title: Odporúčanie Rady z  9. decembra 2013 o účinných opatreniach na integráciu Rómov v členských štátoch

text:
               24.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/1

         ODPORÚČANIE RADY
   z 9. decembra 2013
   o účinných opatreniach na integráciu Rómov v členských štátoch
   2013/C 378/01
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 292 v spojení s článkom 19 ods. 1,
   so zreteľom na návrh Európskej komisie,
   keďže:

               (1)

               Podľa článku 2 Zmluvy o Európskej únii (ZEÚ) je rovnosť jednou zo základných hodnôt Únie. Podľa článku 3 ods. 3 druhého pododseku ZEÚ bojuje Únia proti sociálnemu vylúčeniu a diskriminácii a podporuje ochranu práv dieťaťa.

               (2)

               Podľa článku 10 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) sa Únia pri vymedzovaní a uskutočňovaní svojich politík a činností zameriava na boj proti diskriminácii z dôvodu rasy alebo etnického pôvodu.

               (3)

               Článkom 19 ods. 1 ZFEÚ sa Rade umožňuje prijať primerané opatrenia na boj proti diskriminácii založenej na pohlaví, rasovom alebo etnickom pôvode, náboženskom vyznaní alebo viere, zdravotnom postihnutí, veku alebo sexuálnej orientácii.

               (4)

               V článku 21 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie sa zakazuje akákoľvek diskriminácia, najmä z dôvodu pohlavia, rasy, farby pleti, etnického alebo sociálneho pôvodu, genetických vlastností, jazyka alebo príslušnosti k národnostnej menšine.

               (5)

               V smernici Rady 2000/43/ES (1) sa stanovuje rámec boja proti diskriminácii z dôvodu rasy alebo etnického pôvodu v celej Únii, a to v oblasti zamestnania a odbornej prípravy, vzdelávania, sociálnej ochrany (vrátane sociálneho zabezpečenia a zdravotnej starostlivosti), sociálnych výhod a prístupu k tovaru a službám (vrátane bývania) a ich poskytovania.

               (6)

               Na účely tohto odporúčania sa pojem „Rómovia“ používa, podobne ako v iných politických dokumentoch Európskeho parlamentu a Rady, ako všeobecný pojem, ktorý zahŕňa aj na iné skupiny osôb, ktoré majú viac-menej podobné kultúrne charakteristiky, ako napríklad Sintovia, kočovníci, Kalé, Gens du voyage atď., bez ohľadu na to, či ide o usadené skupiny alebo nie.

               (7)

               Mnohí Rómovia v Únii stále trpia veľkou chudobou, sú vystavení sociálnemu vylúčeniu a diskriminácii a pri uplatňovaní svojich základných práv sa stretávajú s prekážkami, čo ich robí zraniteľnými z hľadiska vykorisťovania, napr. obchodovania s ľuďmi. Preto by sa mali zvážiť účinnejšie opatrenia v oblasti sociálneho začlenenia prispôsobené ich situácii a potrebám.

               (8)

               Osobitne znepokojujúca je situácia rómskych detí v Únii, a to pre množstvo faktorov, ktoré môžu spôsobiť, že budú obzvlášť zraniteľné a budú okrem iného trpieť zlým zdravotným stavom, nevhodnými podmienkami bývania, podvýživou, vylúčením, diskrimináciou, rasizmom a násilím. Sociálne vylúčenie rómskych detí je často spojené s nedostatkami v evidencii narodení, chýbajúcimi preukazmi totožnosti, nízkou účasťou na vzdelávaní a starostlivosti v ranom detstve, ako aj vysokoškolskom vzdelávaní a s vyššou mierou predčasného ukončenia školskej dochádzky. Vážnou prekážkou, ktorá bráni prístupu ku kvalitnému vzdelávaniu, je segregácia. Niektoré rómske deti sa stávajú aj obeťami obchodovania s ľuďmi a pracovného vykorisťovania.

               (9)

               Rómovia, ktorí sú štátnymi príslušníkmi tretích krajín a legálne sa zdržiavajú v členských štátoch, sa tiež môžu dostať zraniteľného postavenia, najmä ak majú rovnako ťažké životné podmienky ako mnohí Rómovia, ktorí sú občanmi Únie, ale pritom čelia aj problémom mnohých migrantov prichádzajúcich z krajín mimo Únie.

               (10)

               V kontexte mobility v rámci Únie je potrebné rešpektovať právo na voľný pohyb občanov Únie a podmienky jeho vykonávania vrátane disponovania dostatočnými zdrojmi, ako aj komplexného krytia nemocenského poistenia, a to v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES (2), a zároveň vyvíjať snahu o zlepšenie životných podmienok Rómov a realizovať opatrenia na podporu ich ekonomickej a sociálnej integrácie v členských štátoch pôvodu, ako aj v členských štátoch pobytu.

               (11)

               Európsky parlament v uznesení z 9. septembra 2010 o situácii Rómov v Európe a slobode pohybu v Európskej únii a v uznesení z 9. marca 2011 o stratégii EÚ v oblasti začleňovania Rómov vyzval Komisiu a členské štáty na mobilizáciu existujúcich stratégií a nástrojov Únie s cieľom zaistiť sociálne a ekonomické začlenenie Rómov.

               (12)

               Komisia vo svojom oznámení z 5. apríla 2011 pod názvom Rámec EÚ pre vnútroštátne stratégie integrácie Rómov do roku 2020 vyzvala členské štáty, aby prijali alebo ďalej rozpracovali komplexný prístup k integrácii Rómov a schválili viacero cieľov v oblasti vzdelávania, zamestnanosti, zdravotnej starostlivosti a bývania s cieľom urýchliť integráciu Rómov.

               (13)

               Rada 19. mája 2011 prijala závery o rámci EÚ pre vnútroštátne stratégie integrácie Rómov do roku 2020, v ktorých sa vyjadruje záväzok členských štátov pokračovať v sociálnom a ekonomickom začleňovaní Rómov.

               (14)

               Európskej rady na zasadnutí 23. a 24. júna 2011 vyzvala na urýchlené vykonávanie záverov Rady z 19. mája 2011, najmä pokiaľ ide o vypracovanie, aktualizáciu alebo rozvoj vnútroštátnych stratégií integrácie Rómov v jednotlivých členských štátoch alebo integrovaných súborov politických opatrení v rámci ich všeobecnejších politík v oblasti sociálneho začlenenia s cieľom zlepšiť situáciu Rómov.

               (15)

               Komisia vo svojom oznámení z 21. mája 2012 s názvom „Národné stratégie integrácie Rómov: prvý krok pri implementácii rámca EÚ“ predložila výsledky prvého posúdenia všetkých národných stratégií integrácie Rómov a integrovaných súborov politických opatrení a vyzvala členské štáty, aby v ďalšom postupe zvážili viaceré úpravy.

               (16)

               Komisia zintenzívnila dialóg s členskými štátmi o integrácii Rómov, najmä zriadením siete vnútroštátnych kontaktných miest pre integráciu Rómov v októbri 2012 s cieľom diskutovať o riešeniach zistených problémov. V novembri a decembri 2012 diskutovala skupina vnútroštátnych kontaktných miest pre integráciu Rómov ďalej o tom, ako zvýšiť účinnosť opatrení na dosiahnutie integrácie Rómov v členských štátoch. Uvedená skupina následne informovala celú sieť vnútroštátnych kontaktných miest pre integráciu Rómov.

               (17)

               Komisia vo svojom oznámení z 26. júna 2013 s názvom „Kroky vpred pri implementácii vnútroštátnych stratégií integrácie Rómov“ zdôraznila potrebu ďalších krokov s cieľom zabezpečiť nevyhnutné predpoklady na úspešné vykonávanie opatrení zameraných na urýchlenie pokroku v súvislosti s integráciou Rómov v čo najkratšom čase.

               (18)

               Komisia vo svojom oznámení z 3. marca 2010 s názvom „Európa 2020 – Stratégia na zabezpečenie inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rastu“ (stratégia Európa 2020) poskytla nový impulz na boj proti chudobe a sociálnemu vylúčeniu tým, že stanovila spoločné európske ciele zamerané na zníženie počtu osôb ohrozených chudobou a sociálnym vylúčením, zníženie miery predčasného ukončenia školskej dochádzky a zvýšenie úrovne dosiahnutého vzdelania a úrovne zamestnanosti. Integrácia Rómov je v tejto súvislosti základnou súčasťou úsilia Únie a členských štátov o konvergenciu. Súčasným riadením európskeho semestra sa podporuje vykonávanie príslušných odporúčaní pre jednotlivé krajiny a v záveroch Rady z 20. júna 2013 s názvom „K sociálnym investíciám do rastu a súdržnosti“ sa poskytuje ďalšie usmernenie týkajúce sa úsilia o zabezpečenie inkluzívneho rastu.

               (19)

               Vzhľadom na vyššie uvedené skutočnosti a zistené nedostatky je potrebné zlepšiť a monitorovať účinnosť opatrení na začlenenie Rómov. Malo by sa tak diať pri plnom dodržiavaní zásady subsidiarity a primárnej zodpovednosti členských štátov v tejto oblasti a súčasne by sa malo prihliadať na skutočnosť, že zber údajov na etnickom základe môže byť citlivou záležitosťou, a tiež uznať, že členské štáty by si mali zvoliť svoje vlastné metódy monitorovania vrátane príslušných metód zberu akýchkoľvek údajov, a prípadné ukazovatele.

               (20)

               Cieľom tohto odporúčania je stavať na rôznych odporúčaniach uvedených v minulých uzneseniach Európskeho parlamentu, záveroch Rady a oznámeniach Komisie o začleňovaní Rómov. Zameriava sa na doplnenie súčasných právnych predpisov Únie o antidiskriminácii tak, aby sa napomohlo zvýšeniu účinnosti ich vykonávania a presadzovania.

               (21)

               Toto odporúčanie sa nevzťahuje na rozdielne zaobchádzanie na základe štátnej príslušnosti ani sa nedotýka ustanovení a podmienok týkajúcich sa právneho postavenia štátnych príslušníkov tretích krajín a osôb bez štátnej príslušnosti na území členských štátov podľa vnútroštátneho práva a práva Únie alebo právnych účinkov tohto postavenia.

