title: Odporúčanie Rady z  10. júla 2012 , ktoré sa týka národného programu reforiem v Slovinsku na rok 2012 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady k programu stability Slovinska na roky 2012 – 2015

text:
               24.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 219/77

         ODPORÚČANIE RADY
   z 10. júla 2012,
   ktoré sa týka národného programu reforiem v Slovinsku na rok 2012 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady k programu stability Slovinska na roky 2012 – 2015
   2012/C 219/23
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 121 ods. 2 a článok 148 ods. 4,
   so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii (1), a najmä na jeho článok 5 ods. 2,
   so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1176/2011 zo 16. novembra 2011 o prevencii a náprave makroekonomických nerovnováh (2), a najmä na jeho článok 6 ods. 1,
   so zreteľom na odporúčanie Európskej komisie,
   so zreteľom na závery Európskej rady,
   so zreteľom na stanovisko Výboru pre zamestnanosť,
   po porade s Hospodárskym a finančným výborom,
   keďže:

               (1)

               Európska rada schválila 26. marca 2010 návrh Komisie o iniciovaní novej stratégie pre zamestnanosť a rast nazvanej Európa 2020, založenej na posilnenej koordinácii hospodárskych politík, ktorá sa zameriava na kľúčové oblasti, v ktorých sú potrebné opatrenia na oživenie potenciálu Európy v oblasti udržateľného rastu a konkurencieschopnosti.

               (2)

               Rada prijala 13. júla 2010 odporúčanie o hlavných smeroch hospodárskych politík členských štátov a Únie (2010 až 2014) a 21. októbra 2010 prijala rozhodnutie o usmerneniach pre politiky zamestnanosti členských štátov (3), ktoré spolu tvoria „integrované usmernenia“. Členské štáty boli vyzvané, aby integrované usmernenia zohľadnili vo svojich vnútroštátnych hospodárskych politikách a politikách zamestnanosti.

               (3)

               Rada prijala 12. júla 2011 odporúčanie (4), ktoré sa týka národného programu reforiem v Slovinsku na rok 2011, a vydala svoje stanovisko k aktualizovanému programu stability Slovinska na roky 2011 – 2014.

               (4)

               Komisia prijala 23. novembra 2011 druhý ročný prieskum rastu, čo znamenalo začiatok druhého európskeho semestra a integrovanej koordinácie politiky ex ante, ktorá je zakotvená v stratégii Európa 2020. Komisia prijala 14. februára 2012 na základe nariadenia (EÚ) č. 1176/2011 správu o mechanizme varovania, v ktorej určila Slovinsko za jeden z členských štátov, vo vzťahu ku ktorému sa vykoná hĺbkové preskúmanie.

               (5)

               Rada prijala 1. decembra 2011 závery, v ktorých vyzvala Výbor pre sociálnu ochranu, aby v spolupráci s Výborom pre zamestnanosť a ďalšími výbormi predložil svoje vyjadrenie k opatreniam odporúčaným v rámci cyklu politík stratégie Európa 2020. Toto vyjadrenie je súčasťou stanoviska Výboru pre zamestnanosť.

               (6)

               Európsky parlament je náležite zapojený do európskeho semestra v súlade s nariadením (ES) č. 1466/97 a 15. februára 2012 prijal uznesenie o zamestnanosti a sociálnych aspektoch v ročnom prieskume rastu 2012 a uznesenie o príspevku k ročnému prieskumu rastu 2012.

               (7)

               Európska rada schválila 2. marca 2012 priority na zabezpečenie finančnej stability, fiškálnej konsolidácie a opatrenia na posilnenie rastu. Zdôraznila potrebu presadzovania diferencovanej fiškálnej konsolidácie, ktorá bude podporovať rast, obnovy bežných úverových podmienok pre hospodárstvo, podpory rastu a konkurencieschopnosti, riešenia nezamestnanosti a sociálnych dôsledkov krízy, ako aj potrebu modernizácie verejnej správy.

               (8)

               Európska rada takisto vyzvala 2. marca 2012 členské štáty, ktoré sa zúčastňujú na Pakte Euro Plus, aby svoje záväzky predložili včas na to, aby sa zaradili do ich programov stability alebo konvergenčných programov a do ich národných programov reforiem.

