title: Odporúčanie Komisie (EÚ) 2021/1749 z 28. septembra 2021 o zásade prvoradosti energetickej efektívnosti: od zásad k praxi – Usmernenia a príklady na jej vykonávanie pri rozhodovaní v odvetví energetiky a mimo neho

text:
                  4.10.2021

                  SK

                  Úradný vestník Európskej únie

                  L 350/9

         ODPORÚČANIE KOMISIE (EÚ) 2021/1749
         z 28. septembra 2021
         o zásade prvoradosti energetickej efektívnosti: od zásad k praxi – Usmernenia a príklady na jej vykonávanie pri rozhodovaní v odvetví energetiky a mimo neho
         EURÓPSKA KOMISIA,
         so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 292,
         keďže:

                     (1)

                     V oznámení o ambicióznejších klimatických cieľoch pre Európu na rok 2030 (1) Komisia predstavila plán cieľov v oblasti klímy do roku 2030, komplexný plán na zvýšenie cieľa Európskej únie do roku 2030 s cieľom dosiahnuť zníženie emisií skleníkových plynov o 55 % (v porovnaní s rokom 1990) zodpovedným spôsobom.

                     (2)

                     V európskom právnom predpise v oblasti klímy (2) sa stanovuje, že najneskôr do roku 2050 sa musí zabezpečiť vyváženosť emisií skleníkových plynov a ich odstránených objemov v celej Únii podľa regulácie v právnych predpisoch Únie, vďaka čomu sa do uvedeného termínu podarí dosiahnuť nulovú bilanciu emisií.

                     (3)

                     V oznámení o Európskej zelenej dohode (3) sa uvádza, že energetická efektívnosť musí mať prioritu a energetická efektívnosť sa identifikuje ako jedno z kľúčových riešení v rôznych sektoroch, ktoré pomôže dosiahnuť klimatickú neutralitu pri najnižších možných nákladoch.

                     (4)

                     Zásada prvoradosti energetickej efektívnosti je vymedzená v článku 2 ods. 18 nariadenia o riadení energetickej únie a opatrení v oblasti klímy (4), podľa ktorého členské štáty musia zásadu zohľadniť v integrovaných národných energetických a klimatických plánoch. Smernica o energetickej efektívnosti (5) prispieva k vykonávaniu zásady, neobsahuje však žiadne konkrétne požiadavky na to, ako ju uplatňovať.

                     (5)

                     V stratégii integrácie energetického systému EÚ (6) sa energetická efektívnosť považuje za hlavný prvok a požaduje sa v nej uplatňovanie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti v celom energetickom systéme. To zahŕňa uprednostňovanie riešení na strane spotreby vždy, keď sú pri plnení cieľov politiky nákladovo efektívnejšie než investície do energetickej infraštruktúry, a náležité zohľadnenie efektívnosti počas celého životného cyklu jednotlivých nosičov energie vrátane premeny, transformácie, prenosu, prepravy a uskladnenia energie, ako aj narastajúceho podielu obnoviteľných zdrojov na dodávkach elektriny.

                     (6)

                     Zásada prvoradosti energetickej efektívnosti je takisto jednou z kľúčových zásad iniciatívy „vlna obnovy“ (7) a mala by byť súčasťou vnútroštátnych dlhodobých stratégií obnovy.

                     (7)

                     Prostredníctvom zásady prvoradosti energetickej efektívnosti ako horizontálnej hlavnej zásady riadenia v oblasti klímy a energetiky v Európe a mimo jej rámca by sa malo zabezpečiť, s úplným ohľadom na bezpečnosť dodávok energie a integráciu trhov, aby sa vyrábala len energia, ktorá je potrebná, a aby sa zabránilo investíciám do uviaznutých aktív, ktoré stoja v ceste dosiahnutiu cieľov v oblasti klímy. Podmienky, ktoré so sebou pravdepodobne prinesie zmena klímy, a ich následky na energetickú infraštruktúru a používanie materiálu by sa takisto mali zohľadniť v rozhodnutiach prijímaných v prípade opatrení energetickej efektívnosti.

                     (8)

                     Cieľom zásady je považovať energetickú efektívnosť za „prvoradé palivo“, čiže za samostatný zdroj energie, do ktorého môže verejný a súkromný sektor investovať skôr ako do iných, komplexnejších alebo nákladnejších zdrojov energie („šetrenie namiesto budovania“). Znamená to presun od tradičného modelu výroby a spotreby energie, ktorý je založený na veľkých dodávateľoch využívajúcich prevažne fosílne palivá a pasívnych spotrebiteľoch prihliadajúcich na ceny, smerom k pružnejšiemu systému, ktorý zahŕňa obnoviteľné technológie a ktorý je zameraný na aktívne zapojených spotrebiteľov energie.

                     (9)

                     Zásada prvoradosti energetickej efektívnosti znamená prijatie celostného prístupu, v ktorom sa zohľadňuje celková účinnosť integrovaného energetického systému a podporujú sa najefektívnejšie riešenia týkajúce sa klimatickej neutrality v celom hodnotovom reťazci (od výroby energie, sieťovej prepravy po konečnú energetickú spotrebu), takže sa úspory dosiahnu aj v primárnej, aj v konečnej energetickej spotrebe. Pri tomto prístupe sa prihliada na výkon sústavy a dynamické využívanie energie, pri ktorom sa zdroje na strane spotreby a flexibilita systému považujú za efektívne riešenia. Zároveň sa zásada môže uplatňovať aj na nižšej úrovni, na úrovni prostriedkov, keď sa má určiť výkonnosť v oblasti energetickej efektívnosti konkrétnych riešení a keď sa riešenia prispôsobia tak, aby sa uprednostňovali riešenia s lepším pomerom energetickej účinnosti.

                     (10)

                     Náležitá analýza nákladov a prínosov predstavuje kľúčový prvok zásady. Pri uplatňovaní zásady sa pri analýze nákladovej účinnosti a širších prínosov ušetrenej energie zaujme spoločenské hľadisko k posúdeniu vplyvov rôznych alternatív. Na prevádzkovej úrovni a na nižšej ako celoštátnej úrovni by však vykonávacie rozhodnutia mali zohľadňovať nákladovú účinnosť energetickej efektívnosti z pohľadu investora a koncových používateľov.

                     (11)

                     Táto zásada neznamená, že energetická efektívnosť je vždy uprednostňovaná možnosť. Hlavným cieľom zásady prvoradosti energetickej efektívnosti je posúdiť opatrenia energetickej efektívnosti a riadenia na strane spotreby za rovnakých podmienok ako alternatívne opatrenia tak, aby bolo možné reagovať na konkrétnu potrebu alebo cieľ, najmä keď ide o investície do dodávok energie alebo do energetickej infraštruktúry. Následne má zásada viesť k určeniu a vykonaniu nákladovo účinných energeticky efektívnych riešení a k dosiahnutiu plánovaných cieľov.

                     (12)

                     Uplatňovaním zásady by sa mali podporiť investície prispievajúce k environmentálnym cieľom uvedeným v nariadení o taxonómii (8). To znamená, že energeticky efektívne riešenia zvažované v rámci zásady prvoradosti energetickej efektívnosti by mali spĺňať kritériá environmentálne udržateľných investícií na všetkých úrovniach energetického hodnotového reťazca.

                     (13)

                     Uplatňovaním zásady nie sú dotknuté záväzky členských štátov vyplývajúce zo smernice o obnoviteľných zdrojoch energie (9). Tým, že sa v rámci zásady prvoradosti energetickej efektívnosti prihliada na efektívnosť primárnej energie, sa zároveň podporuje aj zavádzanie obnoviteľných zdrojov energie a ich účinné začlenenie do energetického systému. Veľké synergie existujú aj medzi investíciami do riešení energetickej efektívnosti a do riešení vykurovania a chladenia s využitím obnoviteľných zdrojov energie.

                     (14)

                     Výskum a inovácia sa uznávajú ako dôležitý prostriedok na vytvorenie a využitie nových synergií v energetickom systéme: vďaka využívaniu čistých a inovačných procesov a nástrojov cesta systémovej integrácie zároveň vyvolá nové investície, vytvorí pracovné miesta a rast a posilní vedúce svetové postavenie EÚ v oblasti priemyslu, čím sa zároveň uľahčí dosiahnutie klimatickej neutrality v krajinách s rozvíjajúcou sa ekonomikou. Uplatňovanie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti musí byť v súlade s vykonávaním inovačných riešení spoločenských problémov a musí ich podporovať. Zásada inovácií je nástroj, ktorý má pomôcť pri dosahovaní cieľov politík EÚ prostredníctvom zabezpečenia takého návrhu právnych predpisov, aby vytvárali najlepšie možné podmienky na rozvoj inovácií (10), a táto zásada by sa v náležitých prípadoch mala uplatňovať v spojení so zásadou prvoradosti energetickej efektívnosti.

                     (15)

                     Zásada dopĺňa akčný plán EÚ pre obehové hospodárstvo (11). Navrhovanie výrobkov a infraštruktúr s dlhšou životnosťou alebo opätovné použitie a recyklácia surovín majú za následok nižšiu spotrebu energie a nižšie emisie skleníkových plynov počas celého životného cyklu výrobkov a infraštruktúr. Uplatňovanie zásad obehovosti na obnovu budov môže viesť k značným súvisiacim prínosom z hľadiska energetickej efektívnosti a efektívneho využívania zdrojov, dekarbonizácie a odstránenia znečistenia.

                     (16)

                     Bez ohľadu na to, či sa prijmú opatrenia súvisiace s energetickou efektívnosťou, vždy treba predviesť dôkladné posúdenie energeticky efektívnych riešení. Zníženie plného potenciálu vykonávania energetickej efektívnosti ako možnosti by malo byť odôvodnené. Riziko neuplatnenia zásady prvoradosti energetickej efektívnosti znamená rozhodnúť sa pre nákladnejšie riešenia s väčším množstvom negatívnych externalít. Konkrétne, keď sa nadhodnotí dopyt po energii, investície môžu mať za následok nevyužívané kapacity a uviaznuté aktíva.

                     (17)

                     Významným faktorom pre zásadu prvoradosti energetickej efektívnosti sú nedeformované ceny energetických komodít a ich prepravy, pri ktorých sa v plnej miere internalizujú environmentálne a klimatické náklady energetických alternatív.

                     (18)

                     Zásada sa uplatňuje na rozhodnutia o plánovaní, politikách a investíciách, ktoré majú vplyv na spotrebu a dodávky energie. Je podstatná pre rozličné rozhodnutia v rôznych odvetviach, ktoré prijímajú tvorcovia politík, regulačné orgány, verejnosť a súkromné spoločnosti či investori. Tvorcovia politík a regulačné orgány takisto zohrávajú osobitnú úlohu, pokiaľ ide o podporu a umožnenie riadneho uplatňovania zásady.

                     (19)

                     Uplatňovanie zásady bude mať pozitívny vplyv na riešenie energetickej chudoby. Zlepšenia energetickej efektívnosti môžu znížiť účty za energie a najväčší pozitívny vplyv môžu mať na zdravie a pohodlie nízkopríjmových domácností.

                     (20)

                     Úroveň úsilia potrebného na riadne uplatnenie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti v rozhodovacom procese, najmä pri určovaní a analýze možností energetickej efektívnosti, závisí predovšetkým od kontextu daného rozhodnutia a významu následkov na spotrebu energie.

                     (21)

                     Uplatňovanie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti by malo byť založené na dôkazoch, čo si vyžaduje náležité overovanie, monitorovanie a hodnotenie následkov prijímaných rozhodnutí, najmä na spotrebu energie. Potrebné sú aj podrobné a správne informácie a údaje. V mnohých prípadoch informácie súvisiace s energiou nie sú k dispozícii na prijatie lepších informovaných rozhodnutí. Primerané zdroje vy sa mali vyčleniť na zhromažďovanie údajov a zostavovanie štatistík, ktoré by mali byť dostupné príslušným subjektom. Rozhodnutia by sa mali posudzovať aj z hľadiska budúceho technologického vývoja a mali by podporovať inovácie, ktoré pomáhajú realizovať environmentálne, sociálne a hospodárske ciele EÚ.

                     (22)

                     Odporúčané usmernenia by sa mohli doplniť presnejšie zameranými príručkami na vnútroštátnej, miestnej a odvetvovej úrovni. Tieto príručky by mali byť prispôsobené regionálnej klíme a sociálnemu kontextu (12). Komisia môže v nasledujúcich rokoch vydať podrobnejšie a konkrétnejšie odporúčania.

                     (23)

                     Usmernenia sú zamerané na podporu členských štátov pri uplatňovaní zásady prvoradosti energetickej efektívnosti v rozličných rozhodovacích procesoch, ktoré sa netýkajú iba energetických systémov, ale aj iných odvetví, v rámci ktorých by mohlo dôjsť k ovplyvneniu spotreby energie. Obsahujú rôzne vysvetlenia a odporúčania praktických riešení, ktoré by mali zlepšiť uplatňovanie zásady. V prípade potreby sa neskôr môžu vypracovať konkrétnejšie usmernenia pre jednotlivé odvetvia,

               TÝMTO ODPORÚČA ČLENSKÝM ŠTÁTOM:

                     1.

                     Zabezpečiť, aby sa zásada prvoradosti energetickej efektívnosti uplatňovala v rozhodnutiach o politikách, plánovaní a investíciách na rôznych úrovniach rozhodovania, ak majú vplyv na dopyt po energii alebo dodávky energie. Zásada sa musí uplatňovať primerane v závislosti od kontextu, cieľov a následkov dotknutého rozhodnutia. Uprednostniť by sa mali existujúce spôsoby uplatňovania zásady prvoradosti energetickej efektívnosti a nemali by sa opakovať.

                     2.

                     Považovať zásadu prvoradosti energetickej efektívnosti za všeobecnú zásadu, ktorá sa má uplatňovať v širších politických súvislostiach, a nie za konečný cieľ zníženia spotreby energie. Zásada sa musí uplatňovať v spojení a v súlade s ďalšími cieľmi politík. Aj keď sa uprednostnia iné ciele politiky, zásada sa nesmie automaticky vylúčiť.

                     3.

                     Prijať systémový prístup pri uplatňovaní zásady prvoradosti energetickej efektívnosti a zároveň venovať pozornosť bezpečnosti dodávok energie a prechodu na klimatickú neutralitu. Posudzovať nákladovú účinnosť a širšie prínosy opatrení energetickej efektívnosti zo spoločenského hľadiska pri prijímaní strategických rozhodnutí, navrhovaní regulačných rámcov a plánovaní budúcich investičných programov. Zdroje na strane spotreby a flexibilita sa musia považovať za súčasť riešení energetickej efektívnosti z hľadiska efektívnosti systému. Na úrovni aktív má zásada viesť k výberu energeticky efektívnych riešení, a to vždy, keď tieto riešenia zároveň predstavujú spôsob nákladovo efektívnej dekarbonizácie.

                     4.

                     Zabezpečiť, aby uplatňovanie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti v prípadoch, keď rozhodnutia o politikách, plánovaní a investíciách podliehajú požiadavkám na schválenie a monitorovanie, overovali príslušné subjekty. Určiť a vymedziť právomoci týchto príslušných subjektov a stanoviť spôsoby monitorovania vplyvov politických a investičných rozhodnutí na spotrebu energie. V prípade potreby a bez toho, aby sa duplikovali existujúce posúdenia, stanoviť nové dodatočné postupy overovania projektov, ktoré by z dôvodu svojej povahy, veľkosti alebo lokality mohli mať významný vplyv na dopyt po energii alebo na dodávky energií.

                     5.

                     Poskytnúť rámcové podmienky, ktoré umožnia uplatňovanie zásady, a odstrániť prekážky pre zásadu prvoradosti energetickej efektívnosti vo všetkých podstatných oblastiach politiky a odvetviach. Uplatňovanie zásady sprevádzajú primerané stimuly a opatrenia, ktorými sa riešia distribučné vplyvy a zabezpečuje sa maximalizácia spoločenských prínosov.

                     6.

                     Poskytovať informácie, usmernenia a pomoc príslušným subjektom, a to najmä na miestnej úrovni, pokiaľ ide o spôsob uplatňovania zásady prvoradosti energetickej efektívnosti. V tejto súvislosti, ak neexistuje nijaký systém, ktorým by sa zabezpečovalo uplatňovanie zásady, príslušný národný regulačný orgán musí vypracovať, poskytovať a podporovať uplatňovanie metodiky posudzovania nákladov a prínosov, ktorá umožní odhad súvisiacich prínosov úspory energie. Metodika by sa mala prispôsobiť odvetviam súvisiacim s energetikou, najmä odvetviam výroby, premeny, prenosu a distribúcie energie (v súlade s článkom 15 smernice o energetickej efektívnosti), a odvetviam využívajúcim energiu, ako sú budovy, priemysel, doprava, informačné a komunikačné technológie (IKT), služby a poľnohospodárstvo, a mala by sa na ne vzťahovať. V rámci posúdenia by sa mali zohľadniť budúce následky zmeny klímy na energetický systém vrátane vplyvov na samotné riešenia energetickej efektívnosti. Metodika sa sprístupní verejnosti a všetky príslušné subjekty ju musia mať k dispozícii.

                     7.

                     Zabezpečiť vyčlenenie dostatočných zdrojov na zhromažďovanie údajov, zostavovanie štatistík a monitorovanie trendov v oblasti energetickej efektívnosti. Všetky štatistické údaje, ktoré súvisia s monitorovaním pokroku energetickej efektívnosti, sa musia zverejniť a musia byť k dispozícii všetkým príslušným subjektom, pričom sa dodržia zásady štatistickej dôvernosti údajov.

                     8.

                     Dodržiavať a podporovať usmernenia uvedené v prílohe k tomuto odporúčaniu pri uplatňovaní zásady prvoradosti energetickej efektívnosti.

            V Bruseli 28. septembra 2021

                  Za Komisiu

               Kadri SIMSON

                  členka Komisie

            (1)  Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov – Ambicióznejšie klimatické ciele pre Európu na rok 2030 [COM(2020) 562 final].

            (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2021/1119 z 30. júna 2021, ktorým sa stanovuje rámec na dosiahnutie klimatickej neutrality a menia nariadenia (ES) č. 401/2009 a (EÚ) 2018/1999 (európsky právny predpis v oblasti klímy) (Ú. v. EÚ L 243, 9.7.2021, s. 1).

            (3)  Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu, Európskej rade, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov – Európska zelená dohoda [COM(2019) 640 final].

            (4)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/1999 z 11. decembra 2018 o riadení energetickej únie a opatrení v oblasti klímy (Ú. v. EÚ L 328, 21.12.2018, s. 1).

            (5)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/2002 z 11. decembra 2018, ktorou sa mení smernica 2012/27/EÚ o energetickej efektívnosti (Ú. v. EÚ L 328, 21.12.2018, s. 210), ako sa uvádza v článku 1.

            (6)  Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov – Pohon pre klimaticky neutrálne hospodárstvo: stratégia integrácie energetického systému EÚ [COM(2020) 299].

            (7)  Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov – Vlna obnovy pre Európu – ekologizácia našich budov, tvorba pracovných miest, zlepšovanie životných podmienok [COM(2020) 662 final].

            (8)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2020/852 z 18. júna 2020 o vytvorení rámca na uľahčenie udržateľných investícií (Ú. v. EÚ L 198, 22.6.2020, s. 13).

            (9)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/2001 z 11. decembra 2018 o podpore využívania energie z obnoviteľných zdrojov (Ú. v. EÚ L 328, 21.12.2018, s. 82).

            (10)  https://ec.europa.eu/info/research-and-innovation/law-and-regulations/innovation-friendly-legislation_en.

            (11)  Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru Regiónov – Nový akčný plán EÚ pre obehové hospodárstvo Za čistejšiu a konkurencieschopnejšiu Európu [COM(2020) 98 final].

            (12)  Najmä špecifikám najvzdialenejších regiónov EÚ uznaným v Zmluve o fungovaní Európskej únie (článok 349 ZFEÚ), ktorá umožňuje prijať osobitné opatrenia na podporu týchto regiónov (Guadeloupe, Francúzska Guyana, Martinik a Svätý Martin, Réunion a Mayotte, Kanárske ostrovy, Azory a Madeira) vrátane individualizovaných podmienok na uplatňovanie práva EÚ v týchto regiónoch.

            PRÍLOHA
            USMERNENIA K ZÁSADE PRVORADOSTI ENERGETICKEJ EFEKTÍVNOSTI
            1.   ÚVOD

            Tieto usmernenia obsahujú vysvetlenie týkajúce sa uplatňovania zásady prvoradosti energetickej efektívnosti. Dodržiavanie týchto usmernení neznamená automaticky aj splnenie právnych požiadaviek.
            Usmernenia sú zamerané v prvom rade na tvorcov politík a regulačné orgány na európskej, vnútroštátnej a miestnej úrovni a do určitej miery aj na účastníkov trhu a investorov, ktorí prijímajú rozhodnutia týkajúce sa udržateľných a efektívnych opatrení.
            Tieto usmernenia vychádzajú zo štúdie s názvom Analýza na podporu vykonávania zásady prvoradosti energetickej efektívnosti pri rozhodovaní (1), ktorú dala vypracovať Komisia, a z dodatočného výskumu, ktorého cieľom bolo lepšie uplatňovanie zásady, najmä z predbežných zistení projektov ENEFIRST (2) a sEEnergies (3) v rámci programu Horizont 2020. V súlade s prístupom zvoleným v podpornej štúdii účelom týchto usmernení je poskytnúť väčší prehľad o opatreniach, ktoré majú prijať tvorcovia politík a regulačné orgány v rámci rozhodovacieho procesu pri uplatňovaní zásady prvoradosti energetickej efektívnosti (pozri obrázok 1). V poslednom oddiele sa uvádzajú ďalšie informácie o oblastiach, ktoré treba zohľadniť, a príklady uplatňovania zásady v rámci rozličných sektorov.

               Obrázok 1 Fázy, kroky a opatrenia, ktoré majú tvorcovia politík a regulačné orgány zohľadňovať pri uplatňovaní zásady prvoradosti energetickej efektívnosti

               Zdroj: Európska komisia na základe štúdie spoločnosti Ecorys

            2.   VYMEDZENIE ZÁSADY A JEJ UPLATŇOVANIE NA ÚROVNI EÚ

            2.1.   Vymedzenie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti na úrovni EÚ

            Prvoradosť energetickej efektívnosti bola na úrovni EÚ uznaná ako hlavná zásada energetickej efektívnosti, jedného z piatich pilierov energetickej únie, prostredníctvom prijatia oznámenia o energetickej únii vo februári 2015 [COM(2015) 80]. V dôsledku toho a takisto na základe silnej podpory zásady zo strany Európskeho parlamentu sa táto zásada začlenila do nariadenia o riadení energetickej únie a opatrení v oblasti klímy [nariadenie (EÚ) 2018/1999] a do smernice o energetickej efektívnosti [smernica (EÚ) 2018/2002].
            Nariadenie o riadení je prvý právny akt, v ktorom bola táto zásada vymedzená a v ktorom sa požaduje jej uplatňovanie na úrovni EÚ. V článku 2 bode 18 sa uvádza:

               „‚prvoradosť energetickej efektívnosti‘ je čo najdôslednejšie zohľadňovanie alternatívnych opatrení efektívnych z hľadiska nákladov a úspory energie v energetickom plánovaní a politických a investičných rozhodnutiach, pokiaľ ide o opatrenia na zefektívnenie dopytu po energii a dodávok energie, najmä prostredníctvom nákladovo efektívnych úspor konečného využitia energie, iniciatívami v oblasti reakcie na spotrebu a účinnejšou premenou, prenosom a distribúciou energie, pričom sa zároveň dosiahnu ciele uvedených rozhodnutí;“

            V odôvodnení 64 sa navyše vysvetľuje, že uplatňovanie zásady znamená toto:

                  „Členské štáty by mali využiť zásadu prvoradosti energetickej efektívnosti, čo znamená, že
                  pred
                  prijatím
                  rozhodnutí o energetickom plánovaní, politikách a investíciách by mali zvážiť
                  , či je možné celkom alebo sčasti nahradiť zamýšľané opatrenia v oblasti plánovania, politík alebo investícií nákladovo efektívnymi, technicky, hospodársky a environmentálne vhodnými alternatívnymi opatreniami energetickej efektívnosti a zároveň dosiahnuť ciele príslušných rozhodnutí. Patrí sem najmä prístup k energetickej efektívnosti ako zásadnému prvku a kľúčovému hľadisku posudzovania budúcich investičných rozhodnutí o energetickej infraštruktúre
                  v Únii. Takéto nákladovo efektívne alternatívy zahŕňajú opatrenia na zefektívnenie dopytu po energii a dodávok energie, najmä prostredníctvom nákladovo efektívnych úspor konečného využitia energie, iniciatívami v oblasti reakcie na spotrebu a účinnejšou premenou, prenosom a distribúciou energie. Členské štáty by mali podporovať využívanie tejto zásady aj v regionálnej a miestnej správe, ako aj v súkromnom sektore.“

            Dodatočné vysvetlenie spôsobu, akým sa má zásada dodržiavať, sa nachádza v zmene smernice o energetickej efektívnosti z roku 2018, ktorej odôvodnenie 2 znie takto:

               „Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2012/27/EÚ je prvkom, ktorý pomáha budovať energetickú úniu, v ktorej sa má energetická efektívnosť vnímať ako samostatný zdroj energie. Pri stanovovaní nových pravidiel na strane dodávky a v iných oblastiach politiky treba zohľadniť zásadu prvoradosti energetickej efektívnosti. Komisia by mala zaistiť, aby energetická efektívnosť a reakcia na strane spotreby mohli rovnocenne konkurovať výrobnej kapacite. Energetickú efektívnosť treba zohľadniť vždy, keď sa prijímajú rozhodnutia týkajúce sa plánovania energetického systému alebo finančné rozhodnutia. K zlepšeniam energetickej efektívnosti treba pristúpiť vždy, keď sú nákladovo efektívnejšie, než ekvivalentné riešenia na strane dodávky. Malo by to pomôcť využívať početné prínosy energetickej efektívnosti pre Úniu, najmä pre občanov a podniky.“

            Hoci toto vymedzenie, ktoré bolo zvolené pre právne predpisy Únie, je jedno z mnohých a v literatúre možno nájsť ďalšie vymedzenia (4), podstatné je, že bez ohľadu na presné znenie vymedzenia je hlavnou myšlienkou uprednostnenie energetickej efektívnosti.
            2.2.   Uplatňovanie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti na úrovni EÚ

