malta by mala takisto zaistiť úplné a
včasné vykonanie uvedených odporúčaní,
TÝMTO ODPORÚČA, aby Malta prijala
v období rokov 2013 – 2014 opatrenia s cieľom:
1.           Špecifikovať a
realizovať opatrenia potrebné na dosiahnutie ročnej štrukturálnej
úpravy uvedenej v odporúčaniach Rady v rámci postupu pri nadmernom
deficite, aby sa nadmerný deficit odstránil do roku 2014 udržateľným
spôsobom podporujúcim rast, pričom sa obmedzí využívanie
jednorazových/dočasných opatrení. Po odstránení nadmerného deficitu
presadzovať primeraným tempom štrukturálnu úpravu, aby sa do roku 2017
dosiahol strednodobý cieľ. Zaviesť v roku 2013 záväzný viacročný
fiškálny rámec na základe jasných pravidiel. Zabezpečiť konkrétne
plnenie opatrení prijatých s cieľom zvýšiť daňovú disciplínu a
bojovať proti daňovým únikom a prijať opatrenia na zníženie
daňovej motivácie podnikov využívať dlhové financovanie.
2.           S cieľom zaistiť
dlhodobú udržateľnosť verejných financií zreformovať dôchodkový systém,
aby sa obmedzil očakávaný nárast výdavkov, a to aj urýchlením zvyšovania
zákonného veku odchodu do dôchodku, zavedením prepojenia medzi zákonným vekom
odchodu do dôchodku a strednou dĺžkou života a podporou súkromných
dôchodkových úspor. Prijať opatrenia na zvýšenie zamestnanosti starších
pracovníkov vypracovaním a realizáciou komplexnej stratégie aktívneho starnutia
obyvateľstva. Presadzovať reformy zdravotníctva s cieľom
zvýšiť nákladovú efektívnosť tohto odvetvia, a to najmä posilnením
verejného poskytovania primárnej starostlivosti. Zvýšiť efektivitu a
znížiť trvanie postupov verejného obstarávania.
3.           Naďalej vynakladať
politické úsilie s cieľom znížiť mieru predčasného
ukončovania školskej dochádzky, a to najmä zriadením komplexného
monitorovacieho systému, a zvýšiť relevantnosť vzdelávania a odbornej
prípravy pre trh práce, aby sa riešil nedostatok potrebných zručností, a
to aj prostredníctvom ohlásenej reformy systému učňovského
vzdelávania. Naďalej podporovať zvyšovanie účasti žien na trhu
práce, a to podporovaním pružnej pracovnej doby, a najmä zlepšením poskytovania
a cenovej dostupnosti centier starostlivosti o deti a mimoškolských zariadení.
4.           Naďalej vynakladať
úsilie s cieľom diverzifikovať energetickú skladbu a zdroje energie,
najmä zvýšením miery využívania energie z obnoviteľných zdrojov a
včasným dobudovaním elektrického spojenia so Sicíliou.
Pokračovať v snahe podporovať energetickú účinnosť a
znižovať emisie v sektore dopravy.
5.           Prijať opatrenia na
ďalšie posilnenie rezerv v prípade strát z dôvodu znehodnotených úverov v
bankovom sektore, aby sa zmiernili potenciálne riziká vyplývajúce z vystavenia
odvetvia trhu s nehnuteľnosťami. Pokračovať v politickom
úsilí s cieľom zabezpečiť prísny dohľad nad bankovým
sektorom, a to aj v prípade nekľúčových domácich a medzinárodne
orientovaných bánk. Zlepšiť celkovú efektívnosť justičného
systému, napríklad skrátením času potrebného na uzavretie konkurzných
konaní.
V Bruseli
                                                                       Za
Radu
                                                                       predseda
[1]               Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               Ú. v. EÚ L 306, 23.11.2011, s. 25.
[3]               COM(2013) 368 final.
[4]               P7_TA(2013)0052 a P7_TA(2013)0053.
[5]               Rozhodnutie Rady 2013/208/EÚ z 22. apríla 2013.
[6]               COM(2012) 750 final.
[7]               COM(2012) 751 final.
[8]               SWD(2013) 120 final.
[9]               Podľa článku 5 ods. 2 nariadenia Rady (ES)
č. 1466/97.