               (22)

               V nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1303/2013 (3) sa členské štáty vyzývajú, aby v prípade potreby stanovili integrovaný prístup k riešeniu osobitných potrieb zemepisných oblastí, ktoré sú najviac postihnuté chudobou, alebo cieľových skupín, ktoré sú najviac vystavené riziku diskriminácie či sociálneho vylúčenia, a to s osobitným dôrazom na marginalizované spoločenstvá. Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1304/2013 (4) na programové obdobie 2014 – 2020 zahŕňa investičnú prioritu v rámci Európskeho sociálneho fondu (ESF) zameranú na sociálno-ekonomickú integráciu marginalizovaných spoločenstiev, ako sú napríklad Rómovia, čím dopĺňa ostatné európske štrukturálne fondy (EŠIF) (5),

         POZNAMENÁVAJÚC, ŽE:
   ÚČEL
   Účelom tohto odporúčania je poskytnúť členským štátom usmernenie pri zvyšovaní účinnosti ich opatrení zameraných na dosiahnutie integrácie Rómov a posilnenie vykonávania ich vnútroštátnych stratégií integrácie Rómov alebo integrovaných súborov politických opatrení v rámci ich všeobecnejších politík sociálneho začlenenia zameraných na zlepšenie situácie Rómov a zotrenie všetkých rozdielov medzi rómskym a ostatným obyvateľstvom.
   Veľkosť rómskeho obyvateľstva a jeho sociálna a ekonomická situácia sa v jednotlivých členských štátoch výrazne líšia. Prístupy jednotlivých členských štátov k začleňovaniu Rómov by sa preto mali prispôsobiť konkrétnym okolnostiam a potrebám na mieste, a to aj prostredníctvom prijímania alebo ďalšieho vykonávania politík, v ktorých sa otázka marginalizovaných a znevýhodnených skupín, ako sú Rómovia, rieši v širšom kontexte.
   Toto odporúčanie sa výslovne zameriava na opatrenia na podporu integrácie Rómov, a to bez toho, aby jeho cieľom bolo vylúčiť iné marginalizované a znevýhodnené skupiny. Opatrenia zamerané na integráciu by za porovnateľných podmienok mali vychádzať z rovnakých zásad.
   TÝMTO ODPORÚČA, ABY ČLENSKÉ ŠTÁTY:
   1.   ZÁSADNÉ POLITICKÉ OTÁZKY

      Účinné politické opatrenia

               1.1.

               s cieľom presadzovať úplnú rovnosť Rómov v praxi prijali účinné politické opatrenia na zabezpečenie rovnakého zaobchádzania s nimi a dodržiavanie ich základných práv vrátane rovnakého prístupu k vzdelávaniu, zamestnaniu, zdravotnej starostlivosti a bývaniu. Tento cieľ je možné dosiahnuť pomocou všeobecných alebo cielených opatrení, vrátane osobitných opatrení na prevenciu alebo kompenzáciu znevýhodnení, alebo kombináciou oboch typov opatrení, a to s osobitným prihliadnutím na rodové hľadisko;

               1.2.

               prijali opatrenia, ktoré môžu vychádzať zo socio-ekonomických ukazovateľov, ako sú vysoká miera dlhodobej nezamestnanosti, nízka úroveň dosiahnutého vzdelania a ukazovatele týkajúce sa zdravia, alebo sa môžu sústrediť na zemepisné oblasti, ktoré sú marginalizované a/alebo segregované;

      Prístup k vzdelávaniu

               1.3.

               prijali účinné opatrenia na zabezpečenie rovnakého zaobchádzania s rómskymi chlapcami a dievčatami a ich neobmedzeného prístupu ku kvalitnému a všeobecnému vzdelávaniu a zabezpečili, aby všetci rómski žiaci ukončili aspoň povinnú školskú dochádzku (6). Tento cieľ by sa mohol dosiahnuť napríklad prostredníctvom takýchto opatrení:

                           a)

                           odstránením akejkoľvek školskej segregácie;

                           b)

                           ukončením akéhokoľvek nevhodného umiestňovania rómskych žiakov do škôl pre deti s osobitnými potrebami;

                           c)

                           obmedzením predčasného ukončenia školskej dochádzky (7) na všetkých úrovniach vzdelávania vrátane stredoškolského vzdelávania a odbornej prípravy;

                           d)

                           zvýšením prístupu k predškolskému vzdelávaniu a starostlivosti a zlepšením ich kvality, v prípade potreby aj vrátane cielenej podpory;

                           e)

                           zohľadnením potrieb jednotlivých žiakov a ich konkrétnym riešením v úzkej spolupráci s ich rodinami;

                           f)

                           využívaním inkluzívnych a prispôsobených metód výučby a učenia vrátane podpory pri učení pre žiakov, ktorí majú problémy s učením, a opatrení zameraných na boj proti negramotnosti a podpory dostupnosti a využívania mimoškolských činností;

                           g)

                           povzbudzovaním rodičov k intenzívnejšiemu zapojeniu sa a v prípade potreby zlepšením odbornej prípravy učiteľov;

                           h)

                           povzbudzovaním Rómov k štúdiu a k získaniu úplného sekundárneho a terciárneho vzdelania;

                           i)

                           rozšírením prístupu k tzv. „druhej šanci“ vo vzdelávaní a k vzdelávaniu dospelých poskytnutím podpory pri prechode medzi jednotlivými stupňami vzdelávania a podpory pri osvojovaní si zručností prispôsobených na potreby trhu práce;

      Prístup k zamestnaniu

               1.4.

               prijali účinné opatrenia na zabezpečenie rovnakého zaobchádzania s Rómami pri ich prístupe na trh práce a k pracovným príležitostiam. Tento cieľ by sa mohol dosiahnuť napríklad prostredníctvom takýchto opatrení:

                           a)

                           podporou prvých pracovných skúseností, odbornej prípravy, prípravy na pracovisku, celoživotného vzdelávania a rozvoja zručností;

                           b)

                           podporou samostatnej zárobkovej činnosti a podnikania;

                           c)

                           zabezpečením rovnakého prístupu k všeobecným verejným službám zamestnanosti, ako aj k službám na podporu jednotlivých uchádzačov o zamestnanie, zamerajúc sa pritom na osobné vedenie a individuálne plánovanie, a v prípade potreby podporou pracovných príležitostí v rámci verejnej služby;

                           d)

                           odstránením prekážok vrátane diskriminácie, ktoré bránia (opätovnému) vstupu na trh práce;

      Prístup k zdravotnej starostlivosti

               1.5.

               prijali účinné opatrenia na zabezpečenie rovnakého zaobchádzania s Rómami pri prístupe k všeobecne dostupným službám zdravotnej starostlivosti (8) na základe všeobecných kritérií oprávnenosti. Tento cieľ by sa mohol dosiahnuť napríklad prostredníctvom takýchto opatrení:

                           a)

                           odstránením akýchkoľvek prekážok, ktoré bránia prístupu k systému zdravotnej starostlivosti dostupnému pre ostatné obyvateľstvo;

                           b)

                           lepším prístupom k zdravotným kontrolám, predpôrodnej a popôrodnej starostlivosti a plánovaniu rodiny, ako aj sexuálnej a reprodukčnej zdravotnej starostlivosti, ktoré sa vo všeobecnosti poskytujú v rámci národných služieb zdravotnej starostlivosti;

                           c)

                           zlepšením prístupu k programom bezplatného očkovania zameraným na deti a k programom očkovania zameraným najmä na najohrozenejšie skupiny a/alebo ľudí žijúcich v marginalizovaných a/alebo odľahlých oblastiach;

                           d)

                           podporou informovanosti o otázkach zdravia a zdravotnej starostlivosti;

      Prístup k bývaniu

               1.6.

               prijali účinné opatrenia na zabezpečenie rovnakého zaobchádzania s Rómami pri prístupe k bývaniu. Tento cieľ by sa mohol dosiahnuť napríklad prostredníctvom takýchto opatrení:

                           a)

                           odstránením akejkoľvek priestorovej segregácie a podporovaním desegregácie;

                           b)

                           podporovaním nediskriminačného prístupu k sociálnemu bývaniu;

                           c)

                           zabezpečením táborísk pre kočovných Rómov, a to primerane k miestnym potrebám a

                           d)

                           zabezpečením prístupu k verejným službám (ako napríklad voda, elektrina, a plyn) a infraštruktúre potrebnej pre bývanie v súlade s požiadavkami vnútroštátnych právnych predpisov;

               1.7.

               vždy, keď je to potrebné, zabezpečili, aby žiadosti miestnych orgánov o projekty na obnovu miest obsahovali aj bývanie pre marginalizované komunity;

               1.8.

               podporovali miestny rozvoj, do ktorého sú zapojené miestne spoločenstvá a/alebo integrované investície na rozvoj územia podporované z EŠIF.

      Financovanie

               1.9.

               vyčlenili primerané finančné prostriedky na vykonávanie a monitorovanie svojich národných a miestnych stratégií a akčných plánov z akýchkoľvek dostupných zdrojov financovania (miestnych, vnútroštátnych a medzinárodných zdrojov, ako i zdrojov na úrovni Únie,) na dosiahnutie cieľa, ktorým je začlenenie Rómov prostredníctvom všeobecných alebo cielených opatrení.

               1.10.

               Presadzovanie sociálneho začlenenia a boj proti sociálnemu vylúčeniu a diskriminácii, okrem iného vrátane sociálno-ekonomického začlenenia marginalizovaných spoločenstiev, ako sú napr. Rómovia, by sa malo uľahčiť pridelením najmenej 20 % z celkových zdrojov ESF v každom členskom štáte na investovanie do ľudí, ako sa stanovuje v článkoch 3 a 4 nariadenia (EÚ) č. 1304/2013.

               1.11.

               v závislosti od veľkosti a sociálnej a ekonomickej situácie rómskych komunít a rozdielov medzi rómskym a nerómskym obyvateľstvom a v závislosti aj od problémov zistených v kontexte európskeho semestra v prípade viacerých členských štátov prijali primerané opatrenia s cieľom zahrnúť integráciu Rómov ako prioritu do partnerských dohôd o používaní EŠIF (9) na obdobie rokov 2014 – 2020;

               1.12.

               zlepšili svoje riadiace, monitorovacie a hodnotiace kapacity s technickou podporou EŠIF a uľahčili využívanie vnútroštátnych fondov a fondov Únie na podporu budovania kapacít pre miestne orgány a organizácie občianskej spoločnosti tak, aby mohli projekty vykonávať účinne

               1.13.

               verejné finančné zdroje na vykonávanie národných stratégií integrácie Rómov alebo integrovaných súborov politických opatrení zamerali na riešenie osobitných potrieb Rómov alebo na zemepisné oblasti, ktoré sú najviac zasiahnuté chudobou alebo sociálnym vylúčením, a aby pritom zohľadnili rodový rozmer;

         2.   HORIZONTÁLNE POLITICKÉ OPATRENIA

      Antidiskriminácia

               2.1.

               pokračovali v snahách o zabezpečenie účinného presadzovania smernice 2000/43/ES v praxi, a to najmä zabezpečením, aby vnútroštátne, regionálne a miestne správne opatrenia neboli diskriminačné a neviedli v praxi k segregácii. Príslušná judikatúra Európskeho súdu pre ľudské práva by mala v tomto kontexte slúžiť ako referenčný základ pre súlad ustanovení a praxe s ľudskými právami;

               2.2.

               v prípade potreby tak na regionálnej, ako aj miestnej úrovni vykonávali desegregačné opatrenia týkajúce sa Rómov. Politiky a opatrenia zamerané na boj proti segregácii by sa mali dopĺňať primeranými vzdelávacími a osvetovými programami vrátane vzdelávacích a osvetových programov o ochrane ľudských práv určenými štátnym úradníkom na miestnej úrovni, zástupcom občianskej spoločnosti a samotným Rómom;

               2.3.

               zabezpečili, aby sa v prípade núteného vysťahovania v plnej miere rešpektovalo právo Únie a ostatné medzinárodné záväzky v oblasti ľudských práv, ako sú napríklad záväzky vyplývajúce z Európskeho dohovoru o ľudských právach;

               2.4.

               vykonávali opatrenia na boj proti diskriminácii Rómov a predsudkom voči nim, niekedy označovaným ako protirómske zmýšľanie, a to vo všetkých oblastiach spoločnosti. K takýmto opatreniam by mohli patriť:

                           a)

                           zvyšovanie informovanosti v rómskych komunitách aj medzi širokou verejnosťou o prínosoch integrácie Rómov;

                           b)

                           zvyšovanie informovanosti širokej verejnosti o rôznorodom charaktere rozličných spoločností a zvyšovanie citlivosti verejnej mienky na problémy spojené so začleňovaním, s ktorými sa stretávajú Rómovia, a to v prípade potreby aj zahrnutím týchto aspektov do školských osnov a učebných materiálov verejného školstva;

                           c)

                           prijatím účinných opatrení na boj proti protirómskej rétorike a nenávistným verbálnym vyjadreniam a riešením rasových, stereotypných alebo inak stigmatizujúcich verbálnych prejavov či iných typov správania, ktoré by mohli podnecovať k diskriminácii Rómov;

      Ochrana rómskych detí a žien

               2.5.