               (9)

               Slovinsko predložilo 26. apríla 2012 svoj program stability na roky 2012 – 2015 a 13. apríla 2012 svoj národný program reforiem na rok 2012. S cieľom zohľadniť prepojenia medzi nimi sa obidva programy posudzovali súčasne. Komisia v hĺbkovom preskúmaní podľa článku 5 nariadenia (EÚ) č. 1176/2011 takisto posúdila, či je Slovinsko postihnuté makroekonomickou nerovnováhou. Komisia dospela vo svojom hĺbkovom preskúmaní k záveru, že Slovinsko zažíva vnútornú nerovnováhu, ktorá má vplyv najmä na súvahy podnikového sektora a bankovú stabilitu. Táto vnútorná nerovnováha a akákoľvek potenciálna vonkajšia nerovnováha by sa mali dôkladne sledovať a zahrnúť do úvah hospodárskej politiky, aby sa znížilo riziko nepriaznivých účinkov na fungovanie hospodárstva. Dvoma najdôležitejšími a najvýznamnejšími prvkami plánovanej reakcie v súčasnosti sú: rekapitalizácia a predaj najväčšej banky a pevný záväzok odstrániť nadmerný deficit do roku 2013. Riziko nadmernej nerovnováhy možno minimalizovať rýchlou a dôkladnou realizáciou opatrení v týchto oblastiach.

               (10)

               Vychádzajúc z posúdenia programu stability podľa nariadenia (ES) č. 1466/97, Rada sa domnieva, že makroekonomický scenár, na ktorom sú založené prognózy programu stability, je optimistický v porovnaní s prognózou útvarov Komisie z jari 2012. Cieľom rozpočtovej stratégie uvedenej v programe stability je znížiť deficit verejných financií pod úroveň 3 % HDP v roku 2013, čo je termín stanovený Radou, a následne sa usilovať o ďalšie znižovanie deficitu, aby Slovinsko dosiahlo svoj strednodobý rozpočtový cieľ do roku 2015. Strednodobým rozpočtovým cieľom sa rozumie vyvážená pozícia v štrukturálnom vyjadrení, ktorá sa nezmenila od predchádzajúceho programu stability, ale ktorú nemožno považovať za vhodnú podľa ustanovení Paktu o stabilite a raste, pretože vzhľadom na súčasné politiky a prognózy nezabezpečuje dostatočne rýchly pokrok smerom k dlhodobej udržateľnosti.
               Existuje riziko, že výsledky deficitu by mohli zaostávať za cieľmi v dôsledku: i) nedostatočne konkretizovaných opatrení plánovaných predovšetkým na obdobie rokov 2014 – 2015; ii) minulých prečerpaní primárnych bežných výdavkov; iii) nižších príjmov vzhľadom na skutočnosť, že makroekonomický scenár je relatívne optimistický, a na neistotu panujúcu v súvislosti s vplyvom nedávno prijatých daňových opatrení a iv) možných dodatočných kapitálových podporných operácií a čerpania záruk. Na základe (prepočítaného) štrukturálneho salda (5) sa plánuje priemerné ročné fiškálne úsilie za obdobie rokov 2010 – 2013 vo výške takmer 1 % HDP, čo je mierne nad odporúčaním Rady. Z prognózy útvarov Komisie z jari 2012 však vyplýva, že v roku 2013 bude potrebné vynaložiť ďalšie úsilie, aby sa odporúčanie dodržiavalo počas celého obdobia nápravy. Po plánovanom odstránení nadmerného deficitu je ročné tempo pokroku smerom k strednodobému rozpočtovému cieľu uvedenému v programe stability v súlade s 0,5 % referenčnou hodnotou stanovenou v Pakte o stabilite a raste, pokiaľ ide o rok 2015, ale v roku 2014 je pod touto hodnotou, zatiaľ čo miera rastu štátnych výdavkov je po zohľadnení diskrečných príjmových opatrení v súlade s referenčnou hodnotou pre výdavky stanovenou v Pakte o stabilite a raste v prípade oboch rokov, takže celkovo sa v programe stability plánuje vo všeobecnosti vhodné prispôsobenie v záujme dosiahnutia strednodobého rozpočtového cieľa. Vzhľadom na uvedené riziká by pokrok smerom k strednodobému rozpočtovému cieľu mohol byť v oboch rokoch pomalší, než je vhodné.
               V programe stability sa prognózuje, že hrubý verejný dlh bude rásť z hodnoty okolo 48 % HDP, ktorú dosiahol v roku 2011, pričom do roku 2013 dosiahne vrchol na úrovni 53 % (a teda zostane pod referenčnou hodnotou 60 % HDP stanovenou v zmluve) a následne mierne klesne do konca programového obdobia. Existuje riziko, že dôjde k úprave prognóz dlhu smerom nahor z dôvodu možnosti uvedených vyšších deficitov a vyšších úprav bilančných tokov. Strednodobý rozpočtový rámec Slovinska a jeho výdavkové pravidlo sú naďalej nedostatočne záväzné a nedostatočne zamerané na dosiahnutie strednodobého rozpočtového cieľa a na zaistenie dlhodobej udržateľnosti.