            Okrem osobitných opatrení a cieľov sa v smernici o energetickej efektívnosti stanovujú aj konkrétne požiadavky na zohľadňovanie riešení energetickej efektívnosti v určitých situáciách, a tým sa už stanovujú konkrétne spôsoby uplatňovania zásady prvoradosti energetickej efektívnosti. Napríklad v článku 6 sa stanovuje, že členské štáty musia pri obstarávaní výrobkov, budov a služieb zohľadňovať ich vysokú energetickú efektívnosť. Podobne sa v článku 19 vyžaduje, aby členské štáty odstránili regulačné a neregulačné prekážky v oblasti verejného obstarávania, tvorby ročného rozpočtu a účtovníctva, ktoré odrádzajú verejné orgány od toho, aby pri investičných rozhodnutiach zohľadňovali energetickú efektívnosť (5). Na tento účel sa v článku 19 stanovuje, ktoré opatrenia členské štáty môžu zvažovať na odstránenie prekážok. Patria medzi ne regulačné ustanovenia alebo zmeny právneho rámca, zjednodušené administratívne postupy alebo podporné opatrenia, napríklad usmernenia a technická pomoc, ako aj zvyšovanie informovanosti a stimuly.
            Okrem toho podľa článku 14 členské štáty musia určiť riešenia, ktoré sú najlepšie z hľadiska efektívnosti využívania zdrojov a nákladov na uspokojenie potrieb v oblasti vykurovania a chladenia, a pri analýze nákladov a prínosov nových a významne rekonštruovaných zariadení na výrobu energie považovať vysoko účinnú kombinovanú výrobu za osobitne energeticky efektívne riešenie. Podľa článku 15 musia členské štáty zabezpečiť, aby národné energetické regulačné orgány venovali náležitú pozornosť energetickej efektívnosti pri plnení regulačných úloh súvisiacich s prevádzkou plynárenskej a elektrizačnej infraštruktúry. Okrem toho sa v ňom požaduje poskytovanie stimulov pre prevádzkovateľov sústavy na sprístupnenie systémových služieb používateľom siete, ktoré im umožnia vykonávať opatrenia na zvyšovanie energetickej efektívnosti v súvislosti s pokračujúcim zavádzaním inteligentných sústav.
            Návrh na revíziu smernice o energetickej efektívnosti (6) obsahuje nový článok o zásade prvoradosti energetickej efektívnosti, ktorým sa členským štátom ukladá povinnosť zabezpečiť, aby sa v plánovaní, politikách a investičných rozhodnutiach týkajúcich sa energetického systému a neenergetických odvetví zohľadňovali riešenia energetickej efektívnosti. Členské štáty podľa neho takisto musia podporiť a zabezpečiť uplatňovanie metodík nákladov a prínosov, ktoré umožňujú riadne posúdenie širších prínosov riešení energetickej efektívnosti. Stanovuje sa v ňom aj náležité monitorovanie uplatňovania zásady prostredníctvom špecializovaného subjektu a podávania správ.
            Keďže podľa nariadenia o riadení je reakcia na strane spotreby súčasťou zásady prvoradosti energetickej efektívnosti, v právnych predpisoch o koncepcii trhu s elektrinou (7) sa vysvetľuje, ako sa má zaobchádzať so zdrojmi distribuovanej energie pri plánovaní a prevádzke sietí (pozri aj oddiel 4.1.1.2). Podľa smernice o elektrine musia prevádzkovatelia prenosovej sústavy pri príprave plánov „plne zohľadn[iť] potenciál využívania riadenia odberu, zariadení na uskladňovanie energie alebo iných zdrojov ako alternatív k rozširovaniu sústavy, ako aj predpokladanej spotreby [a] obchodu s inými krajinami“ (článok 51 ods. 3). Plány distribučných sústav „mus[ia] zabezpečiť transparentnosť potrebných strednodobých a dlhodobých služieb flexibility […]. V pláne rozvoja siete sa zároveň musí preukazovať využitie riadenia odberu, energetickej efektívnosti, zariadení na uskladňovanie energie alebo iných zdrojov, ktoré má prevádzkovateľ distribučnej sústavy využívať ako alternatívu k rozširovaniu sústavy“ (články 13 a 17, článok 32 ods. 1 a 3).
            Aj v iných politikách EÚ sa priamo zdôrazňuje úloha energetickej efektívnosti. V stratégii integrácie energetického systému EÚ [COM(2020) 299] sa energetická efektívnosť považuje za hlavný prvok a požaduje sa v nej uplatňovanie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti v celom energetickom systéme. To znamená uprednostňovanie riešení na strane spotreby vždy, keď sú pri plnení cieľov politiky nákladovo efektívnejšie než investície do infraštruktúry na dodávku energií. Táto zásada súvisí s obehovosťou a lepším využívaním zdrojov, čo by malo viesť k zníženiu celkových investičných potrieb a súvisiacich nákladov na energetickú výrobu, infraštruktúru a využitie energie.
            V stratégii „vlna obnovy“ [COM(2020) 662] sa na zásadu prvoradosti energetickej efektívnosti poukazuje ako na jednu z kľúčových zásad obnovy budov do roku 2030 a 2050. Pôjde o hlavnú zásadu pri vykonávaní iniciatívy vrátane revízie smernice o energetickej hospodárnosti budov, ktorá sa má uskutočniť koncom roka 2021. Predtým sa na zásadu prvoradosti energetickej efektívnosti upozornilo aj v odporúčaní Komisie (EÚ) 2019/786 z 8. mája 2019 týkajúcom sa obnovy budov (8), ktoré predstavuje usmerňovací dokument na rozvoj dlhodobých stratégií obnovy podľa požiadaviek v smernici o energetickej hospodárnosti budov.
            Zásadu posilňuje aj návrh Európskej komisie týkajúci sa revízie nariadenia o TEN-E z 15. decembra 2020 (9), ktorého cieľom je zabezpečiť dôslednosť politiky a rozvoj efektívnej infraštruktúry. Návrhom sa zásada prvoradosti energetickej efektívnosti začleňuje do procesu posudzovania plánovania a projektov prostredníctvom zavedenia záväzných ustanovení. Konkrétne sa v návrhu požaduje, aby Agentúra pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky (ďalej len „ACER“) zahrnula zásadu prvoradosti energetickej efektívnosti do rámcových usmernení pre spoločné scenáre, ktoré vypracujú Európska sieť prevádzkovateľov prepravných sietí pre plyn a Európska sieť prevádzkovateľov prenosových sústav pre elektrinu (ďalej len „siete ENTSO“). Siete ENTSO musia uplatňovať zásadu prvoradosti energetickej efektívnosti aj pri posudzovaní nedostatkov v infraštruktúre a prioritne zvážia všetky relevantné riešenia, ktoré nesúvisia s infraštruktúrou.
            3.   Uplatňovanie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti v rozhodovacom procese

            3.1.   Prístup, ktorý sa má zaujať

            Hoci v prípade politiky energetickej efektívnosti ide o presadzovanie ambicióznych cieľov v oblasti energetickej efektívnosti a nastavenie opatrení vedúcich priamo k úsporám energie, podstatou zásady prvoradosti energetickej efektívnosti je dôkladne zvážiť konkrétne riešenia úspor energie ako možné alternatívy vrátane zmien v správaní občanov a organizácií a šetrenia energie. To znamená, že vykonávanie energeticky efektívneho riešenia predstavuje jeden z možných účinkov vyplývajúcich z uplatňovania tejto zásady, to však nemusí platiť vždy, ak to vyplynie z posúdenia možností.
            Logika zásady prvoradosti energetickej efektívnosti spočíva v tom, že by jej uplatňovanie malo viesť k určeniu životaschopných riešení energetickej efektívnosti v súlade s najnovšími poznatkami, umožniť ich uplatňovanie a zabezpečiť riadne vykonávanie, ak sa táto zásada vyberie ako ďalší postup. V rámci zásady sa navyše vyžaduje zváženie možných negatívnych následkov na rozhodnutia týkajúce sa energetickej efektívnosti (napr. rozširovanie infraštruktúry pre fosílne plyny s dĺžkou odpisovania až 50 rokov), ktoré by z dlhodobého hľadiska mohli zabrániť energetickej efektívnosti.
            Zásada prvoradosti energetickej efektívnosti spoločne s efektívnosťou využívania zdrojov takisto predstavuje dôležitý faktor v dlhodobej stratégii EÚ v oblasti eliminácie emisií uhlíka, z ktorej vyplýva, že do polovice storočia sa súčasný energetický systém založený prevažne na fosílnych palivách bude musieť radikálne zmeniť prostredníctvom rozsiahlej elektrifikácie energetického systému opierajúcej sa o využívanie obnoviteľných zdrojov energie, či už na úrovni koncových používateľov alebo na výrobu bezuhlíkových palív a surovín pre priemysel.
            Treba takisto zdôrazniť, že cieľom zásady prvoradosti energetickej efektívnosti nie je len zníženie spotreby fosílnych palív. Zásadný je predpoklad, že najlepšia energia je energia, ktorá sa nevyrobila, pretože nebolo potrebné jej využitie. To znamená, že oproti výrobe energie zo zdrojov neutrálnych voči klíme sa má uprednostňovať zníženie dopytu, a to aj z toho dôvodu, že pomáha pri regulácii úrovne investícií potrebných na prechod na obnoviteľné zdroje energie a podporuje sa ním udržateľnejší prístup k zdrojom, ktoré sú v každom prípade obmedzené.
            Na rozhodnutie, či sa má energetická efektívnosť uprednostniť pred inými možnosťami, nestačí obyčajná analýza nákladovej účinnosti, zohľadniť sa musí viacero aspektov:

                  Širšie súvislosti

            Opatrenia energetickej efektívnosti by sa mali posudzovať v širších súvislostiach. Energetická efektívnosť je predovšetkým kľúčovým stavebným prvkom politiky EÚ v oblasti klímy a energetiky pri prechode na klimatickú neutralitu do roku 2050. To znamená, že zásada by mala podporovať environmentálne udržateľné investície v súlade s nariadením o taxonómii (10). Dôležité sú aj ďalšie základné zásady tvorby politík, ako je zásada „nespôsobiť vážnu ujmu“ alebo „zásada inovácií“. Okrem toho by sa tieto zásady pri riešení vznikajúcich technológií a pri určovaní nadčasových prístupov mali zohľadňovať spoločne. Prognózy relevantných trhov a budúcich trendov predstavujú kľúčové prvky, ktoré treba v tejto súvislosti posúdiť.

                  Spoločenské hľadisko

            Nákladová efektívnosť, ktorá je základom zásady prvoradosti energetickej efektívnosti, by sa mala posudzovať predovšetkým zo širokého celospoločenského hľadiska a nie len z pohľadu nákladovej efektívnosti investorov alebo používateľov. Na to je potrebné zohľadniť viacero prínosov energetickej efektívnosti pre spoločnosť ako celok (11). Toto celospoločenské hľadisko je kľúčové pri riadnom posudzovaní možností energetickej efektívnosti. Nákladovú efektívnosť okrem toho treba vnímať z krátkodobej a dlhodobej perspektívy a zohľadňovať pri tom amortizačné lehoty a dĺžku odpisovania.

                  Systémový prístup

            V rámci zásady prvoradosti energetickej efektívnosti by sa malo prihliadať na zvýšenie efektívnosti na systémovej úrovni. To znamená, že optimalizácia energetického systému a efektívne začlenenie riešení v oblasti čistej energie sú stredobodom uplatňovania zásady. Na to je potrebný širší pohľad, pri ktorom sa zdroje na strane dodávky (fosílne palivá, obnoviteľné zdroje energie, infraštruktúra) posudzujú na základe zdrojov na strane spotreby (flexibilita a reakcia na strane spotreby, lepšia energetická hospodárnosť konkrétnych riešení, energetická primeranosť) s ohľadom na náklady a prínosy zo spoločenského hľadiska, ako sa uvádza v predchádzajúcom odseku. Tento prístup bol vypracovaný v rámci projektu ENEFIRST (12). Znamená to, že sa majú zohľadniť potreby celého energetického reťazca: výroba, prenos, rozvod, spotreba, skončenie životnosti.

                  Úroveň prijatého rozhodnutia

            Systémový prístup sa týka uplatňovania zásady na rozhodnutia o koncepcii a plánovaní prostriedkov. Tento prístup môže zvýšiť zložitosť zásady. Na nižšej úrovni rozhodovacieho procesu je takisto vhodné priamejšie uplatňovanie zásady, keď sa rozhodnutie týka výberu konkrétnych prostriedkov. Pozornosť sa v tejto súvislosti venuje posúdeniu energetickej efektívnosti (energetickej hospodárnosti) alternatív. Ťažiskom tohto prístupu je zabezpečiť zvýšenie efektívnosti na strane dodávky alebo zníženie dopytu po energii na základe výberu energeticky účinnejších výrobkov a služieb, ako aj prostredníctvom podpory rozhodnutí zameraných na budúcnosť a obehovosť, ktoré sú priaznivé z hľadiska inovácií a efektívneho využívania zdrojov. Inými slovami, zásada by mala prilákať investície do tých najefektívnejších z efektívnych alternatív.

                  Odlišné stimuly

            Širším spoločenským prínosom a efektívnosti energetického systému by sa mala prikladať vyššia priorita. Zároveň je dôležité, aby ich zohľadňovali aj jednotliví investori. Z pohľadu investora a koncového používateľa majú individuálne prínosy zvyčajne väčšiu váhu než širšie následky, pokiaľ sa im neprisúdi primeraná cena. Na zabezpečenie toho, aby sa na jednotlivých úrovniach rozhodovania náležite zohľadnila efektívnosť systému, sú potrebné cielené opatrenia a stimuly.

                  Druh rozhodnutia a subjekt prijímajúci rozhodnutia

            Spôsob uplatňovania zásady závisí od toho, kto, kde a kedy bude zásadu uplatňovať. Zásada sa uplatňuje na rôzne druhy rozhodnutí, ktoré súvisia s činnosťami plánovania, koncepciou politiky, prípravou investičných projektov a ich financovaním. Tieto rozhodnutia sa netýkajú iba odvetvia energetiky, ale energetická efektívnosť by mohla zohrávať osobitné významnú úlohu pri rozhodovaní o energetickej infraštruktúre v prípadoch, keď by riešenia na strane spotreby mohli dopĺňať alebo nahradiť investície na strane dodávky, keď sa z dôvodu celkovej účinnosti jedno riešenie uprednostní pred existujúcimi alternatívami alebo ak by sa mohli zaviesť nové komponenty (napr. kompresory schopné rekuperovať odpadové teplo/odpadovú elektrinu). Jednotlivé subjekty prijímajúce rozhodnutia navyše zohrávajú odlišné úlohy pri uplatňovaní tejto zásady, a to v závislosti od odvetvia a kontextu rozhodnutí.

                  Oprávnené činnosti

            Zásada je zameraná na posúdenie širokého okruhu opatrení energetickej efektívnosti na strane dopytu a dodávky. Hoci sú riešenia na strane dopytu zásadné pre zníženie potreby energie alebo pre jej lepšie využívanie, pri zavádzaní energetickej infraštruktúry alebo zariadení využívajúcich energiu je nevyhnutné preskúmať aj technológie a spôsoby, akými by sa mohli prevádzkovať, ktoré by mohli viesť k úsporám energie (13).

                  Základné podmienky

            Hoci pri uplatňovaní zásady ide o zohľadňovanie konkrétnych prvkov, hlavným cieľom zásady je vykonávanie riešení energetickej efektívnosti vždy, keď sa označia ako správne riešenia. To znamená, že začlenenie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti do tvorby politík by malo viesť aj k odstráneniu regulačných a neregulačných prekážok, ktoré bránia životaschopnosti a vykonávaniu riešení energetickej efektívnosti. Okrem toho na to, aby bolo možné zohľadniť všetky energeticky efektívne alternatívy, rozličné subjekty musia mať dostatočnú úroveň informácií o úsporách energie jednotlivých riešení a spôsoboch posudzovania ich spoločenských, environmentálnych a hospodárskych následkov, nákladov a prínosov. Zohľadniť by sa mali aj budúce následky zmeny klímy na energetický systém vrátane vplyvov na samotné riešenia energetickej efektívnosti. Navyše z dôvodu povahy širších prínosov úspor energie, ktoré by mohli byť vyššie v prípade spoločnosti než v prípade investorov, môžu byť na presadzovanie energeticky účinného správania a investícií nevyhnutné konkrétne stimuly alebo požiadavky.
            3.2.   Kroky, ktoré sa majú podniknúť

            Ako sa uvádza v predchádzajúcej časti, opatrenia, ktoré sa majú prijať pri uplatňovaní zásady, závisia prevažne od fázy rozhodovacieho procesu a od typu subjektu prijímajúceho rozhodnutie. V nasledujúcej matici (pozri tabuľku 1) sa jednotlivým krokom súvisiacim s uplatňovaním zásady prvoradosti energetickej efektívnosti pri rozhodovaní priraďujú rôzne fázy a typy subjektov prijímajúcich rozhodnutia (14).

               Tabuľka 1

               Opatrenia rôznych subjektov prijímajúcich rozhodnutia súvisiace so zásadou prvoradosti energetickej efektívnosti pri rozhodovaní

                        Fáza

                        Tvorcovia politiky

                        Regulačné orgány

                        Trhové subjekty

                        Začiatok

                                    —

                                    Vymedzenie cieľov politiky

                                    —

                                    Vymedzenie/aktualizácia regulačného rámca

                                    —

                                    Analýza následkov politiky a alternatívy

                                    —

                                    Vymedzenie pravidiel prístupu na trh určených pre riešenia energetickej efektívnosti alebo pre riešenia v oblasti reakcie na strane spotreby

                                    —

                                    Vykonávanie kontroly súladu obchodného/projektového cieľa s cieľmi politiky a pravidlami prístupu na trh

                                    —

                                    Vymedzenie obchodného/projektového cieľa

                        Príprava

                                    —

                                    Vymedzenie metodiky analýzy nákladov a prínosov v rámci zásady

                                    —

                                    Vymedzenie metodiky analýzy nákladov a prínosov konkrétneho prípadu uplatňovania

                                    —

                                    Zhromažďovanie informácií

                                    —

                                    Prognóza dopytu po energetických službách

                                    —

                                    Určenie ostatných nákladov a rizík

                                    —

                                    Systematické posúdenie založené na zásade prvoradosti energetickej efektívnosti

                        Validácia

                                    —

                                    Kontrola plánu vykonávania a prípadne jeho schválenie

                                    —

                                    Návrh plánu vykonávania

                        Vykonávanie

                                    —

                                    Vykonávanie plánu, napr. poskytovanie navrhovanej služby, zavedenie energeticky účinných technológií, prijatie investičných rozhodnutí atď.

               Zdroj: Štúdia spoločnosti Ecorys
            Na základe tejto matice bol navrhnutý nástroj rozhodovania, ktorý má podobu rozhodovacieho stromu s usmerňujúcimi otázkami pre každý krok. Nástroj poskytuje prehľad jednotlivých krokov prostredníctvom určenia viacerých usmerňujúcich otázok poukazujúcich na záležitosti, ktorým treba venovať pozornosť pri uplatňovaní zásady prvoradosti energetickej efektívnosti. Na lepšie predstavenie uplatňovania nástroja štúdia obsahovala aj štyri príklady z reálneho života (uvedené v oddiele 4).
            Jednotlivé subjekty v uvedenom schematickom znázornení rozhodovacieho procesu zohrávajú odlišné úlohy. Pri väčšine oblastí politiky a spôsobov uplatňovania zásady prvoradosti energetickej efektívnosti, ktoré boli predmetom analýzy v rámci štúdie, vystupujú trhové subjekty ako aktéri, ktorí majú vypracovať plány alebo investičné rozhodnutia, a preto je tento rozvrh opatrení primeraný týmto určeným oblastiam politiky a spôsobom uplatňovania. Existujú však aj iné oblasti, v ktorých tvorcovia politík (napr. príprava národných energetických a klimatických plánov a iné rozhodnutia o tvorbe politík) alebo regulačné orgány [napr. (schvaľovanie) prognóz alebo scenárov týkajúcich sa plánu na rozširovanie sietí] predstavujú hlavné subjekty prinajmenšom pri systematickom posudzovaní vo fáze vykonávania. To znamená, že spôsob, akým budú jednotlivé subjekty uplatňovať zásadu prvoradosti energetickej efektívnosti, veľmi závisí od kontextu. Hoci niektoré kroky možno uplatniť na všetky situácie, niektoré môžu byť špecifické pre konkrétne odvetvie a môžu z nich vyplývať odlišné opatrenia, a to v závislosti od typu rozhodnutia, oblasti politiky alebo dotknutých subjektov. V niektorých prípadoch môže ísť iba o jeden typ subjektu prijímajúceho rozhodnutie.
            Bez ohľadu na odvetvie a typ rozhodnutia (politické, plánovacie alebo investičné) všeobecný prístup k uplatňovaniu zásady ostane rovnaký, rôzne subjekty však budú musieť dodržiavať rozličné kroky.
            Tvorcovia politík a regulačné orgány majú osobitnú úlohu, pokiaľ ide o umožnenie uplatňovania zásady, stanovenie správnych pravidiel (počiatočná fáza) a vykonanie validácie jej uplatňovania. Zároveň môže ísť aj o subjekty, ktoré zásadu uplatňujú priamo, pričom dodržiavajú kroky určené vo fáze prípravy a vykonávania. Napríklad tvorcovia politík by zásadu prvoradosti energetickej efektívnosti mali uplatňovať pri príprave strategického plánovania alebo pri určovaní cieľov politiky. Regulačné orgány budú musieť zásadu uplatňovať pri stanovovaní pravidiel a právnych predpisov, ktoré ovplyvňujú energetický systém, predovšetkým pravidiel koncepcie trhu, alebo ktoré majú následky na spotrebu energie. Vo väčšine prípadov sa však príprava a vykonávanie rozhodnutí uskutočňuje na úrovni trhových subjektov.
            Keďže sú tieto usmernenia zamerané predovšetkým na tvorcov politík a regulačné orgány, pozornosť sa zameriava viac na všeobecné a univerzálne aspekty uplatňovania zásady. Na tento účel sa na základe fáz a krokov určených v štúdii určilo viac konkrétnych opatrení, ktoré majú zohľadniť tvorcovia politík a regulačné orgány a ktoré sa vysvetľujú v oddieloch ďalej, a to najmä pokiaľ ide o počiatočnú fázu, v ktorej sa musia stanoviť správne rámcové podmienky, a o fázu prípravy a validácie v prípade regulačných orgánov, keďže tieto opatrenia môžu prijímať aj tvorcovia politík. Osobitná pozornosť je venovaná opatreniam súvisiacim s monitorovaním a podávaním správ v nadväznosti na prijaté rozhodnutia a voľby.
            Kroky v prípravnej a vykonávacej fáze rozhodovacieho procesu veľmi závisia aj od súvislostí. Uviesť sa môžu niektoré konkrétnejšie opatrenia, ako aj to, aké sú požiadavky na riadny výkon týchto opatrení. Podrobnejšie vysvetlenie spôsobu vykonávania týchto opatrení však presahuje rámec tohto dokumentu. Tieto opatrenia zvyčajne podnikajú trhové subjekty fungujúce v rozličných podmienkach a na vyriešenie všetkých špecifických prvkov sú potrebné podrobné sektorové príručky. V nasledujúcej tabuľke sa nachádza prehľad opatrení a ich požiadavky v súvislosti s jednotlivými krokmi vo fáze prípravy a vykonávania. Príklady z reálneho života uvedené v štúdii, ktoré sa nachádzajú v oddiele 4, ukazujú konkrétne opatrenia pre príslušné subjekty v súvislosti s konkrétnym rozhodnutím vo vybranom odvetví. Z pohľadu tvorcov politík sa riadne začlenenie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti do fázy prípravy a vykonávania má zabezpečiť prostredníctvom vhodného posúdenia vplyvu.

               Tabuľka 2

               Kroky, opatrenia a požiadavky na uplatňovanie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti zo strany realizátorov

                        Krok

                        Opatrenie

                        Požiadavky

                        Vymedzenie podnikateľského/projektového cieľa

                                    —

                                    Zohľadnenie energetickej efektívnosti ako súčasti riešenia

                                    —

                                    Dostupnosť informácií

                                    —

                                    Prístup k know-how

                        Vymedzenie metodiky analýzy nákladov a prínosov

                                    —

                                    Zohľadnenie širších prínosov energetickej efektívnosti a ich vyčíslenie

                                    —

                                    Stanovenie kritérií na výber správneho riešenia

                                    —

                                    Štandardizovaná metodika na výber

                                    —

                                    Dostupnosť údajov

                                    —

                                    Dostupnosť nástrojov/modelov

                        Zhromažďovanie informácií

                                    —

                                    Analýza trhov

                                    —

                                    Analýza inovačných riešení

                                    —

                                    Zváženie prípravy politiky

                                    —

                                    Získanie kvalitných údajov pre analýzu nákladov a prínosov

                                    —

                                    Posúdenie investičných potrieb a návratnosti investícií

                                    —

                                    Dostupnosť informácií

                                    —

                                    Dostupnosť údajov

                                    —

                                    Odborné znalosti

                        Prognóza dopytu po energetických službách

                                    —

                                    Zohľadnenie budúceho dopytu po energii

                                    —

                                    Posúdenie vplyvov alternatív na spotrebu energie a v prípade potreby na odber

                                    —

                                    Dostupnosť rozčlenených údajov o spotrebe energie

                                    —

                                    Vnútroštátne/regionálne prognózy

                                    —

                                    Stabilný politický rámec

                        Určenie ostatných nákladov a rizík

                                    —

                                    Zohľadnenie vplyvov faktorov vykonávania

                                    —

                                    Zohľadnenie zmien v oblasti cien palív a energií

                                    —

                                    Zohľadnenie makroekonomického vývoja

                                    —

                                    Zohľadnenie času návratnosti a budúcich peňažných tokov

                                    —

                                    Dostupnosť údajov

                                    —

                                    Jasné ciele politiky

                                    —

                                    Dostupnosť predchádzajúcich skúseností

                                    —

                                    Dostupnosť riešení na zmiernenie rizík (napr. ESCO)

                        Posúdenie alternatív

                                    —

                                    Vykonanie analýzy nákladov a prínosov (finančné vyjadrenie následkov)

                                    —

                                    Posúdenie nákladovej účinnosti

                                    —

                                    Kontrola, či sú riešenia nadčasové

                                    —

                                    Zohľadnenie verejnej podpory a dostupných finančných prostriedkov

                                    —

                                    Prístup k dostupným údajom a nástrojom/modelom a jednoduchosť ich používania

                                    —

                                    Správne odborné znalosti

                                    —

                                    Systémy financovania a podpora projektov energetickej efektívnosti

                        Vykonávanie

                                    —

                                    Pridelenie správnych zdrojov a know-how

                                    —

                                    Využívanie podporných nástrojov

                                    —

                                    Zabezpečenie riadneho využívania

                                    —

                                    Dostupnosť odborných znalostí a zdrojov (pracovníci a finančné prostriedky)

                                    —

                                    Ľahký prístup k systémom podpory

                                    —

                                    Mechanizmy spätnej väzby medzi realizátorom a používateľom

                        Monitorovanie a hodnotenie

                                    —

                                    Zhromažďovanie údajov

                                    —

                                    Audit vykonávania

                                    —

                                    Hodnotenie následkov a dosiahnutia cieľov

                                    —

                                    Vopred stanovené ukazovatele

                                    —

                                    Prístup k údajom

                                    —

                                    Dostupnosť analýzy údajov a nástrojov na ich spracovanie

                                    —

                                    Dostupnosť zdrojov

               Zdroj: Európska komisia
            3.3.   Hlavní aktéri

            Hoci riešenia energetickej efektívnosti môže vykonávať verejný sektor, súkromné spoločnosti a spotrebitelia, uplatňovanie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti má určité širšie dôsledky pre tvorcov politík a regulačné orgány, ktorí musia vytvoriť podmienky na uplatniteľnosť energeticky efektívnych riešení v rozličných kontextoch. V dôsledku uplatňovania zásady týmito aktérmi by trhové subjekty a investori mali mať správne nástroje a informácie potrebné na riadne posúdenie a vykonávanie energeticky efektívnych riešení.
            Hlavní aktéri sú teda:

                  Tvorcovia politík

            Patria sem:

                        a)

                        inštitúcie EÚ zapojené do bežného legislatívneho postupu EÚ, t. j. Európska komisia, Európsky parlament, Rada Európskej únie;

                        b)

                        vlády, národné parlamenty a orgány štátnej správy, ktorých právomoci sa vzťahujú na celé územie členského štátu;

                        c)

                        regionálna štátna správa, provinčné vlády a miestne samosprávy, parlamenty a orgány štátnej správy, ktorých právomoci sa vzťahujú na regióny, provincie a obce členského štátu.

                  V prípade tvorcov politík súvisí uplatňovanie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti so všetkými aspektmi, ktoré majú vplyv na oprávnenosť, uskutočniteľnosť a podporu energetickej efektívnosti (vrátane opatrení podnecujúcich správanie vedúce k úsporám energie), a to nielen prostredníctvom verejného financovania a verejného obstarávania. Vytvorením rámca by tvorcovia politík mali usmerňovať ostatné subjekty k energeticky efektívnym riešeniam. Znamená to aj stanovovať ciele, ktoré nebudú brániť energeticky účinným alternatívam, odstraňovať právne a administratívne prekážky a vykonávať riadne posúdenie rôznych politických iniciatív, ich následkov na spotrebu energie a možných kompromisov opatrení na úsporu energie, a to aj s ohľadom na budúcnosť.
            Tvorcovia politík by mali zabezpečiť stimuly pre energeticky efektívne riešenia s cieľom riešiť skutočnosť, že opatrenia energetickej efektívnosti sa nie vždy chápu ako nákladovo optimálne z individuálneho hľadiska (napr. z dôvodu dlhých období návratnosti, súvisiacich rizík alebo slabej informovanosti), ide však o riešenia žiaduce zo spoločenského hľadiska. S cieľom zachytiť všetky uvedené aspekty sa energetická efektívnosť musí stať politickou prioritou na strategickej aj operačnej úrovni vrátane prípadného zapojenia finančných inštitúcií.
            Na miestnej úrovni sú rozhodnutia prijímané orgánmi verejnej moci zvyčajne bližšie k vykonávaniu a môžu priamo ovplyvniť výber riešenia. Rozhodnutia o konkrétnych vynaložených dostupných finančných prostriedkoch, rozhodnutia o povolení týkajúce sa umiestnenia investícií a plánovanie poskytovania verejných služieb predstavujú príklady, pri ktorých by sa zásada prvoradosti energetickej efektívnosti mala zohľadňovať vždy, keď je to možné. Okrem toho miestne samosprávy potrebujú dlhodobý plánovací horizont na vykonanie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti pri posudzovaní jednotlivých možností a na zabránenie zaostávaniu v súvislosti s určitými technológiami alebo metódami, v súlade s cyklami miestneho plánovania.

                  Regulačné orgány

            Do tejto skupiny patria verejné regulačné orgány alebo agentúry určené na vnútroštátnej alebo regionálnej úrovni, ktorých cieľom je stanovovať pravidlá a zabezpečovať dodržiavanie predpisov, dozerať na fungovanie trhov a kontrolovať tarify v segmentoch regulovaných trhov. Konkrétne sem patria regulačné orgány v oblasti energetiky a agentúry s regulačnou a dozornou funkciou.
            Regulačné orgány by mali chrániť pravidlá, ktorými sa zabezpečuje prístup na trh a umožňujú energeticky efektívne riešenia. Okrem toho by mali poskytovať aj metodiky a usmernenia týkajúce sa spôsobu, ako posudzovať rôzne alternatívy v rámci analýzy nákladov a výnosov s ohľadom na širšie prínosy, a napokon overovať vykonávanie s cieľom presvedčiť sa, že zásada prvoradosti energetickej efektívnosti bola uplatnená náležitým spôsobom v prípadoch, keď sa vyžaduje schválenie, overenie alebo monitorovanie projektov predložených spoločnosťami na trhu. V prípade monitorovania je dôležité, aby ustanovenia náležitého monitorovania a hodnotenia boli nastavené tak, aby zhromažďovali informácie o tom, ako energetická efektívnosť funguje v praxi.