               bojovali proti všetkým formám diskriminácie vrátane viacnásobnej diskriminácie, s ktorými sa stretávajú rómske deti a ženy, a tiež proti násiliu vrátane domáceho násilia páchaného na ženách a dievčatách, obchodovania s ľuďmi, manželstiev maloletých a nútených sobášov, žobrania s účasťou detí, a to najmä prostredníctvom presadzovania právnych predpisov. Členské štáty by na tento účel mali zabezpečiť, aby boli do tejto činnosti zapojení všetci relevantní aktéri vrátane orgánov verejnej moci, občianskej spoločnosti a rómskych komunít. V tejto súvislosti sa podporuje spolupráca medzi členskými štátmi s cezhraničným rozmerom;

      Zmenšenie chudoby prostredníctvom sociálnych investícií

               2.6.

               bojovali proti chudobe a sociálnemu vylúčeniu, ktoré postihuje znevýhodnené osoby vrátane Rómov prostredníctvom investícií do politiky v oblasti ľudského kapitálu a sociálnej súdržnosti. Tento cieľ by sa mohol dosiahnuť napríklad prostredníctvom takýchto opatrení:

                           a)

                           podporovaním Rómov vo všetkých etapách ich života, pričom je potrebné začať čo najskôr, a systematickým riešením rizík, s ktorými sa stretávajú, a to aj investovaním do kvalitného a inkluzívneho predškolského vzdelávania a starostlivosti, cielených systémov záruk pre mladých ľudí, celoživotného vzdelávania a opatrení aktívneho starnutia;

                           b)

                           vykonávaním aktivačných a stimulačných politík podporujúcich (opätovný) vstup na trh práce prostredníctvom cielených alebo všeobecných systémov podpory zamestnanosti a podporovaním inkluzívneho trhu práce prostredníctvom riešenia diskriminácie priamo na pracoviskách a

                           c)

                           zabezpečením väčšej primeranosti a udržateľnosti sociálnych dávok a sociálnych služieb poskytovaných znevýhodneným osobám vrátane Rómov v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi prostredníctvom prepojenejších sociálnych politík a prostredníctvom jednoduchších postupov a bojom proti podvodom a chybám; zabezpečením záujmu o systémy sociálnej podpory a poskytovaním primeranej podpory príjmu tým, ktorí sú na to oprávnení;

               2.7.

               v závislosti od veľkosti a sociálnej a ekonomickej situácie rómskych komunít v jednotlivých členských štátoch považovali integráciu Rómov za dôležitú otázku v rámci svojich národných programov reforiem alebo národných správ z oblasti sociálnych vecí v kontexte stratégie Európa 2020;

      Posilnenie sociálneho postavenia

               2.8.

               podporovali aktívne občianstvo Rómov prostredníctvom presadzovania ich sociálneho, ekonomického, politického a kultúrneho zapojenia do spoločnosti, a to aj na miestnej úrovni, keďže aktívne zapojenie a účasť samotných Rómov, a to aj prostredníctvom ich zástupcov a organizácií, sú rozhodujúce pre zlepšovanie ich životných podmienok, ako aj dosiahnutie pokroku pri ich sociálnom začlenení;

               2.9.

               ak je to vhodné v rámci prístupu na miestnej úrovni k integrácii, podporovali odbornú prípravu a zamestnávanie kvalifikovaných mediátorov, ktorí sa budú venovať Rómom, a využívanie mediácie ako jedného z opatrení na riešenie nerovností, s ktorými sa Rómovia stretávajú, pokiaľ ide o prístup ku kvalitnému vzdelaniu, zamestnaniu, zdravotnej starostlivosti a bývaniu;

               2.10.

               vykonávali osvetové činnosti na zvýšenie informovanosti Rómov o ich právach (najmä pokiaľ ide o diskrimináciu a možnosti domáhania sa nápravy) a občianskych povinnostiach;

         3.   ŠTRUKTURÁLNE OPATRENIA

      Miestne opatrenia

               3.1.

               podporovali regionálne a miestne orgány pri príprave miestnych akčných plánov alebo stratégií alebo pri príprave súborov politických opatrení na miestnej úrovni v rámci všeobecnejších politík sociálneho začlenenia, ktoré by mohli zahŕňať základné podmienky, kritériá a merateľné ciele týkajúce sa integrácie Rómov a zabezpečili pre nich primerané finančné prostriedky, pričom sa budú rešpektovať právomoci týchto orgánov;

               3.2.

               zapojili regionálne a miestne orgány a miestnu občiansku spoločnosť do rozvíjania, vykonávania a monitorovania svojich vnútroštátnych stratégií alebo integrovaných súborov politických opatrení v rámci všeobecnejších politík sociálneho začlenenia. Pokiaľ ide o partnerské dohody a operačné programy spolufinancované z EŠIF, mali by sa zapojiť aj príslušní zástupcovia a zainteresované strany. Pri vykonávaní týchto stratégií by mali spolupracovať ústredné aj miestne orgány;
               Na tento účel podporovali miestne orgány verejnej správy tak, aby mohli uľahčiť vykonávanie súboru opatrení v oblasti politík na miestnej úrovni;

               3.3.

               sa na miestnej úrovni snažili o dosiahnutie integrovaného prístupu k rodinám pochádzajúcim z rómskeho prostredia, ktoré sa stretávajú s mnohými problémami, ako je napríklad neukončenie školskej dochádzky, dlhy, chudoba a zlý zdravotný stav. Na tento účel by sa mohla posilniť kapacita miestnych orgánov, a pritom rešpektovať rozdelenie zodpovedností v rámci každého členského štátu, aby tieto orgány mohli účinne spolupracovať s dotknutými rodinami, a napríklad aj so školami, inštitúciami poskytujúcimi starostlivosť mladistvým, políciou, organizáciami verejného zdravia, organizáciami sociálneho zabezpečenia a bytovými podnikmi;

      Monitorovanie a hodnotenie politík

               3.4.

               primerane monitorovali a hodnotili účinnosť vnútroštátnych stratégií alebo integrovaných súborov politických opatrení v rámci všeobecnejších politík sociálneho začlenenia. Mohlo by sa to realizovať prostredníctvom opatrení, ako napr. stanovením základných podmienok či merateľných cieľov, alebo zberom príslušných kvantitatívnych alebo kvalitatívnych údajov o sociálnych a ekonomických účinkoch takýchto stratégií alebo opatrení, a to v súlade s uplatniteľným vnútroštátnym právom alebo právom Únie, najmä pokiaľ ide o ochranu osobných údajov;

               3.5.

               využívali všetky relevantné kľúčové ukazovatele alebo metódy empirického výskumu alebo zberu údajov s cieľom pravidelne monitorovať a hodnotiť pokrok, a to najmä na miestnej úrovni, čo umožní účinné podávanie správ o situácii Rómov v tých členských štátoch, ktoré sa rozhodnú využiť podporu Agentúry Európskej únie pre základné práva;

      Subjekty na podporu rovnakého zaobchádzania

               3.6.

               podporovali činnosť a inštitucionálnu kapacitu subjektov na podporu rovnakého zaobchádzania tým, že sa im poskytnú primerané zdroje na to, aby z právnej a súdnej pomoci, ktorú poskytujú, mali skutočný úžitok rómske obete diskriminácie;

               3.7.

               podporovali pravidelný dialóg medzi vnútroštátnymi kontaktnými miestami pre integráciu Rómov a vnútroštátnymi subjektmi na podporu rovnakého zaobchádzania;

      Vnútroštátne kontaktné miesta na integráciu Rómov

               3.8.

               poskytli vnútroštátnym kontaktným miestam pre integráciu Rómov vhodný mandát a zdroje primerané ich úlohe tak, aby mohli účinne koordinovať prierezové monitorovanie politík zameraných na integráciu Rómov s cieľom ich vykonávania, pričom sa dodrží rozdelenie povinností v každom členskom štáte;

               3.9.

               zapojili vnútroštátne kontaktné miesta pre integráciu Rómov do rozhodovacieho procesu o vývoji, financovaní a vykonávaní príslušných politík. Vnútroštátne kontaktné miesta pre integráciu Rómov by mali uľahčiť účasť a zapojenie rómskej občianskej spoločnosti do vykonávania vnútroštátnych stratégií integrácie Rómov a miestnych akčných plánov;

      Nadnárodná spolupráca

               3.10.

               podporovali rozvoj nadnárodných foriem spolupráce na celoštátnej, regionálnej alebo miestnej úrovni a aktívnu účasť v nej prostredníctvom politických iniciatív, najmä projektov a dvojstranných alebo viacstranných dohôd s cieľom:

                           a)

                           dosiahnuť koordináciu v otázkach súvisiacich s cezhraničnou mobilitou Rómov v rámci Únie a

                           b)

                           podporovať vzájomné učenie sa a zvyšovanie počtu osvedčených postupov, napríklad prostredníctvom spolupráce medzi riadiacimi orgánmi štrukturálnych fondov s cieľom navrhnúť účinné opatrenia v oblasti integrácie Rómov;

               3.11.

               sa nadnárodnou spoluprácou uvedenou v bode 3.10 dopĺňali opatrenia prijaté vo vnútroštátnych stratégiách integrácie Rómov a integrovaných súborov politických opatrení v rámci všeobecnejších politík sociálneho začlenenia a v rámci akýchkoľvek existujúcich dohôd o spolupráci medzi členskými štátmi, ako je napríklad stratégia pre podunajskú oblasť, a medzi ďalšími medzinárodnými organizáciami, ako je napríklad Rada Európy a Organizácia pre bezpečnosť a spoluprácu v Európe (OBSE);

         4.   PODÁVANIE SPRÁV A NÁSLEDNÉ OPATRENIA

               4.1.

               Informovali Komisiu o všetkých opatreniach, ktoré sa prijmú v súlade s týmto odporúčaním do 1. januára 2016.

               4.2.

               Komisii potom každoročne na konci roka oznámili všetky nové opatrenia spolu s informáciami o pokroku dosiahnutom pri vykonávaní ich vnútroštátnych stratégií integrácie Rómov alebo integrovaných súborov politických opatrení v rámci ich všeobecnejších politík sociálneho začlenenia.

         TÝMTO VYZÝVA KOMISIU, ABY:

               5.1.

               zabezpečila, aby informácie poskytnuté členskými štátmi slúžili ako základ pri príprave jej výročných správ o vykonávaní vnútroštátnych stratégií integrácie Rómov, ktoré predloží Európskemu parlamentu a Rade, a prispeli k európskemu semestru, ktorý je súčasťou stratégie Európa 2020;

               5.2.

               na základe uvedeného podrobne sledovala situáciu a do 1. januára 2019 posúdila, či je potrebné revidovať a aktualizovať toto odporúčanie.

      V Bruseli 9. decembra 2013

            Za Radu

            predsedníčka

         A. PABEDINSKIENĖ

      (1)  Smernica Rady 2000/43/ES z 29. júna 2000, ktorou sa zavádza zásada rovnakého zaobchádzania s osobami bez ohľadu na ich rasový alebo etnický pôvod (Ú. v. ES L 180, 19.7.2000, s. 22).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Ú. v. EÚ L 158, 30.4.2004, s. 77).

      (3)  Nariadenie (EÚ) Európskeho parlamentu a Rady č. 1303/2013 z 17. decembra 2013, ktorým sa stanovujú spoločné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde, Kohéznom fonde, Európskom poľnohospodárskom fonde na rozvoj vidieka a Európskom námornom a rybárskom fonde, a ktorým sa stanovujú všeobecné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde, Kohéznom fonde a Európskom námornom a rybárskom fonde, a ktorým sa zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 1083/2006 (Ú. v. EÚ L 347, 20.12.2013, p. 320).

      (4)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1304/2013 z 17. decembra 2013 o Európskom sociálnom fonde, ktorým sa zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 1081/2006 (Ú. v. EÚ L 347, 20.12.2013, p. 470).