               (11)

               Vláda nebola až doteraz schopná vykonať žiadne systémové zmeny dôchodkového systému z dôvodu 12-mesačného moratória týkajúceho sa prijímania právnych predpisov po zamietavom výsledku referenda o predchádzajúcej dôchodkovej reforme v júni 2011. Opatrenia na krátkodobé obmedzenie nákladov sa však predĺžili a posilnili v decembri 2011 a v máji 2012. Hoci sú tieto prechodné opatrenia dôležité a prínosné v krátkodobom horizonte, je zrejmé, že nie sú dostatočné na to, aby riešili dlhodobý problém. Vláda plánuje novú dôchodkovú reformu, ktorá by sa mala vykonať do konca roka 2013 a jej základom by mal byť viacpilierový systém a zvýšenie skutočného veku odchodu do dôchodku. Hoci neboli poskytnuté ďalšie informácie, ambície týchto plánov sa zdajú byť skromné. Vzhľadom na rozmer problému je opodstatnená komplexná reforma zaoberajúca sa týmito otázkami: nízky, zákonom stanovený vek odchodu do dôchodku, rozdiely v zákonom stanovenom veku odchodu do dôchodku u mužov a žien, široké možnosti predčasného odchodu do dôchodku a veľkorysé dojednania týkajúce sa indexácie dôchodkov. Dosiaľ sa nevykonali žiadne konkrétne opatrenia na zvýšenie miery zamestnanosti starších pracovníkov napriek tomu, že usmernenia na vykonávanie opatrení aktívnej politiky trhu práce v rokoch 2012 – 2015 a plán vykonávania opatrení aktívnej politiky v oblasti zamestnanosti na rok 2012 sa nezamestnanými staršími ľuďmi zaoberajú ako konkrétnou cieľovou skupinou.

               (12)

               Situácia v slovinskom bankovom sektore sa v súčasnosti zdá byť ešte viac problematická než počas hodnotenia v roku 2011. Celoročné straty sektora za rok 2011 boli významné a do budúcnosti možno očakávať, že v dôsledku spomalenej ekonomiky vzniknú ďalšie úverové straty vzhľadom na to, že čoraz viac podnikov má problémy so splácaním dlhov. Dosiaľ zavedené alebo oznámené opatrenia nie sú vzhľadom na rozmer problému dostatočné. Naliehavá druhá rekapitalizácia najväčšej banky (NLB) stále podlieha rokovaniam so súkromnými a medzinárodnými investormi. Nová vláda naznačila, že má v úmysle znížiť svoje podiely vo veľkých bankách na úroveň blokujúcej menšiny. Je potrebné objasniť vzťah medzi dlhodobým cieľom a bezprostrednou naliehavou potrebou nového kapitálu v situácii, keď štát ako väčšinový vlastník jednoznačne nesie zodpovednosť v konečnej analýze. Jasná privatizačná stratégia podporená včasnými kapitálovými injekciami na pokrytie strát, záruka dobrej správy a profesionálneho a apolitického riadenia by zabezpečili väčšiu dôveryhodnosť tejto politiky a eventuálneho predaja týchto bánk.

               (13)

               V minulom roku sa nepredložili žiadne konkrétne návrhy na zmiernenie asymetrií medzi ochranou priznávanou pracovníkom v trvalom, resp. dočasnom pracovnom pomere. Rokovania so sociálnymi partnermi o zákone o pracovnoprávnych vzťahoch sa začali v roku 2011, ale zatiaľ sa nedospelo k žiadnej dohode ani sa neprijali žiadne zmeny a doplnenia. V národnom programe reforiem sa naznačujú niektoré opatrenia na zvýšenie flexiistoty a riešenie segmentácie, ale program neobsahuje harmonogram ich prijatia. V nedávno prijatom Zákone o vyrovnaní verejných financií sa zavádzajú výrazne vyššie poplatky (koncesné poplatky) za „prácu študentov“, aby sa znížila atraktívnosť postavenia tohto druhu práce na trhu práce, ale v súčasnosti sa neplánujú žiadne ďalšie opatrenia.