                  Trhové subjekty

            Do tejto skupiny patria podniky, občianske energetické spoločenstvá a investori, ktorí nesú zodpovednosť za samotné rozhodnutia na trhu. Skupina zahŕňa aj verejných obstarávateľov a obstarávateľov (15) vymedzených v rámci pravidiel verejného obstarávania, a to v miere, v akej ich rozhodnutia týkajúce sa nákupu tovaru alebo služieb na rôznych trhoch ovplyvňujú spotrebu energie. Zásada prvoradosti energetickej efektívnosti sa uplatňuje na rozhodnutia o kritériách verejného obstarávania alebo na rozhodnutia o nákupoch, prenajímaní alebo modernizácii budov, ktoré tieto orgány vlastnia alebo v ktorých sídlia.
            V odvetví energetiky sa veľká pozornosť samozrejme venuje spoločnostiam na trhu s energiou, ktoré podliehajú osobitným predpisom, konkrétne ide o:

                        a)

                        dodávateľov energie: komerční výrobcovia elektrickej energie, tepla alebo chladu a iných komodít, ako aj právnické osoby, ktoré spotrebiteľom predávajú energie (napr. elektrickú energiu, teplo/chlad, zemný plyn);

                        b)

                        prevádzkovateľov sietí: subjekty zodpovedné za prevádzku, zabezpečovanie údržby a v prípade potreby rozvoj distribučnej a prenosovej sústavy v danej oblasti s cieľom zabezpečiť dlhodobú schopnosť sústavy uspokojovať dopyt po elektrickej energii, po teple alebo chlade a po zemnom plyne; ako aj

                        c)

                        poskytovateľov služieb riadenia na strane spotreby: subjekty, ktoré podporujú spotrebiteľov pri lepšej energetickej efektívnosti aj reakcii na strane spotreby a zvyšujú pružnosť reakcie spotrebiteľov vrátane napríklad agregátorov v rámci elektrizačnej sústavy.

                  V porovnaní s obchodnými spoločnosťami, ktorých hlavným cieľom je maximalizácia zisku, energetické podniky môžu mať iné ciele stanovené právnymi predpismi. Môže sa od nich požadovať, aby sledovali ciele v oblasti udržateľnosti alebo aby pri svojich investičných rozhodnutiach uplatňovali určitú formu kritérií udržateľnosti. V takých situáciách sa zásada prvoradosti energetickej efektívnosti uplatní pri stanovovaní cieľov projektu, vykonávaní analýzy nákladov a prínosov, posudzovaní vplyvov rôznych alternatívnych riešení alebo pri hľadaní správneho riešenia realizácie.
            Do skupiny trhových subjektov patria aj regulovaní investori a verejné a súkromné finančné inštitúcie, ktoré budú v rámci svojich činností uplatňovať zásadu prvoradosti energetickej efektívnosti. Zásada prvoradosti energetickej efektívnosti by mala pomáhať pri usmerňovaní činností finančných inštitúcií smerom k dlhodobej udržateľnosti ich aktív a finančného portfólia. Tým, že sa zásada prvoradosti energetickej efektívnosti zameriava na budúcnosť, mala by podporiť rozvoj inovačných modelov príjmov v oblasti energetickej efektívnosti (napríklad energetická efektívnosť ako služba) a podmienky, za ktorých možno uvoľniť súkromné investície.
            Na podnikovej úrovni by systémy energetického manažérstva, ako je norma ISO 50001, ak sa riadne dodržiavajú, vo všeobecnosti mali viesť k prijatiu energeticky efektívnych riešení, ktoré zvyšujú energetickú hospodárnosť spoločností. Energetické audity a ich preskúmanie by takisto mali viesť k vyššej informovanosti a zlepšeniam energetickej efektívnosti, ak sú tieto zlepšenia z hľadiska obchodnej činnosti spoločností nákladovo efektívne. To neznamená, že zásada prvoradosti energetickej efektívnosti je úplne irelevantná. Uplatňovanie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti by mohlo pomôcť obchodným spoločnostiam s určením energeticky účinných projektov a investícií, s riadnym posúdením nákladov a prínosov vrátane širších prínosov pre ich zamestnancov a so správnou realizáciou týchto projektov a investícií.
            3.4.   Vymedzenie cieľov politiky

            Je dôležité, aby zámery a ciele vopred nepredpisovali riešenia, ktoré sa majú použiť na ich dosiahnutie, pokiaľ to nie je nevyhnutné. Ak by opatrenia energetickej efektívnosti mohli byť súčasťou riešenia, ciele politiky nesmú znemožňovať takéto opatrenia. Na tento účel sa ciele musia stanovovať na základe výsledkov a požadovaných následkov, a nie na základe vstupov. Jedným zjavným prístupom je určiť celkové ciele založené na výsledkoch systému, a nie na cieľoch konkrétnych riešení, napr. dodávka energie by mala zodpovedať dopytu namiesto toho, aby sa kapacita výroby elektriny zvýšila o 5 % s cieľom dosiahnuť súlad s predpokladaným rastom dopytu. Očividne môže byť potrebné, aby ciele politiky boli v určitých situáciách úplne konkrétne, to by však nemalo brániť tomu, aby sa v nich zohľadnilo to, ako by sa energeticky efektívne riešenia mohli podporiť primeraným vymedzením cieľov. Práve preto je v prípade iniciatív, ktoré majú vplyv na spotrebu energie, dôležité, aby sa už vo fáze stanovenia cieľov zohľadnili následky na spotrebu energie a kompromisy medzi jednotlivými riešeniami, ktoré by mohli prispieť k dosiahnutiu týchto cieľov.
            V tejto súvislosti je dôležité riadne vymedziť ukazovatele a metodiku monitorovania cieľov. V prípade, ak by zníženie spotreby energie mohlo prispieť k dosiahnutiu stanovených cieľov alebo ak by dosiahnutie cieľov mohlo ovplyvniť spotrebu energie, je potrebné odhadnúť vzťah medzi cieľmi a predpokladanou úrovňou spotreby energie. V tejto včasnej fáze rozhodovacieho procesu môže byť náročné vykonať takéto odhady, takže bude potrebná určitá úroveň predchádzajúcich skúseností a dôkazy z minulosti. Z tohto dôvodu sa od úplného začiatku musí zvážiť monitorovanie skutočných následkov opatrení prijatých na dosiahnutie uvedených cieľov na spotrebu energie vrátane monitorovacích a hodnotiacich protokolov.
            3.5.   Vymedzenie regulačného rámca

            3.5.1.   Stanovenie správnych pravidiel a právnych predpisov

            Zásada prvoradosti energetickej efektívnosti aj opatrenia energetickej efektívnosti potrebujú vhodný podporný právny rámec, aby sa mohli vykonávať v praxi. V právnych predpisoch sa ako možné riešenie musí určiť energetická efektívnosť, musí sa umožniť jej vykonávanie a musia sa zabezpečiť náležité následné opatrenia. V prípade potreby by sa právne predpisy mali zaoberať prekážkami energeticky efektívnych riešení.
            V záujme posúdenia, či by sa zásada prvoradosti energetickej efektívnosti mohla uplatňovať na konkrétnu politickú iniciatívu, právny predpis alebo projekt, sa môže vykonať počiatočné preverenie založené na súbore otázok (tri skupiny po troch otázkach). Prvá skupina otázok pomôže zistiť, či energetická efektívnosť patrí do rozsahu pôsobnosti pripravovanej iniciatívy alebo projektu. Pomocou druhej skupiny sa objasní, či sa energetická efektívnosť môže uplatňovať v praxi, a pomocou tretej skupiny sa objasní, či je možné energetickú efektívnosť riadne vykonať.
            Toto sú tri skupiny otázok:

                        1.

                           Je energetická efektívnosť vhodnou možnosťou?

                                    —

                                    Má iniciatíva vplyv na spotrebu energie alebo vedie k rozširovaniu dodávok energie?

                                    —

                                    Môže energetická efektívnosť pomôcť pri dosahovaní cieľov iniciatívy?

                                    —

                                    Existujú riešenia energetickej efektívnosti, ktoré by sa mohli zvážiť v rámci iniciatívy?

                              Tieto otázky sa musia posudzovať spoločne v postupnom poradí. Ak je odpoveď na všetky otázky kladná, potom treba preskúmať ďalšie aspekty zásady prvoradosti energetickej efektívnosti, ktoré sú predmetom nasledujúcich otázok (a to aj v prípade, ak sú odpovede neisté).
                        Záporná odpoveď na prvú otázku znamená, že neexistuje priestor na uplatňovanie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti. Záporná odpoveď na otázku v druhej zarážke znamená, že energetická efektívnosť nepredstavuje vhodný prístup na dosiahnutie cieľov v danej situácii, a záporná odpoveď na poslednú otázku znamená, že neexistuje životaschopné energeticky efektívne riešenie na dosiahnutie uvedených cieľov. Každá záporná odpoveď znamená, že nie je potrebné zaoberať sa zvyšnými skupinami otázok.

                        2.

                           Je vykonanie možnosti energetickej efektívnosti realizovateľné?

                                    —

                                    Je možné náležite odhadnúť priame a širšie prínosy riešení energetickej efektívnosti na úrovni energetického systému alebo jednotlivých zariadení?

                                    —

                                    Existujú nejaké prekážky ovplyvňujúce vykonávanie možného riešenia energetickej efektívnosti?

                                    —

                                    Je možné zabezpečiť, aby riešenia energetickej efektívnosti skutočne dosiahli ciele iniciatívy/prispeli k ich dosiahnutiu?

                              Ak je odpoveď na niektorú z otázok záporná alebo je neistá, na odstránenie problémov sú potrebné ďalšie opatrenia v súlade so zásadou prvoradosti energetickej efektívnosti. Kladné odpovede na všetky otázky znamenajú, že v danej situácii budú príslušné subjekty prijímajúce rozhodnutia schopné uplatniť zásadu prvoradosti energetickej efektívnosti. V každom prípade treba odpovedať aj na tretiu skupinu otázok.

                        3.

                           Je možné riadne vykonať možnosť energetickej efektívnosti?

                                    —

                                    Vedia subjekty zodpovedné za vykonávanie, ako posudzovať riešenia energetickej efektívnosti?

                                    —

                                    Existujú dostatočné dostupné zdroje a informácie na vykonávanie riešení energetickej efektívnosti?

                                    —

                                    Existujú mechanizmy, ktoré umožňujú presadzovať a overovať vykonávanie?

                              Ak je odpoveď na niektorú z otázok záporná alebo je neistá, na zabezpečenie toho, aby na zásadu bolo možné nadviazať primeraným výberom najlepších riešení, sú potrebné dodatočné opatrenia. Kladnými odpoveďami sa potvrdí, že príslušné subjekty majú správne podmienky na to, aby mohli prijať dobre informované rozhodnutie, ktoré bude najvhodnejšie z hľadiska cieľov politiky, keď budú uplatňovať zásadu v kontexte plánovanej iniciatívy.

                  Ďalšie opatrenia nemusia znamenať, že do právnych predpisov alebo pravidiel sa musia zaradiť osobitné ustanovenia. Niektoré problémy by sa mohli vyriešiť mimo právneho rámca alebo formálnych požiadaviek. Je však dôležité, aby sa v prípade, ak z prvého súboru otázok vyplynie, že energetická efektívnosť môže byť súčasťou riešenia, ustanovenia nastavili správnym spôsobom. Malo by sa v nich najmä:

                        1.

                        Výslovne uviesť, že energetická efektívnosť predstavuje možné riešenie, ktoré sa má zohľadniť a uprednostniť, pokiaľ bude nákladovo efektívne a primerané svojmu účelu.

                        2.

                        Uznať úloha energetickej efektívnosti pri riešení ďalších cieľov, ako je zníženie emisií skleníkových plynov, znečisťujúcich látok a používanie iných ako energetických zdrojov, zlepšenie zdravia a pohodlia, zníženie energetickej chudoby.

                        3.

                        Zabezpečiť, aby požiadavky umožňovali dosiahnuť energetickú efektívnosť v rámci celej dodávky, prenosu, distribúcie a spotreby energie, a najmä v prípade uplatňovania riešení na strane spotreby. Technické špecifikácie by nemali brániť energetickej integrácii alebo uplatňovaniu energetickej efektívnosti.

                        4.

                        Namiesto konkrétneho riešenia, ktoré sa má dosiahnuť, vymedziť výkonnosť. Regulácia založená na výkonnosti umožní energetickú efektívnosť za rovnakých podmienok ako iné alternatívy.

                        5.

                        Stanoviť úlohy a povinnosti rozličných aktérov pri posudzovaní a overovaní riešení energetickej efektívnosti.

                        6.

                        Poskytnúť jasné kritériá a metodiku na posudzovanie nákladov a prínosov energeticky efektívnych riešení a vplyvov na spotrebu energie.

                        7.

                        Odvolať sa na informácie a údaje, ktoré sa používajú (majú použiť) na posúdenie existujúceho potenciálu úspor energie, nákladov a prínosov energetickej efektívnosti.

                        8.

                        Zabezpečiť, aby energetická efektívnosť bola oprávnená na získanie verejnej podpory a financovania a aby bola aj uprednostňovanou možnosťou.

                        9.

                        Zahrnúť monitorovanie vplyvov na spotrebu energie a overovanie iných následkov energeticky efektívnych riešení.

                  Kľúčovým aspektom spojeným s pravidlami a požiadavkami je zvyšovanie informovanosti o možných opatreniach energetickej efektívnosti, ich nákladoch a prínosoch a spôsoboch ich optimálneho vykonávania. Okrem toho môže byť nevyhnutné, aby právne ustanovenia boli zamerané na riešenie prekážok pre zásadu prvoradosti energetickej efektívnosti a konkrétnych riešení energetickej efektívnosti. Na to je potrebné riadne určiť takéto prekážky.
            3.5.2.   Určenie prekážok pre zásadu prvoradosti energetickej efektívnosti

            Východiskom pri rozhodovaní o tom, či energeticky efektívne riešenie predstavuje životaschopnú možnosť na dosiahnutie stanovených cieľov, je predovšetkým určiť, či existujú opatrenia energetickej efektívnosti, ktoré by mohli byť alternatívou k rozširovaniu na strane dodávky v rámci energetického systému alebo ktoré by mohli znížiť dopyt po energii v odvetviach koncového použitia. Znalosť toho, čo by sa prípadne mohlo vykonať, umožní ďalšiu analýzu a porovnanie opatrení energetickej efektívnosti s inými alternatívami.
            Toto predbežné určenie a následný výber energeticky efektívnych riešení v súlade so zásadou prvoradosti energetickej efektívnosti však naráža na viacero prekážok. V jednej z pracovných oblastí projektu ENEFIRST (16) sa určili tieto potenciálne prekážky a rozdelili sa do týchto kategórií:

                        —

                        politické prekážky – súvisia so zaujatosťou v prospech určitých riešení alebo pokračovania v prístupe prijatom v minulosti,

                        —

                        regulačné prekážky – keď existujúce právne predpisy bránia vo výbere energeticky efektívnych riešení,

                        —

                        prekážky vyplývajúce z prekrývania politík (napr. protikladné ciele alebo priority) – súvisia so skutočnosťou, že subjekty prijímajúce rozhodnutia obvykle zohľadňujú svoje úzke oblasti politiky a že môžu existovať kompromisy s opatreniami energetickej efektívnosti,

                        —

                        finančné prekážky – nedostatok finančných prostriedkov alebo nedostatočná finančná pomoc pre energeticky efektívne riešenia, pričom tento nedostatok by mohol súvisieť so spôsobom, ako sa tieto riešenia posudzujú a oceňujú,

                        —

                        technické prekážky – energeticky efektívne riešenie môže byť technicky náročnejšie posúdiť alebo začleniť do životaschopnej možnosti,

                        —

                        informačné prekážky – nedostatok dostupných informácií a údajov na účely riadneho určenia a odhadu prínosov riešení energetickej efektívnosti,

                        —

                        kultúrne a behaviorálne prekážky – správanie a zvyky obmedzujúce rozsah zvažovaných možností,

                        —

                        komunikačné prekážky/prekážky súvisiace s informovanosťou – nedostatočná informovanosť o možnostiach energetickej efektívnosti,

                        —

                        nedostatok skúseností – nedostatočné vedomosti o tom, ako vykonávať riešenia/technológie energetickej efektívnosti, a zaujatosť v prospech určitých riešení vylučujúcich možnosti energetickej efektívnosti,

                        —

                        podliehanie vplyvu spojené s významom zainteresovaných strán na strane dodávky pri tvorbe politík alebo pri rozhodovaní – tvorcovia politík sú ovplyvnení zainteresovanými stranami na strane dodávky,

                        —

                        prekážky v dodávateľskom reťazci – trhy s energiou boli navrhnuté z hľadiska strany dodávky, takže energetická efektívnosť by mohla narúšať existujúci systém.

                  Prekážky sa môžu líšiť v prípade konkrétnych oblastí politiky a ich podrobným opisom sa zaoberá správa ENEFIRST.
            Uvedené prekážky sú najrelevantnejšie pre tvorbu politík, a preto by sa mali zohľadňovať pri stanovovaní správneho politického rámca. Tieto prekážky by však mohli mať vplyv aj na koncepciu a prístup v rámci konkrétnych investičných projektov. Navyše v závislosti od typu a rozsahu pôsobnosti opatrenia energetickej efektívnosti môžu existovať ďalšie konkrétnejšie alebo miestne prekážky.
            A napokon niektoré prekážky môžu súvisieť so zdrojmi, ktoré na energetickú efektívnosť vyhradili orgány verejnej moci. Nedostatočné administratívne zdroje a finančné prostriedky určené na podporu, posúdenie a presadzovanie riešení a technológií energetickej efektívnosti predstavujú často vykazovanú prekážku pre širšie uplatňovanie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti. Jednou z dôležitých úloh tvorcov politík je preto vybudovanie potrebných administratívnych kapacít a odborných znalostí v oblasti energetickej efektívnosti a zabezpečenie toho, aby verejné subjekty mali k dispozícii dostatočné finančné zdroje na pomoc trhovým subjektom a spotrebiteľom pri vykonávaní energeticky efektívnych riešení a na monitorovanie následkov politiky.
            3.5.3.   Začlenenie zásady do politického a právneho rámca

            Jedno z hľadísk podporného rámca pre zásadu prvoradosti energetickej efektívnosti súvisí so spôsobom, akým by bolo možné presadzovať odporúčania týchto usmernení.
            Riešenie konkrétnych prekážok, stanovenie požiadaviek alebo vymedzenie osobitných stimulov pre energeticky efektívne riešenia sú súčasťou politiky energetickej efektívnosti. Je dôležité, aby tieto dva aspekty ostali oddelené. V politike energetickej efektívnosti sa vymedzujú osobitné opatrenia a ciele v oblasti energetickej efektívnosti, ako aj podporné a základné podmienky. Pri zásade prvoradosti energetickej efektívnosti ide o zváženie a analýzu energeticky efektívnych alternatív rozhodnutí, ktoré ovplyvňujú spotrebu a dodávku energie. Uplatňovanie zásady by takisto malo viesť ku konkrétnym opatreniam podporujúcim túto analýzu a vykonávanie riešení energetickej efektívnosti. Podoba týchto opatrení sa zvyčajne stanoví v politických opatreniach zameraných na energetickú efektívnosť. Následkom toho právna forma týchto opatrení presahuje rámec diskusií o zásade a je skôr súčasťou rozvoja energetickej politiky. Napríklad v záujme podpory energetickej efektívnosti a prekonania prekážok uvedených v predchádzajúcej časti by priamy impulz týkajúci sa riešení energetickej efektívnosti mohol mať podobu osobitných cieľov energetickej efektívnosti. Ďalšou možnosťou je uložiť poskytovateľom energií záväznú povinnosť dosiahnuť úspory energie, podľa ktorej by museli znížiť používanie energie svojich odberateľov (17).
            Každý záväzný cieľ a normatívna požiadavka na používanie energeticky efektívnych riešení dosahuje ciele zásady prvoradosti energetickej efektívnosti. Forma týchto požiadaviek, ich prísnosť alebo záväzok, ktorý nimi vzniká, však predstavujú problém, ktorý treba zohľadniť v rámci energetickej politiky. Z hľadiska zásady prvoradosti energetickej efektívnosti je dôležité, aby sa zohľadňovali a riešili rozličné aspekty.
            3.5.4.   Podpora zásady prvoradosti energetickej efektívnosti

            Vo väčšine prípadov by sa mali opatrenia energetickej efektívnosti považovať za uprednostňovaný spôsob napredovania, ak z riadneho posúdenia širších prínosov týchto opatrení vyplynie, že predstavujú nákladovo účinnú možnosť. Nie vždy však musí ísť o prínosy týkajúce sa subjektu, ktorý by mal prijať investičné rozhodnutie. Širšie prínosy energetickej efektívnosti by sa mohli vzťahovať viac na spoločnosť (napr. čisté ovzdušie) než na investora prijímajúceho rozhodnutie. Podobne úspory energie môžu predstavovať prínos pre konečného používateľa, môžu však mať len malý význam pre vlastníka aktív (napr. oddelené pohnútky v prenajímaných nehnuteľnostiach).
            Okrem toho, osobitne v prípade podnikov verejnoprospešných služieb, energetická efektívnosť nepredstavuje zjavnú cestu, pretože keď spotrebitelia šetria energiou, tieto podniky predávajú menší objem svojho produktu. Je preto dôležité zmeniť obchodný model odvetvia energetiky, ktorý uprednostňuje vyšší predaj energie, v prospech obchodných modelov, ktoré odmeňujú energetické služby alebo dosiahnutie určitej úrovne pohodlia, napríklad model energetickej efektívnosti ako služby. Ďalším odrádzajúcim faktorom je skutočnosť, že nákup energeticky účinných zariadení alebo obnovy budov si vyžadujú pomerne vysoké počiatočné náklady, kým obdobia návratnosti môžu byť dlhé.
            Z týchto dôvodov často nestačí umožniť energetickú efektívnosť a je potrebné použiť priame alebo nepriame stimuly, aby sa pri rozhodovaní zohľadňovali širšie prínosy opatrení energetickej efektívnosti pre spoločnosť. Konkrétne by sa v rámci stimulov malo zabezpečiť, aby rozhodnutia jednotlivcov boli ovplyvnené tak, aby prospievali systému ako celku.
            3.5.5.   Financovanie a finančná podpora

                  Podpora vykonávania špecializovaného nástroja energetickej efektívnosti

            Je dôležité, aby špecializované financovanie bolo zamerané na podporu energetickej efektívnosti. Tým by sa mali podporiť projekty energetickej efektívnosti a zabezpečiť zrozumiteľnosť pre investorov, pokiaľ ide o dostupnú finančnú podporu. Hoci je energetická efektívnosť oprávnená v rámci rôznych programov financovania, v súčasnosti existuje malý počet systémov verejného financovania oddelene spravovaných na účely projektov energetickej efektívnosti.
            Zriadenie osobitného fondu energetickej hospodárnosti alebo systému energetickej efektívnosti môže poskytnúť silnejšie stimuly pre investície do energetickej efektívnosti. Takýto fond pomôže vytvoriť ukážkový rámec, v ktorom sa v plnej miere uplatňuje zásada prvoradosti energetickej efektívnosti. Za normálnych okolností majú balíky riešení spájajúce finančnú podporu s poradenskými službami vyššiu mieru absorpcie vyplývajúcu z vyššej mobilizácie finančných prostriedkov (18).

                  Uplatňovanie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti na všetky relevantné oblasti nástrojov financovania EÚ

            Vymedzením kritérií oprávnenosti na finančnú podporu prostredníctvom stanovenia cieľov energetickej efektívnosti a referenčných hodnôt sa uprednostnia projekty energetickej efektívnosti. Vždy, keď to bude možné, môžu fondy EÚ stanoviť prahové hodnoty spotreby energie alebo zlepšenia energetickej efektívnosti (pre konkrétny sektor alebo technológiu) založené na najlepších dostupných technológiách.
            V kontexte fondov politiky súdržnosti by riadiace orgán mali zabezpečiť, aby programy obsahovali konkrétny odkaz na podporu zásady prvoradosti energetickej efektívnosti (19) v rámci ich priorít a cieľov a aby sa v nich primerane odzrkadlila v tabuľke na hodnotenie oprávnenosti, napríklad prostredníctvom ponuky vyššieho krytia nákladov v prípade projektov spĺňajúcich zásadu prvoradosti energetickej efektívnosti. Programy Interreg by mali tieto opatrenia zohľadňovať v cezhraničných alebo nadnárodných súvislostiach.
            Okrem toho by riadiace orgány mali zohľadňovať energetickú efektívnosť pri určovaní podmienok účasti na opatreniach v tých odvetviach, v ktorých je zásadu prvoradosti energetickej efektívnosti možné vykonávať (pozri oddiel 4.2), a to tak, aby bolo možné uprednostniť projekty, ktoré zásadu uplatňujú.
            Riadiace orgány by mohli zvážiť aj úpravu intenzity pomoci tak, aby projekty v oblasti energetickej efektívnosti alebo projekty, ktoré uplatňujú zásadu prvoradosti energetickej efektívnosti, mohli využívať prednostnú verejnú podporu (bonus).
            V rámci Programu InvestEU sa implementujúci partneri vyzývajú, aby do svojej predkladanej dokumentácie vložili oddiel venovaný energetickej efektívnosti, ktorý bude predstavovať samostatný prvok ich náležitej starostlivosti pri posudzovaní projektov. Tento oddiel sa bude vzťahovať na všetky projekty nad rámec segmentu udržateľnej infraštruktúry.
            Odporúčanie zvážiť podmienky účasti súvisiace s energetickou efektívnosťou platí aj na európske, vnútroštátne alebo regionálne programy organizované na základe výziev na predkladanie projektov.
            Keď orgány verejnej moci a implementujúci partneri fondov EÚ vypracujú a vykonávajú opatrenia, ktorých hlavným cieľom je energetická efektívnosť, odporúča sa im, aby poskytli spoľahlivé odôvodnenie toho, prečo je energetická efektívnosť ústredným prvkom projektu/programu/opatrenia a prečo sa ich netýka riziko environmentálne klamlivej reklamy.

                  Poskytovanie technickej pomoci správcom fondov a realizátorom projektu, ktorí uplatňujú zásadu prvoradosti energetickej efektívnosti

            Ďalšia stimulácia energeticky efektívnych riešení sa okrem samotných finančných prostriedkov dostupných na účely energetickej efektívnosti dosiahne prostredníctvom riešenia vnímania rizika, uľahčenia agregácie a pomoci na vývoj projektov. Hoci tieto opatrenia už sú súčasťou politík na financovanie energetiky, subjekty prijímajúce rozhodnutia by mali pred žiadateľmi a správcami fondov podporovať dostupné nástroje.
            Európska komisia môže riadiacim orgánom ponúkať poradenské služby, aby im pomohla pri zavádzaní zásady prvoradosti energetickej efektívnosti v ich programoch, predovšetkým prostredníctvom nástroja technickej podpory (20).
            Špecializované poradenské služby by sa mohli sprístupniť finančným inštitúciám využívajúcim programy EÚ s cieľom zohľadniť zásadu prvoradosti energetickej efektívnosti aj počas fázy posudzovania (náležitá starostlivosť), aj vo fáze vykonávania (vývoj projektov). Európska komisia pracuje na rozvoji takýchto osobitných produktov poradenstva založených na úspešných skúsenostiach Európskej investičnej banky a ďalších prípadných implementujúcich partnerov (národné podporné banky, EBOR atď.).
            Realizátori projektu, ktorí sú ochotní realizovať investície do energetickej efektívnosti alebo začleniť zásadu prvoradosti energetickej efektívnosti, môžu dostať ad hoc technickú pomoc z centra poradenstva EÚ, z nástroja ELENA či prípadne z programov politiky súdržnosti a ďalšiu pomoc na vývoj projektov v rámci programu LIFE Prechod na čistú energiu. V niektorých prípadoch môžu byť na podporu EÚ (čiastočne) oprávnené aj náklady na energetický audit.
            Technická pomoc pomôže riadiacim orgánom, finančným inštitúciám a realizátorom projektu používať vhodné ukazovatele a metodiky týkajúce sa merania úspor energie a môže pokrývať časť požiadaviek na monitorovanie, ako sú energetické audity posudzovaných prostriedkov.