      (5)  EŠIF sú Európsky fond regionálneho rozvoja (EFRR), Európsky sociálny fond (ESF), Kohézny fond (KF), Európsky poľnohospodársky fond na rozvoj vidieka (EPFRV) a Európsky námorný a rybársky fond (ENRF).

      (6)  Právo dieťaťa na vzdelanie je zakotvené v článku 28 Dohovoru Organizácie Spojených národov o právach dieťaťa.

      (7)  Pozri odporúčanie Rady z 28. júna 2011 o politikách na zníženie predčasného ukončovania školskej dochádzky (Ú. v. EÚ C 191, 1.7.2011, s. 1). Jedným z hlavných cieľov stratégie Európa 2020 schválenej Európskou radou je znížiť podiel osôb, ktoré predčasne ukončia školskú dochádzku, na menej ako 10 % a zabezpečiť, aby najmenej 40 % osôb mladšej generácie získalo kvalifikáciu v rámci terciárneho vzdelávania alebo jeho ekvivalentu.

      (8)  Toto odporúčanie sa netýka ustanovení smernice 2004/38/ES z 29. apríla 2004, v ktorej sa požaduje, aby občania Únie, ktorí sa pohybujú v rámci Únie mali „dostatočné zdroje pre samých seba a svojich rodinných príslušníkov, aby sa nestali záťažou pre systém sociálnej pomoci hostiteľského členského štátu počas obdobia ich pobytu“, a aby mali „komplexné krytie nemocenského poistenia v hostiteľskom členskom štáte“.

      (9)  EFRR je možné využiť na podporu projektov infraštruktúry v oblasti zdravia, vzdelávania a bývania.


title: Odporúčanie Rady z 8. marca 2005 o absolutóriu, ktoré sa má udeliť Komisii v súvislosti s vykonávaním operácií Európskeho rozvojového fondu (šiesty ERF) za rozpočtový rok 2003

text:
               23.3.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 77/14

         ODPORÚČANIE RADY
   z 8. marca 2005
   o absolutóriu, ktoré sa má udeliť Komisii v súvislosti s vykonávaním operácií Európskeho rozvojového fondu (šiesty ERF) za rozpočtový rok 2003
   (2005/256/ES)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,
   so zreteľom na tretí dohovor AKT – EHS, podpísaný v Lomé 8. decembra 1984,
   so zreteľom na vnútornú dohodu 86/126/EHS o financovaní a správe pomoci Spoločenstva (1), a najmä na jej článok 29 ods. 3,
   so zreteľom na finančné nariadenie z 11. novembra 1986, uplatniteľné na šiesty Európsky rozvojový fond (šiesty ERF) (2), a najmä na jeho články 66 až 73,
   po preskúmaní účtu príjmov a výdavkov a súvahy o operáciách šiesteho ERF k 31. decembru 2003 a správy Dvora audítorov o finančnom roku 2003, spolu s odpoveďami Komisie (3),
   keďže:

               (1)

               Podľa článku 29 ods. 3 vnútornej dohody sa absolutórium za finančné hospodárenie šiesteho ERF má udeliť Komisii Európskym parlamentom na odporúčanie Rady.

               (2)

               Keďže celkové vykonávanie operácií šiesteho ERF Komisiou počas rozpočtového roku 2003 bolo uspokojivé,

         TÝMTO ODPORÚČA,
   aby Európsky parlament udelil Komisii absolutórium v súvislosti s vykonávaním operácií šiesteho ERF za rozpočtový rok 2003.

      V Bruseli 8. marca 2005

            Za Radu

            predseda

         J.-C. JUNCKER

      (1)  Ú. v. ES L 86, 31.3.1986, s. 210. Dohoda naposledy zmenená a doplnená rozhodnutím 86/281/EHS (Ú. v. ES L 178, 2.7.1986, s. 13).

      (2)  Ú. v. ES L 325, 20.11.1986, s. 42.

      (3)  Ú. v. EÚ C 293, 30.11.2004, s. 315.


               5.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/89

         P7_TA(2013)0180
   Zásada zodpovednosti za ochranu stanovenej OSN
   Odporúčanie Európskeho parlamentu Rade z 18. apríla 2013 o zásade zodpovednosti za ochranu stanovenej OSN (2012/2143(INI))
   (2016/C 045/15)

      Európsky parlament,

               —

               so zreteľom na hodnoty, ciele, zásady a politiky Európskej únie zakotvené okrem iného v článkoch 2, 3 a 21 Zmluvy o Európskej únii,

               —

               so zreteľom na Chartu OSN,

               —

               so zreteľom na Všeobecnú deklaráciu ľudských práv,

               —

               so zreteľom na Dohovor o predchádzaní a trestaní zločinu genocídy z 9. decembra 1948,

               —

               so zreteľom na Rímsky štatút Medzinárodného trestného súdu,

               —

               so zreteľom na rezolúciu Valného zhromaždenia OSN (VZ OSN) A/RES/63/308 zo 7. októbra 2009 o zodpovednosti za ochranu,

               —

               so zreteľom na rezolúciu Bezpečnostnej rady OSN (BR OSN) č. 1674 z apríla 2006 a rezolúciu BR OSN č. 1894 z novembra 2009 ochrane civilného obyvateľstva počas ozbrojených konfliktov (1),

               —

               so zreteľom na rezolúcie BR OSN č. 1325 (2000) a 1820 (2008) o ženách, mieri a bezpečnosti, rezolúciu BR OSN č. 1888 (2009) o sexuálnom násilí páchanom na ženách a deťoch v ozbrojených konfliktoch, rezolúciu BR OSN č. 1889 (2009), ktorej cieľom je posilniť vykonávanie a monitorovanie rezolúcie BR OSN č. 1325 (2000), a na rezolúciu BR OSN č. 1960 (2010), ktorá vytvorila mechanizmus na zhromažďovanie údajov o páchateľoch sexuálneho násilia v ozbrojených konfliktoch;

               —

               so zreteľom na rezolúciu BR OSN č. 1970 z 26. februára 2011 o Líbyi, v ktorej sa odkazovalo na zodpovednosť za ochranu a povoľovalo niekoľko nedonucovacích opatrení s cieľom zabrániť eskalácii krutostí, a na rezolúciu BR OSN č. 1973 zo 17.mara 2011 o situácii v Líbyi, v ktorej sa členským štátom povoľuje prijať všetky potrebné opatrenia na ochranu civilného obyvateľstva a oblastí obývaných civilným obyvateľstvom a v ktorej sa po prvý raz v histórii uvádza výslovná zmienka o prvom pilieri zodpovednosti za ochranu, po ktorej nasledovali podobné odkazy v rezolúcii BR OSB č. 1975 o Pobreží Slonoviny, rezolúcii BR OSN č. 1996 o Sudáne a rezolúcii BR OSN č. 2014 o Jemene,

               —

               so zreteľom na ods. 138 a 139 záverov svetového samitu OSN v roku 2005 (2),

               —

               so zreteľom na správu Medzinárodnej komisie pre intervencie a štátnu suverenitu s názvom Zodpovednosť chrániť z roku 2001, správu skupiny na vysokej úrovni zaoberajúcej sa hrozbami, výzvami a zmenami s názvom Bezpečnejší svet: naša spoločná zodpovednosť (3) (2004) a správu generálneho tajomníka OSN s názvom Vo väčšej slobode: na ceste k rozvoju, bezpečnosti a ľudským právam pre všetkých (2005) (4),

               —

               so zreteľom na správy generálneho tajomníka OSN, najmä na správy o vykonávaní zodpovednosti za ochranu z roku 2009 (5), včasnom varovaní, hodnotení a zodpovednosti za ochranu z roku 2010 (6), úlohách regionálnych a subregionálnych ustanovení pri uplatňovaní zodpovednosti za ochranu z roku 2011 (7) a zodpovednosti za ochranu: včasná a rozhodná reakcia z roku 2012 (8),

               —

               so zreteľom na internú hodnotiacu pracovnú skupinu generálneho tajomníka OSN o činnosti OSN v Srí Lanke vyšetrujúcu zlyhania medzinárodného spoločenstva pri ochrane civilného obyvateľstva pred rozsiahlym porušovaním humanitárneho práva a ľudských práv a ktorá vydáva odporúčania týkajúce sa budúcej činnosti OSN s cieľom účinne reagovať na podobné situácie spojené s hrôzostrašnými zločinmi širokého rozsahu,

               —

               so zreteľom na správu generálneho tajomníka OSN o posilňovaní úlohy mediácie v rámci mierového riešenia sporov, predchádzania konfliktom a ich riešenia z 25. júla 2012,

               —

               so zreteľom na brazílsku iniciatívu predloženú OSN 9. septembra 2011 s názvom Zodpovednosť a ochrana: prvky rozvoja a koncepcie,

               —

               so zreteľom na program EÚ na predchádzanie násilným konfliktom (tzv. Göteborský program) z roku 2001 a výročné správy o jeho vykonávaní,

               —

               so zreteľom na priority EÚ na 65. zasadnutí Valného zhromaždenia OSN z 25. mája 2010 (9),

               —

               so zreteľom na Nobelovu cenu za mier za rok 2012, ktorá nepredstavuje len ocenenie historického príspevku EÚ k mieru v Európe a vo svete, ale vyjadruje aj očakávania súvisiace s jej budúcim angažovaním sa v prospech mierového svetového poriadku, ktorý sa viac zakladá na pravidlách medzinárodného práva,

               —

               so zreteľom na Európsky konsenzus o rozvoji (10) a Európsky konsenzus o humanitárnej pomoci (11),

               —

               so zreteľom na svoje odporúčanie Rade z 8. júna 2011 o 66. zasadnutí VZ OSN (12) a z 13. júna 2012 o 67. zasadnutí VZ OSN (13),

               —

               so zreteľom na svoje uznesenie zo 16. februára 2012 o 19. zasadnutí Rady OSN pre ľudské práva (14),

               —

               so zreteľom na svoje uznesenie z 11.mája 2011 s názvom EÚ ako globálny aktér: jej úloha v multilaterálnych organizáciách (15),

               —

               so zreteľom na svoje uznesenie z 19. februára 2009 o Európskej bezpečnostnej stratégii a EBOP (16),

               —

               so zreteľom na článok 121 ods. 3 a článok 97 rokovacieho poriadku,

               —

               so zreteľom na správu Výboru pre zahraničné veci a stanovisko Výboru pre rozvoj (A7-0130/2013),

               A.

               keďže v záverečnom dokumente zo svetového samitu OSN z roku 2005 sa po prvýkrát ustanovuje spoločné vymedzenie zásady zodpovednosti za ochranu; keďže zásada zodpovednosti za ochranu zakotvená v odsekoch 138 a 139 záverečného dokumentu zo svetového samitu OSN z roku 2005 predstavuje dôležitý krok k dosiahnutiu väčšieho mieru na svete, a to ustanovením povinnosti štátov chrániť svojich občanov pred genocídou, vojnovými zločinmi, etnickými čistkami a zločinmi proti ľudskosti, ako aj povinnosti prevziať zodpovednosť a konať vyplývajúcej medzinárodnému spoločenstvu v prípade, že by štáty pri ochrane svojich občanov proti týmto štyrom vymedzeným zločinom a porušením práv zlyhali;

               B.

               keďže zásada zodpovednosti za ochranu vychádza z troch pilierov, konkrétne: (i) štát nesie hlavnú zodpovednosť za ochranu svojho obyvateľstva pred genocídou, vojnovými zločinmi, zločinmi proti ľudskosti a etnickými čistkami; (ii) medzinárodné spoločenstvo musí štátom pomáhať pri plnení ich povinnosti chrániť; (iii) keď štát pri ochrane svojho obyvateľstva zjavne zlyhá alebo je sám páchateľom týchto zločinov, medzinárodné spoločenstvo je zodpovedné za prijatie spoločného postupu;