               (14)

               Schopnosť systému vzdelávania a odbornej prípravy reagovať na potreby trhu práce je naďalej nedostatočná napriek tomu, že v súčasnosti sa do celého vzdelávacieho cyklu zavádzajú služby poradenstva pri výbere povolania a že vidieť snahy o poskytovanie informácií o budúcich povolaniach. Nepodnikli sa žiadne konkrétne kroky na vytvorenie systému, pomocou ktorého by bolo možné predvídať dopyt na trhu práce. Začalo sa realizovať niekoľko projektov spolufinancovaných z Európskeho sociálneho fondu s cieľom propagovať povolania, po ktorých je na trhu práce vysoký dopyt. Tieto opatrenia sú dôležité, ale v súhrne nepredstavujú dostatočnú odpoveď na problém. Externé odborné hodnotenie celkovej účinnosti verejných služieb zamestnanosti v Slovinsku ešte nie je k dispozícii na účely posúdenia.

               (15)

               Napriek legislatívnym zmenám vykonaným v apríli 2011, ktorých cieľom bolo pretransformovať Úrad na ochranu hospodárskej súťaže (ďalej len „úrad“) od 1. januára 2012 na nezávislú agentúru, úrad ešte nie je nezávislý z toho dôvodu, že je potrebné splniť najskôr niekoľko procesných podmienok. Okrem toho v roku 2011 sa zdroje úradu znížili. Táto situácia ovplyvňuje jeho schopnosť rozšíriť pôsobnosť jeho vynucovacích opatrení a dodať inštitucionálnu váhu snahám v rámci reformy zameranej na stimuláciu hospodárskej súťaže. Práve sa vykonala štúdia o deregulácii povolaní, ale konkrétne politické opatrenia v tejto oblasti zostávajú vágne. Všeobecnejšie povedané, niektoré aspekty právneho rámca upravujúceho usadzovanie poskytovateľov služieb môžu vyvolávať pochybnosti o zlučiteľnosti so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2006/123/ES z 12. decembra 2006 o službách na vnútornom trhu (6). Celkové podnikateľské prostredie charakterizujú nedostatky, ktoré brzdia domácich a zahraničných investorov a prekážajú rýchlemu očisteniu bankových súvah, ako napr. priame a nepriame intervencie štátu do ekonomiky a konkurzné konania, ktoré zvýhodňujú dlžníkov a niekedy sú problematické. Napokon vzhľadom na narastajúci význam Slovinska ako tranzitnej krajiny pre toky elektrickej energie sa národná prenosová sieť stáva problémovou.

               (16)

               Po silnom diskrečnom zvýšení v marci 2010 bola minimálna mzda vo vyjadrení ako percento priemernej mzdy najvyššia v EÚ v roku 2011. Minimálna mzda je tesne pod hranicou chudoby. Indexácia v nasledujúcich dvoch rokoch mala za následok ďalšie 4 % nominálne zvýšenie. Tento vývoj znižuje konkurencieschopnosť priemyselných odvetví náročných na pracovnú silu a zhoršuje štrukturálnu nezamestnanosť.

               (17)

               Slovinsko prijalo v rámci Paktu Euro Plus niekoľko záväzkov. Tieto záväzky a vykonávanie záväzkov predložených v roku 2011 sa týkajú zvyšovania zamestnanosti, zlepšovania konkurencieschopnosti, udržateľnosti verejných financií a zároveň posilňovania finančnej stability. Komisia posúdila vykonávanie záväzkov v rámci Paktu Euro Plus. Výsledky tohto posúdenia boli zohľadnené v odporúčaniach.

               (18)

               Komisia vykonala v kontexte európskeho semestra dôkladnú analýzu hospodárskej politiky Slovinska. Posúdila program stability a národný program reforiem a predložila hĺbkové preskúmanie. Zohľadnila nielen ich význam, čo sa týka udržateľnej fiškálnej a sociálno-ekonomickej politiky Slovinska, ale aj ich súlad s pravidlami a usmerneniami EÚ vzhľadom na potrebu posilniť celkové hospodárske riadenie Únie tým, že poskytne vstupy na úrovni EÚ pre budúce vnútroštátne rozhodnutia. Jej odporúčania v rámci európskeho semestra sú premietnuté do nižšie uvedených odporúčaní 1 až 7.