                  Zohľadnenie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti v usmerneniach o štátnej pomoci

            Energetickou efektívnosťou sa zaoberajú usmernenia o štátnej pomoci v oblasti energetiky a ochrany životného prostredia aj všeobecné nariadenie o skupinových výnimkách, ktorých revízia v súčasnosti prebieha (21). Toto je dôležité pre operačné programy, ktoré vzhľadom na skutočnosť, že sa na ne vzťahuje zdieľané riadenie, nie sú automaticky vyňaté spod štátnej pomoci. Toto sa môže týkať aj projektov financovaných v rámci Mechanizmu na podporu obnovy a odolnosti.
            3.5.6.   Poskytovanie informácií

            Nedostatočná informovanosť o potenciáli úspor energie, ich možných prínosoch a spôsoboch ich posúdenia prináša prekážky pri uplatňovaní zásady prvoradosti energetickej efektívnosti. Ak takýto nedostatok informácií sprevádzajú zvyky a preferencie z minulosti, nestačí len zabezpečiť dostupnosť informácií. Sú potrebné opakované vzdelávacie a informačné kampane s cieľom zmeniť negatívne vnímanie energetickej efektívnosti ako niečoho, čo vyžaduje veľa úsilia a financií na dosiahnutie úspor energie, a to navyše na úkor zníženého výkonu. Namiesto toho je dôležité spájať energetickú efektívnosť so zvýšením pohodlia, výkonu a kvality. Potrebné je aj zvyšovať informovanosť a úroveň vedomostí o potenciáli a širších vplyvoch energetickej efektívnosti v rôznych odvetviach. Súčasťou toho je aj potreba zjednodušiť rozhodovanie o investovaní do energetickej efektívnosti tak, aby v čase prijímania takéhoto investičného rozhodnutia mali občania k dispozícii aj rámec informácií na oslabenie negatívneho vplyvu kognitívnych skreslení, napríklad poskytnutím informácií o budúcich úsporách nákladov a o environmentálnych a sociálnych prínosoch (22). Účinné informačné kampane sa tak musia zamerať na základné informácie, preferencie a kognitívne skreslenia, ktoré ovplyvňujú rozhodnutia týkajúce sa energie (23).
            Okrem toho nie je dostatok dobrých dostupných údajov a metodík na posúdenie širších prínosov zlepšení energetickej účinnosti. Obmedzuje to možnosť kvantifikovať tieto prínosy a zabezpečiť vhodnú analýzu nákladov a prínosov. Na miestnej úrovni majú veľkomestá, mestá a miestne komunity najlepšie predpoklady na vykonávanie opatrení v oblasti energetickej efektívnosti, a to v úzkej spolupráci s občanmi, spotrebiteľmi a energetickými spoločenstvami. Nedostatok údajov a často obmedzená finančná a technická kapacita, ako aj kapacita z hľadiska zručností však bránia veľkomestám, mestám a miestnym komunitám navrhnúť robustné plány v oblasti vykurovania a/alebo energetickej efektívnosti a zohľadňovať energetickú efektívnosť pri územnom plánovaní a plánovaní rozvoja. V tejto súvislosti je nielen potrebné sprístupniť relevantné údaje, ale aj zabezpečiť schopnosť analyzovať dostupné informácie a údaje zo strany tých, ktorí ich majú používať. Budovanie kapacít je tak základnou oblasťou, ktorej sa treba venovať.
            V súvislosti so zásadou prvoradosti energetickej efektívnosti je dôležité zabezpečiť aj to, aby sa informácie poskytovali v správnom okamihu a v správnom formáte. Informácie o možnostiach energetickej efektívnosti a ich potenciálnych prínosoch by sa mali poskytovať orgánom a trhovým subjektom zrozumiteľným spôsobom, aby sa im uľahčil výber konkrétnej možnosti pri prijímaní rozhodnutí týkajúcich sa plánovania a investícií. Samotné zverejnenie údajov alebo usmernení nemusí byť dostatočné. Ak majú informácie o energeticky účinných riešeniach pozitívne a vhodne ovplyvniť rozhodovací proces, musia byť relevantné a prispôsobené konkrétnemu kontextu. Takisto je potrebné aktívne ich propagovať.
            Rozhodovací proces významne ovplyvňuje aj spôsob prezentovania a propagovania informácií. Po dosiahnutí základnej informovanosti je potrebné komunikáciu prispôsobiť cieľovému publiku a konkrétnemu kontextu, aby bola ľahko pochopiteľná. Poskytnuté informácie by mali uľahčovať vedomé prijímanie rozhodnutí na základe dôkazov a transparentnosti. Súčasťou rozhodovacieho procesu investorov je analýza výhod a nevýhod rôznych riešení, jednostranné posolstvá preto nemusia byť dostatočné. Dvojstranná komunikácia môže byť presvedčivejšia, pretože môže objasniť otázky nastolené v analýze, ktorá predchádza prijatiu rozhodnutia.
            V tejto súvislosti je dôležité prezentovať očakávané energetické úspory určitého opatrenia, technológie alebo riešenia spolu s informáciami o tom, ako by sa malo vykonať alebo použiť. Je vhodné poukázať aj na možné efekty odrazu, t. j. možné zníženie očakávaných úspor energie kvôli zvýšeniu spotreby energie po zavedení opatrení v oblasti energetickej efektívnosti. Keďže nekritické propagovanie prínosov opatrení v oblasti energetickej efektívnosti by mohlo byť kontraproduktívne, je dôležité, aby sa pred vykonaním riadne posúdili. Ak by takéto posúdenie nebolo v súlade s očakávaniami uvádzanými v poskytnutých informáciách, mohlo by to odradiť osoby prijímajúce rozhodnutia od energeticky účinných riešení.
            Pokiaľ ide o informácie o financovaní, je dôležité, aby finančné inštitúcie mali poznatky o skutočných rizikách a prínosoch investícií v oblasti energetickej efektívnosti. Za jeden z dôležitých nástrojov sa považuje databáza platformy na znižovanie rizík v oblasti energetickej efektívnosti (DEEP), ktorá obsahuje údaje o energetickej a finančnej výkonnosti projektov na zabezpečenie energetickej efektívnosti, ktoré sa podporili z verejných prostriedkov na úrovni EÚ, na vnútroštátnej alebo miestnej úrovni. Subjekty verejného sektora, realizátorov projektov a finančné inštitúcie je aj naďalej potrebné dôrazne nabádať, aby do tejto databázy prispievali s cieľom ďalej zvyšovať a rozširovať informácie o potenciáli energetickej efektívnosti. Širšia dostupnosť trhových dôkazov a skúseností s investíciami prispeje k znižovaniu rizík a k zvyšovaniu objemu investícií v oblasti energetickej efektívnosti.
            3.5.7.   Vedúca úloha verejného sektora

            Stanovením energetickej efektívnosti za prioritu sa kladie zodpovednosť aj na subjekty verejného sektora, aby išli v tomto smere príkladom. Hoci celkový vplyv nemusí byť v absolútnom vyjadrení významný, verejné subjekty zohrávajú významnú úlohu pri propagovaní energeticky efektívneho správania, výrobkov a služieb. To, že sa energetická efektívnosť považuje za prioritu vo verejnom sektore, je nevyhnutné prezentovať aj ako príklad udržateľného a správneho hospodárenia s verejnými finančnými prostriedkami. Výber riešení v oblasti energetickej efektívnosti a ich spojenie s obnoviteľnými zdrojmi energie môžu slúžiť aj ako demonštračné projekty a na propagovanie žiaducich prístupov.
            Verejný sektor môže ísť príkladom rôznymi spôsobmi, najmä:

                        a)

                        stanovením špecifických cieľov pre verejné budovy z hľadiska energetickej hospodárnosti alebo miery obnovy. V článkoch 5 a 6 smernice o energetickej efektívnosti sa uvádzajú príklady takéhoto prístupu na úrovni EÚ, možno ho však presadzovať aj na vnútroštátnej úrovni. Verejné budovy by mali ísť príkladom tým, že sa v nich zavádzajú rôzne riešenia v oblasti energetickej efektívnosti s cieľom preukázať ich uskutočniteľnosť a prínosy. Nové budovy by mali najmä predstavovať prepojenie funkčnosti, dizajnu, udržateľnosti, inklúzie a estetiky v súlade s novým európskym Bauhausom (24) s najlepšou možnou energetickou hospodárnosťou a, pokiaľ je to možné, mali by prekračovať povinné požiadavky na budovy s takmer nulovou spotrebou energie stanovené v článku 9 smernice o energetickej hospodárnosti budov.
                        Ambiciózne ciele pre verejné budovy by mali byť prepojené aj s komunikáciou. Energetická obnova by sa mala uskutočňovať a prezentovať spôsobom, v ktorom sa lepšia energetická hospodárnosť spája s vyšším pohodlím a so znížením nákladov. Subjekty verejného sektora by mali zabezpečiť aj to, aby bola verejnosť jasne viditeľným spôsobom informovaná o triede budovy podľa energetického certifikátu (podľa článku 13 smernice o energetickej hospodárnosti budov). V energetických certifikátoch by sa malo zvážiť začlenenie doplňujúcich informácií, ktoré by mohli podporiť riešenia v oblasti energetickej efektívnosti, napr. očakávaných širších prínosov z hľadiska zníženia emisií skleníkových plynov;

                        b)

                        posilnením obstarávania energeticky účinných výrobkov a služieb. Zeleným verejným obstarávaním a článkom 6 smernice o energetickej efektívnosti sa už nabádajú subjekty verejného sektora, aby nakupovali výrobky s najvyššou energetickou efektívnosťou. V súlade so zásadou prvoradosti energetickej efektívnosti by sa kritériá energetickej hospodárnosti mali viac rozšíriť v postupoch verejného obstarávania a mať značnú váhu pri posudzovaní a výbere ponúk. Takisto je potrebné, aby energetická hospodárnosť neslúžila len ako jedno z pomocných kritérií, ale ako ústredná podmienka a/alebo kritérium na vyhodnotenie ponúk vo verejných obstarávaniach. Verejní obstarávatelia by mali posudzovať, ako možno dosiahnuť požadovanú výkonnosť obstarávaných výrobkov v súlade s cieľmi energetickej hospodárnosti. Analyzovať by sa malo osobitné posúdenie výkonnosti energeticky efektívnejších možností, pokiaľ existujú;

                        c)

                        používaním energetických služieb a zmlúv o energetickej efektívnosti (25), vykonávaním energetických auditov a zavádzaním systémov energetického manažérstva. Podobne ako v prípade špecifických cieľov obnovy by verejné budovy mali byť príkladom uplatňovania dostupných riešení uľahčujúcich dosahovanie úspor energie. Prínosy uplatňovania týchto riešení, najmä z hľadiska verejného rozpočtu, by sa mali propagovať a oznamovať verejnosti.

                  3.6.   Analýza politických vplyvov a alternatív

            V nadväznosti na identifikáciu rôznych možností na dosiahnutie žiaducich cieľov a zabezpečenie prísnych základných podmienok pre riešenia v oblasti energetickej efektívnosti je dôležité správne posúdiť tieto politické možnosti, pričom sa pozornosť musí venovať obzvlášť alternatívam na strane dopytu. Okrem toho pri stanovení strategických politík, pri ktorých sa energetická efektívnosť od začiatku považuje za súčasť riešenia, stojí za to preskúmať ambiciózne opatrenia na zlepšovanie energetickej efektívnosti, napr. začleniť do modelovania scenár s vysokou energetickou efektívnosťou, v ktorom sa energetická efektívnosť posudzuje na hraničnej úrovni nákladovej účinnosti alebo uskutočniteľnosti.
            Analýza životaschopných možností by mohla byť súčasťou posudzovania vplyvu regulácie alebo analýzy nákladov a prínosov, ktorá by predchádzala politickým, plánovacím alebo investičným rozhodnutiam. V súvislosti s posudzovaním vplyvu sa na plné zohľadnenie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti vyžaduje, aby sa posúdili rôzne prvky uvedené v týchto usmerneniach. Patria sem:

                        —

                        posúdenie prekážok uplatňovania energetickej efektívnosti,

                        —

                        vymedzenie politických cieľov, ktoré umožňujú použitie a prioritu nákladovo efektívnych riešení v oblasti energetickej efektívnosti,

                        —

                        identifikácia širokého spektra možností, zvlášť so zohľadnením riešení na strane dopytu a zlepšení energetickej efektívnosti,

                        —

                        hodnotenie vplyvov rôznych možností na spotrebu energie (ideálne z hľadiska konečnej aj primárnej energetickej spotreby) a zohľadnenie týchto vplyvov v aktuálnych výhľadoch dopytu po energii v posúdení,

                        —

                        hodnotenie nákladov a prínosov jednotlivých možností z hľadiska i) spoločnosti; ii) účastníkov trhu, ktorí vykonávajú plány energetickej efektívnosti a iii) konečného spotrebiteľa,

                        —

                        environmentálne, sociálne a hospodárske vplyvy vrátane distribučných vplyvov a zmierňovania energetickej chudoby by mali byť súčasťou posúdenia, a to pri uplatňovaní prístupu založeného na posudzovaní životného cyklu a správnych predpokladov stanovovania cien uhlíka,

                        —

                        ak sa uplatňuje úplná analýza nákladov a prínosov, analýza citlivosti pre rôzne diskontné sadzby posudzované v analýze nákladov a prínosov, ako aj pre opatrenia v oblasti energetickej efektívnosti uplatnené v maximálnej miere,

                        —

                        hodnotenie koherencie uprednostňovanej možnosti s cieľmi a opatreniami v oblasti energetickej efektívnosti, ako aj s ďalšími strategickými cieľmi a zásadami,

                        —

                        identifikácia operačných krokov a cieľov, ktoré by umožnili uskutočnenie energeticky účinných riešení,

                        —

                        určenie ustanovení týkajúcich sa hodnotenia politiky/investícií, na základe ktorých by sa vyžadovalo transparentné monitorovanie dosiahnutých úspor energie, napr. tak, ako sa vymedzuje v metodike v článku 7 smernice o energetickej efektívnosti.

                  Pri posudzovaní vplyvov na spotrebu energie môže byť relevantná primárna aj koncová energia. Koncová energia lepšie odzrkadľuje zmeny v dopyte a prínosy súvisiace s jeho znižovaním, zatiaľ čo primárna energia je relevantnejšia z hľadiska klimatických cieľov a environmentálnych prínosov. Výber ukazovateľa preto závisí od kontextu, v komplexných posúdeniach je však vhodné zaoberať sa oboma druhmi energie.
            Zatiaľ čo sa komplexné posúdenie vplyvu zvyčajne vyžaduje zákonom v osobitných situáciách, v súlade so zásadou prvoradosti energetickej efektívnosti by riadna analýza nákladov a prínosov (pozri ďalej) mohla byť súčasťou prípravy investičných alebo politických rozhodnutí s vplyvom na spotrebu alebo dodávku energie. Pri uplatňovaní tejto zásady by sa malo pri strategických plánovacích a investičných rozhodnutiach zohľadniť systémové a spoločenské hľadisko. Pri výbere špecifických aktív a riešení v rámci vopred určených projektov by sa pri analýze energeticky efektívnejších riešení malo uplatniť aj spoločenské hľadisko, hľadisko vykonávajúceho subjektu alebo koncového používateľa.

               Tabuľka 3

               Položky prínosov a nákladov na posúdenie opatrení v oblasti energetickej efektívnosti z rôznych hľadísk

                        Analýza nákladov a prínosov opatrenia energetickej efektívnosti
                        Hľadisko

                        spoločnosti

                        účastníkov trhu vykonávajúcich opatrenia (napr. energetická spoločnosť)

                        konečného spotrebiteľa

                        Ušetrené náklady systému zásobovania energiou (náklady týkajúce sa výroby a kapacity, straty v sústave, transformačné straty a náklady na posilnenie sústavy atď.)

                        Prínos

                        Prínos

                        Širšie alebo súvisiace prínosy

                        Prínos

                        Prínos

                        Prínos

                        Presun nákladov prostredníctvom sieťových poplatkov alebo cien energie alebo
                        výnosov z energetických služieb

                        Prínos

                        Kompenzácia čistých strát výnosov pre prevádzkovateľov sietí

                        Prínos

                        Bonus za vykonanie alebo rozdelené úspory

                        Prínos

                        Prírastkové technologické náklady

                        Náklady

                        Náklady

                        Náklady na vykonávanie programu/opatrenia

                        Náklady

                        Náklady

                        Stimulačné platby

                        Náklady

                        Prínos

                        Nižšie účty za energiu

                        Prínos

                        Stratené marginálne výnosy

                        Strata

               Zdroj: Na základe dokumentu Wuppertal Institute (2009), Meranie a uvádzanie úspor energie na účely smernice o energetických službách – ako to možno uskutočniť, kapitola 2.10
            Okrem toho je dôležité identifikovať relevantné zdroje údajov a ukazovatele na stanovenie výhľadov budúceho dopytu po energii, meranie vplyvov na úspory energie a monitorovanie pokroku. Vzhľadom na rozdiely v dostupnosti údajov a vo vnútroštátnych postupoch môžu byť relevantné rôzne zdroje údajov. Rozhodujúci význam má transparentnosť a porovnateľnosť použitých ukazovateľov a údajov.
            V relevantných prípadoch je potrebné venovať pozornosť obzvlášť valorizácii flexibility na strane dopytu. Vyžaduje sa pri tom zohľadnenie všetkých druhov koncových používateľov a distribuovaných aktív v oblasti flexibility v integrovanom energetickom systéme. Dôležité je venovať pozornosť investičným aj prevádzkovým nákladom a zároveň vziať do úvahy prínosy pre všetkých koncových používateľov.
            3.7.   Vymedzenie analýzy nákladov a prínosov

            Analýza nákladov a prínosov (ďalej len „CBA“) môže byť samostatná analýza alebo kľúčový prvok komplexnejšieho posúdenia vplyvu. Pri všetkých CBA by sa mali používať metódy posudzovania životného cyklu (26) a zohľadniť správne výhľady v oblasti stanovovania cien uhlíka. Na základe zásady prvoradosti energetickej efektívnosti je dôležité, aby sa pri hodnotení nákladov a prínosov rôznych možností CBA uskutočňovala podľa možnosti z hľadiska spoločnosti. V rámci porovnania a analýzy možností sa majú posúdiť vplyvy úspor energie, a to aj nad rámec spotreby energie ako jediného ukazovateľa vplyvu. Z hľadiska zásady prvoradosti energetickej efektívnosti je zníženie spotreby energie jednoznačne samo osebe prínosom, okrem úspor energie by sa však CBA mala zameriavať aj na širšie prínosy vrátane tých, ktorých cenu nemožno jednoducho stanoviť.
            Medzi sociálne prínosy patria zlepšené životné podmienky a úroveň pohodlia, napríklad vďaka vhodnému vykurovaniu/chladeniu a zlepšenej kvalite vzduchu v interiéri obydlí (27), čo následne vedie k zlepšeniu telesného aj duševného zdravia, a to aj v budúcich klimatických podmienkach. V mnohých prípadoch navyše môže nižšia spotreba fosílnych palív viesť k zníženiu emisií z elektrární a dopravy, čím sa znížia negatívne vplyvy znečistenia ovzdušia. Vyššia efektívnosť znamená aj nižšie účty za energiu a môže zvýšiť príjem domácností, ktorý možno minúť na iné účely. Ďalším významným prínosom je zmierňovanie energetickej chudoby, ktorá aj naďalej predstavuje problém v mnohých krajinách.
            Širšie prínosy energetickej efektívnosti môžu byť početné, často je ich však náročné riadne kvantifikovať alebo peňažne vyjadriť. Obzvlášť náročné môže byť nájdenie správnych údajov a zachytenie prepojení medzi energetickou efektívnosťou a sociálnymi, environmentálnymi alebo hospodárskymi ukazovateľmi. Nedostatok informácií môže byť problémom najmä na miestnej úrovni, pričom súvisí aj s dostupnosťou údajov o skutočných dosiahnutých úsporách energie po vykonaní určitého opatrenia. Na zaznamenanie týchto vplyvov tak existujú rôzne metodiky. Bez toho, aby boli dotknuté metodiky CBA na úrovni EÚ, ktoré obsahuje nariadenie o TEN-E (28), na zabezpečenie robustných CBA by regulačné orgány mali vymedziť relevantné metodiky na vykonávanie CBA v špecifických oblastiach (29) a podľa potreby ich doplniť o ďalšie usmernenia.
            Každá metodika CBA by mala byť založená na regulačnom rámci vymedzenom tvorcami politík a mali by sa v nej zohľadňovať podmienky a obmedzenia týkajúce sa uplatňovania riešení energetickej efektívnosti. Na základe navrhnutej metódy CBA by trhové subjekty mali byť schopné systematicky posudzovať svoje investičné možnosti. Usmernenia vypracované regulačnými orgánmi by mali pomôcť trhovým subjektom vyhodnotiť náklady a prínosy rôznych možností z hľadiska spoločnosti, účastníkov trhu, ktorí príslušný plán vykonávajú, a spotrebiteľov.
            Širšie prínosy investícií v oblasti energetickej efektívnosti sa analyzovali v rámci projektu Odyssee-Mure (30). Ďalšie podrobnosti možno nájsť v dokumente, ktorý vypracovala organizácia ECEEE (31), a v štúdii, ktorej vypracovanie si objednala Európska komisia (32). Na obrázku 2 sú znázornené niektoré z hlavných oblastí, ktoré ovplyvňujú investície v oblasti energetickej efektívnosti a ktoré by sa mohli zohľadniť vo vhodnej CBA.
            Na základe prístupu navrhnutého v projekte Odyssee-Mure možno viacnásobné prínosy energetickej efektívnosti rozdeliť na sociálne, environmentálne a hospodárske.

               Obrázok 2 Možné viacnásobné pozitívne prínosy energetickej efektívnosti

               Zdroj: Európska komisia na základe projektu Odyssee-Mure
            Environmentálne prínosy súvisia so širšími vplyvmi zníženej spotreby energie, najmä s nižšími emisiami skleníkových plynov a nižším znečistením ovzdušia v súvislosti s používaním energie. Nižší dopyt po energii okrem toho zlepšuje hospodárenie so zdrojmi energie a s inými zdrojmi. Priamo vedie k úsporám z hľadiska množstva energie, ktorú je potrebné vyrobiť (čím sa eliminujú negatívne externality súvisiace s dodávkou energie), a to najmä k úsporám, pokiaľ ide o množstvo spotrebovaných fosílnych palív. Znižuje sa aj potreba investícií do obnoviteľných zdrojov energie na dosiahnutie stanovených cieľov politiky.
            Hospodárske prínosy môžu byť na mikroúrovni a na makroúrovni. Vplyvy na mikroúrovni súvisia so zvýšenou priemyselnou produktivitou v dôsledku nižšej spotreby energie a vyššej trhovej hodnoty aktív s lepšou energetickou hospodárnosťou. Na makroúrovni sa tieto vplyvy týkajú zmien HDP a zamestnanosti a prostredníctvom vplyvu na ceny energií aj zmien verejných rozpočtov. Pozitívne sociálne a environmentálne vplyvy znižujú aj nezamestnanosť a výdavky na sociálne zabezpečenie. Ďalšie vplyvy, ktoré možno zvážiť, súvisia s inováciami a konkurencieschopnosťou (33), ktoré možno zlepšiť prostredníctvom energeticky efektívnych technológií, ako aj s lepšou energetickou bezpečnosťou vďaka nižšej závislosti od dovozu (34).
            Uvedených je len niekoľko z celkových prínosov zvýšenej energetickej efektívnosti.
            3.7.1.   Možné nástroje a metodiky

            Vymedzenie robustnej metodiky na kvantifikáciu širších prínosov energetickej efektívnosti je náročné a doteraz nie je riadne zavedené. Na účely tohto usmernenia sa použili dva výskumné projekty: 1. projekt COMBI (Výpočet a praktické uplatnenie viacnásobných prínosov energetickej efektívnosti v Európe) v rámci iniciatívy Horizont 2020 (35) a 2. štúdia vypracovaná pre Európsku komisiu s názvom „Vplyvy politík v oblasti energetickej efektívnosti na makroúrovni a na úrovni odvetví“ (36). Aj prostredníctvom výskumného projektu MICAT v rámci iniciatívy Horizont 2020 (37) sa vytvára metodika a nástroj, ktoré by mohli byť pri takomto posudzovaní nápomocné.
            Zlepšenia energetickej efektívnosti v doprave môžu znížiť externality súvisiace s dopravou. Príručka o externých nákladoch dopravy (38) obsahuje poznatky a metodiky na odhad viacerých environmentálnych vplyvov.
            a)   SOCIÁLNE VPLYVY

                  Zdravie a pohoda

            Ľudské zdravie je jedným z hlavných súvisiacich prínosov energetickej efektívnosti. Na účely merania a kvantifikovania hlavných pozitívnych a negatívnych vplyvov zlepšenej energetickej hospodárnosti budov možno zohľadniť tieto aspekty ovplyvňujúce zdravie:

                        —

                        schopnosť udržiavať primeranú teplotu v domácnosti, a to aj v budúcich klimatických podmienkach, čo priamo súvisí so zlepšeniami energetickej efektívnosti budov,

                        —

                        úrovne vzduchotesnosti, ktoré sa vo všeobecnosti zvyšujú prostredníctvom zlepšení energetickej efektívnosti, a primerané vetranie, ktoré je potrebné dôkladne zvážiť pri stanovení požiadaviek na energetickú efektívnosť,

                        —

                        kvalita vzduchu v interiéri súvisiaca s koncentráciou hlavných znečisťujúcich látok vo vzduchu v interiéri (prchavé organické zlúčeniny, napr. benzén, radón, oxid uhoľnatý, oxidy dusíka, veľmi jemné tuhé častice). Kvalita vzduchu v interiéri výrazne závisí od energetickej efektívnosti (39), aj keď prepojenia môžu byť buď pozitívne alebo negatívne v závislosti od úrovne vetrania v dôsledku zlepšení efektívnosti,

                        —

                        plesne a vlhkosť, ktoré sú vo všeobecnosti dôsledkom úrovne teploty a úrovne vetrania budovy,

                        —

                        interiérové osvetlenie, ktoré sa často zlepšuje prostredníctvom energeticky efektívnych riešení, má významné vplyvy na zdravie a pohodu obyvateľov, (40)

                        —

                        úroveň hluku – izolácia plášťa budovy, najmä okien, znižuje vystavenie vonkajšiemu hluku,

                        —

                        používanie toxických materiálov – pri obnove dochádza k odstráneniu azbestu a olova, ako aj k inštalácii ochranných prvkov proti radónu.

                  Pozitívne vplyvy zlepšení energetickej efektívnosti sa prejavujú znížením výskytu kardiovaskulárnych chorôb, respiračných chorôb (astma, infekčné choroby, alergie atď.), rakoviny pľúc a postihnutí v oblasti kognitívnych funkcií a duševného zdravia. Chronické aj akútne respiračné choroby sa môžu vyskytovať v dôsledku vystavenia znečisteniu vzduchu v interiéri zo systémov a palív na vykurovanie priestoru. Astmy a alergie sú spôsobené plesňami, ktorým sa darí vo vlhkých a nedostatočne vykurovaných obydliach, zatiaľ čo mŕtvica a kardiovaskulárne poruchy súvisia s vystavením teplotným extrémom (41).
            Konkrétne výsledky v oblasti zdravia môže byť náročné identifikovať, preto sa často merajú z hľadiska celkovej mortality alebo chorobnosti na základe návštev lekára, hospitalizácií a vymeškaných dní v práci alebo škole, alebo na základe rizikových faktorov, napr. tepelných podmienok, hluku atď.
            Pomocou prístupu založeného na použití koeficientov možno zdravotné prínosy energetickej efektívnosti a vplyvy z hľadiska kvality ovzdušia previesť na ekonomické ukazovatele (napr. zdravotné náklady súvisiace s chorobami). Metódy použité na meranie tohto ukazovateľa výstupu vo všeobecnosti vychádzajú z priemernej hodnoty života stanovenej prostredníctvom štúdií kontingentného hodnotenia alebo prieskumov ochoty platiť (42).
            Výskumný projekt COMBI sa zameriaval na kvantifikovanie súvisiacich vplyvov na verejné zdravie v súvislosti s energetickou chudobou. V rámci projektu sa analyzovali tri kategórie súvisiacich vplyvov:

                        —

                        zvýšená zimná chorobnosť v dôsledku chladu v interiéri,

                        —

                        chorobnosť na astmu v dôsledku vlhkosti v interiéri.

                  Metodika na kvantifikáciu vplyvov a ich peňažné vyjadrenie sa opisuje v technickej správe (43).
            Vplyvy odhadovaného znižovania množstva znečisťujúcich látok v tonách možno previesť na zníženie výdavkov na zdravotnú starostlivosť pomocou modelu GAINS (44), ktorý Európska komisia používa na rôzne posúdenia vplyvu. Model GAINS vyžaduje podrobné vstupné údaje o celkovom používaní energie pre všetky významné činnosti spôsobujúce znečistenie ovzdušia a emisie skleníkových plynov, zoznam receptorov, pre ktoré sa posudzuje vplyv znečistenia ovzdušia, však nezahŕňa zastavané prostredie.
            Aj inštitút BPIE vyvinul metodiku na vymedzenie, meranie, kvantifikovanie a peňažné vyjadrenie vplyvu zlepšenia kvality vnútorného prostredia (lepšie tepelné pohodlie, kvalita vzduchu v interiéri, osvetlenie a akustika (45)) v školách, nemocniciach a kanceláriách (46). Uvedeným prístupom sa extrapolujú priemerné výsledky na dosiahnuteľné percentuálne zlepšenia výkonnosti/produktivity.