               C.

               keďže podľa práce na zásade zodpovednosti za ochranu, ktorá predchádzala dohode o záverečnom dokumente zo svetového samitu v roku 2005, sa konkrétne v správe Medzinárodnej komisie pre intervencie a štátnu suverenitu (ICISS) o zásade zodpovednosti za ochranu v roku 2001 ďalej vymedzila zásada zodpovednosti za ochranu s cieľom začlenenia prvkov zodpovednosti za prevenciu, zodpovednosti za reakciu a zodpovednosti za obnovu uvedených v správe, ktorú vydala Medzinárodná komisia pre intervencie a štátnu suverenitu (ICISS);

               D.

               keďže rozvoj pojmu zodpovednosť za ochranu je vítaný, pretože objasňuje a posilňuje platné povinnosti štátu zabezpečiť ochranu civilistov; zdôrazňuje, že tento pojem, ktorý vznikol z dôvodu zlyhania medzinárodného spoločenstva v Rwande v roku 1994, je pre prežitie spoločenstva národov rozhodujúca;

               E.

               keďže v uvedených prípadoch by sa oprávnený nátlak mal používať len opatrne, primerane a obmedzeným spôsobom;

               F.

               keďže rozvoj zásady zodpovednosti za ochranu je významným krokom vpred smerom k predvídaniu, predchádzaniu a riešeniu genocídy, vojnových zločinov, etnických čistiek a zločinov proti ľudskosti, a k presadzovaniu základných zásad medzinárodného práva, najmä medzinárodných humanitárnych a utečeneckých právnych predpisov a právnych predpisov v oblasti ľudských práv; keďže tieto zásady by sa mali uplatňovať čo najdôslednejšie a najjednotnejšie, a preto je veľmi dôležité, aby sa včasné varovanie a hodnotenie vykonávali spravodlivo, obozretne a profesionálne a aby použitie sily zostalo tým najkrajnejším opatrením;

               G.

               keďže viac ako desaťročie po vzniku zásady zodpovednosti za ochranu a osem rokov po jej podpore zo strany medzinárodného spoločenstva na svetovom samite OSN v roku 2005 priniesli nedávne udalosti na pretras význam a problémy zabezpečenia včasných a rozhodných reakcií na štyri základné zločiny, ktorých sa táto koncepcia týka, ako aj na potrebu ďalej sfunkčniť túto zásadu v záujme jej účinného vykonávania a predchádzania masovým zločinom;

               H.

               keďže vďaka rozvoju zásady zodpovednosti za ochranu – najmä jej preventívnej zložky – je možné posunúť globálne snahy k mierumilovnejšiemu svetu, pretože mnohé masové zločiny sa odohrávajú v obdobiach násilných konfliktov a vyžadujú si účinné kapacity v oblasti štrukturálneho a operatívneho predchádzania konfliktom, a teda minimalizujú potrebu použiť silu ako najkrajnejšie opatrenie;

               I.

               keďže použitie všetkých dostupných nástrojov z kapitol VI, VII a VIII charty, od nedonucovacích prostriedkov po kolektívne opatrenia, je zásadné pre ďalší rozvoj a legitímnosť zásady zodpovednosti za ochranu;

               J.

               keďže najúčinnejšou formou prevencie konfliktov, násilia a ľudského utrpenia je dodržiavanie ľudských práv a základných slobôd, posilňovanie právneho štátu, podpora dobrej správy vecí verejných, ľudskej bezpečnosti, hospodárskeho rozvoja, odstraňovanie chudoby, podpora začleňovania, sociálno-ekonomických práv, rovnosti pohlaví a demokratických hodnôt a postupov, ako aj znižovania hospodárskych nerovností;

               K.

               keďže sa vojenským zásahom v Líbyi v roku 2011 dokázala potreba objasniť úlohu regionálnych a subregionálnych organizácií pri uplatňovaní zodpovednosti za ochranu; keďže tieto organizácie môžu legalizovať ako aj fungovať ako operační aktéri pri vykonávaní zásady zodpovednosti za ochranu, ale často im chýbajú kapacity a zdroje;

               L.

               keďže ľudské práva majú v medzinárodných vzťahoch ten najväčší význam;

               M.

               keďže existuje potreba zmeniť spôsob, akým pristupujeme k zodpovednosti za ochranu, čo by malo zahŕňať aj jeho začlenenie do všetkých našich modelov rozvojovej spolupráce, pomoci a krízového riadenia, a ktorý by mal vychádzať z programov, ktoré už zahŕňajú zodpovednosť za ochranu;

               N.

               keďže dôslednejším uplatňovaním preventívnej zložky zásady zodpovednosti za ochranu vrátane mediačných opatrení a preventívnej diplomacie v skorej fáze by sa mohla znížiť možnosť konfliktov a napomohlo by sa zabraňovaniu ich eskalácie, a to by mohlo pomôcť zabrániť medzinárodnej intervencii v rámci reakčnej zložky zásady zodpovednosť za reakciu; keďže dvojúrovňová diplomacia je v preventívnej diplomacii, ktorá buduje na ľudskom rozmere zmierovacieho úsilia, dôležitým nástrojom;

               O.

               keďže zodpovednosť za ochranu je predovšetkým preventívna doktrína, a že vojenský zásah by mal byť krajnou možnosťou v situáciách, v ktorých sa uplatňuje táto zásada; keďže zásada zodpovednosti za ochranu sa má uplatňovať vždy, keď to bude možné, a to najmä prostredníctvom diplomatických a dlhodobých rozvojových aktivít zameraných na budovanie kapacít v oblasti ľudských práv, dobrú správu vecí verejných, zásady právneho štátu, obmedzovanie chudoby a dôraz na vzdelávanie a zdravie, predchádzanie konfliktom prostredníctvom vzdelávania a rastu obchodu, účinnú kontrolu zbraní a predchádzanie nezákonnému obchodu so zbraňami a posilnenie systémov včasného varovania; keďže ďalej existuje veľa iných nevojenských donucovacích prostriedkov, ako sú napr. preventívna diplomacia, sankcie, mechanizmy zodpovednosti a sprostredkovanie; keďže EÚ musí naďalej vykonávať vedúcu úlohu v oblasti predchádzania konfliktom;

               P.

               keďže spolupráca s regionálnymi organizáciami predstavuje dôležitý rozmer práce v rámci zodpovednosti za ochranu; keďže je preto potrebné posilniť regionálne kapacity v zmysle predchádzania a vymedzenia efektívnych politík na predchádzanie uvereným štyrom zločinom; keďže nadchádzajúci samit EÚ – Afrika v roku 2014 poskytne vhodnú príležitosť na vyjadrenie našej podpory vedúcej úlohe Africkej únie a africkej zodpovednosti za ochranu;

               Q.

               keďže v usmerneniach OSN týkajúcich sa účinnej mediácie bola identifikovaná dilema spočívajúca v tom, že zatykače vydané Medzinárodným trestným súdom, režimy sankcií a vnútroštátnej a medzinárodnej protiteroristickej politiky tiež ovplyvňujú spôsob, akým môžu byť niektoré strany sporu zapojené do procesu mediácie; keďže od vzniku Medzinárodného trestného súdu sa značne pokročilo v medzinárodnoprávnom vymedzení trestných činov vyžadujúcich okamžitú reakciu medzinárodného spoločenstva, ale nezávislé mechanizmy na posúdenie toho, kedy sa tieto vymedzenia uplatňujú, stále chýbajú; keďže uplatňovaním Rímskeho štatútu by sa posilnila účinnosť režimu Medzinárodného trestného súdu; keďže Rímsky štatút neratifikovali všetky štáty medzinárodného spoločenstva;

               R.

               keďže Medzinárodný trestný súd a zásada zodpovednosti za ochranu sú prepojené, keďže cieľom oboch je predchádzať genocíde, zločinom proti ľudskosti a vojnovým zločinom; keďže na jednej strane zásada zodpovednosti za ochranu podporuje misiu Medzinárodného trestného súdu bojovať proti beztrestnosti, a to obhajovaním toho, aby štáty dodržiavali svoju súdnu zodpovednosť, na druhej strane táto zásada posilňuje zásadu komplementárnosti Medzinárodného trestného súdu, v rámci ktorej spočíva hlavná zodpovednosť za trestné stíhanie na štátoch;

               S.

               keďže Medzinárodný trestný súd zohráva zásadnú úlohu nielen pri predchádzaní zločinom, ale takisto aj pri obnove krajín a v procesoch mediácie;

               T.

               keďže EÚ bola vždy aktívnym zástancom zásady zodpovednosti za ochranu na medzinárodnej úrovni; keďže EÚ musí posilňovať svoju úlohu globálneho politického aktéra tým, že bude presadzovať ľudské práva a humanitárne právo a že sa jej politická podpora premietne do jej vlastných politík;

               U.

               keďže členské štáty EÚ takisto podporili zásadu zodpovednosti za ochranu; keďže len niekoľko z nich začlenilo túto zásadu do svojich vnútroštátnych textov;

               V.

               keďže najnovšie skúsenosti s konkrétnymi krízami, ako boli krízy v Srí Lanke, Pobreží Slonoviny, Líbyi a Sýrii, dokázali, že je stále problematické dospieť k spoločnému pochopeniu toho, ako včasne a účinne vykonávať zásadu zodpovednosti za ochranu a zároveň vytvárať spoločnú politickú vôľu a účinnú kapacitu predchádzať alebo zabraňovať genocíde, vojnovým zločinom, etnickým čistkám a zločinom proti ľudskosti páchaným vnútroštátnymi a miestnymi orgánmi alebo neštátnymi subjektmi a následným početným civilným obetiam;

               W.

               keďže v situáciách, kde sa uplatňuje zásada zodpovednosti za ochranu, je veľmi dôležité rozlišovať úlohy príslušníkov vojenských jednotiek a humanitárnych pracovníkov, aby boli všetci humanitárni pracovníci považovaní za neutrálnych a nestranných a aby sa neohrozilo účinné poskytovanie pomoci a zdravotníckej alebo inej pomoci, jej dostupnosť príjemcom alebo osobná bezpečnosť humanitárnych pracovníkov v teréne;

               X.

               keďže návrh, ktorý predložila Brazília, týkajúci sa zodpovednosti za ochranu predstavuje vítaný príspevok k nevyhnutnému rozvoju kritérií, ktoré je potrebné dodržiavať pri uplatňovaní mandátu zameraného na zodpovednosť za ochranu vrátane proporcionality rozsahu a trvania každého zásahu, dôkladného vyváženia dôsledkov, predbežného objasnenia politických cieľov a transparentnosti odôvodnenia zásahu; keďže mechanizmy monitorovania a preskúmania schválených mandátov by sa mali posilniť, a to aj prostredníctvom osobitných poradcov generálneho tajomníka OSN v oblasti predchádzania genocíde a zodpovednosti za ochranu, ako aj prostredníctvom vysokého komisára OSN pre ľudské práva, a mali by sa uplatňovať spravodlivo, obozretne a profesionálne bez politických zásahov alebo dvojitých štandardov (17);

               Y.

               keďže od vzniku Medzinárodného trestného súdu sa značne pokročilo v medzinárodnoprávnom vymedzení trestných činov vyžadujúcich okamžitú reakciu medzinárodného spoločenstva, ale nezávislé mechanizmy na posúdenie toho, kedy sa tieto vymedzenia uplatňujú, stále chýbajú;

               Z.

               keďže vysoký komisár OSN pre ľudské práva zohráva dôležitú úlohu pri zvyšovaní informovanosti o prebiehajúcich prípadoch masových zločinov; keďže Rada OSN pre ľudské práva zohráva čoraz dôležitejšiu úlohu pri vykonávaní zodpovednosti za ochranu vrátane povoľovania vyšetrovacích misií a vyšetrovacích komisií s cieľom zberu a hodnotenia informácií týkajúcich sa štyroch špecifikovaných trestných činov a porušovaní práv, a prostredníctvom zvyšovania svojej pripravenosti využívať zodpovednosť za ochranu v krízových situáciách, napr. v Líbyi a Sýrii.