               (19)

               Rada na základe tohto posúdenia preskúmala program stability a jej stanovisko (7) je premietnuté najmä do nižšie uvedeného odporúčania 1.

               (20)

               Rada na základe hĺbkového preskúmania vykonaného Komisiou a na základe tohto posúdenia preskúmala národný program reforiem a program stability. Jej odporúčania podľa článku 6 nariadenia (EÚ) č. 1176/2011 sú premietnuté najmä do nižšie uvedených odporúčaní 3, 6 a 7,

         TÝMTO ODPORÚČA, aby Slovinsko prijalo v období rokov 2012 – 2013 opatrenia s týmto cieľom:

               1.

               Realizovať rozpočet na rok 2012 a posilniť rozpočtovú stratégiu na rok 2013 prostredníctvom dostatočne konkretizovaných štrukturálnych opatrení, pričom Slovinsko by malo byť pripravené prijať ďalšie opatrenia na zabezpečenie nápravy nadmerného deficitu udržateľným spôsobom do roku 2013 a na vykonanie štrukturálneho prispôsobenia uvedeného v odporúčaniach Rady v časti týkajúcej sa postupu pri nadmernom deficite. Následne zabezpečiť náležité štrukturálne prispôsobenie v záujme dostatočného pokroku smerom k vhodnému strednodobému rozpočtovému cieľu týkajúcemu sa rozpočtovej pozície vrátane splnenia referenčnej hodnoty pre výdavky. Posilniť strednodobý rozpočtový rámec vrátane výdavkového pravidla zvýšením ich záväznosti a transparentnosti.

               2.

               Urýchlene podniknúť kroky na zabezpečenie dlhodobej udržateľnosti dôchodkového systému a súčasne zachovať primeranosť dôchodkov prostredníctvom: i) vyrovnania zákonom stanoveného veku odchodu do dôchodku pre mužov a ženy; ii) zabezpečenia zvýšenia skutočného veku odchodu do dôchodku, a to aj prostredníctvom nadviazania zákonom stanoveného veku odchodu do dôchodku na strednú dĺžku života; iii) obmedzenia možností predčasného odchodu do dôchodku a iv) preskúmania systémov indexácie dôchodkov. Zvýšiť mieru zamestnanosti starších pracovníkov taktiež prostredníctvom ďalšieho rozvoja aktívnych politík trhu práce a opatrení v oblasti celoživotného vzdelávania.

               3.

               Podniknúť potrebné kroky na vybudovanie dostatočných kapitálových rezerv v bankovom sektore a výrazne podporovať očistenie súvah, aby sa opätovne mohli náležitým spôsobom poskytovať úvery na produktívne činnosti. Získať plnohodnotné overenie treťou stranou, pokiaľ ide o odhady strát z úverov v rámci stresového testovania systémovo významných bánk.

               4.

               Prispôsobiť právne predpisy o ochrane zamestnancov, pokiaľ ide o trvalé pracovné pomery, s cieľom zmenšiť segmentáciu trhu práce, a to v konzultácii so sociálnymi partnermi a v súlade s vnútroštátnymi postupmi. Ďalej riešiť paralelný trh práce spôsobený prácou študentov.

               5.

               Zlepšiť zosúladenie zručností s dopytom na trhu práce, najmä v prípade nízkokvalifikovaných pracovníkov a vysokoškolských absolventov, a pokračovať v reformách odborného vzdelávania a prípravy.

               6.

               Podniknúť ďalšie kroky na podporu otvorenia trhu a zrýchliť reorganizáciu profesionálnych služieb. Zlepšiť podnikateľské prostredie prostredníctvom: i) realizácie reformy Úradu na ochranu hospodárskej súťaže; ii) zriadenia rámca pre štátne podniky, ktorým sa zabezpečí nezávislé riadenie a vysoká úroveň noriem v oblasti správy spoločností, a iii) zlepšenia konkurzného konania, najmä pokiaľ ide o včasnosť a efektívnosť.

               7.

               Zabezpečiť po konzultácii so sociálnymi partnermi a v súlade s vnútroštátnou praxou, aby rast miezd vrátane prispôsobenia minimálnej mzdy podporoval konkurencieschopnosť a tvorbu pracovným miest.