                  Energetická chudoba

            Energetickú chudobu možno chápať ako stav nedostatku základných energetických služieb, čo je prejav všeobecnej chudoby v súvislosti s energiou, pričom sa preukázalo, že so sebou nesie riziko zvýšenej chorobnosti alebo dokonca mortality. Pri skúmaní prínosov programov energetickej efektívnosti v súvislosti so zmierňovaním energetickej chudoby by sa posúdenia vplyvu mali zameriavať na dosiahnuté alebo predpokladané úspory nákladov na energiu pre zraniteľné domácnosti alebo vyššie úrovne pohodlia v interiéri obydlí. Schopnosť udržiavať vnútornú teplotu na komfortnejšej úrovni má viaceré zdravotné prínosy, keďže bývanie v nedostatočne vetraných domovoch, ktoré sú v zime chladné alebo v lete príliš horúce, súvisí s celým radom zdravotných problémov. Obnova a iné zlepšenia energetickej efektívnosti, ktoré umožňujú zlepšenie vnútornej teploty v domácnostiach v energetickej chudobe, môžu mať pozitívne vplyvy na duševné zdravie a incidencie kardiorespiračných chorôb, čím môžu pomôcť znižovať nerovnosti v oblasti zdravia.
            Úspory výdavkov na energiu a schopnosť udržiavať komfortnejšiu vnútornú teplotu môžu mať aj ďalšie prínosy, ktoré môžu posilniť pozitívny vplyv na rozpočty domácností. Najväčšie zdravotné prínosy obnovy na účely energetickej efektívnosti sa napríklad zistili pri domácnostiach, ktoré pred vykonaním opatrení v oblasti energetickej efektívnosti nedostatočne využívali energetické služby vykurovania alebo chladenia kvôli rozpočtovým obmedzeniam. Zlepšená fyzická a duševná pohoda vďaka lepším úrovniam klímy vo vnútornom prostredí môže pozitívne ovplyvňovať výsledky vzdelávania alebo pracovný výkon, čím sa zvyšuje účasť na trhu práce a produktivita a vytvára sa priestor na finančne atraktívnejšie kariérne postupy. V krajinách s vysokými nákladmi na zdravotnú starostlivosť sa zlepšením zdravia vďaka zlepšeným podmienkam bývania môže zvýšiť aj disponibilný príjem zraniteľných domácnosti kvôli poklesu výdavkov na zdravotnú starostlivosť. Okrem finančného vplyvu, ktorý prispieva k zmierňovaniu chudoby, obnova v záujme energetickej efektívnosti alebo presťahovanie sa do nových, energeticky efektívnych budov môžu mať aj potenciálny sociálny prínos, ktorý súvisí so zlepšeným sociálnym začlenením znevýhodnených domácností, a to tým, že sa znižuje sociálna izolácia osôb spôsobená pocitmi hanby za ich životné podmienky (47).
            b)   ENVIRONMENTÁLNE VPLYVY
            Zlepšenia energetickej efektívnosti môžu pozitívne ovplyvniť životné prostredie v niekoľkých pomerne odlišných ohľadoch:

                        —

                        Energetika a zmena klímy – opatrenia na zlepšenie energetickej efektívnosti prirodzene vedú k zníženiu energetickej potreby a následnému nižšiemu využívaniu súvisiacich zdrojov, najmä fosílnych palív. Znížená spotreba fosílnych palív znamená zníženie emisií skleníkových plynov.

                        —

                        Udržateľná spotreba a výroba – do tejto kategórie patria emisie miestnych látok znečisťujúcich ovzdušie a spotreba materiálov. Opatrenia energetickej efektívnosti môžu viesť k zníženiu miery emisií síry, tuhých častíc a iných znečisťujúcich látok, ktoré poškodzujú ľudské zdravie. Na druhej strane môžu opatrenia energetickej efektívnosti zároveň znamenať zvýšenú spotrebu materiálov, napríklad v prípade renovácií budov.

                        —

                        Ekosystémy – zlepšenie energetickej efektívnosti vedúce k zníženiu dopytu po energii môže viesť k zníženej spotrebe vody a využívaniu pôdy v odvetví výroby elektriny. Ak sa pri obnovách budov zameraných na energetickú efektívnosť využívajú zelené steny a strechy, vznikajú tak biotopy pre rastliny a zvieratá v mestskom prostredí.

                  Medzi osobitné ukazovatele používané na meranie týchto vplyvov patria:

                  Znižovanie emisií skleníkových plynov

            Vzťah medzi úsporami energie a emisiami CO2 je relatívne priamy, keď vezmeme do úvahy energetické nosiče. Zvyčajne sa používa lineárny prístup s pevne stanovenými emisnými faktormi jednotiek CO2 na jednotku spotreby paliva. Existujú na to dva spôsoby: buď sa emisné faktory odvodia z historických údajov, alebo sa použijú uverejnené emisné faktory (napr. od IPCC).

               Tabuľka 4

               Priemerné emisné faktory v EÚ súvisiace s dolnou výhrevnosťou

                        Priemerné emisné faktory (t CO2/TJ)

                        Priemerné emisné faktory (t CO2/toe)

                        Ropa

                        73,3

                        3,07

                        Skvapalnený zemný plyn

                        64,2

                        2,69

                        Automobilový benzín

                        69,3

                        2,90

                        Plynový olej/motorová nafta

                        74,1

                        3,10

                        Antracit

                        98,3

                        4,12

                        Koksovateľné uhlie

                        94,6

                        3,96

                        Lignit

                        101

                        4,23

                        Prírodný plyn

                        56,1

                        2,35

                        Rašelina

                        106

                        4,44

               Zdroj: nariadenie Komisie (EÚ) č. 601/2012, príloha VI (48)

            Pokiaľ ide o energetické úspory elektriny, vzťah medzi úsporami energie a znížením emisií skleníkových plynov možno odhadnúť na základe intenzity skleníkových plynov vyprodukovaných pri výrobe elektriny, ktorá bola na základe údajov z roku 2018 pre EÚ odhadnutá na 287 g ekvivalentu CO2/kWh (3,34 t ekvivalentu CO2/toe) (49). Vnútroštátne intenzity by sa líšili v závislosti od podielu energie z obnoviteľných zdrojov a palivového mixu použitého na výrobu elektriny a pri akejkoľvek CBA investícií do energetickej efektívnosti by sa mala zohľadniť intenzita skleníkových plynov lokálnej siete. Okrem toho treba poznamenať, že intenzita skleníkových plynov elektriny sa mení a keďže sa čoraz viac používajú obnoviteľné zdroje energie, bude postupne klesať. Preto pri skúmaní vplyvov úspor energie v dlhšom horizonte treba zohľadniť aj prognózy do budúcnosti. Európska environmentálna agentúra (EEA) uverejňuje historické údaje a zástupné údaje na krátke obdobia pre intenzitu skleníkových plynov elektriny v členských štátoch (50).
            Podobne v mnohých aplikáciách možno vypočítať intenzitu skleníkových plynov výroby získaného tepla: 253 g ekvivalentu CO2/kWh (2,95 t ekvivalentu CO2/toe) pre EÚ na základe údajov Eurostatu z roku 2018 (51). Opäť je potrebné zohľadniť súvislosti a budúci vývoj členských štátov.
            Môže byť takisto zaujímavé mať k dispozícii odhady vplyvov skleníkových plynov úspor koncovej energie dosiahnutých v sektore budov. Aj tie možno odvodiť od intenzity skleníkových plynov budov (52), ktorá bola v roku 2018 v EÚ27 na úrovni okolo 222 g ekvivalentu CO2/kWh (alebo 2,58 t ekvivalentu CO2/toe). Preto úsporu 1 kWh koncovej energie možno premietnuť ako 222 g ekvivalentu CO2 ušetrených emisií skleníkových plynov. Tieto hodnoty by boli opäť rozdielne na vnútroštátnych úrovniach a v priebehu času.
            V prípade technológií kombinovanej výroby, pri ktorých sa kombinuje teplo a elektrina, je potrebné zvážiť „hraničný“ energetický mix, ktorý realistickejšie odráža zloženie príslušných jednotiek na výrobu elektrickej energie a presnejšie odhaduje PEF (faktor primárnej energie) a CEEF (emisný faktor ekvivalentu CO2). Možná metodika a odhady „hraničnej“ účinnosti a uhlíkových faktorov sa uvádzajú v štúdii venovanej tejto téme (53).
            Keď porovnávame nákladovú efektívnosť opatrení energetickej efektívnosti, je užitočné pozrieť sa aj na pomer investovanej sumy v EUR/úspory CO2 v tonách. Pri tomto pomere by sa mal zohľadniť životný cyklus posudzovaných aktív vrátane ďalších alebo budúcich akcií, ktoré sa podniknú v ďalších štádiách (napr. postupná obnova, postupné opatrenia zamerané na vykurovacie systémy, plášť budovy), aby sa predišlo efektom zaostávania a sústredenia sa len na ľahko splniteľné ciele. Pri tomto porovnávaní by sa opäť malo prihliadať na nepriame náklady a širšie prínosy jednotlivých možností.

                  Zníženie emisií miestnych látok znečisťujúcich ovzdušie a iných skleníkových plynov

            Znečistenie ovzdušia, ktorému sa podarí zabrániť (oxid siričitý – SO2, oxidy dusíka – NOx, prchavé organické zlúčeniny – VOC, tuhé častice s priemerom menším ako 10 μm – PM10, tuhé častice s priemerom menším ako 2,5 μm – PM2,5) a iné emisie skleníkových plynov (oxid dusný – N2O, metán – CH4) závisia od rozsahu úspor energie, typu ušetreného paliva, technológie a zariadenia na reguláciu znečistenia ovzdušia.
            Model znečistenia ovzdušia a skleníkových plynov GAINS (54) je špecializovaný model, ktorý možno použiť na posúdenie vplyvov na miestne znečistenie ovzdušia. Ide o pokročilý nástroj na modelovanie, ktorý možno použiť na vykonávanie posúdení na úrovni EÚ, ako aj pre jednotlivé členské štáty. Model GAINS sa často používa na posúdenie politiky EÚ v oblasti klímy a energetiky.
            Emisie SO2 a NOx sa pomerne často prepočítavajú na peniaze. Väčšina nákladov zvyčajne súvisí s poškodením zdravia a stratou produktivity. Pri počítaní finančnej hodnoty všetkých nákladov a prínosov je dôležité vyhnúť sa dvojitému započítaniu výhod zlepšenej kvality ovzdušia aj v rámci vplyvov na zdravie súvisiacich so znížením znečistenia ovzdušia.

                  Vplyvy na ekosystémy (vrátane vplyvov na spotrebu vody)

            V prípade, že sa prekročia kritické záťaže pre schopnosť absorpcie znečisťujúcich látok, môže dochádzať k negatívnym vplyvom na ekosystémy, napríklad k zníženému rastu vegetácie, zmene vlastností vodných útvarov, zmene minerálneho zloženia pôdy, zníženiu poľnohospodárskych žatiev. Model GAINS skúma dva typy vplyvov na ekosystémy – acidifikáciu v dôsledku ukladania síry a eutrofizáciu spôsobenú ukladaním dusíka.
            Výroba elektriny ovplyvňuje spotrebu vody, ktorá sa využíva najmä na chladenie. Spotrebu vody sektorom energetiky možno odhadnúť tak, že sa produkcia v GWh skonvertuje na kubické metre vody. Množstvo chladiacej vody, ktorú odoberie a spotrebuje elektráreň, je určená najmä jej tepelnou účinnosťou. Vyššia tepelná účinnosť znamená, že na každú MWh vyrobenú elektrárňou pripadá menší objem tepla, ktoré je potrebné rozptýliť. Chladiaci systém je zároveň ovplyvnený typom paliva používaným v danej elektrárni. Slnečným a veterným obnoviteľným technológiám sa zvyčajne pripisujú nulové hodnoty, pretože pri výrobe elektriny nevyužívajú vodu, tá sa však môže používať pri ich výrobe. Štúdia JRC obsahuje podrobnejšiu analýzu využívania vody v rámci energetického systému v EÚ (55).

               Tabuľka 5

               Odber vody podľa technológie výroby elektriny (m3/MWh)

                        Druh paliva

                        Chladenie

                        Technológie

                        Medián

                        Min

                        Max

                        Jadrová energia

                        Veža turbíny

                        Para

                        4,17

                        3,03

                        9,84

                        Jadrová energia

                        Prietočné

                        Para

                        167,86

                        94,63

                        227,10

                        Jadrová energia

                        Nádrž

                        Para

                        26,68

                        1,89

                        49,21

                        Plyn/nafta

                        Veža turbíny

                        Kombinovaný cyklus

                        0,97

                        0,57

                        1,07

                        Plyn/nafta

                        Veža turbíny

                        Para

                        4,55

                        3,60

                        5,53

                        Plyn/nafta

                        Prietočné

                        Kombinovaný cyklus

                        43,07

                        28,39

                        75,70

                        Plyn/nafta

                        Prietočné

                        Para

                        132,48

                        37,85

                        227,10

                        Plyn/nafta

                        Nádrž

                        Kombinovaný cyklus

                        22,52

                        22,52

                        22,52

                        Plyn/nafta

                        Suché

                        Kombinovaný cyklus

                        0,01

                        0,00

                        0,02

                        Uhlie/pevné palivo

                        Veža turbíny

                        Para

                        3,80

                        1,89

                        4,54

                        Uhlie/pevné palivo

                        Veža turbíny

                        Para (subkritická)

                        2,22

                        1,75

                        2,70

                        Uhlie/pevné palivo

                        Veža turbíny

                        Para (superkritická)

                        2,40

                        2,20

                        2,54

                        Uhlie/pevné palivo

                        Veža turbíny

                        IGCC

                        1,49

                        1,36

                        2,29

                        Uhlie/pevné palivo

                        Prietočné

                        Para

                        137,58

                        75,70

                        189,25

                        Uhlie/pevné palivo

                        Prietočné

                        Para (subkritická)

                        102,53

                        102,37

                        102,62

                        Uhlie/pevné palivo

                        Prietočné

                        Para (superkritická)

                        85,50

                        85,36

                        85,58

                        Uhlie/pevné palivo

                        Nádrž

                        Para

                        46,27

                        1,14

                        90,84

                        Uhlie/pevné palivo

                        Nádrž

                        Para (subkritická)

                        67,80

                        67,60

                        67,85

                        Uhlie/pevné palivo

                        Nádrž

                        Para (superkritická)

                        56,95

                        56,76

                        56,99

                        Bioenergia

                        Veža turbíny

                        Para

                        3,32

                        1,89

                        5,53

                        Bioenergia

                        Prietočné

                        Para

                        132,48

                        75,70

                        189,25

                        Bioenergia

                        Nádrž

                        Para

                        1,70

                        1,14

                        2,27

                        Geotermálna energia

                        Veža turbíny

                        Horúca voda

                        0,06

                        0,02

                        1,37

                        Geotermálna energia

                        Suché

                        Horúca voda

                        0,02

                        0,02

                        0,02

                        Geotermálna energia

                        Suché

                        Binárna

                        1,02

                        1,02

                        1,02

                        Geotermálna energia

                        Suché

                        EGS

                        1,91

                        1,10

                        2,73

                        Geotermálna energia

                        Hybridné

                        Binárna

                        1,74

                        0,84

                        2,65

               Zdroj: Európska komisia (správa Spoločného výskumného centra)
            Zároveň je možné odhadnúť vplyvy na požiadavky sektora energetiky na využívanie pôdy, a to v počte kilometrov štvorcových potrebných na GW kapacity alebo vyrobenú GWh. Vo výsledkoch však zvyčajne prevládajú zmeny vo využívaní biomasy (ktorá má oveľa väčšie požiadavky na pôdu než všetky ostatné technológie výroby) (56).
            Neexistujú žiadne akceptované metodiky na vyčíslenie prínosu zelených striech a stien, ktoré poskytujú biotop pre druhy rastlín a živočíchov, preto sa v CBA spracúvajú na kvalitatívnom základe.

                  Vplyvy na spotrebu materiálu

            Prepojenia medzi spotrebou energie a spotrebou materiálov sú veľmi komplexné a relatívne nepreskúmané. Z literatúry nie je vždy zrejmé, či by tento vzťah mal byť pozitívny alebo negatívny. Na jednej strane existujú jasné prepojenia medzi ťažbou/výrobou niektorých materiálov a spotrebou energie (napr. oceľ a cement sú energeticky náročné), ale kapitálovo náročné energeticky účinné tovary bývajú často pomerne náročné na materiál.
            V rámci analýzy toku materiálov sa obvykle používala analýza vstupov a výstupov s cieľom pochopiť existujúci dopyt po materiáloch, no vzhľadom na fixný charakter analýzy vstupov a výstupov nie je možná sofistikovaná analýza scenára. Niektoré makroekonomické modely (E3ME (57), EXIOMOD (58), GINFORS (59)) zahŕňajú analýzu toku materiálov do svojej základnej štruktúry, no mnohé vzťahy, ktoré sú v analýze vstupov a výstupov fixné, zahŕňajú ako endogénne.
            c)   HOSPODÁRSKE VPLYVY
            Hospodárske vplyvy investícií do energetickej efektívnosti sa zvyčajne posudzujú pomocou makroekonomických modelov, pri ktorých sú potrebné určité predpoklady o spôsobe fungovania hospodárstva. Hlavné činitele, ktoré určujú makroekonomické účinky na opatrenia energetickej efektívnosti, pochádzajú na jednej strane z investícií do technológií a služieb energetickej účinnosti a na druhej strane zo zníženia nákladov na energiu (60).
            Ak sa investície potrebné na dosiahnutie zlepšení v energetickej efektívnosti vykonajú v čase, keď hospodárstvo nefunguje na úrovni plnej kapacity, prinášajú v krátkodobom horizonte zvýšenie zamestnanosti (61) a hospodárskej činnosti. Je však vhodné zohľadniť, že investície do energetickej efektívnosti môžu znamenať vytlačenie výdavkov z iných zložiek hospodárstva (efekt vytláčania), čo prinajmenšom sčasti potláča pozitívne účinky. Efekty odrazu vedúce k zvýšeniu dopytu po energii v dôsledku pozitívnych hospodárskych vplyvov zavádzania energetickej efektívnosti navyše znamenajú, že očakávané úspory energie a hospodárske vplyvy sa nezrealizujú v plnej miere (62).
            Hoci kapitálové náklady na dosiahnutie energetickej efektívnosti môžu byť pomerne vysoké, je možné ich pokryť z externých zdrojov a zvyčajne sa v dlhodobom horizonte vrátia. K zníženiu nákladov na energiu dochádza na základe skutočnosti, že úsporami energie sa znižujú výdavky za energie a zvyšuje sa voľne použiteľný príjem domácností alebo zisky spoločností. Tie môžu viesť k zvýšeniu spotreby alebo sa môžu opätovne investovať a stimulovať tak nárast hospodárskej činnosti. Zníženie dovozu energie by navyše mohlo zvýšiť miestny dopyt, keďže sa zvýšia výdavky na tovary a služby vyrobené na domácom trhu (63). Zároveň sa tým zlepší energetická bezpečnosť a hospodárska nezávislosť.
            Zvýšenie energetickej efektívnosti má zároveň vplyv aj na verejné rozpočty. Hoci verejné investície alebo dotácie v súvislosti s energetickou efektívnosťou znamenajú vyššie verejné výdavky, v dlhodobom horizonte existuje aj potenciál na šetrenie výdavkov vďaka zlepšeniu energetickej hospodárnosti vo verejnom sektore. Okrem toho pozitívne vplyvy na zamestnanosť a produkciu vedú k zvýšeniu daňových príjmov. Za faktory ovplyvňujúce verejné výdavky možno považovať aj iné zmeny, napríklad ušlé dane z energií (ktoré by inak bol zaplatil verejný sektor) v dôsledku úspor energie alebo nižšia podpora v nezamestnanosti (v dôsledku pozitívnych vplyvov investícií do energetickej efektívnosti na zamestnanosť) (64).
            Okrem toho je vhodné zohľadniť pozitívny nepriamy vplyv na produktivitu, ktorý vyplýva zo sociálnych alebo environmentálnych vplyvov energetickej efektívnosti, napr. prostredníctvom lepšieho zdravia. To zároveň ovplyvňuje zamestnanosť a produkciu v rámci dlhodobej zamestnanosti (65).
            Ako už bolo uvedené, komplexnosť viacnásobných vplyvov na HDP najlepšie vyjadrujú hospodárske modely. Tieto nástroje majú určité obmedzenia a využívajú sa v nich rôzne ekonomické teórie na zachytenie vplyvov dodatočných investícií na HDP. Na posúdenie hospodárskych vplyvov možno použiť napríklad tieto nástroje:

                        —

                        GEM-E3 – model aplikovanej všeobecnej rovnováhy, ktorý sa vzťahuje na interakcie medzi hospodárstvom, energetickým systémom a životným prostredím.

                        —

                        E3ME – globálny makroekonometrický model určený na riešenie veľkých problémov v oblasti hospodárskej politiky a hospodársko-environmentálnej politiky.

                        —

                        ASTRA-EC – dynamický makroekonomický model založený na vstupoch a výstupoch, v rámci ktorého sa zohľadňujú explicitné odchýlky na stranách ponuky a spotreby.

                        —

                        EXIMOD (EXtended Input-Output MODel) – multisektorový, multiregionálny model vypočítateľnej všeobecnej rovnováhy, na základe ktorého možno merať environmentálny a hospodársky vplyv politík.

                  3.7.2.   Spoločenské hľadisko a diskontné sadzby

            V rámci metodiky CBA, ktorú regulačné orgány vymedzia na účely analýzy možností politiky v súvislosti s energetickou efektívnosťou, je dôležité pri výbere diskontnej sadzby, ktorá sa v rámci analýzy CBA použije, zohľadniť perspektívu spoločnosti aj investorov. Projekty sa zvyčajne posudzujú dvoma spôsobmi: i) ekonomický výpočet, ktorým sa zisťuje, či by bol projekt prínosom pre spoločnosť ako takú. Na účely tohto výpočtu by sa mala použiť nízka diskontná sadzba; ako aj ii) finančný výpočet, v ktorom sa zisťuje, či by sa do tohto projektu zapojil súkromný investor, ak by sa zohľadnili len súkromné výnosy. V druhom prípade by sa ako zástupná hodnota pre náklady na kapitál mala použiť úroková sadzba, ktorá zohľadňuje trhové úrokové sadzby. Táto úroková sadzba by mala odrážať skutočné náklady na získanie kapitálu pre osobu alebo subjekt uskutočňujúci investíciu.
            Pri CBA, ktorá sa použije pre nástroje verejnej politiky ovplyvňujúce jednotlivcov aj súkromných spotrebiteľov, ako napríklad normy efektívnosti, by sa mala uplatňovať spoločenská diskontná sadzba (nižšia), ako aj investorská diskontná sadzba (vyššia), aby zohľadňovala vplyv z oboch perspektív. V rámci rozhodnutí o verejných investíciách by sa mala zohľadňovať najmä spoločenská perspektíva, a teda nižšia diskontná sadzba.
            V prípade trhovo orientovaných energetických systémov je dôležité, aby metodika CBA vymedzená regulačnými orgánmi zahŕňala spoločenskú perspektívu aj perspektívu konečného spotrebiteľa, keďže trhové subjekty by CBA bežne uplatňovali z pohľadu svojich výnosov, a nie širších prínosov. Spoločenská perspektíva vplýva aj na výpočet budúcich nákladov a prínosov investícií modelovaných pomocou diskontných sadzieb. Opatrenia energetickej efektívnosti mávajú zvyčajne relatívne vysoké počiatočné náklady, ktoré je potrebné získať späť prostredníctvom úspor energie v dlhších časových obdobiach. V rámci modelovania sa diskontné sadzby používajú na priradenie hodnoty budúcim finančným tokom. Čím je diskontná sadzba vyššia, tým nižšiu hodnotu v dnešných rozhodnutiach prisudzujeme budúcim úsporám energie. V dôsledku vysokých diskontných sadzieb následne opatrenia energetickej efektívnosti a podporné politiky vyzerajú menej atraktívne (66).
            Odporúča sa oddeľovať diskontné sadzby na modelovanie posúdenia individuálnych investičných rozhodnutí a sadzby na posúdenie nákladov na energetický systém zo spoločenskej perspektívy. Preto by sa modelovanie na účely posúdenia vplyvu malo vykonávať v dvoch etapách. Vyššia diskontná sadzba v rámci „prvej etapy“ by sa mala použiť na modelovanie rozhodovacej činnosti hospodárskych subjektov a v rámci „druhej etapy“ by sa mala použiť nižšia sadzba, typická pre spoločnosť, na posúdenie nákladov a prínosov (67). Diskontnú sadzbu možno zmeniť aj na účely analýzy citlivosti.
            Hoci jedna harmonizovaná diskontná sadzba pre všetky investície nemusí predstavovať správny prístup, je dôležité náležite zohľadniť skutočné náklady na kapitál pre investície v oblasti energetickej efektívnosti. Ak by sa napríklad zohľadnili takmer nulové trhové úrokové sadzby pre hypotéky, mohlo by to zásadným spôsobom ovplyvniť výsledky CBA pre vlastníkov budov. V prípade systémov verejnej podpory energetickej efektívnosti môžu členské štáty jasne odhadnúť svoje vlastné náklady na dlh tak, že získajú úrokovú sadzbu podľa výnosovej krivky vládneho dlhu zo štátnej pokladnice alebo z centrálnej banky.
            3.7.3.   Zásada prvoradosti energetickej efektívnosti v súvislosti s investíciami do energetickej infraštruktúry

            Návrh nariadenia o TEN-E obsahuje zásadu prvoradosti energetickej efektívnosti vo všetkých etapách vývoja európskeho desaťročného plánu rozvoja siete, konkrétnejšie vo vypracúvaní scenára, v identifikácií nedostatkov v infraštruktúre a posudzovaní projektov. Rovnaké etapy plánovania sa používajú pre projekty vnútroštátnej infraštruktúry. Praktický vplyv zásady prvoradosti energetickej efektívnosti v plánovaní znamená, že v rozvoji infraštruktúry musia byť v rámci procesu rozhodovania zahrnuté možnosti lepšieho využívania existujúcej infraštruktúry (prostredníctvom operačných mechanizmov), musia sa využívať energeticky účinnejšie technológie a musia sa lepšie využívať trhové mechanizmy, ako napríklad reakcia na strane spotreby a ďalšie. Keďže riešenia na strane spotreby nemajú pod kontrolou PDS/PPS, ich vykonávanie a účinnosť by museli zaistiť iní aktéri (energetické spoločnosti, ESCO atď.). Preto je dôležité nájsť spôsoby, ako zaistiť porovnateľnosť medzi krátkodobými opatreniami a dlhodobými investíciami, a vyvinúť mechanizmy, na základe ktorých by bolo možné zaručiť spoľahlivosť zmluvne dohodnutých opatrení v dlhodobom horizonte.
            Pri vykonávaní zásady prvoradosti energetickej efektívnosti je potrebné usilovať sa o dosiahnutie vyváženosti medzi bezpečnou a spoľahlivou dodávkou energie, kvalitou dodávanej energie a celkovými súvisiacimi nákladmi a zároveň zaručiť, že obchodné činnosti PPS a PDS budú naďalej finančne životaschopné a budú prinášať primerané výnosy.
            V prípade projektov spoločného záujmu vybratých v rámci politiky TEN-E by zásada prvoradosti energetickej efektívnosti mala byť súčasťou prístupu zahrnutého v metodike CBA, ktorú majú vytvoriť siete ENTSO a schváliť Komisia.
            V prípade všetkých ostatných projektov by vykonávanie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti zo strany PPS a PDS malo byť súčasťou odporúčaní národných regulačných orgánov vytvorených na tieto účely. Mohlo by sa stať neoddeliteľnou súčasťou posudzovania projektov plánovania siete a jeho uplatňovanie by mali kontrolovať národné regulačné orgány.
            3.8.   Kontrola plánu vykonávania a následné monitorovanie

            3.8.1.   Vymedzenie právomocí v oblasti dohľadu

            Nastavenie záväzkov a poskytnutie usmernení a stimulov by malo pomôcť stanoviť energetickú efektívnosť ako prioritu. Podobne ako v prípade iných politík a cieľov je dôležité, aby sa v prípadoch, v ktorých sa mohla uplatniť zásada prvoradosti energetickej efektívnosti, vykonávalo následné overovanie rozhodovacích procesov. Najmä v situáciách, na ktoré sa vzťahujú prísne pravidlá alebo v ktorých je energetická efektívnosť preferovaným prístupom, by sa malo počítať s oficiálnym schvaľovaním alebo overovaním projektov alebo investícií trhových subjektov s ohľadom na kritériá energetickej efektívnosti. Cieľom by bolo skontrolovať, či majú trhové subjekty vo svojich postupoch plánovania a prijímania rozhodnutí náležite začlenené rôzne kroky zásady prvoradosti energetickej efektívnosti, najmä pokiaľ ide o metodiku pre CBA. V rámci tejto kontroly súladu by sa malo zároveň posúdiť, či existujú potenciálne konflikty medzi zamýšľanými projektmi a možným zahrnutím zásady prvoradosti energetickej efektívnosti a ako by tieto projekty prispeli k dosiahnutiu cieľov politík. V rámci záverečného overenia by sa malo skontrolovať aj to, či bola zvolená najlepšia možnosť zo spoločenského hľadiska.
            Pre trhy s energiou sa odporúča, aby uplatňovanie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti overila osobitná štruktúra s jasne stanovenými kompetenciami a právomocami. Keďže regulačné orgány v oblasti energetiky sú kľúčovými subjektmi, ktoré dozerajú na trhy s energiou, na investície do infraštruktúry a ktoré zaisťujú súlad s príslušnými právnymi predpismi Spoločenstva, sú prirodzenými kandidátmi na monitorovanie uplatňovania zásady prvoradosti energetickej efektívnosti. Túto rolu by mohli zdieľať s energetickými agentúrami alebo inými subjektmi pre ďalšie sektory. Vzhľadom na to, že zásada prvoradosti energetickej efektívnosti by sa mala integrovať do existujúceho plánovania infraštruktúry a rozhodovacích procesov súvisiacich s energetickými systémami, nie je potrebné vytvárať nový dozorný orgán, ale stačí jasne vymedziť kompetencie v oblasti monitorovania vykonávania zásady prvoradosti energetickej efektívnosti zo strany existujúcich orgánov dohľadu nad trhmi s energiou.
            V rámci overovania by sa malo skontrolovať, ako sa uplatňujú posúdenie vplyvu a metodika CBA, najmä vo vzťahu k posúdeniu širších prínosov úspor energie, uplatňovanie testov zásady prvoradosti energetickej efektívnosti pre investície do energetickej infraštruktúry, ak sú predpísané, kvalita použitých údajov a ukazovateľov a zvyšné prekážky a obmedzenia.
            3.8.2.   Monitorovanie vykonávania

            Modality monitorovania by sa mali vymedziť pri stanovovaní podmienok pre konkrétne projekty, ich výbere a schvaľovaní. Pre všetky investície, ktoré majú vplyv na dopyt po energii a sú podporované z verejných prostriedkov alebo upravené zákonom, by mali byť jasne vymedzené ukazovatele a metodiky na posúdenie vplyvov ex ante na spotrebu energie a hodnotenie ex-post výsledkov a vplyvov po ich vykonaní. Stanovenie osobitnej štruktúry zodpovednej za uplatňovanie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti by mohlo zároveň pomôcť lepšie monitorovať a hodnotiť vykonané politiky.