               AA.

               keďže úzko zameraný, ale dôkladný prístup k uplatňovaniu zodpovednosti za ochranu by mal obmedziť jej uplatňovanie na štyri špecifikované masové trestné činy a porušenia práv;

               AB.

               keďže zásada zodpovednosti za ochranu by sa nemala uplatňovať v kontexte humanitárnych núdzových situácií a prírodných katastrof; keďže humanitárna činnosť by sa nemala používať ako ospravedlnenie politickej činnosti a keďže všetky zúčastnené strany musia rešpektovať humanitárny priestor;

               AC.

               keďže v situáciách po skončení konfliktu je nutné poskytovať komplexnú pomoc; keďže sú nevyhnutné ďalšie snahy o potvrdenie zodpovednosti za závažné porušovania ľudských práv, ako aj medzinárodného humanitárneho práva a boj proti beztrestnosti;

               1.

               predkladá vysokej predstaviteľke Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku/podpredsedníčke Komisie (VP/PK), ESVČ, Komisii, členským štátom a Rade tieto odporúčania:

                           a)

                           opätovne potvrdiť záväzok voči zásade zodpovednosti za ochranu prijatím medziinštitucionálneho konsenzu týkajúceho sa zásady zodpovednosti za ochranu vrátane spoločného pochopenia vplyvov zodpovednosti za ochranu v prípade vonkajšej činnosti EÚ a úlohy, ktorú môžu jej opatrenia a nástroje zohrávať v príslušných situáciách, ktorý spoločne pripravia Rada, ESVČ, Komisia a Parlament na základe zohľadnenia stanovísk zainteresovaných strán, medzi nimi subjektov občianskej spoločnosti a mimovládnych organizácií;

                           b)

                           zahrnúť do výročnej správy PK/VP adresovanej Parlamentu kapitolu o SZBP týkajúcej sa činnosti EÚ v oblasti predchádzania konfliktom a ich zmierňovania pri uplatňovaní zásady zodpovednosti za ochranu; analyzovať v tejto kapitole užitočnosť príslušných nástrojov a administratívnych štruktúr v uplatňovaní zásady zodpovednosti za ochranu a zároveň určiť potrebné revízie; pripraviť túto kapitolu v spolupráci s osobitným zástupcom EÚ pre ľudské práva a so zohľadnením rozličných pozícií, ktoré prijal Parlament vo vzťahu k konkrétnym otázkam týkajúcim sa predchádzaniu konfliktom alebo ochrany ľudských práv; a prediskutovať zistenia s Parlamentom;

                           c)

                           začleniť zásadu zodpovednosti za ochranu do rozvojovej pomoci EÚ; ďalej profesionalizovať a posilňovať preventívnu diplomaciu, mediáciu, predchádzanie krízam a reakčné kapacity Únie, s osobitným dôrazom na zber informácií a výmenu, ako aj systémy včasného varovania; zlepšovať koordináciu medzi rozličnými štruktúrami Komisie, Rady a ESVČ, ktoré sa zaoberajú všetkými hľadiskami zásady zodpovednosti za ochranu, a pravidelne informovať Parlament o iniciatívach prijatých v rámci podpory zásady zodpovednosti za ochranu;

                           d)

                           zabezpečiť dostatočné plánovanie politiky, operačné koncepcie a ciele rozvoja kapacít v rámci spoločnej bezpečnostnej a obrannej politiky (SBOP) tak, aby bola Únia schopná plne uplatňovať zásadu zodpovednosti za ochranu v úzkej medzinárodnej spolupráci v rámci OSN a regionálnych organizácií;

                           e)

                           ďalej rozvíjať kapacity v EÚ v oblasti predchádzania a zmierňovania konfliktov vrátane zálohových kapacít právnych odborníkov, policajných dôstojníkov a regionálnych analytikov a vytvorenie autonómneho Európskeho mierového inštitútu, ktorého úlohou by bolo zabezpečovať poradenstvo EÚ a kapacity na mediáciu, dvojúrovňovú diplomaciu a výmenu najlepších postupov týkajúcich sa mieru a zmierňovania napätia; posilňovať preventívne prvky vonkajších nástrojov EÚ, najmä nástroja pre stabilitu;

                           f)

                           posilniť prepojenia medzi včasným varovaním, plánovaním politík a rozhodovacím procesom na vysokej úrovni v ESVČ a Rade;

                           g)

                           začleniť systematické posudzovanie rizikových faktorov genocídy, vojnových zločinov, etnických čistiek a zločinov proti ľudskosti do strategických dokumentov regiónov a krajín, a začleniť ich predchádzanie do dialógov s tretími krajinami, v ktorých hrozia tieto trestné činy a porušovania práv;

                           h)

                           rozvíjať spoluprácu s personálom delegácií EÚ a veľvyslanectiev členských štátov, ako aj civilných a vojenských misií a zabezpečiť ich zaškolenie v oblasti medzinárodných právnych predpisov týkajúcich sa ľudských práv a humanitárneho práva a trestného práva vrátane ich kapacity odhaľovania potenciálnych situácií vrátane štyroch špecifikovaných trestných činov a porušovaní práv, okrem iného prostredníctvom pravidelných výmen s miestnou občianskou spoločnosťou; zabezpečiť, aby osobitní zástupcovia EÚ dodržiavali zásadu zodpovednosti za ochranu vždy, keď to bude potrebné, a rozšíriť mandát osobitného zástupcu EÚ pre ľudské práva na otázky týkajúce sa zodpovednosti za ochranu; identifikovať styčný bod EÚ v oblasti zásady zodpovednosti za ochranu v ESVČ v rámci existujúcich štruktúr a zdrojov, ktorých úlohou je najmä zvyšovať povedomie o dôsledkoch zásady zodpovednosti za ochranu a zabezpečovať včasné toky informácií medzi všetkými zainteresovanými stranami v dotknutých situáciách, a zároveň povzbudzovať zriaďovanie miestnych styčných bodov pre zásadu zodpovednosti za ochranu v členských štátoch; ďalej profesionalizovať a posilňovať preventívnu diplomaciu a mediáciu;

                           i)

                           zaviesť a podporovať internú diskusiu v rámci EÚ o reforme Bezpečnostnej rady OSN, ktorá je jediným medzinárodne legitímnym orgánom, ktorý môže sankcionovať zásahy zásady zodpovednosti za ochranu bez súhlasu cieľového štátu;

                           j)

                           zapojiť a vyškoliť zástupcov občianskej spoločnosti a mimovládnych organizácií, ktorí by mohli zohrávať úlohu v neformálnej diplomacii alebo tzv. dvojúrovňovej diplomacii s cieľom podporovať výmeny osvedčených postupov v tejto oblasti;

                           k)

                           posilňovať spoluprácu s regionálnymi a subregionálnymi organizáciami, a to aj zlepšovaním ich prevencie, budovania kapacít a reakčných opatrení v súvislosti so zásadou zodpovednosti za ochranu;

                           l)

                           zabezpečiť rýchle ratifikovanie zmien a doplnení štatútu Medzinárodného trestného súdu vymedzujúce zločin agresie všetkými členskými štátmi EÚ, pretože Medzinárodný trestný súd môže zohrávať ústrednú úlohu pri prevencii masových zločinov, ako aj pri snahe zaistiť zodpovednosť;

                           m)

                           trvať na dodržiavaní doložky týkajúcej sa Medzinárodného trestného súdu v dohodách s tretími krajinami a zvážiť preskúmanie dohody s krajinami, ktoré nedodržiavajú zatykače vydané Medzinárodným trestným súdom;

                           n)

                           obhajovať dvojaký prístup, ktorý zahŕňa podporovanie univerzálneho prijatia zásady zodpovednosti za ochranu a zároveň podnecuje štáty k podpore a pomoci v rámci medzinárodného trestného súdu;

               2.

               nabáda VP/PK a Radu, aby:

                           a)

                           aktívne prispievali k diskusii o zásade zodpovednosti za ochranu na základe existujúcich medzinárodných právnych predpisov týkajúcich sa ľudských práv a Ženevských dohovorov s cieľom posilniť zameranie medzinárodného spoločenstva na preventívnu zložku zásady zodpovednosti za ochranu a univerzálne presadzovanie nedonucovacích nástrojov a vypracovali na tento účel konkrétny akčný plán, ktorý bude tiež zahŕňať pripomienky k zodpovednosti/potrebe obnovy;

                           b)

                           podporovali zásadu zodpovednosti za ochranu v OSN a aby sa zasadzovala o zaručenie jej univerzálnosti, ako základnej súčasti modelu kolektívnej bezpečnosti založeného na multilateralizme a nadradenosti OSN spolu s posilňovaním Medzinárodného trestného súdu; pripomenuli, že zodpovednosť za ochranu so sebou prinášaj aj zodpovednosť za boj proti beztrestnosti;

                           c)

                           podporili úsilie generálneho tajomníka OSN o zdokonalenie a posilnenie pochopenia vplyvu zásady zodpovednosti za ochranu a spolupracovali s ostatnými členmi OSN, ktorí chcú zlepšiť schopnosť medzinárodného spoločenstva predchádzať masovým zločinom, na ktoré sa vzťahuje zásada zodpovednosti za ochranu, a reagovať na ne;

                           d)

                           vyzvali BR OSN, aby nadviazala na brazílsky návrh týkajúci sa zodpovednosti a ochrany s cieľom zabezpečiť najefektívnejšie uplatňovanie zásady zodpovednosti za ochranu, ktoré spôsobí najmenšie možné škody, a prispievať k potrebnému vypracovaniu kritérií, ktoré treba sledovať pri uplatňovaní najmä tretieho piliera zásady zodpovednosti za ochranu, vrátane proporcionality rozsahu a trvania každého zásahu, dôkladného vyváženia dôsledkov, predbežného objasnenia politických cieľov a transparentnosti odôvodnenia zásahu; vzhľadom na to, že rozvoj týchto kritérií môže poskytnúť záruky, ktoré by mohli presvedčiť krajiny, ktoré majú v súčasnosti pochybnosti o doktríne zásady zodpovednosti za ochranu, o jej uplatniteľnosti, posilnili monitorovacie a revízne mechanizmy prijatých mandátov, a to i prostredníctvom osobitných poradcov generálneho tajomníka OSN o predchádzaní genocíde a o zásade zodpovednosti za ochranu a vysokého komisára OSN pre ľudské práva a uplatňovať tieto mechanizmy „spravodlivo, obozretne a profesionálne bez politických zásahov alebo dvojitých štandardov“ (18);

                           e)

                           v spolupráci s členskými štátmi a našimi medzinárodnými partnermi čerpali zo skúseností so zásadou zodpovednosti za ochranu v Líbyi v roku 2011 a zo súčasnej neschopnosti prijať opatrenia vo vzťahu k Sýrii;

                           f)

                           navrhli piatim stálym členom Bezpečnostnej rady OSN prijatie dobrovoľného kódexu správania, ktorý by obmedzoval použitie práva veta v prípadoch genocídy, vojnových zločinov, etnických čistiek a zločinov proti ľudskosti;

                           g)

                           sa spojili s regionálnymi partnermi EÚ s cieľom jasnejšie objasniť úlohy regionálnych a subregionálnych organizácii pri uplatňovaní zásady zodpovednosti za ochranu;

                           h)