      V Bruseli 10. júla 2012

            Za Radu

            predseda

         V. SHIARLY

      (1)  Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Ú. v. EÚ L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Platnosť predĺžená na rok 2012 rozhodnutím Rady 2012/238/EÚ z 26. apríla 2012 o usmerneniach pre politiky zamestnanosti členských štátov (Ú. v. EÚ L 119, 4.5.2012, s. 47).

      (4)  Ú. v. EÚ C 217, 23.7.2011, s. 1.

      (5)  Saldo očistené od cyklických výkyvov bez jednorazových a dočasných opatrení, prepočítané útvarmi Komisie na základe informácií poskytnutých v programe podľa spoločne dohodnutej metodiky.

      (6)  Ú. v. EÚ L 376, 27.12.2006, s. 36.

      (7)  Podľa článku 5 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1466/97.


				|

		52012DC0306

			Odporúčanie pre ODPORÚČANIA RADY týkajúce sa národného programu reforiem Rakúska na rok 2012, ktorým sa predkladá stanovisko Rady k programu stability Rakúska na roky 2011 – 2016 /* COM/2012/0306 final */

			   	Odporúčanie
ODPORÚČANIA RADY
týkajúce sa národného programu reforiem
Rakúska na rok 2012,
ktorým sa predkladá stanovisko Rady k programu stability Rakúska na roky 2011 –
2016
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní
Európskej Únie, a najmä na jej článok 121 ods. 2 a článok 148
ods. 4,
so zreteľom na nariadenie Rady (ES)
č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi
rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami
a ich koordinácii[1],
a najmä na jeho článok 5 ods. 2,
so zreteľom na odporúčanie Európskej
komisie[2],
so zreteľom na uznesenia
Európskeho parlamentu[3],
so zreteľom na závery Európskej rady,
so zreteľom na stanovisko Výboru pre
zamestnanosť,
po porade s Hospodárskym a finančným
výborom,
keďže:
(1)       Európska rada 26. marca 2010
schválila návrh Európskej komisie o iniciovaní novej stratégie pre
zamestnanosť a rast nazvanej Európa 2020, založenej na posilnenej
koordinácii hospodárskych politík, ktorá sa zameria na kľúčové
oblasti, v ktorých sú potrebné opatrenia na oživenie potenciálu Európy v
oblasti udržateľného rastu a konkurencieschopnosti.
(2)       Rada 13. júla 2010 prijala
odporúčanie týkajúce sa všeobecných usmernení pre hospodárske politiky
členských štátov a Únie (2010 až 2014) a 21. októbra 2010 Rada prijala
rozhodnutie týkajúce sa usmernení pre politiky zamestnanosti členských
štátov[4],
ktoré spolu tvoria „integrované usmernenia“. Členské štáty boli vyzvané,
aby tieto integrované usmernenia zohľadnili vo svojej vnútroštátnej
hospodárskej politike a politike zamestnanosti.
(3)       Rada 12. júla 2011 prijala
odporúčanie, ktoré sa týka národného programu reforiem Rakúska na rok
2011, a vydala svoje stanovisko k aktualizovanému programu stability Rakúska na
roky 2011 – 2014.
(4)       Komisia 23. novembra 2011
prijala druhý ročný prieskum rastu, čo znamená začiatok druhého
európskeho semestra ex-ante a integrovanej koordinácie politiky, ktorá
je zakotvená v stratégii Európa 2020. Komisia 14. februára 2012 prijala na
základe nariadenia (EÚ) č. 1176/2011 správu o mechanizme varovania[5], v ktorej
neurčila Rakúsko za jeden z členských štátov, vo vzťahu ku
ktorému sa vykoná hĺbkové preskúmanie.
(5)       Európska rada 2. marca 2012
schválila priority na zabezpečenie finančnej stability, fiškálnej
konsolidácie a opatrenia na posilnenie rastu. Zdôraznila potrebu presadzovania
diferencovanej fiškálnej konsolidácie, ktorá bude podporovať rast, obnovy
bežných úverových podmienok pre hospodárstvo, podpory rastu a
konkurencieschopnosti, zníženia nezamestnanosti a vyriešenia sociálnych