                  Ukazovatele

            Pri vymedzovaní ukazovateľov monitorovania je dôležité zohľadniť tieto skutočnosti:

                        —

                        Jednotlivé akcie alebo programy by sa mali monitorovať s využitím podrobných ukazovateľov výsledkov z hľadiska dosiahnutých úspor energie. Príspevok k celkovému cieľu pre spotrebu energie je vítaným pomocným ukazovateľom, no je potrebné uviesť doplňujúce informácie o tom, ako bol vypočítaný.

                        —

                        Úspory energie by sa mali uvádzať v úplnom rozsahu za sledované obdobie alebo posledný rok trvania akcie.

                        —

                        Úspory energie by sa mali monitorovať ako kumulatívne alebo celkové úspory spoločne s ich vplyvom na zníženie spotreby energie.

                        —

                        Pri odhadovaní vplyvov z hľadiska úspor energie by sa okrem vplyvov už zavedených opatrení malo vždy prihliadať aj na doplnkovosť vplyvov navrhovaných opatrení.

                        —

                        Na odhady očakávaných úspor energie by sa mali podľa možnosti použiť spôsoby merania stanovené v článku 7 [pozri oddiel 7.1 odporúčania Komisie (EÚ) 2019/1658 (68)].

                        —

                        Identifikácia investičných nákladov s uvedením investičných nákladov vzhľadom na ušetrenú energiu.

                  Podávanie správ

            Podávaním osobitných správ o vykonávaní zásady prvoradosti energetickej efektívnosti a vypracovaním osvedčených postupov by sa zabezpečila ďalšia podpora riešení energetickej efektívnosti. Účelom je zaistiť, aby na vykonávanie zásady nadväzovali ďalšie kroky.
            Všetky významnejšie rozhodnutia, ktoré výrazne ovplyvňujú spotrebu energie, by mali byť náležite monitorované príslušným orgánom. Vzhľadom na široký rozsah možného uplatňovania zásady prvoradosti energetickej efektívnosti je užitočné stanoviť určité orientačné hraničné hodnoty, pomocou ktorých by bolo možné identifikovať, ktoré významnejšie rozhodnutia a projekty by sa mali dôkladne monitorovať pomocou osobitných správ pre zásadu prvoradosti energetickej efektívnosti. Na vnútroštátnej úrovni by sa tieto hraničné hodnoty mohli stanoviť s ohľadom na vnútroštátnu alebo sektorovú spotrebu energie alebo mieru financovania z verejných prostriedkov. Hraničná hodnota v absolútnych alebo relatívnych číslach by sa mohla stanoviť pre vstupy aj výstupy rozhodnutia.
            V súvislosti so zásadou prvoradosti energetickej efektívnosti by sa preto za významné rozhodnutie mohlo považovať:

                        —

                        každé rozhodnutie, ktoré by počas svojej platnosti viedlo k zmene o viac než 1 % spotreby energie sektora (na úrovni 2 podľa klasifikácie NACE), spotreby energie alebo energie dodanej na území PDS/PPS,

                        —

                        akýkoľvek systém investícií alebo financovania s mierou verejného financovania vyššou než 50 miliónov EUR (69).

                        —

                        Výroba zariadení na spaľovanie palív s celkovým menovitým tepelným príkonom 50 MW alebo viac (70).

                  V prípade potreby samozrejme možno použiť aj iné a relevantnejšie kritériá. Vo všeobecnosti by sa však vplyvy na spotrebu energie mali v relevantných prípadoch, a ak to nie je príliš zaťažujúce, monitorovať aj v prípade rozhodnutí a investícií, pre ktoré je už zavedené oficiálne podávanie správ, audit alebo monitorovanie.

                  Hodnotenie

            Je užitočné venovať pozornosť hodnoteniam ex-post skutočných vplyvov na spotrebu energie, keďže by mohli v budúcnosti ovplyvniť uplatniteľnosť navrhovaných riešení. Na uskutočniteľnosť riešení energetickej efektívnosti vplýva množstvo prvkov. Tie súvisia s externými faktormi, ale aj správaním či efektmi odrazu. Bez náležitej analýzy týchto faktorov sa dá vykonávanie opatrení energetickej efektívnosti ťažko vylepšiť. To vedie k rozdielom medzi skutočnými a pozorovanými úsporami, čo následne ovplyvňuje vnímanie energetickej efektívnosti ako životaschopného riešenia, a to najmä z hľadiska nákladovej efektívnosti. Už pri príprave a schvaľovaní rozhodnutí týkajúcich sa energie by sa preto malo počítať s hodnotením ex-post, ktoré má náležite vymedzený rozsah a posudzuje skutočné vplyvy na dopyt po energii, širšie prínosy a faktory, ktoré ich môžu ovplyvňovať.
            4.   VYKONÁVANIE ZÁSADY PRVORADOSTI ENERGETICKEJ EFEKTÍVNOSTI V KONKRÉTNYCH SEKTOROCH A OBLASTIACH POLITIKY

            4.1.   Trhy s elektrickou energiou

            Účasť reakcie na strane spotreby a iných zdrojov na strane spotreby na trhu s energiou môže priniesť hodnotnú flexibilitu pre energetický systém a doplniť alebo dokonca znížiť potrebu rozšírenia výrobných, prenosových a distribučných kapacít. Mohlo by to prispieť aj k primeranosti a bezpečnosti dodávok.
            Uplatňovanie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti znamená, že sa odstránia všetky regulačné prekážky, aby sa umožnil prístup zdrojov na strane spotreby na trh. Pokiaľ ide o trhy s elektrickou energiou, znamená to predovšetkým riadne vykonávanie smernice o elektrine (71) a nariadenia o elektrine (72).
            Okrem toho je potrebné, aby reakcia na strane spotreby mohla rovnocenne konkurovať výrobe a aby sa ďalej podporovala stanovením správnych stimulov alebo požiadaviek na trhoch s energiou.

               Oblasti, na ktoré sa treba zamerať:

                        —

                        Podpora reakcie na strane spotreby a účinné umožnenie účasti spotrebiteľov na zaťažení súbežne s výrobou priamo alebo prostredníctvom agregácie na veľkoobchodných trhoch, trhoch s bilančnými a podpornými službami, ako aj v rámci riadenia preťaženia.

                        —

                        Vymedzenie technických modalít účasti na trhoch s elektrickou energiou na základe schopností účastníkov a požiadaviek trhu (73).

               Príklady opatrení:

                        —

                        Dynamické ceny vrátane:

                                    —

                                    cenotvorby v čase kritickej špičky (CPP), ktorá je navrhnutá na to, aby zachytávala krátkodobé náklady období, ktoré sú pre energetický systém kritické. Spúšťa sa na základe systémových kritérií (napr. nedostupnosť rezerv, extrémne poveternostné podmienky, ktoré spôsobujú neočakávané zmeny v dopyte atď.),

                                    —

                                    zavedenia funkcií ocenenia nedostatku na zabezpečenie rovnováhy energie, ako sa uvádza v článku 44 ods. 3 nariadenia Komisie (EÚ) 2017/2195 (74), ktoré poskytuje ďalšie signály o nedostatku na veľkoobchodnom trhu, čím sa zvýšia stimuly na zníženie dopytu v období špičky,

                                    —

                                    cenotvorby v reálnom čase (RTP) – systém cenotvorby, v ktorom sa cena energie aktualizuje vo veľmi krátkom čase, zvyčajne každú hodinu. Táto cenotvorba by sa mala aktualizovať v súlade s príslušným obchodným intervalom, ktorý je v súčasnosti zvyčajne hodinový, ale do roku 2025 by mal prejsť na 15-minútové obdobia cenotvorby.

                        —

                        Podpora inštalácie inteligentných zariadení schopných reagovať na signál zo siete, ako je mikrokogenerácia, alebo iných hybridných zariadení využívajúcich obnoviteľné zdroje plynu a elektriny. Takáto podpora by sa zvyčajne mala poskytovať prostredníctvom transparentných, konkurenčných a nediskriminačných postupov.

                        —

                        Časovo diferencované alebo flexibilné sieťové tarify založené na úrovniach preťaženia – umožňujú reakcie na strane spotreby motivovaním zákazníkov, aby presunuli svoj dopyt po elektrine z časov vysokého využívania siete na čas nízkeho využívania siete.

                        —

                        Uľahčenie a podpora skutočnej a účinnej účasti reakcie na strane spotreby na kapacitných mechanizmoch, ak sú zavedené v súlade s požiadavkami podľa článkov 20 a 21 nariadenia (EÚ) 2019/943. Keď sa zákazníci zaviažu poskytovať vopred stanovené zníženie zaťaženia a dostanú zaručené platby, mohlo by sa predísť investíciám do výroby. Keď vzniknú systémové nepredvídané udalosti a spotrebitelia spotrebujú energiu nad určitú hodnotu v čase, keď majú nariadené ju nespotrebúvať, podliehajú sankciám. Malo by sa však zabezpečiť, aby to spotrebiteľov nenavádzalo k umelému zvyšovaniu spotreby, aby mali k dispozícii dosť v čase obmedzenia (čo by bolo v rozpore s prístupom podľa zásady prvoradosti energetickej efektívnosti).

                        —

                        Urýchlenie zavádzania inteligentných meracích systémov.

                        —

                        Odstránenie všetkých stimulov na spotrebu väčšieho množstva elektrickej energie, ako je potrebné, v systémoch sieťových taríf a dotácií (napr. zľavy zo sieťových taríf pre vyrovnané profily spotreby energeticky náročného priemyselného odvetvia alebo pre profily minimálnej celkovej ročnej spotreby) pri zohľadnení variabilného nedostatku siete v priebehu času v tarifách elektrickej siete.

                        —

                        Nové regulačné stimuly na výskum a investovanie do riešení energetickej efektívnosti, napr. bonusový faktor, ktorý sa má udeliť PPS a PDS pri rozvoji siete (ak PPS vzniknú dodatočné krátkodobé náklady v dôsledku vykonávania riešení energetickej efektívnosti, pri ktorých možno očakávať, že budú z dlhodobého hľadiska nákladovo efektívne, národné regulačné orgány by mohli poskytovať cielené stimuly v oblasti schvaľovania taríf/cenového stropu).

                        —

                        Uľahčenie pripojenia do siete a flexibilnej prevádzky vysoko účinnej kogenerácie, najmä v systémoch s vysokým podielom energie z obnoviteľných zdrojov.

                        —

                        Optimalizácia efektívnosti miestneho energetického systému (integrácia miestneho sektora) a plánovanie jeho rozvoja s miestnymi zainteresovanými stranami (verejnými orgánmi, PDS, miestnymi energetickými komunitami atď.) vrátane kľúčových prvkov stratégií obnovy alebo rozvoja miestnych obnoviteľných zdrojov (napr. vietor, slnečná energia, biomasa, biometán).

                        —

                        Uľahčenie prístupu na trhy s energiou pre agregátorov menších koncových odberateľov (napríklad koncoví používatelia v domácnostiach).

                           Rámček 1

                           Zásada prvoradosti energetickej efektívnosti pri plánovaní reakcie na strane spotreby

                        Podporná štúdia (75) poskytuje reálny príklad krokov, ktoré majú príslušné subjekty podniknúť pri rozhodovaní o plánovaní reakcie na strane spotreby v súlade so zásadou prvoradosti energetickej efektívnosti.
                        Uplatňovanie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti týkajúce sa riadenia na strane spotreby (DSM) v odvetví energetiky by sa mohlo vzťahovať na viaceré situácie s rôznymi úlohami pre ústredný subjekt prijímajúci rozhodnutia, ktorý sa označuje ako „poskytovateľ služieb riadenia na strane spotreby (DSM)“. Riešenia riadenia na strane spotreby pozostávajú z dvoch častí: energetická efektívnosť a reakcia na strane spotreby. V prípade opatrení týkajúcich sa energetickej efektívnosti by poskytovateľom služieb riadenia na strane spotreby mohol byť štát (energetické agentúry atď.), dodávatelia energie alebo špecializovaní súkromní poskytovatelia služieb riadenia na strane spotreby (v rámci systému povinnej energetickej efektívnosti). Prevádzkovatelia sústav (najmä prevádzkovatelia distribučných sústav) môžu takisto poskytovať informácie s cieľom podnietiť zlepšovanie energetickej efektívnosti alebo motivovať zákazníkov v záujme poskytovania služieb v oblasti reakcie na strane spotreby. Pokiaľ ide o reakciu na strane spotreby na vyrovnávacích trhoch, poskytovateľmi služieb riadenia na strane spotreby sú veľkí spotrebitelia alebo agregátori (spoločnosti poskytujúce energetické služby – ESCO, prevádzkovatelia virtuálnych elektrární), ktorí by mohli predkladať ponuky na týchto trhoch.
                        Na liberalizovaných trhoch EÚ s energiou sa uplatňujú pravidlá oddelenia. Je teda povinnosťou štátu, a nie bývalých vertikálne integrovaných monopolov, aby vykonávali kontrolu zásady prvoradosti energetickej efektívnosti, ktorá sa historicky označovala ako integrované plánovanie zdrojov (IRP). Ak sú trhy s kapacitou zavedené v súlade s nariadením (EÚ) 2019/943, tvorcovia politík a regulačné orgány zabezpečia, aby reakcia na strane spotreby bola umožnená a mohla sa zúčastňovať na týchto trhoch za rovnakých podmienok ako výroba. V nasledujúcom príklade sa poskytovateľom služieb riadenia na strane spotreby rozumie agregátor, ktorý kombinuje viacnásobné zaťaženie koncových odberateľov zo všetkých odvetví na účely predaja alebo dražby ich agregovanej reakcie na strane spotreby na akomkoľvek trhu s elektrinou.
                        Tvorca politiky by mal definovať ciele (s prihliadnutím na nákladovú účinnosť) na vykonávanie plánovania reakcie na strane spotreby. Na základe cieľov vymedzených v prvom kroku by tvorca politiky a/alebo národný regulačný orgán, ak má na to kompetencie, mal vymedziť regulačný rámec pre plánovanie vykonávania riadenia na strane spotreby, do ktorého možno začleniť viaceré politické nástroje.
                        Na základe politických cieľov stanovených tvorcom politiky by mal regulačný orgán skontrolovať cieľ plánovania, ktorý navrhol poskytovateľ služieb riadenia na strane spotreby. Ide o opakujúci sa proces, ktorý povedie k ďalším procesom, až kým plán nebude v súlade s cieľmi. Regulačný orgán by mal stanoviť pravidlá prístupu na trh, vymedziť metódu analýzy nákladov a prínosov (CBA) pre poskytovateľa služieb riadenia na strane spotreby s cieľom systematicky posudzovať jeho investičné možnosti a kontrolovať navrhovaný plán.

                  4.2.   Dodávka a distribúcia energie

            Uplatňovanie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti sa týka najmä uprednostňovania energetickej efektívnosti pred investíciami do energetickej infraštruktúry a/alebo optimalizácie existujúcej energetickej infraštruktúry vrátane cezhraničných investícií. Popri cenových signáloch ju možno dosiahnuť zohľadnením alebo analýzou zdrojov na strane spotreby alebo energeticky účinných technológií ako alternatív, najmä pri plánovaní infraštruktúry výrobnej, skladovacej, prenosovej a distribučnej siete (76). Zásada prvoradosti energetickej efektívnosti by sa okrem toho mala uplatňovať, ak je potrebné rozhodnutie na strane ponuky, aby sa zvolila najefektívnejšia alternatíva na optimalizáciu energetickej infraštruktúry. Je to v súlade so stratégiou integrácie energetického systému, ktorá si vyžaduje náležité zohľadnenie energetickej efektívnosti na strane dodávok energie. V rozhodnutiach o úspore, zmene dodávateľa alebo spoločnom využívaní energie by sa malo náležite odrážať využívanie energie počas životného cyklu rôznych nosičov energie vrátane ťažby, výroby a opätovného použitia alebo recyklácie surovín, konverzie, transformácie, prepravy a skladovania energie, ako aj rastúci podiel obnoviteľných zdrojov energie v dodávkach elektriny.

               Oblasti, na ktoré sa treba zamerať:

                        —

                        Zohľadnenie zdrojov na strane spotreby pri hodnotení investičných potrieb výrobnej kapacity (elektriny alebo tepla) z hľadiska nákladovej účinnosti na úrovni sústavy.

                        —

                        Zváženie iných plánovaných zmien energetických sietí a vypracovanie spoločných scenárov plánovania infraštruktúry.

                        —

                        Požiadavka využívať analýzu nákladov a prínosov pri plánovaní regionálnych (77) sietí elektriny, plynu (aj vodíka) a diaľkového vykurovania vrátane kogeneračných jednotiek a rekuperácie odpadového tepla a pri plánovaní priemyselných a obytných cyklov vody pre viaceré stavebné objekty (napr. univerzitné areály, nemocnice, športové komplexy) s cieľom identifikovať nákladovo najúčinnejšie a najefektívnejšie možnosti dodávok tepla a posúdiť ich so zreteľom na znižovanie dopytu po teple prostredníctvom energetickej efektívnosti v budovách a procesoch.

                        —

                        Integrácia vykurovania a chladenia do plánovania mestských, vidieckych alebo priemyselných oblastí.

                        —

                        Zabezpečenie nákladovo optimálneho zavádzania vodíkových infraštruktúr.

                        —

                        Zváženie alternatívnych opatrení na zvýšenie efektívnosti konečného použitia prostredníctvom koncepcie trhu a regulácie.

                        —

                        Vyhodnotenie kompromisu medzi veľkými úžitkovými zariadeniami na uskladnenie energie a vlastnými používateľskými zariadeniami na uskladnenie energie v porovnaní s prijatím energeticky efektívnych spotrebičov/zariadení a systémov reakcie na strane spotreby.

                        —

                        Transparentnosť a jednotnosť predpokladov použitých pri plánovaní infraštruktúry a investícií, pokiaľ ide o vývoj dopytu po energii do roku 2030 a 2050 a ciele v oblasti klímy do roku 2030 a 2050.

                        —

                        Rekuperácia odpadového tepla (78) a jeho integrácia do sietí diaľkového vykurovania.

               Príklady opatrení:

                        —

                        Organizácia ponúk na nahradenie elektrární na fosílne palivá s výkonom v špičke čistou výrobou tepla a elektrickej energie a zdrojmi na strane spotreby.

                        —

                        Vytváranie a plánovanie scenárov spoločnej infraštruktúry, ktoré zahŕňajú predpoklady týkajúce sa požiadaviek na plynárenské, elektrické, vodíkové a tepelné siete spolu s cieľmi pre energeticky efektívnu prevádzku siete. Pri plánovaní infraštruktúry by sa mali podľa možnosti zohľadniť komplexné posúdenia vykurovania a chladenia podľa prílohy VIII k smernici o energetickej efektívnosti.

                        —

                        Integrované plánovanie distribučnej sústavy (zahŕňajúce aj iné energetické vektory ako ten, ktorý sa skúma z hľadiska distribučnej sústavy) s cieľom maximalizovať využívanie distribuovaných zdrojov energie vrátane energetickej efektívnosti a reakcie na strane spotreby a predvídanie vplyvu týchto zdrojov na potreby sústavy.

                        —

                        Vypracovanie vhodných metodík na analýzu nákladov a prínosov (CBA) distribuovaných zdrojov energie, ako je solárna fotovoltika, skladovanie energie, vysoko účinná kogenerácia, diaľkové vykurovanie, priama elektrifikácia a reakcia na strane spotreby (čo umožní rovnocenné porovnanie vzájomne a s bežnými zdrojmi na strane ponuky).

                        —

                        Požiadavka využívať analýzu nákladov a prínosov pri plánovaní vysoko účinných kogeneračných jednotiek a rekuperácie odpadového tepla v porovnaní s alternatívnymi menej efektívnymi systémami výroby len energie a len tepla, ak elektrifikácia tepla nie je nákladovo efektívna alebo technicky uskutočniteľná.

                        —

                        Plánovanie infraštruktúry na prepravu vodíka a umiestnenia elektrolyzérov spolu s alternatívnou efektívnosťou na strane ponuky, ako je veľkokapacitná kombinovaná výroba tepla a elektriny a diaľkového vykurovania a chladenia (CHP a DHC), a opatreniami na zvýšenie efektívnosti konečného použitia, ako je mikrogenerácia vrátane stacionárnych palivových článkov.

                        —

                        Test energetickej efektívnosti pre všetky projekty energetickej infraštruktúry – vyhodnotenie nákladovo efektívnych zdrojov na strane spotreby spolu so zdrojmi na strane ponuky v oblasti energetických potrieb.

                        —

                        Metodiky na vypracovanie analýzy nákladov a prínosov v rámci celého energetického systému, ktorá by pri určovaní investičných potrieb zahŕňala rôzne energetické vektory a zohľadňovala zdroje na strane spotreby spolu s dodávkami.

                        —

                        Správy od regulačných orgánov o tom, ako integrujú a vykonávajú ciele efektívnosti siete v rámci svojich príslušných vnútroštátnych plánov.

                           Rámček 2

                           Zásada prvoradosti energetickej efektívnosti pri plánovaní rozhodnutí na strane ponuky

                        Podporná štúdia poskytuje dva reálne príklady krokov, ktoré sa majú podniknúť pri vykonávaní zásady prvoradosti energetickej efektívnosti pri plánovaní rozhodnutí na strane dodávok energie. Prvý sa týka plánovania prenosovej a distribučnej siete, druhý plánovania diaľkového vykurovania.
                        Plánovanie prenosovej a distribučnej siete
                        Uplatňovanie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti pri plánovaní prenosovej a distribučnej siete sa týka overovania toho, či by sa výstavba časti týchto infraštruktúr mohla nahradiť (alebo aspoň oddialiť) nákladovo efektívnejšími opatreniami energetickej efektívnosti a programami reakcie na strane spotreby, ktorými by sa znížilo špičkové zaťaženie a celkové používanie elektriny, a tak by sa sieťové služby zabezpečili nákladovo najefektívnejším spôsobom a súčasne sa zaistila rovnaká úroveň bezpečnosti dodávok aj vzhľadom na vyšší podiel variabilných obnoviteľných zdrojov energie v energetickom systéme.
                        Hlavným aktérom vykonávania tejto zásady sú prevádzkovatelia sietí pod dohľadom regulačných orgánov. Tvorcovia politiky by mali vymedziť ciele a politický rámec, ktoré by zohľadňovali kompromisy medzi ekonomickou efektívnosťou na jednej strane a spoľahlivosťou systému na strane druhej. V platných pravidlách by sa malo od PDS a PPS vyžadovať, aby plánovali nákladovo najefektívnejšie portfólio zdrojov na strane spotreby a ponuky, a vnútroštátnym regulačným orgánom by sa mala stanoviť aktívna úloha pri monitorovaní a presadzovaní. Regulačný orgán alebo Komisia, ak je to konkrétne uvedené v právnych predpisoch EÚ (t. j. nariadení o TEN-E), by mali skontrolovať, či je metodika analýzy nákladov a prínosov, ktorú navrhol prevádzkovateľ siete, v súlade s politickým a regulačným rámcom, a posúdiť plánované investície, ktoré navrhol prevádzkovateľ siete.

                           Plánovanie diaľkového vykurovania

                        Systém diaľkového vykurovania je vertikálne integrovaný systém, t. j. prevádzkovateľ systému je zodpovedný za výrobu tepla, prevádzku siete a dodávku tepla, ako aj za prijímanie príslušných investičných rozhodnutí. Kľúčovým aktérom uplatňovania tejto zásady je teda prevádzkovateľ systému. Úlohou tvorcov politiky pri poskytovaní podporného rámca je vymedziť výkonnostné ciele pre energeticky efektívne systémy diaľkového vykurovania vrátane cieľov pre palivá z obnoviteľných zdrojov, ktoré sa majú používať, a uľahčiť integráciu odpadového tepla z externých priemyselných zariadení do siete. Tvorcovia politík by takisto mali jasne vymedziť úlohu diaľkového vykurovania pri dosahovaní širších cieľov, pričom by mali zvážiť iné alternatívne energeticky efektívne riešenia, ako sú tepelné čerpadlá. Miestne orgány musia preskúmať prekážky rozšírenia siete diaľkového vykurovania. Hlavnou úlohou regulačného orgánu je kontrolovať ciele plánovania prevádzkovateľa sústavy, vymedziť metodiku analýzy nákladov a prínosov a vymedziť pravidlá prístupu prevádzkovateľa sústavy, ako aj potenciálnych výrobcov tepla z iných odvetví na trh. Regulačný orgán by mal prevádzkovateľovi sústavy poskytnúť aj priestorové plánovanie s cieľom systematicky posudzovať všetky možnosti na strane ponuky, siete a na strane spotreby a kontrolovať plán navrhnutý prevádzkovateľom sústavy.

                  4.3.   Dopyt po energii (priemysel a služby)

            Zatiaľ čo podpora riešení na strane spotreby, ktorými by sa mohla obmedziť potreba zvýšenia výrobných kapacít energie, je jadrom zásady prvoradosti energetickej efektívnosti, táto zásada sa uplatňuje aj v odvetviach konečného použitia energie, ako sú domácnosti, služby, priemysel a doprava. Malo by sa vykonať aj hodnotenie technologických kompromisov a energetickej hospodárnosti rôznych riešení na základe uplatňovania celostného prístupu, ktorý je neoddeliteľnou súčasťou zásady prvoradosti energetickej efektívnosti, s cieľom zabezpečiť náležité posúdenie vplyvov zmien jednej zložky systému na celkovú efektívnosť podnikateľského procesu. Táto zásada by mala viesť k podpore energeticky účinných výrobkov a technológií a metód (napr. hospodárenie s energiou) s cieľom zvýšiť celkovú energetickú účinnosť celého procesu alebo dokonca systému, v ktorom je zabudovaný.

               Oblasti, na ktoré sa treba zamerať:

                        —

                        Nástroje verejného obstarávania a podporné nástroje na vyžadovanie alebo podporu obstarávania energeticky efektívneho tovaru a služieb (v prípade potreby s kapacitami v oblasti reakcie na strane spotreby) vo verejnom sektore na základe integrovaných analýz nákladov a prínosov a analýzy účinnosti materiálov počas životného cyklu.

                        —

                        Posilnenie účinnosti materiálov, obehovosti a energeticky účinných technológií ako protipólu k výrobe materiálov a dodávkam energie.

                        —

                        Podpora efektívnej sektorovej integrácie na miestnej úrovni prostredníctvom vysoko účinnej kogenerácie na mieste v priemysle aj v budovách ako alternatívy k menej efektívnej výrobe len tepla.

                        —

                        Podpora flexibilnej prevádzky prostredníctvom reakcie na strane spotreby a vlastnej spotreby s cieľom zmierniť tlak na miestne rozvodné siete a zlepšiť odolnosť konečného použitia.

                        —

                        Rekuperácia odpadového tepla a chladu.

                        —

                        Správanie koncových používateľov energie (organizácií).

                        —

                        Investičné stimuly.

                        —

                        Kvalita poradenských služieb.

               Príklady opatrení:

                        —

                        Prepojenie umožňujúce určenie polohy priemyselných zariadení vyrábajúcich odpadové teplo s možnosťou pripojenia na miestne tepelné siete.

                        —

                        Zváženie opätovného využitia odpadového tepla pri udeľovaní povolení zariadeniam, ktoré vyrábajú veľké množstvo odpadového tepla.

                        —

                        Zavádzanie požiadaviek na nákup výrobkov najlepšej energetickej triedy.