                           pracovali na stanovení zásady zodpovednosti za ochranu za novú normu medzinárodného práva v rámci rozsahu pôsobnosti dohodnutého členskými štátmi OSN na svetovom samite v roku 2005;

                           i)

                           odporučili Bezpečnostnej rade, že zakotvením zásady zodpovednosti za ochranu, ktorá je teraz vznikajúcou normou, medzi zásady medzinárodného práva sa neobmedzí jej rozhodovacia schopnosť;

                           j)

                           pomohli posilniť rámec a kapacity na úrovni OSN pre mediáciu, dvojúrovňovú diplomaciu a výmenu osvedčených postupov týkajúcich sa mierového riešenia vznikajúcich konfliktov a zmierňovania napätia a systémov včasného varovania, ako napr. v prípade útvaru mediačnej podpory oddelenia politických záležitostí; posilnili úrad osobitného poradcu pre predchádzanie genocíde a osobitného poradcu pre zodpovednosť za ochranu; zapojili Radu pre ľudské práva do diskusie o zásade zodpovednosti za ochranu;

                           k)

                           zabezpečili v spolupráci s členskými štátmi EÚ, ktoré majú zastúpenie v Bezpečnostnej rade OSN, a so všetkými medzinárodnými partnermi plný súlad s možným ďalším rozvojom zásady zodpovednosti za ochranu s medzinárodnými právnymi predpismi v oblasti ľudských práv a aby sa zasadzovali o plný súlad s týmito predpismi v budúcich prípadoch, na ktoré sa bude vzťahovať zásada zodpovednosti za ochranu, a aby ho monitorovali;

                           l)

                           sa zaoberali problematikou jedného zastúpenia EÚ v Bezpečnostnej rade OSN a spoločného rozpočtu na misie SZBP v rámci mandátu OSN;

                           m)

                           v súlade s rezolúciami BR OSN č. 1325 a 1820 vo vyššej miere zapájali ženy, a to i ženy vo vedúcich pozíciách a ženské skupiny, do úsilia o predchádzanie a zmierňovanie sporov a ich riešenie;

                           n)

                           pracovali s OSN na vytvorení jasného prepojenia medzi vykonávaním zásady zodpovednosti za ochranu a bojom proti beztrestnosti v prípade najzávažnejších trestných činov, na ktoré sa táto koncepcia vzťahuje;

               3.

               nabáda VP/PK, aby:

                           a)

                           do šiestich mesiacov od prijatia tohto odporúčania predložila Výboru Európskeho parlamentu pre zahraničné veci konkrétny akčný plán o nadväznom postupe, pokiaľ ide o návrhy Parlamentu, najmä pri zdôraznení krokov k dosiahnutiu konsenzu o zásade zodpovednosti za ochranu;

               4.

               poveruje svojho predsedu, aby postúpil toto odporúčanie Rade a pre informáciu Komisii, VP/PK, ESVČ a členským štátom.

      (1)  S/RES/1674.

      (2)  A/RES/60/1.

      (3)  http://www.un.org/secureworld/report3.pdf

      (4)  A/59/2005.

      (5)  A/63/677.

      (6)  A/64/864.

      (7)  A/65/877/-S/2011/393.

      (8)  A/66/874/-S/2012/578.

      (9)  10170/2010.

      (10)  Ú. v. EÚ C 46, 24.2.2006, s. 1.

      (11)  Ú. v. EÚ C 25, 30.1.2008, s. 1.

      (12)  Ú. v. EÚ C 380 E, 11.12.2012, s. 140.

      (13)  Prijaté texty, P7_TA(2012)0240.

      (14)  Prijaté texty, P7_TA(2012)0058.

      (15)  Ú. v. EÚ C 377 E, 7.12.2012, s. 66.

      (16)  Ú. v. EÚ C 76 E, 25.3.2010, s. 61.

      (17)  Článok 51, Zodpovednosť za ochranu: včasná a rozhodná reakcia, správa generálneho tajomníka OSN, 25. júl 2012 (A/66/874-S/2012/578).

      (18)  Článok 51, Zodpovednosť za ochranu: včasná a rozhodná reakcia, správa generálneho tajomníka OSN, 25. júl 2012 (A/66/874-S/2012/578).


title: Odporúčanie Rady zo 14. júla 2015, ktoré sa týka národného programu reforiem Maďarska na rok 2015 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady ku konvergenčnému programu Maďarska na rok 2015

text:
               18.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 272/76

         ODPORÚČANIE RADY
   zo 14. júla 2015,
   ktoré sa týka národného programu reforiem Maďarska na rok 2015 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady ku konvergenčnému programu Maďarska na rok 2015
   (2015/C 272/20)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 121 ods. 2 a článok 148 ods. 4,
   so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii (1), a najmä na jeho článok 9 ods. 2,
   so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1176/2011 zo 16. novembra 2011 o prevencii a náprave makroekonomických nerovnováh (2), a najmä na jeho článok 6 ods. 1,
   so zreteľom na odporúčanie Európskej komisie,
   so zreteľom na uznesenia Európskeho parlamentu,
   so zreteľom na závery Európskej rady,
   so zreteľom na stanovisko Výboru pre zamestnanosť,
   so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a finančného výboru,
   so zreteľom na stanovisko Výboru pre sociálnu ochranu,
   so zreteľom na stanovisko Výboru pre hospodársku politiku,
   keďže:

               (1)

               Európska rada 26. marca 2010 schválila návrh Komisie o iniciovaní novej stratégie pre rast a zamestnanosť nazvanej Európa 2020, založenej na posilnenej koordinácii hospodárskych politík. Táto stratégia sa zameriava na kľúčové oblasti, v ktorých sú potrebné opatrenia na oživenie potenciálu Európy v oblasti udržateľného rastu a konkurencieschopnosti.

               (2)

               Na základe návrhov Komisie prijala Rada 14. júla 2015 odporúčanie o hlavných smeroch hospodárskych politík členských štátov a Únie a 21. októbra 2010 prijala rozhodnutie o usmerneniach pre politiky zamestnanosti členských štátov (3). Tieto akty spoločne tvoria tzv. integrované usmernenia, pričom členské štáty boli vyzvané, aby ich zohľadnili vo svojej vnútroštátnej hospodárskej politike a politike zamestnanosti.

               (3)

               Rada 8. júla 2014 prijala odporúčanie (4), ktoré sa týka národného programu reforiem Maďarska na rok 2014, a vydala svoje stanovisko k aktualizovanému konvergenčnému programu Maďarska na rok 2014.

               (4)

               Komisia 28. novembra 2014 prijala ročný prieskum rastu, čo znamenalo začiatok európskeho semestra koordinácie hospodárskej politiky na rok 2015. Komisia v ten istý deň prijala na základe nariadenia (EÚ) č. 1176/2011 správu o mechanizme varovania, v ktorej určila Maďarsko za jeden z členských štátov, vo vzťahu ku ktorým sa vykoná hĺbkové preskúmanie

               (5)

               Európska rada 18. decembra 2014 schválila priority pre posilnenie investícií, zintenzívnenie štrukturálnych reforiem a vykonávanie zodpovednej fiškálnej konsolidácie podporujúcej rast.

               (6)

               Komisia 26. februára 2015 uverejnila svoju správu o Maďarsku na rok 2015. Táto správa obsahovala posúdenie pokroku, ktorý Maďarsko dosiahlo pri plnení odporúčaní pre jednotlivé krajiny prijatých 8. júla 2014. Správa o krajine zahŕňa aj výsledky hĺbkového preskúmania podľa článku 5 nariadenia (EÚ) č. 1176/2011. Z analýzy Komisie vyplýva záver, že v Maďarsku existujú makroekonomické nerovnováhy, ktoré si vyžadujú rozhodné politické opatrenia a monitorovanie. Pozornosť by sa mala venovať najmä rizikám vyplývajúcim z čistej medzinárodnej pozície (ktorá je napriek určitému pokroku pri obnovovaní rovnováhy platobnej bilancie stále vysoko negatívna), vysokej úrovni verejného dlhu, značnej regulačnej záťaži na finančný sektor a vysokej úrovni nesplácaných úverov, ktorá sťažuje znižovanie pákového efektu.

               (7)

               Maďarsko predložilo 30. apríla 2015 svoj národný program reforiem na rok 2015 a svoj konvergenčný program na rok 2015. S cieľom zohľadniť prepojenia medzi nimi sa obidva tieto programy posudzovali súčasne.

               (8)

               Maďarsko sa v súčasnosti nachádza v preventívnej časti Paktu stability a rastu a podlieha prechodnému dlhovému pravidlu na obdobie 2013 – 2015. Maďarská vláda vo svojom konvergenčnom programe na rok 2015 plánuje postupne zlepšovať celkový deficit na 2,4 % HDP v roku 2015 a ďalej na 1,6 % v roku 2018, pričom v súlade s prepočítaným štrukturálnym saldom (5) by sa mal strednodobý cieľ – štrukturálny deficit vo výške 1,7 % HDP – dosiahnuť do roku 2017. Vláda podľa konvergenčného programu plánuje postupne znižovať pomer dlhu k HDP na 74,9 % v roku 2015 a na 68,9 % v roku 2018. Makroekonomický scenár, na ktorom sú založené tieto rozpočtové prognózy, je vo všeobecnosti vierohodný do roku 2016, a potom sa stane priaznivým. Opatrenia na podporu plánovaných cieľov deficitu od roku 2016 neboli dostatočne špecifikované, a to najmä po roku 2016. Na základe prognózy Komisie z jari 2015 sa v prípade štrukturálneho salda, ako aj v prípade rastu čistých výdavkov, ukazuje riziko značnej odchýlky od požadovanej úpravy smerom k strednodobému cieľu v rokoch 2015 a 2016. Preto budú v rokoch 2015 a 2016 potrebné ďalšie opatrenia. Zároveň sa predpokladá, že Maďarsko v roku 2015 dodrží prechodné dlhové pravidlo a po ukončení prechodného obdobia v roku 2016 aj referenčnú hodnotu pre zníženie dlhu. Rada na základe svojho posúdenia konvergenčného programu a s ohľadom na prognózu Komisie z jari 2015 zastáva názor, že existuje riziko, že Maďarsko nedodrží ustanovenia Paktu stability a rastu. Systému fiškálneho riadenia Maďarska by prospelo prísne uplatňovanie už prijatého legislatívneho strednodobého rozpočtového rámca a pridelenie prominentnejšej analytickej úlohy fiškálnej rade.

               (9)

               Počas posledných 12 mesiacov pretrvávali hlavné výzvy bankového sektora, najmä výzvy na obnovenie trhového poskytovania úverov prostredníctvom lepších možností akumulácie kapitálu a efektívnejšieho čistenia portfólia. Od polovice roku 2013 záviselo poskytovanie bankových úverov najmä od dotovaných schém, vrátane asi 40 % pôžičiek pre MSP. Spojenie značnej daňovej a regulačnej záťaže s vysokým podielom problematických úverov neposkytuje bankám potrebné stimuly na zvýšenie ich normálnej, nedotovanej činnosti v oblasti poskytovania úverov. Vonkajšia expozícia Maďarska a súvisiace riziká finančnej stability sa výrazne znížili v dôsledku nedávneho prevodu devízových hypoték na miestnu menu. Dedičstvo devízovej zadlženosti domácností zostáva v súčasnosti stále hlavným dôvodom vysokého podielu nesplácaných úverov. Väčšina doteraz prijatých programov devízových úľav nebola zameraná na ohrozených dlžníkov, s výnimkou programu Národnej agentúry pre správu aktív v sektore domácností, a je nepravdepodobné, že vyriešia problém nesplácaných úverov. Efektívnemu čisteniu portfólia bráni okrem iného nedostatok zabavení a neefektívnosť súdnych a mimosúdnych konaní. Nedávno uzavretá dohoda s Európskou bankou pre obnovu a rozvoj zahŕňa niekoľko záväzkov vlády zameraných na riešenie výziev vo finančnom sektore okrem iného vrátane postupného znižovania bankových odvodov a dodržiavania zásady predchádzajúcej konzultácie. Prísne vykonávanie týchto opatrení by prispelo k zdravému a predvídateľnému rámcu finančnej politiky. Za posledný rok Maďarsko opakovane zvyšovalo svoje priame vlastníctvo v bankovom sektore. Zásahy štátu do bankového sektora vykonávané prostredníctvom zvyšovania priameho vlastníctva môžu zahŕňať značné fiškálne riziká, aj keď sú iba dočasné.