                        —

                        Zavedenie požiadaviek na kapacity v oblasti reakcie na strane spotreby.

                        —

                        Vypracovanie kritérií pre finančnú pomoc pri investíciách do energetickej efektívnosti s cieľom vyhodnotiť zvýšenie efektívnosti v celom procese alebo systéme.

                        —

                        Zavedenie rozšírených pravidiel daňových odpisov alebo dočasných odpisov.

                        —

                        Posilnenie alebo uloženie povinnosti hospodárenia s energiou.

                        —

                        Vymedzenie kvalifikačných profilov poradcov na účely normalizácie a certifikácie.

                        —

                        Podpora materiálov umožňujúcich vyššiu energetickú efektívnosť výrobných a obchodných procesov.

                  4.4.   Stavby

            Celkovo možno budovám pripísať približne 40 % celkovej spotreby energie v EÚ a 36 % jej emisií skleníkových plynov pochádzajúcich z výroby energie (79). Budovy sú navyše sektorom s najvyššími emisiami uhlíka zabudovaného v stavebných materiáloch v našej spoločnosti, pričom globálne sa ich podiel odhaduje na približne 10 % celkových ročných emisií skleníkových plynov. Ako sa uvádza v iniciatíve „vlna obnovy“, zásada prvoradosti energetickej efektívnosti je jednou z kľúčových zásad, ktoré sa majú uplatňovať pri plánovaní obnovy budov a prevádzke na mieste. V iniciatíve sa zároveň poukazuje na dôležitosť celostného prístupu k životnému cyklu, v ktorom sa využíva obehovosť na zníženie emisií uhlíka počas celého životného cyklu.
            Zlepšenia energetickej účinnosti v budovách bývajú z technického hľadiska pomerne jednoduché. V porovnaní s inými odvetviami môže byť zníženie značnej časti spotreby energie nákladovo efektívne. Rozsiahle renovácie budov môžu znížiť dopyt koncových používateľov a potrebu dodatočnej výroby energie, prenosových a distribučných kapacít, ako aj potrebu vykurovacích alebo chladiacich systémov v samotných budovách. Obnova budov takisto prináša viaceré výhody pre hospodárstvo, spoločnosť a životné prostredie, ak sa vykonáva so zreteľom na celý životný cyklus. Existujúca požiadavka a nástroje smernice o energetickej efektívnosti, smernice o energetickej hospodárnosti budov, iniciatívy „vlna obnovy“ a odporúčaní Komisie o obnove budov a modernizácii budov už teraz poskytujú súbor konkrétnych opatrení na zabezpečenie uplatňovania zásady prvoradosti energetickej efektívnosti a ich vykonávanie by sa mohlo ďalej uľahčiť uplatňovaním týchto usmernení.
            Je preto nevyhnutné, aby sa integrované programy obnovy budov zohľadňovali v politikách a investičných rozhodnutiach, ktorých cieľom je primeranosť dodávok a stabilita distribučných sietí. Hoci by za určitých podmienok mohla byť vhodná obnova po etapách, je dôležité usilovať sa o koordináciu s cieľom prehĺbiť dôkladnosť obnovy a využiť hospodársku a spoločenskú príležitosť. Ak sa zvolí postupný prístup, musí byť od začiatku podrobne opísaný, napríklad pomocou pasportu obnovy budovy (80), a musí sa zamerať na potenciál zníženia emisií uhlíka počas celého životného cyklu budovy.
            V tejto súvislosti sú budovy ústrednou súčasťou súčasného energetického systému: môžu sa aktívne podieľať na systéme reakcie na strane spotreby vo svojej kapacite uskladnenia tepla a chladu a na časovo odloženom používaní určitých spotrebičov. Napokon, budovy sú dobre vybavené na decentralizovanú výrobu a skladovanie energie z obnoviteľných zdrojov. Ukazovateľ inteligentnej pripravenosti pre budovy stanovený v smernici o energetickej hospodárnosti budov umožňuje ohodnotiť schopnosť budov (alebo jednotiek budov) prispôsobiť svoju prevádzku potrebám jej používateľov, takisto optimalizovať energetickú účinnosť a celkovú hospodárnosť a prispôsobiť svoju prevádzku signálom zo siete (energetická flexibilita). Je to teda nástroj, ktorým sa môže podporovať a zvyšovať informovanosť o skutočných úsporách týchto nových rozšírených funkcií.
            Je dôležité, aby sa zásada prvoradosti energetickej efektívnosti uplatňovala na sektor budov nielen vo fáze používania, vrátane obnovy, ale aj počas celého obehového životného cyklu a pri novej výstavbe. Najmä nová výstavba, ale aj projekty obnovy majú veľký potenciál ďalšieho znižovania celkových emisií uhlíka počas celého životného cyklu, a to uplatňovaním obehovej koncepcie a výstavby popri zameraní sa na zásadu prvoradosti energetickej efektívnosti vo fáze používania. Pri novej výstavbe je dôležité pozrieť sa aj na rozvoj nových mestských častí, v ktorých je plánovanie a umiestnenie bývania, služieb, infraštruktúry mobility atď. rozhodujúce pre energetickú efektívnosť a emisie uhlíka (a prispôsobenie sa zmene klímy).
            Okrem toho je potrebný prístup zameraný na používateľa. Vyžaduje si to dodatočné úsilie, aby sa používateľom budov uľahčilo každodenné uplatňovanie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti. Takisto to znamená, že poskytované služby (teplo, pohodlie atď.) využívajú technológie a sú navrhnuté čo najefektívnejšie.

               Oblasti, na ktoré sa treba zamerať:

                        —

                        Sprístupnenie finančných prostriedkov na programy obnovy budov z nástrojov pre výrobné, prenosové, distribučné a skladovacie kapacity.

                        —

                        Podpora pravidiel verejného obstarávania a podporné nástroje pre zadávanie zákaziek na nákup, výstavbu a prenájom energeticky efektívnych budov, tovarov a služieb vo verejnom sektore počas ich celého životného cyklu a na základe integrovaných posúdení nákladov a prínosov.

                        —

                        Zaradenie celého spektra modernizácie budov do programov obnovy (od zlepšenia tepelnej celistvosti plášťa budovy až po modernizáciu a optimalizáciu technických systémov budov prostredníctvom digitálnych technológií, integrácie distribuovaných a decentralizovaných obnoviteľných zdrojov energie) s cieľom optimalizovať celkovú efektívnosť systému.

                        —

                        Integrácia prvkov energetickej efektívnosti do miestneho územného plánovania a urbanistického povoľovania. Patrí sem umožnenie energeticky efektívnej dopravy, napr. poskytnutím parkovacích miest a nabíjacích staníc pre elektrické vozidlá, bicykle, elektronické bicykle a nákladné bicykle a zabezpečením blízkosti sietí verejnej dopravy.

                        —

                        Zníženie zložitosti súvisiacej so zavádzaním energeticky účinných riešení prostredníctvom zjednodušenia administratívneho procesu pre jednotlivcov.

                        —

                        Posilnenie obehovosti, materiálovej efektívnosti a energeticky účinných technológií v budovách.

                        —

                        Stavebné normy, modernizácia a komplexná udržateľná obnova fondu budov.

                        —

                        Digitalizácia budov prostredníctvom stimulov a zavádzania inteligentných technológií.

                        —

                        Posilnenie miestnej koordinácie sektorovej integrácie na miestnej úrovni a obnovy budov s cieľom optimalizovať miestnu kapacitu výroby energie z obnoviteľných zdrojov a miestu kapacitu v oblasti reakcie na strane spotreby.

                        —

                        Určenie kompromisov a podpora synergií medzi priamou a nepriamou elektrifikáciou z hľadiska celkovej efektívnosti a nákladov systému s cieľom podporiť optimálne využívanie energie z obnoviteľných zdrojov vrátane tepelných čerpadiel a efektívnej kogenerácie v závislosti od miestnych podmienok (dostupnosť a odolnosť dodávok).

                        —

                        Integrácia plánovania energetickej efektívnosti (vrátane priemyselných a obytných cyklov vody) pre viaceré stavebné objekty, ako sú areály, nemocnice, športové komplexy, ako oblasti pripravené na integráciu inteligentných energetických systémov.

                        —

                        Nachádzanie synergií medzi opatreniami v oblasti energetickej efektívnosti a zavádzaním samostatných malých projektov v oblasti obnoviteľných zdrojov energie v budovách, najmä ak sa využívajú verejné finančné stimuly.

                        —

                        Podpora opatrení týkajúcich sa správania s cieľom zabrániť nadmernej spotrebe.

               Príklady opatrení:

                        —

                        Začlenenie obnovy budov do obchodovania s obnoviteľnými zdrojmi energie formou aukcií.

                        —

                        Inovačné systémy financovania obnovy budov vrátane hypoték zameraných na energetickú efektívnosť (81).

                        —

                        Prepojenie financovania s vykonávaním indikátora inteligentnej pripravenosti.

                        —

                        Prepojenie financovania s následnými auditmi s cieľom zaistiť, aby realizované opatrenia mali významný vplyv na zlepšenie energetickej efektívnosti budov, ako to vyplýva z jedného z kritérií uvedených v článku 2a smernice o energetickej hospodárnosti budov, aby sa finančné opatrenia v záujme zvyšovania energetickej účinnosti v rámci obnovy budov prepojili s cielenými alebo dosiahnutými úsporami energie.

                        —

                        Uľahčenie prístupu budov a agregátorov na trh s kapacitnými mechanizmami a na trh pre primeranosť dodávok, najmä pre budovy vybavené kogeneračnými jednotkami.

                        —

                        Úprava ceny elektrickej energie, distribučnej ceny a iných poplatkov s cieľom stimulovať reakciu na strane spotreby a skladovanie elektrickej energie (aj vo forme tepla) v budovách.

                        —

                        Prepojenie umožňujúce určenie polohy budov s potenciálom v oblasti energie z obnoviteľných zdrojov (orientácia na slnečnú energiu, priestor pre čerpadlá na získavanie geotermálnej energie a tepelné čerpadlá, blízkosť miestnych komunít pre obnoviteľné zdroje energie a výroba energie z obnoviteľných zdrojov vrátane diaľkového vykurovania s využitím obnoviteľných zdrojov a nízkouhlíkového diaľkového vykurovania) a so sieťami verejnej dopravy.

                        —

                        Maximalizácia zníženia celkového dopytu po energii, ktoré sa má dosiahnuť obnovou budov, napr. zlepšením najprv výkonnosti plášťa budovy ešte pred realizáciou iných opatrení, ako sú výmeny vykurovacích systémov (alebo zabezpečením toho, aby takéto výmeny boli podmienené ďalším zlepšením energetickej efektívnosti).

                        —

                        Povinnosť poskytovať parkovacie miesta pre bicykle a nabíjacie stanice pre elektrické bicykle prostredníctvom stavebných predpisov.

                        —

                        Začlenenie zariadení na reguláciu klímy (klimatizácia, vykurovanie, chladenie) a riešení na reguláciu klímy (pasívne vykurovanie a chladenie prostredníctvom orientácie budovy, zelených striech/stien atď.) ako prvku technického dizajnu. To zahŕňa aj poskytovanie technických odborných znalostí, v rámci ktorých by sa identifikoval potrebný dizajn izolácie plášťa budovy, klimatizačného systému alebo radiátora/ohrievača, ktorý sa má zakúpiť na základe vlastností priestorov (geografická oblasť, izolácia budovy, orientácia…).

                        —

                        Zohľadnenie zelenej a modrej infraštruktúry v miestnom územnom plánovaní, ktoré zabezpečuje synergie medzi zlepšením energetickej efektívnosti v jednotlivých budovách prostredníctvom uplatňovania prirodzeného vetrania, zelených striech a stien a zníženia efektu teplotného ostrova na úrovni okresov.

                        —

                        Využitie zmlúv o energetickej efektívnosti na zabezpečenie zaručeného, merateľného a predvídateľného zvýšenia energetickej efektívnosti (z hľadiska konečnej aj primárnej energie).

                        —

                        Zavedenie systémov energetického manažérstva s jasným opisom zodpovedností a opatrení, ktoré sa majú prijať.

                        —

                        Zavedenie systémov energetického manažérstva riadených digitálnymi rozhraniami s cieľom zlepšiť energetickú efektívnosť a zároveň integrovať distribuované zdroje energie.

                        —

                        Využívanie technológií aktívnej/pasívnej energetickej efektívnosti na optimalizáciu údržby a prevádzky budov.

                        —

                        Nepretržité monitorovanie, analýza a podávanie správ o energetickej efektívnosti v budovách.

                        —

                        Inštalácia systému spätnej väzby o spotrebe energie prostredníctvom inteligentných meračov a inteligentných zariadení.

                  4.5.   Doprava

            Udržateľná doprava je jadrom „Stratégie pre udržateľnú a inteligentnú mobilitu“ (82), ktorú nedávno prijala Komisia. V stratégii sa kladie veľký dôraz aj na efektívnosť dopravy, ktorá by sa mohla dosiahnuť prostredníctvom prechodu na alternatívne palivá, vozidiel s nulovými emisiami, prechodu na iný druh dopravy alebo zlepšeniami dopravného systému. Zníženie spotreby energie priamo súvisí s cieľom klimatickej neutrality, pričom je dôležité, aby sa spotreba energie výslovne zohľadňovala pri plánovaní a riadení dopravy.
            Energetická efektívnosť je dôležitým prvkom na zabezpečenie stabilizácie rozvodných sietí, ktoré majú slúžiť na elektrifikovanú mobilitu. Uplatňovaním zásady prvoradosti energetickej efektívnosti by sa malo zabezpečiť, aby sa pri zameraní sa na prechod na alternatívne palivá neignorovali možné úspory energie.

               Oblasti, na ktoré sa treba zamerať:

                        —

                        Zabezpečenie toho, aby boli vozidlá navrhnuté a používané spôsobom, ktorý je energeticky čo najefektívnejší, aby sa na rôzne činnosti v oblasti mobility a nabíjania elektrických vozidiel využívala minimálna energia.

                        —

                        Posúdenie energetickej efektívnosti rôznych druhov dopravy a digitálnych technológií vo výskumných iniciatívach a plánoch udržateľnej mestskej mobility (SUMP).

                        —

                        Zabezpečenie energeticky a nákladovo optimalizovanej koncepcie a prevádzky vnútroštátnej cestnej a železničnej siete pri plánovaní a riadení mestskej a diaľkovej mobility.

                        —

                        Podpora využívania dopravných prostriedkov založených na efektívnosti a potenciáli/možnostiach zníženia emisií pri preprave tovaru.

                        —

                        Zabezpečenie inteligentného nabíjania elektrických vozidiel, aby mohli byť súčasťou riadenia na strane spotreby.

                        —

                        Podporovanie chôdze a cyklistiky v mestských oblastiach.

                        —

                        Zavedenie cestných daní odrážajúcich skutočnú spotrebu energie automobilov a odstránenie režimov dotácií/daňových režimov, ktoré sú v rozpore so zásadou prvoradosti energetickej efektívnosti.

               Príklady opatrení:

                        —

                        Začlenenie plánovania spotreby energie v oblasti dopravy a opatrení na jej zníženie do plánov udržateľnej mestskej mobility (SUMP) a ich zohľadňovanie v územnom plánovaní.

                        —

                        Zavedenie opatrení na podporu širšieho využívania verejnej dopravy, bicyklovania a chôdze.

                        —

                        Poskytovanie stimulov na nákup a používanie vozidiel s nulovými emisiami a podpora osobných vozidiel s nízkou hmotnosťou.

                        —

                        Podpora kolektívnej dopravy spôsobom, ktorý vedie k odklonu od individuálnej dopravy a k zvyšovaniu miery obsadenosti vozidiel.

                        —

                        Zohľadnenie energetickej efektívnosti pri navrhovaní pravidiel bezpečnosti premávky a objektov infraštruktúry.

                        —

                        Zohľadnenie spoločenských prínosov energetickej efektívnosti pri navrhovaní dopravnej infraštruktúry (napr. pri vyrovnávaní kopcovitej topografie, výstavbe mostov a tunelov).

                           Rámček 3

                           Zásada prvoradosti energetickej efektívnosti pri rozhodovaní o plánovaní miestnej dopravy

                        V podpornej štúdii sa uvádzajú reálne príklady krokov, ktoré sa majú podniknúť pri vykonávaní zásady prvoradosti energetickej efektívnosti pri investičných rozhodnutiach pri plánovaní a riadení miestnej dopravy.
                        Uplatňovanie zásady má realizovať hlavne plánovač dopravy, ktorý je zodpovedný za plánovanie a riadenie sietí verejnej dopravy, dopravných služieb a infraštruktúry. Mestská správa zohráva úlohu regulačného orgánu, ktorý vymedzuje pravidlá prístupu na trh, vymedzuje metodiku analýzy nákladov a prínosov a vykonáva kontrolu súladu. Tvorcovia politiky by mali vymedziť ciele a regulačný rámec pre investície do plánovania a riadenia miestnej dopravy. Mali by zabezpečiť, aby sa zvýšenie energetickej efektívnosti považovalo za súčasť riešenia problémov súvisiacich s dopravou a aby sa začlenilo do plánov udržateľnej mobility.

                  4.6.   Voda

            Energia a voda v hospodárskom živote a na mnohých úrovniach úzko súvisia („prepojenie medzi vodou a energiou“). Voda je potrebná na energetické účely, napr. na chladenie, vykurovanie, skladovanie, biopalivá, spracovanie surovín, výrobu vodíka a e-palív alebo vodnú energiu. Energia je potrebná na účely v oblasti vody, napr. na jej odber, čerpanie, ohrievanie, chladenie, čistenie, úpravu a odsoľovanie (83). K úsporám energie môže dôjsť na mnohých úrovniach vrátane odberu vody, distribúcie vody, výroby energie (vykurovanie a chladenie), úpravy vody, využitia energie v priemyselných procesoch, poľnohospodárstve a domácnostiach, hospodárenia so zrážkovou vodou a opätovného využívania vody. Uplatňovanie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti v sektore vodného hospodárstva a v rámci priemyselných, stavebných a poľnohospodárskych vodných cyklov znamená posúdiť riešenia na prerušenie prepojenia medzi spotrebou energie a spotrebou vody. Európske čistiarne odpadových vôd dnes spotrebujú viac energie ako dve elektrárne ročne a minie sa na ne najväčšia časť (pätina) účtov za elektrickú energiu v obciach. Ročne stoja spoločnosť približne 2 miliardy EUR. Namiesto toho by mohli vyrábať účinnú, obnoviteľnú a flexibilnú energiu zodpovedajúcu produkcii až dvanástich elektrární, ktorá prispieva k rozvoju nízkouhlíkového obehového európskeho hospodárstva (84).
            Riešenia na zníženie dopytu po energii v sektore vodného hospodárstva a prostredníctvom vody by sa mali uplatňovať na všetky typy projektov vo všetkých fázach, v rámci celého dodávateľského reťazca a pri stanovovaní (viac-) ročných finančných rámcov na regionálnej a miestnej úrovni.
            Vplyv zásady prvoradosti energetickej efektívnosti na dopyt po vode vo všetkých sektoroch by sa mal zvážiť aj pri posudzovaní toho, ako by sa mohli odbremeniť rozpočty obcí. Najmä keď obce vlastnia vodárne, spotreba elektrickej energie vo vodných elektrárňach (elektrárňach na odpadovú vodu) môže predstavovať významný podiel ich účtov za elektrickú energiu. Keďže napríklad informovanosť, skúsenosti a kapacity sa môžu v jednotlivých obciach do veľkej miery líšiť, regionálne alebo národné opatrenia prostredníctvom článku 7 smernice o energetickej efektívnosti by mohli uľahčiť investície do opatrení týkajúcich sa efektívneho využívania vody.
            Zásada prvoradosti energetickej efektívnosti v rámci priemyselných a iných vodných cyklov zahŕňa meranie a posudzovanie spotreby vody v rámci priemyselných procesov, ako je vykurovanie a chladenie a kanalizačný odpad. V mnohých prípadoch môžu investície do vodohospodárskych technológií a efektívnosti vodných procesov viesť k návratnosti investícií v krátkom časovom období so znížením spotreby vody, čo priamo vedie k úsporám energie a zníženiu emisií.

               Oblasti, na ktoré sa treba zamerať:

                        —

                        Zníženie objemu energie využívanej na výrobu a úpravu rôznych druhov vody.

                        —

                        Zníženie dopytu po vode a sieťových strát, čo sa premieta do nižších energetických požiadaviek pri čerpaní a úprave vody.

                        —

                        Využívanie prieskumov v oblasti energetickej a vodohospodárskej efektívnosti na vzdelávanie priemyslu o možnostiach šetrenia v rámci vodného cyklu.

                        —

                        Používanie inteligentných technológií a procesov.

                        —

                        Zváženie využívania a dostupnosti vody v závodoch na výrobu vodíka a e-palív a ich vplyvu na miestny vodný systém.

                        —

                        Premena čistiarní odpadových vôd na efektívne generátory obnoviteľnej energie.

                        —

                        V uvedených oblastiach by sa mohli zvážiť tieto riešenia:

                                    —

                                    energeticky efektívna výroba pitnej vody v rámci celého dodávateľského reťazca (distribúcia, využívanie a čistenie odpadových vôd),

                                    —

                                    posúdenie potenciálu výstavby dvojúrovňového systému potrebného na samostatné čistenie dažďových vôd a splaškových odpadových vôd (mohlo by to zabrániť potrebe dodatočných kapacít na čistenie vôd, ktoré by mohli viesť k zvýšenej spotrebe energie),

                                    —

                                    Úspora a recyklácia vody v budovách s cieľom znížiť potreby energie na čerpanie a ohrievanie vody pomocou ukazovateľa 3.1 rámca Level(s) (85).

                                    —

                                    výmena zariadení na výrobu tepla z neobnoviteľných zdrojov energie pri výrobe teplej vody, napr. výroba teplej vody solárnymi kolektormi,

                                    —

                                    inštalácia efektívnejších čerpadiel,

                                    —

                                    infraštruktúry vodovodného potrubia prispôsobené súčasnému využívaniu,

                                    —

                                    pohony s premenlivými otáčkami,

                                    —

                                    lepšia kontrola procesov a efektívnejšie kompresory a čerpadlá orientované na dopyt.

               Príklady opatrení:

                        —

                        Zohľadnenie infraštruktúry pitnej a odpadovej vody s cieľom zmierniť špičkové zaťaženie elektrickej siete, napríklad čerpaním pitnej vody, keď je dopyt po elektrine nízky.

                        —

                        Využitie bioplynu generovaného na mieste pri úprave odpadových vôd na výrobu biometánu na miestne použitie. Tento biometán sa môže používať na kombinovanú výrobu tepla a elektrickej energie, privádzanie vlastnej elektrickej energie a tepla do okolitých elektrických sietí a sietí diaľkového vykurovania, ak sú k dispozícii.

                        —

                        Používanie techník kontroly procesov vo vodných systémoch na zníženie objemu chladenia vody na výrobu energie vrátane oblastí s rastúcim dopytom po energii, ako sú dátové centrá.

                        —

                        Zavedenie postupov zelenej infraštruktúry, ako sú zelené strechy, ktoré môžu zadržať veľké množstvo dažďovej vody a následne znížiť objem odtoku zrážkovej vody do odvodňovacieho systému.

                        —

                        Podpora/stimuly pre zadržiavanie dažďovej vody a jej používanie v domácnostiach (v práčkach, WC a na zavlažovanie) s cieľom znížiť spotrebu energie na pitnú vodu.

                  Projekt ENERWATER poskytuje štandardnú metódu a online nástroj na posudzovanie a zlepšovanie energetickej efektívnosti čistiarní odpadových vôd. V správe o metodike sa uvádzajú podrobné kroky na usmernenie vodohospodárskych odborníkov a audítorov, ako hodnotiť energetickú hospodárnosť čistiarní odpadových vôd (86).
            Projekt POWERSTEP (87) poskytuje zaujímavú koncepciu transformácie existujúcich komunálnych čistiarní odpadových vôd z čistých spotrebičov energie na energeticky neutrálnu alebo dokonca energeticky pozitívnu službu, ktorá môže byť zdrojom flexibility v energetickom systéme, môže posilniť postavenie miest a regiónov a uľahčiť dekarbonizáciu odvetvia vykurovania a chladenia a odvetvia dopravy.
            4.7.   Informačné a komunikačné technológie (IKT)

            Zatiaľ čo digitalizácia sa zvyčajne považuje za prostriedok na riadenie a znižovanie dopytu po energii, rýchly rast zariadení a služieb IKT má za následok vyššiu spotrebu energie v samotnom sektore. Očakáva sa, že spotrebu energie bude zvyšovať najmä výstavba nových dátových centier (88). Uplatňovanie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti sa v tomto prípade vzťahuje na výber a vykonávanie portfólia zdrojov, ktoré môžu poskytovať čoraz zásadnejšiu energetickú službu prenosu údajov pri najnižších možných nákladoch zo spoločenského hľadiska. Návrh a umiestnenie infraštruktúry IKT by okrem toho mali podliehať posúdeniu spotreby energie.
            Podobne sa očakáva, že zavedenie sietí 5G umožní výrazné zvýšenie kapacity bezdrôtovej komunikácie a umožní technológie ako prepojená a autonómna mobilita. Hoci je technológia 5G ekologickejšia ako existujúce systémy 4G, veľa závisí od presného návrhu a zavedenia siete (89). Uplatňovanie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti sa v tomto prípade vzťahuje na prístup, ktorý sa zaoberá celým systémom a zároveň architektúrou siete, energetickou efektívnosťou zariadenia a softvéru, ako aj prevádzkou siete.

               Oblasti, ktoré treba zvážiť:

                        —

                        Podpora šírenia energeticky účinných zariadení dátových centier, opätovného využívania odpadového tepla a používania systémov vlastnej výroby energie z obnoviteľných zdrojov.

                        —

                        Vyhodnotenie efektívnosti 5G siete pri jej návrhu, výstavbe a využívaní a jej zlepšovanie na základe dostupných technológií.

                        —

                        Hodnotenie globálneho vplyvu nových technológií, ktoré si vyžadujú veľké objemy prenosu a spracovania údajov, na energetickú efektívnosť.

               Príklady opatrení:

                        —

                        Podpora umiestňovania dátových centier do blízkosti tepelných rozvodných sietí.

                        —

                        Stanovenie noriem a požiadaviek na energetickú hospodárnosť systémov IKT.

                        —

                        Podpora využívania vlastných používateľských skladovacích kapacít batérií na účely reakcie na strane spotreby v 5G makrolokalitách, ktoré umožňujú nabíjanie, keď je dopyt po službách internetového pripojenia nízky, a uvoľňovanie energie, keď je vysoký.

                        —

                        Umožnenie aktivácie pokročilejších a energeticky úspornejších režimov spánku.

                        —

                        Podpora riešení s najnižším vplyvom na systém medzi internými a externými pripojenými a automatizovanými funkciami mobility alebo medzi riešeniami prenosu videa s veľmi vysokým rozlíšením.

                        —

                        Poskytovanie informácií spotrebiteľom o rozdieloch v spotrebe energie v rámci možností streamingu alebo dokonca medzi rôznymi technológiami.

                  4.8.   Finančný sektor

            Udržateľné financovanie naberá na intenzite, pričom mnohé finančné inštitúcie sa pripravujú na hlavnú taxonómiu udržateľných investícií, ktorú Európska komisia dokončuje v rámci obnovenej stratégie udržateľného financovania, ktorú nedávno prijala Komisia (90).
            Napriek dôkazom o zvýšenom záujme a činnosti v oblasti financovania energetickej efektívnosti je však energetická efektívnosť pre finančné inštitúcie len zriedka osobitnou prioritou, pretože je často súčasťou širšieho rozsahu udržateľného financovania. Mnohé transakcie a projekty s potenciálom úspor energie sa navyše nerealizujú, keďže v rámci hĺbkovej analýzy finančných inštitúcií často neexistuje žiadna horizontálna skupina záruk, ktorá by tomu zabránila. Je preto potrebné zviditeľniť a uprednostniť energetickú efektívnosť vo finančnom sektore prostredníctvom vykonávania zásady prvoradosti energetickej efektívnosti bankami, správcami aktív a inými finančnými inštitúciami.
            Hĺbková analýza transakcií finančných inštitúcií v prípade investícií do priemyslu alebo budov v súčasnosti nemusí úplne zachytávať potenciál pre zlepšovanie energetickej efektívnosti. Ak sa počas procesu výstavby, rozvoja mestskej alebo priemyselnej oblasti, obnovy alebo modernizácie priemyslu nevyužijú príležitosti na dosiahnutie energetickej efektívnosti, potenciálne úspory energie sa môžu na dlhé roky zablokovať. Obnovy s veľkým narušením alebo prestoje v priemysle nemusia byť totiž znovu k dispozícii počas desiatich alebo viacerých rokov.
            Zásada prvoradosti energetickej efektívnosti, ak sa riadne uplatňuje, môže zabezpečiť identifikáciu všetkých príležitostí úspor energie, a tým urýchliť ekologizáciu portfólií aktív. Jednoduché a štandardizované kritériá hĺbkovej analýzy – z ktorých niektoré už boli vypracované – sa môžu uplatňovať na financovanie projektov v rôznych odvetviach. Pri posudzovaní možností financovania investícií bankami počas celého životného cyklu aktív sa musí náležitá pozornosť venovať stanovovaniu cien uhlíka.
            Zvýšeným zameraním na zásadu prvoradosti energetickej efektívnosti sa môže zvýšiť poskytovanie úverov a znížiť riziká zlyhania a uviaznutých aktív, pomôže to plniť ciele sociálnej zodpovednosti podnikov a zabezpečiť súlad s prísnymi finančnými nariadeniami týkajúcimi sa udržateľnosti. Cielená technická pomoc finančným inštitúciám môže mať pozitívny vplyv na postupy hĺbkovej analýzy, najmä prostredníctvom podpory používania modelov nákladov na celý životný cyklus pri posudzovaní projektov.
            Uplatňovanie nákladovo efektívnych investícií do energetickej efektívnosti v celom hospodárstve by sa mohlo zlepšiť uplatňovaním zásady prvoradosti energetickej efektívnosti zo strany finančných inštitúcií v rôznych procesoch, napríklad:

                        —

                           čisté investície do energetickej efektívnosti (tie, pri ktorých viacnásobné prínosy investície vedú k návratnosti investovaného kapitálu s danou mierou návratnosti). Uplatňovanie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti by poukázalo na potrebu identifikovať konečného vlastníka, kvantifikovať ho a podávať správy o prínosoch pre neho,

                        —

                           významné modernizácie a obnovy (keď sa kapitál investuje najmä do zlepšenia a modernizácie, pričom energia je len jednou zložkou). Zásada prvoradosti energetickej efektívnosti by pri hĺbkovej analýze zabezpečila, aby sa všetky náležité úvahy o dôsledkoch návrhu a modernizácie aktíva na dopyt po energii optimalizovali na základe najlepších dostupných technológií a metód v čase finančného uzavretia,

                        —

                           financovanie rozvoja a výstavby jednej budovy, priemyselného závodu, stanice metra alebo generátora energie. Zásada prvoradosti energetickej efektívnosti by finančnej inštitúcii ukázala varovné signály čo najskôr v procese vývoja a navrhovania. Hĺbková analýza by zahŕňala analýzu energetickej stopy investície počas celej životnosti aktíva,

                        —

                        v oblasti výrobných procesov by analýza investícií mala zvyčajne zahŕňať posúdenie rôznych alternatív. V prípade, že efektívnou alternatívou je možné znížiť potreby energie, v rámci zásady prvoradosti energetickej efektívnosti by sa malo podporovať jej zváženie pred alternatívnymi riešeniami, najmä pokiaľ ide o aktíva na zelenej lúke. Hĺbková analýza by zahŕňala analýzu energetickej stopy investície počas celej životnosti aktíva,

                        —

                           štrukturálne alebo systémové investície, ako sú rozvodné siete, železničné alebo autobusové systémy, metro, infraštruktúra elektrických vozidiel, zariadenia na skladovanie energie alebo nová prístavná infraštruktúra. Takýmito investíciami sa môžu uzamknúť tradičné energetické paradigmy (alebo sa môže zabrániť rastu nových). Zásada prvoradosti energetickej efektívnosti by vyžadovala, aby investori spochybňovali plánovačov s cieľom zabezpečiť náležité zváženie vplyvu novej štruktúry na dopyt po energii a aby požadovali analýzu scenára so zreteľom na požiadavky na makroenergiu a zníženie emisií počas životnosti aktíva v súlade s Parížskou dohodou s cieľom uistiť investorov, že nová infraštruktúra neuviazne vo svete s čistými nulovými emisiami.

                  Zásada prvoradosti energetickej efektívnosti si bude vyžadovať režim súladu s cieľom overiť, či aktíva sú v súlade s právnymi predpismi EÚ o energetickej hospodárnosti budov, ako aj s povinnosťami v oblasti energetickej efektívnosti. Takéto požiadavky sa budú časom vyvíjať a sprísňovať, takže finančné inštitúcie musia zahrnúť energetické audity na účely ocenenia aspektov energetickej hospodárnosti počas životnosti aktíva. Ak existujú zlepšenia energetickej hospodárnosti nad rámec zákonného minima, je potrebné, aby sa tieto zlepšenia počas procesov hĺbkovej analýzy finančných inštitúcií zviditeľnili a zohľadnili.
            Finančné inštitúcie by mali zvýšiť svoju technickú kapacitu na rozvoj špecializovaných ekologických finančných nástrojov (ekologické hypotéky alebo úvery), aby mohli ponúknuť optimalizované riešenia na zachytenie celého potenciálu energetickej efektívnosti identifikovaného v predkladanej dokumentácii.
            Finančné inštitúcie napokon musia zabezpečiť, aby ich investičné portfóliá priebežne spĺňali normy energetickej efektívnosti. Nezohľadnenie možností energetickej efektívnosti vystavuje finančné inštitúcie a ich klientov významným rizikám v súvislosti s transformáciou, že takéto aktíva uviaznu, keď sa stanú nezlučiteľnými s cieľmi EÚ v oblasti klímy a energie a s uhlíkovou neutralitou. Vymedzenie ukazovateľov na porovnanie cieľov projektu s minimálnymi požiadavkami (vyplývajúcimi napr. zo smernice o energetickej hospodárnosti budov alebo z nariadení o ekodizajne) by pomohlo identifikovať projekty, ktoré sú v súlade so zásadou prvoradosti energetickej efektívnosti. Komisia bude podporovať používanie certifikátov energetickej hospodárnosti a uľahčí nástroje na zber údajov pre zmluvy o energetickej efektívnosti.
            Uplatňovaním zásady prvoradosti energetickej efektívnosti sa zosúladia záujmy a zabezpečí sa spoľahlivý zber a vykazovanie údajov a vypracuje sa štandardizované zverejňovanie a monitorovanie finančných ukazovateľov súvisiacich s energiou. Je potrebné náležite zvážiť implicitné zľavnené sadzby, ktoré môžu ovplyvniť výkonnosť a očakávané marže, ktoré finančné inštitúcie očakávajú pre svoje financované aktíva. Digitálne riešenia by pomohli zlepšiť zber údajov a monitorovanie projektov. Pomôžu takisto lepšie vyhodnocovať projekty a v konečnom dôsledku uľahčia schvaľovanie úverov pre klientov.

               Oblasti, ktoré treba zvážiť:

                        —

                        Prispôsobenie a začlenenie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti do rôznych procesov financovania s cieľom zabezpečiť, že sa venuje náležitá pozornosť všetkým opatreniam v oblasti energetickej efektívnosti.

                        —

                        Zabezpečenie technickej kapacity medzi projektantmi, bankami a vlastníkmi aktív, aby mohli identifikovať všetky potenciálne úspory energie a ísť nad rámec nariadení alebo návrhov vychádzajúcich z nezmenených okolností.

                        —

                        Zosúladenie záujmov vlastníkov projektov pri identifikácii zlepšení energetickej hospodárnosti prostredníctvom hĺbkovej analýzy varovných signálov v súvislosti s technickými a energetickými aspektmi.

                        —

                        Používanie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti na označenie rizika uviaznutých aktív v zariadeniach, prevádzkach a sieťach, ktoré prechádzajú výraznou modernizáciou.

                        —

                        Vývoj nových finančných produktov pre sektor stavebníctva, v ktorých už je začlenená zásada prvoradosti energetickej efektívnosti a vzťahujú sa na optimálne investície do energetickej efektívnosti.

                        —

                        Podpora ďalšej integrácie cien energie a uhlíka do hodnotenia rizika aktív, najmä v prípade projektov aktív na zelenej lúke.

                        —

                        Zohľadňovanie kritérií taxonómie EÚ, najmä pokiaľ ide o energetickú efektívnosť, s cieľom pomôcť projektantom a vlastníkom, ako aj finančným inštitúciám identifikovať projekty, ktoré podstatne prispievajú ku klimatickým a iným environmentálnym cieľom.

                        —

                        Transparentnosť v oblasti zľavnených sadzieb za prínosy pre energetickú efektívnosť, ktoré sa uplatňujú a sú implikované pri stanovení technickej špecifikácie pre modernizácie a novostavby.

               Príklady opatrení:

                        —

                        Uplatňovanie analýzy energetickej a uhlíkovej stopy investície počas celej životnosti aktíva.

                        —

                        Rozvoj nástrojov (91) na uplatňovanie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti s cieľom pomôcť vývojárom a vlastníkom projektov v plnej miere posúdiť potenciálne príležitosti na zlepšenie energetickej efektívnosti.

                        —

                        Hodnotenie a návrh ekologických komponentov pre tradičné hypotekárne úvery s hodnotením energetickej hospodárnosti v procesoch hĺbkovej analýzy.

                        —

                        Podpora využívania údajov inteligentných meračov v procese financovania výrobných aktív, sietí a nehnuteľností.

                  5.   ĎALŠÍ ROZVOJ TOHTO USMERNENIA TÝKAJÚCEHO SA ZÁSADY PRVORADOSTI ENERGETICKEJ EFEKTÍVNOSTI

            Toto usmernenie je prvým krokom k podpore a uplatňovaniu zásady prvoradosti energetickej efektívnosti.
            Potenciálny rozsah uplatňovania tejto zásady je veľmi široký a môžu byť potrebné podrobnejšie príručky alebo usmernenia s cieľom pomôcť príslušným subjektom uplatňovať túto zásadu priamočiarejšie, presnejšie a spôsobom špecifickejším pre jednotlivé sektory. Ani navrhovaná metodika posudzovania širších prínosov ešte stále nie je dokončená a vyžaduje si ďalší vývoj.
            Usmernenia by mali viesť k následným diskusiám a iným pokusom o poskytnutie pomoci pri uplatňovaní zásady v rôznych odvetviach hospodárstva. Členské štáty a ostatné zainteresované strany sa môžu podeliť o svoje skúsenosti pri uplatňovaní usmernení, ktoré by viedli k ich ďalšiemu rozvoju. Zvlášť dôležité je, aby sa zásada prvoradosti energetickej efektívnosti uplatňovala v oblastiach mimo odvetvia energetiky, ako sú IKT, doprava, poľnohospodárstvo a vodohospodárstvo, kde opatrenia v oblasti energetickej efektívnosti nie sú jadrom politických úvah, ale kde sú úspory energie potrebné na dosiahnutie cieľov zníženia emisií skleníkových plynov. Okrem toho bude v nadväznosti na návrh nariadenia o TEN-E potrebné vykonať viac práce s cieľom zabezpečiť, aby sa táto zásada uplatňovala tak, ako sa predpokladá v právnom návrhu, prípadne vypracovaním špecializovaných testov uplatňovania zásady prvoradosti energetickej efektívnosti pre plánovanie infraštruktúry.
            Vzhľadom na potenciál, ktorý existuje pri uplatňovaní zásady prvoradosti energetickej efektívnosti vo finančnom sektore, Komisia zriadila pracovnú skupinu v rámci skupiny finančných inštitúcií pre energetickú efektívnosť (EEFIG) s výrazným zastúpením finančných inštitúcií, ktorej cieľom je analyzovať súčasné postupy vo finančnom sektore, ako rôzne typy finančných inštitúcií zohľadňujú kritériá udržateľnosti vo svojich každodenných činnostiach a aký význam prikladajú energetickej efektívnosti. Pracovná skupina sa zameria na súčasné a potenciálne využívanie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti vo finančnom sektore v súvislosti s udržateľným financovaním. Do roku 2023 vypracuje odporúčania na podporu využívania zásady prvoradosti energetickej efektívnosti vo finančnom sektore na účely rozhodnutí o financovaní a investíciách.
            Toto usmernenie sa preskúma po zozbieraní nových údajov a skúseností s jeho uplatňovaním a najneskôr do piatich rokov po jeho uverejnení.

               (1)  Ecorys, Fraunhofer ISI, Wuppertal Institute, Analysis to support the implementation of the Energy Efficiency First principle in decision-making (Analýza na podporu vykonávania zásady prvoradosti energetickej efektívnosti pri rozhodovaní), 2021.

               (2)  https://enefirst.eu/.

               (3)  https://www.seenergies.eu/.

               (4)  Projekt ENEFIRST predstavil prehľad rôznych prístupov k vymedzeniu zásady prvoradosti energetickej efektívnosti, ktoré by mohli prispieť k jej lepšiemu pochopeniu. https://enefirst.eu/wp-content/uploads/D2-1-defining-and-contextualizing-the-E1st-principle-FINAL-CLEAN.pdf.

               (5)  Pozri Marina Economidou a Tiago Serrenho, Assessment of progress made by Member States in relation to Article 19(1) of the Directive 2012/27/EU – Actions taken to remove barrier of split incentives and boost green procurement (Posúdenie dosiahnutého pokroku členských štátov so zreteľom na článok 19 ods. 1 smernice 2012/27/EÚ – opatrenia prijaté na odstránenie prekážky rozdielnych stimulov a na podporu zeleného verejného obstarávania), vedecká správa JRC na podporu politík, 2019.

               (6)  COM(2021) 558 final.

               (7)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/944 z 5. júna 2019 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou a o zmene smernice 2012/27/EÚ (Ú. v. EÚ L 158, 14.6.2019, s. 125) (smernica o elektrine).

               (8)  Ú. v. EÚ L 127, 16.5.2019, s. 34.

               (9)  COM(2020) 824 final.

               (10)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2020/852 z 18. júna 2020 o vytvorení rámca na uľahčenie udržateľných investícií a o zmene nariadenia (EÚ) 2019/2088 (Ú. v. EÚ L 198, 22.6.2020, s. 13).

               (11)  Pozri Sophie Shnapp, Daniele Paci, Paolo Bertoldi, Untapping multiple benefits:
               hidden values in environmental and building policies (Využitie viacnásobných prínosov: skryté hodnoty v environmentálnych a stavebných politikách), technická správa JRC, 2020.

               (12)  https://enefirst.eu/wp-content/uploads/D2-1-defining-and-contextualizing-the-E1st-principle-FINAL-CLEAN.pdf.

               (13)  Pozri Reference Document on Best Available Techniques for Energy Efficiency (Referenčný dokument o najlepších dostupných technikách energetickej efektívnosti), 2009.

               (14)  Ecorys, Fraunhofer ISI, Wuppertal Institute, Analysis to support… op. cit. (Analýza na podporu vykonávania zásady prvoradosti energetickej efektívnosti pri rozhodovaní), 2021.

               (15)  „Verejní obstarávatelia“ sú štátne, regionálne alebo miestne orgány, verejnoprávne inštitúcie, alebo združenia vytvorené jedným alebo viacerými takýmito orgánmi, alebo jednou alebo viacerými takýmito verejnoprávnymi inštitúciami. „Obstarávatelia“ môžu byť verejní obstarávatelia, verejné podniky alebo subjekty, na ktoré sa nevzťahuje žiadne z týchto vymedzení. Právne záväzné vymedzenie pojmov sa nachádza v článkoch 6 a 7 smernice 2014/23/EÚ, v článku 2 smernice 2014/24/EÚ a v článkoch 3 a 4 smernice 2014/25/EÚ.

               (16)  Senta Schmatzberger, Janne Rieke Boll, Report on barriers to implementing EE1st in the EU-28 (Správa o prekážkach pre vykonávanie zásady prvoradosti energetickej efektívnosti v EÚ28), 2020.

               (17)  Pozri Stephanede la Rue du Can, a kol., Design of incentive programs for accelerating penetration of energy-efficient appliances (Koncepcia stimulačných programov na zrýchlenie zavádzania energeticky účinných zariadení), 2014.

               (18)  Pozri Paolo Bertoldi a kol., How to finance energy renovation of residential buildings:
               Review of current and emerging financing instruments in the EU (Ako financovať energetickú obnovu obytných budov: Preskúmanie súčasných a vznikajúcich finančných nástrojov v EÚ), 2020.

               (19)  V súlade s odôvodnením 60 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2021/1060 z 24. júna 2021, ktorým sa stanovujú spoločné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde plus, Kohéznom fonde, Fonde na spravodlivú transformáciu a Európskom námornom, rybolovnom a akvakultúrnom fonde a rozpočtové pravidlá pre uvedené fondy, ako aj pre Fond pre azyl, migráciu a integráciu, Fond pre vnútornú bezpečnosť a Nástroj finančnej podpory na riadenie hraníc a vízovú politiku (Ú. v. EÚ L 231, 30.6.2021, s. 159 – 706).

               (20)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2021/240 z 10. februára 2021, ktorým sa zriaďuje Nástroj technickej podpory (Ú. v. EÚ L 57, 18.2.2021, s. 1 – 16).

               (21)  Návrh revidovaných usmernení týkajúcich sa klímy, energie a pomoci na ochranu životného prostredia (CEEAG) bol zverejnený na účely verejnej konzultácie: https://ec.europa.eu/competition-policy/public-consultations/2021-ceeag_en.

               (22)  Pozri Nives Della Valle a Paolo Bertoldi. Mobilizing citizens to invest in energy efficiency (Mobilizácia občanov na investovanie do energetickej efektívnosti), vedecká správa JRC na podporu politiky, pripravuje sa.

               (23)  Silvia Rivas a ďalší, Effective information measures to promote energy use reduction in EU Member States (Účinné informačné opatrenia na podporu znižovania spotreby energie v členských štátoch EÚ), vedecká správa JRC na podporu politiky, 2016.

               (24)  https://europa.eu/new-european-bauhaus/index_sk.

               (25)  Sergi Moles-Grueso a ďalší, Energy Performance Contracting in the Public Sector of the EU (Zmluvy o energetickej efektívnosti vo verejnom sektore EÚ), vedecká správa JRC na podporu politiky, 2021.

               (26)  https://eplca.jrc.ec.europa.eu/.

               (27)  Pozri Európska komisia, Podpora zdravotne vyhovujúcich a energeticky hospodárnych budov v Európskej únii
               , Vedecké centrum JRC, 2017.

               (28)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 347/2013 zo 17. apríla 2013 o usmerneniach pre transeurópsku energetickú infraštruktúru (Ú. v. EÚ L 115, 25.4.2013, s. 39 – 75).

               (29)  Pozri Sophie Shnapp, Daniele Paci, Paolo Bertoldi, Untapping multiple benefits… (Využitie viacnásobných prínosov…), 2020, už citované.

               (30)  https://www.odyssee-mure.eu/data-tools/multiple-benefits-energy-efficiency.html.

               (31)  https://www.eceee.org/library/conference_proceedings/eceee_Summer_Studies/2015/1-foundations-of-future-energy-policy/capturing-the-8220multiple-benefits8221-of-energy-efficiency-in-practice-the-uk-example/2015/1-424-15_Payne_pre.pdf/.

               (32)  Pozri Eva Alexandri a ďalší, The Macroeconomic and Other Benefits of Energy Efficiency (Makroekonomické a iné prínosy energetickej efektívnosti), 2016.

               (33)  https://ec.europa.eu/info/files/better-regulation-toolbox-21_en.

               (34)  Pozri E3G, More Security, Lower Cost A Smarter Approach To Gas Infrastructure In Europe (Vyššia bezpečnosť, nižšie náklady: inteligentnejší prístup k plynárenskej infraštruktúre v Európe), 2016.

               (35)  https://combi-project.eu/.

               (36)  https://ec.europa.eu/energy/sites/ener/files/documents/the_macro- level_and_sectoral_impacts_of_energy_efficiency_policies.pdf.

               (37)  https://cordis.europa.eu/project/id/101000132.

               (38)  https://op.europa.eu/de/publication-detail/-/publication/9781f65f-8448-11ea-bf12-01aa75ed71a1.

               (39)  Napríklad vysokoefektívne domáce spotrebiče na vykurovanie interiéru a varenie, ktoré nahrádzajú spaľovanie plynu a dreva, vedú k výraznému zníženiu znečisťujúcich látok v interiéri a exteriéri.

               (40)  Hector Pollitt, Eva Alexandri a ďalší, The macro-level and sectoral impacts of Energy Efficiency policies (Vplyvy politík energetickej efektívnosti na makroúrovni a na úrovni odvetví), 2017.

               (41)  WHO (2011), Health in the green economy:
               health co-benefits of climate change mitigation- housing sector (Zdravie v zelenej ekonomike: súvisiace prínosy zmierňovania zmeny klímy pre zdravie – sektor bývania), https://www.who.int/publications/i/item/9789241501712.

               (42)  Pozri Hector Pollitt, Eva Alexandri et al., 2017, už citované, s. 32 – 33.

               (43)  Nora Mzavanadze (2018), Final report: quantifying energy poverty related health impacts of energy efficiency (Záverečná správa: kvantifikovanie vplyvov energetickej efektívnosti na zdravie v súvislosti s energetickou chudobou), s. 17 – 24.

               (44)  https://gains.iiasa.ac.at/models/index.html.

               (45)  Pokiaľ ide o príklady ohodnotenia zníženej hlučnosti, pozri: Ståle Navrud, The State-Of-The-Art on Economic Valuation of Noise (Najnovšie poznatky o hospodárskom ohodnotení hlučnosti), 2002.

               (46)  BPIE, Building 4 People – Quantifying the benefits of energy renovation investments in schools, offices and hospitals (Budovy pre ľudí – kvantifikovanie prínosov investícií do energetickej obnovy v školách, kanceláriách a nemocniciach), 2018.

               (47)  Pozri Hector Pollitt, Eva Alexandri et al., 2017, už citované.

               (48)  Ú. v. EÚ L 181, 12.7.2012, s. 30.

               (49)  S použitím metodiky EEA a uhlíkových bilancií UNFCCC. Na základe údajov z roku 2018.

               (50)  https://www.eea.europa.eu/data-and-maps/daviz/co2-emission-intensity-6.

               (51)  S použitím metodiky EEA a uhlíkových bilancií UNFCCC.

               (52)  S použitím metodiky EEA a uhlíkových bilancií UNFCCC.

               (53)  FfE The Research Center for Energy Economics, EU Displacement Mix.
               A Simplified Marginal Method to Determine Environmental Factors for Technologies Coupling Heat and Power in the European Union(Mix určený na presunutie v rámci EÚ. Zjednodušená hraničná metóda na určenie environmentálnych faktorov pre technológie spájajúce teplo a elektrinu v Európskej únii), 2018.

               (54)  https://gains.iiasa.ac.at/models/index.html.

               (55)  Pozri JRC, Plánovaná spotreba sladkej vody zo strany európskeho odvetvia energetiky Rozčlenený odber a spotreba sladkej vody v EÚ do roku 2050. Technická správa JRC, 2018.

               (56)  Pozri Vasilis Fthenakis, Hyung Chu Kim, Land use and electricity generation:
               A life-cycle analysis (Využívanie pôdy a výroba elektriny: analýza životného cyklu), 2009.

               (57)  https://www.e3me.com/.

               (58)  https://repository.tno.nl/islandora/object/uuid%3A3c658012-966f-4e7a-8cfe-d92f258e109b.

               (59)  https://www.gws-os.com/de/index.php/energy-and-climate/models/model-details/ginfors-e.html.

               (60)  Výrazný vplyv vzniká aj pre vlastníka obytnej alebo komerčnej budovy, a to v podobe zvýšenej hodnoty nehnuteľnosti, znížených nákladov na údržbu a vyššej schopnosti splácania hypoték. Pozri Paolo Zancanella et al., Energy efficiency, the value of buildings and the payment default risk (Energetická účinnosť, hodnota budov a riziko platobnej neschopnosti), vedecká správa JRC na podporu politiky, 2018.

               (61)  Energetické obnovy budov sú obzvlášť pracovne náročné a podieľajú sa na nich najmä MSP, pozri: https://www.iea.org/articles/energy-efficiency-and-economic-stimulus.

               (62)  Hector Pollitt, Eva Alexandri et al., 2017, už citované.

               (63)  Sibylle Braungardt, Johannes Hartwig et al., The macroeconomic benefits of ambitious energy efficiency policy – a case study for Germany (Makroekonomické prínosy ambicióznej politiky energetickej efektívnosti – prípadová štúdia pre Nemecko), 2015.

               (64)  Helge Sigurd, Næss-Schmidt et al., Macro-economic impacts of energy efficiency (Makroekonomické vplyvy energetickej efektívnosti), 2018. COMBI, WP6 Macro-economy. Záverečná správa.

               (65)  Tamže.

               (66)  https://www.eceee.org/static/media/uploads/site-2/policy-areas/discount-rates/evaluating-our-future-report.pdf.

               (67)  Hector Pollit, Sophie Billington, The Use of Discount Rates in Policy Modelling (Použitie diskontných sadzieb pri modelovaní politík), 2015.

               (68)  Odporúčanie Komisie (EÚ) 2019/1658 z 25. septembra 2019 týkajúce sa transponovania povinností úspor energie podľa smernice o energetickej efektívnosti (Ú. v. EÚ L 275, 28.10.2019, s. 1).

               (69)  V súvislosti s pridelením podpory zo štrukturálnych fondov veľkým projektom, t. j. rozsiahle investície, ktorých celkové oprávnené náklady sú vyššie ako 50 miliónov EUR.

               (70)  So zreteľom na článok 15 ods. 9 smernice o energetickej efektívnosti.

               (71)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/944 z 5. júna 2019 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou a o zmene smernice 2012/27/EÚ (Ú. v. EÚ L 158, 14.6.2019, s. 125).

               (72)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/943 z 5. júna 2019 o vnútornom trhu s elektrinou (Ú. v. EÚ L 158, 14.6.2019, s. 54).

               (73)  Pozri: JRC, Demand Response status in EU Member States (Stav reakcie na strane spotreby v členských štátoch EÚ), vedecká správa JRC na podporu politiky, 2016.

               (74)  Nariadenie Komisie (EÚ) 2017/2195 z 23. novembra 2017, ktorým sa stanovuje usmernenie o zabezpečovaní rovnováhy v elektrizačnej sústave (Ú. v. EÚ L 312, 28.11.2017, s. 6).

               (75)  Ecorys, Fraunhofer ISI, Wuppertal Institute, Analysis to support… op. cit. (Analýza na podporu vykonávania zásady prvoradosti energetickej efektívnosti pri rozhodovaní), 2021.

               (76)  Pozri Ettore Bompard et al., Improving Energy Efficiency in Electricity Networks (Zlepšovanie energetickej efektívnosti v elektrických sieťach), technická správa JRC, 2020 a Sergio Ascari et al., Towards a Regulatory Methodology for Energy Efficiency in Gas Networks (Vývoj regulačnej metodiky pre energetickú efektívnosť v plynárenských sieťach), technická správa JRC, 2020.

               (77)  Vrátane cezhraničných regiónov.

               (78)  Pozri Lorcan Lyons et al., Defining and accounting for waste heat and cold (Vymedzenie a zohľadnenie odpadového tepla a chladu), Európska komisia, Petten, 2021.

               (79)  Tieto údaje sa vzťahujú na používanie a prevádzku budov vrátane nepriamych emisií v odvetví výroby elektrickej energie a tepla, a nie na ich celý životný cyklus. Odhaduje sa, že uhlík zabudovaný v stavebných materiáloch predstavuje približne 10 % celkových ročných emisií skleníkových plynov na celom svete [pozri IRP, Resource Efficiency and Climate Change (Efektívne využívanie zdrojov a zmena klímy), 2020 a správu OSN o medzerách v oblasti emisií z roku 2019].

               (80)  BPIE, INIVE Technical study on the possible introduction of optional building renovation passports (Technická štúdia o možnom zavedení voliteľných pasportov obnovy budov), 2020.

               (81)  Pozri Paolo Bertoldi a kol., How to finance …, 2017 už citované.

               (82)  Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov: Stratégia pre udržateľnú a inteligentnú mobilitu – nasmerovanie európskej dopravy do budúcnosti [COM(2020) 789 final].

               (83)  Pozri Magagna D., Hidalgo González I. a kol, Water – Energy Nexus in Europe (Prepojenie medzi vodou a energiou v Európe), Úrad pre publikácie Európskej únie, Luxembourg, 2019.

               (84)  http://powerstep.eu/system/files/generated/files/resource/policy-brief.pdf.

               (85)  Pozri Level(s), európsky rámec pre udržateľné budovy: https://ec.europa.eu/environment/topics/circular-economy/levels_en.
            https://susproc.jrc.ec.europa.eu/product-bureau/product-groups/412/documents.

               (86)  https://www.enerwater.eu/wp-content/uploads/2015/10/D3.4-ENERWATER-Oct18-1.pdf.

               (87)  Kompletná ukážka koncepcií energeticky pozitívnych čistiarní odpadových vôd vo vzťahu k prenikaniu na trh (POWERSTEP, http://powerstep.eu/).

               (88)  Zo štúdie Energetické technológie cloud computingu a politiky pre ekologický trh cloud computingu vyplýva, že v rámci EÚ tvoril podiel dátových centier na dopyte po elektrickej energii 2,7 % v roku 2018 a do roku 2030 dosiahne 3,21 %, pokiaľ bude vývoj pokračovať súčasným trendom.

               (89)  Pozri Paolo Bertoldi, Kódexe správania týkajúci sa širokopásmového vybavenia, technické správy JRC, 2017 a https://e3p.jrc.ec.europa.eu/communities/ict-code-conduct-energy-consumption-broadband-communication-equipment.

               (90)  Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov: Stratégia financovania prechodu na udržateľné hospodárstvo [SWD(2021) 180 final].

               (91)  Pozri Inteligentné financovanie inteligentných budov – Technická pomoc a nástroje IT, JRC, 2021.