               (10)

               Najnovšie zmeny v oblasti zdanenia (zavedenie nových daní a zvýšenie existujúcich daní) predstavovali návrat k predchádzajúcemu trendu zvyšovania váhy daní právnických osôb špecifických pre sektor. Nepredvídateľný aj výberový charakter týchto zmien spôsobuje skresľovanie investícií v jednotlivých sektoroch. Aj keď sa zaviedlo veľa nových opatrení, daňové zaťaženie niektorých skupín osôb s nízkymi príjmami zostáva naďalej medzi najvyššími v Únii, pričom najviac sú postihnutí slobodní ľudia. Zdá sa, že existuje priestor na ďalší posun od daňového zaťaženia smerom k zdrojom príjmov viac podporujúcich rast. Rôzne opatrenia zavedené za posledný rok pomáhajú sprísniť systémy boja proti daňovým únikom. Po úspešnom ukončení programu, ktorý prepojil registračné pokladnice maloobchodných predajní s online systémom, sa teraz plánuje rozšírenie programu na viacero trhov so službami v roku 2015. Znížila sa prahová hodnota, nad ktorou sa musí predložiť podrobne rozpísané priznanie k DPH. V roku 2015 sa zaviedol systém elektronickej inšpekcie cestných nákladov, ktorého hlavným cieľom je znížiť kolotočové podvody s DPH. Stále však existuje značný priestor na zlepšenie administratívnej efektívnosti výberu daní a na zníženie nákladov na dodržiavanie daňovej disciplíny, najmä pre MSP.

               (11)

               Maďarský trh práce sa v roku 2014 celkovo zlepšil, pričom vďaka hospodárskemu rastu došlo k obnove zamestnanosti v súkromnom sektore. Značné výzvy zostávajú v súvislosti so schémou verejných prác, ktorý sa od roku 2011 značne rozšíril. Schéma bude podľa všetkého neefektívnou a neúčinnou aktívnou politikou trhu práce, ktorá predstavuje riziko narušenia riadneho fungovania trhu práce. Keby sa rovnaké zdroje použili iným spôsobom, mohli by byť pravdepodobne prospešnejšie pre maďarské hospodárstvo. Rozpočtové náklady na túto schému sa za posledné štyri roky zvýšili štvornásobne na 0,8 % HDP, pričom sa očakáva, že v období od roku 2015 do roku 2018 sa opäť zdvojnásobia, čím zabránia použitiu zdrojov na základné zlepšenie odbornej prípravy a služieb požadované na uľahčenie účasti na otvorenom trhu práce. Existuje riziko, že verejné práce takejto veľkosti vytvoria značné efekty zablokovania a trvalo nahradia systém dávok sociálneho zabezpečenia pre nízkokvalifikovaných pracovníkov. Táto schéma nie je primerane koordinovaná s inými opatreniami aktívnej politiky trhu práce a dostatočne nepodporuje reintegráciu účastníkov na otvorený trh práce. Pomer úspešného vystúpenia zo schémy verejných prác bol v prvej polovici roku 2014 iba 13,8 %, čo naznačuje, že verejné práce dostatočne nepodporili reintegráciu účastníkov na otvorený trh práce. Aj keď je schéma zameraná na dlhodobo nezamestnaných a nízkokvalifikovaných pracovníkov (a nezamestnaných zo znevýhodnených oblastí), v roku 2013 malo 47 % účastníkov stredoškolské alebo terciárne vzdelanie. Krátke obdobie nárokovateľnosti dávok v nezamestnanosti (tri mesiace) sa nepredĺžilo, a preto nezodpovedá priemernému času (viac ako jeden rok), ktorý uchádzači potrebujú na nájdenie zamestnania Vykonalo sa niekoľko programov na zlepšenie začlenenia Rómov do trhu práce a zaviedol sa systém monitorovania. Mali by sa vypracovať racionalizované a koordinované opatrenia politiky schopné významne znížiť chudobu. Z ukazovateľov chudoby, hoci naznačujú mierne trendy zlepšenia, stále vyplýva, že sú stále na znepokojujúco vysokej úrovni, najmä v prípade Rómov a detí. Rozdiely zostávajú aj v primeranosti a pokrytí sociálnej pomoci.

               (12)

               Prekážky vstupu na trh zavedené v minulých rokoch v sektore služieb neboli odstránené; v roku 2014 boli naopak zavedené ďalšie prekážky, ktoré bránia efektívnemu prideľovaniu hospodárskych zdrojov, zvyšujú neistotu investorov a obmedzujú hospodársku súťaž. Nové prekážky zahŕňajú napríklad požiadavku na centralizované povolenia pre stredné a veľké maloobchodné zariadenia. Korupcia a nedostatočná transparentnosť vo verejnej správe, rozhodovaní a verejnom obstarávaní naďalej vyvolávajú obavy. V roku 2014 pretrvávala nízka úroveň hospodárskej súťaže vo verejnom obstarávaní, ako aj rozšírené používanie priameho prideľovania zákaziek. V roku 2014 prebehla reorganizácia správy verejného obstarávania, ktorej výsledky sa budú pozorne monitorovať. V novembri 2014 Maďarsko predložilo akčný plán na transpozíciu nových smerníc verejného obstarávania a na podporu hospodárskej súťaže a transparentnosti. Bolo oznámených aj niekoľko opatrení na zlepšenie protikorupčného rámca.

               (13)

               Aj keď sa vykonali niektoré opatrenia na podporu vzdelávania rómskych detí, systematický prístup na podporu inkluzívneho všeobecného vzdelávania ešte treba vypracovať. Podiel rómskych detí navštevujúcich školy alebo triedy, v ktorých väčšinu žiakov tvoria Rómovia, zostáva vysoký, a výsledky rómskych žiakov dosahované v oblasti vzdelávania sú nižšie než národný priemer. Učitelia nie sú vyškolení na poskytovanie dostatočnej podpory znevýhodneným skupinám. Viac treba urobiť aj pri prechode medzi rôznymi formami a stupňami vzdelávania, ako aj pri prechode zo vzdelávania na trh práce. Plánované zmeny týkajúce sa prideľovania štátom financovaných miest v oblasti stredoškolského vzdelávania a zvyšujúce sa požiadavky pri prijímaní na vyššie školy môžu ďalej obmedziť príležitosti na prechod medzi rôznymi formami vzdelávania, najmä pre znevýhodnené skupiny. Maďarsko má veľmi vysokú mieru predčasného ukončovania štúdia v EÚ. Vláda v decembri 2014 oznámila prijatie vnútroštátnej stratégie vyššieho vzdelávania. Stratégia obsahovala zvýšenie vnútroštátneho cieľa pri dosahovaní terciárneho vzdelania na 34 %. Prostredníctvom najnovších opatrení sa celkovo nepodarilo zlepšiť účasť znevýhodnených skupín na vyššom vzdelávaní a vyriešiť problém predčasného ukončenia školskej dochádzky. Súčasný systém financovania nedostatočne podporuje spravodlivý prístup.

               (14)

               Komisia vykonala v rámci európskeho semestra komplexnú analýzu hospodárskej politiky Maďarska, ktorú uverejnila v správe o tejto krajine na rok 2015. Zároveň posúdila konvergenčný program, národný program reforiem a následné opatrenia v nadväznosti na odporúčania adresované Maďarsku v predchádzajúcich rokoch. Zohľadnila nielen ich význam pre udržateľnú fiškálnu a sociálno-ekonomickú politiku v Maďarsku, ale aj ich súlad s pravidlami a usmerneniami EÚ vzhľadom na potrebu posilniť celkovú správu hospodárskych záležitostí Únie zabezpečením vstupov na úrovni EÚ do budúceho vnútroštátneho rozhodovania. Jej odporúčania v rámci európskeho semestra sú premietnuté do ďalej uvedených odporúčaní 1 až 5.

               (15)

               Rada na základe tohto posúdenia preskúmala konvergenčný program a jej stanovisko (6) je premietnuté najmä do odporúčania 1.

               (16)

               V súvislosti s hĺbkovým preskúmaním Komisie a týmto posúdením Rada preskúmala národný program reforiem a konvergenčný program. Jej odporúčania podľa článku 6 nariadenia (EÚ) č. 1176/2011 sú premietnuté do odporúčaní 1 až 3,

         TÝMTO ODPORÚČA, aby Maďarsko v rokoch 2015 a 2016 prijalo opatrenia s cieľom:

               1.

               Dosiahnuť fiškálnu úpravu vo výške 0,5 % HDP smerom k strednodobému rozpočtovému cieľu v roku 2015 a vo výške 0,6 % HDP v roku 2016.

               2.

               Prijať opatrenia na obnovenie normálneho poskytovania úverov pre reálne hospodárstvo a odstrániť prekážky trhového čistenia portfólia; značne znížiť riziká podmienených záväzkov spojených so štátnym vlastníctvom v bankovom sektore.

               3.

               Znížiť rušivé dane z príjmov právnických osôb špecifické pre určité sektory; odstrániť neodôvodnené prekážky vstupu do sektora služieb vrátane sektoru maloobchodu; znížiť daňovo-odvodové zaťaženie osôb s nízkymi príjmami, a to aj posunom zdaňovania do oblastí, ktoré menej narúšajú rast; pokračovať v boji proti daňovým únikom, znížiť náklady na dodržiavanie daňovej disciplíny a zlepšiť efektívnosť výberu daní. Posilniť štruktúry vo verejnom obstarávaní, ktoré podporia hospodársku súťaž a transparentnosť, a ďalej zlepšovať protikorupčný rámec.

               4.

               Preorientovať rozpočtové zdroje pridelené pre schému verejných prác na aktívne opatrenia trhu práce s cieľom posilniť integráciu do primárneho trhu práce a zlepšiť primeranosť a pokrytie dávok sociálneho zabezpečenia a dávok v nezamestnanosti.

               5.

               Zvýšiť účasť znevýhodnených skupín, najmä Rómov, na inkluzívnom všeobecnom vzdelávaní a zlepšiť podporu poskytovanú týmto skupinám prostredníctvom cielenej odbornej prípravy učiteľov; posilniť opatrenia na uľahčenie prechodu medzi rôznymi stupňami vzdelávania a prechodu na trh práce a zlepšiť vyučovanie základných zručností.

      V Bruseli 14. júla 2015

            Za Radu

            predseda

         P. GRAMEGNA

      (1)  Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Ú. v. EÚ L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Dodržiavané rozhodnutím Rady 2014/322/EÚ zo 6. mája 2014 o usmerneniach pre politiky zamestnanosti členských štátov na rok 2014 (Ú. v. EÚ L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (4)  Odporúčanie Rady z 8. júla 2014, ktoré sa týka národného programu reforiem Maďarska na rok 2014 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady ku konvergenčnému programu Maďarska na rok 2014 (Ú. v. EÚ C 247, 29.7.2014, s. 77).

      (5)  Štrukturálne saldo prepočítané Komisiou na základe informácií z konvergenčného programu v súlade s dohodnutou metodikou.

      (6)  Podľa článku 9 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1466/97.