dôsledkov krízy, ako aj potrebu modernizácie verejnej správy.
(6)       Európska rada 2. marca 2012
takisto vyzvala členské štáty, ktoré sa zúčastňujú na Pakte Euro
Plus, aby svoje záväzky predložili včas na to, aby mohli byť zaradené
do ich programov stability alebo konvergenčných programov a do ich
národných programov reforiem.
(7)       Rakúsko 24. apríla 2012
predložilo svoj program stability na roky 2011 – 2016 týkajúci sa roku 2012 a
25. apríla 2012 svoj národný program reforiem na rok 2012. S cieľom
zohľadniť prepojenia medzi nimi sa obidva programy posudzovali
súčasne.
(8)       Vychádzajúc z posúdenia
programu stability na rok 2012 podľa nariadenia Rady (ES) č. 1466/97
Rada zastáva názor, že makroekonomický scenár, na ktorom sú založené
rozpočtové prognózy programu, je v prípade rokov 2012 a 2013 obozretný.
V prípade obdobia 2014 – 2016 je scenár optimistickejší a predpokladá
priemerný rast HDP vo výške 2,1 %, čo je pevne nad súčasnými odhadmi
potenciálneho rastu. Cieľom rozpočtovej stratégie
načrtnutej v programe je upraviť do roku 2013 nadmerný deficit a do
roku 2016 dosiahnuť strednodobý rozpočtový cieľ. V programe sa
zmenil strednodobý rozpočtový cieľ z dosiahnutia vyrovnaného
rozpočtu v priebehu hospodárskeho cyklu na dosiahnutie štrukturálneho
deficitu vo výške 0,45 % HDP, čo primerane odráža požiadavky Paktu o
stabilite a raste. Predpokladaná náprava nadmerného deficitu je v súlade s
termínom, ktorý je stanovený v odporúčaní Rady vydanom v rámci postupu pri
nadmernom deficite v decembri 2009. Na základe (prepočítaného) štrukturálneho
rozpočtového salda[6]
je však priemerné ročné fiškálne úsilie plánované na obdobie 2011 – 2013
vo výške 0,5 % HDP nižšie než 0,75 % HDP, ktoré odporučila Rada.
Predpokladaný štrukturálny pokrok smerom k strednodobému rozpočtovému
cieľu je na rok 2015 dostatočný, ale je nižší než referenčná
hodnota Paktu o stabilite a raste na roky 2014 a 2016 vo výške 0,5 % HDP
ročne. Predpokladaná miera rastu verejných výdavkov v rokoch 2014 – 2015
po zohľadnení diskrečných opatrení na strane príjmov však rešpektuje
referenčnú hodnotu pre výdavky stanovenú v Pakte o stabilite a raste.
Napriek tomu existujú riziká spojené s fiškálnymi cieľmi na strane príjmov
aj výdavkov. Napríklad je ťažké vyčísliť rozpočtový vplyv
niektorých opatrení z dôvodu závislosti od ich jednotlivého etablovania sa.
Keďže sa o právnych predpisoch ešte nerozhodlo, podrobnosti o dani z
finančných transakcií nie sú doposiaľ známe. Predpokladané znižovanie
výdavkov na nižšej než štátnej úrovni ešte nebolo definované. V programe sa
predpokladá, že pomer dlhu k HDP, ktorý na konci roka 2011 dosiahol 72,2 %,
dosiahne svoj vrchol v roku 2013 vo výške 75,3 % a potom sa bude postupne
znižovať až na 70,6 % v roku 2016. Z hľadiska referenčnej
hodnoty pre zníženie dlhu stanovenej v Pakte o stabilite a Raste bude Rakúsko v
rokoch 2014 – 2016 v prechodnom období a na základe plánov uvedených v programe
by sa mal zabezpečiť dostatočný pokrok smerom k dosiahnutiu
súladu s referenčnou hodnotou pre zníženie dlhu. Táto prognóza je však
vystavená rizikám z dôvodu narastajúceho dlhu štátnych podnikov, ktoré nepatria
do verejnej správy, a prípadnej ďalšej záťaži vzhľadom na vládnu
podporu bankového sektora.
(9)       Prijatím najnovšieho balíka
fiškálnej konsolidácie sa Rakúsko vydalo smerom vedúcim k väčšej
udržateľnosti verejných financií. Opatrenia obsiahnuté v balíku však
nezahŕňajú významné zjednodušenie fiškálnych vzťahov medzi
štátnou, regionálnou a miestnou správou, ktoré sa všeobecne považuje za hlavný
zdroj možných úspor. Medzi orgánmi štátnej a regionálnej správy sa dosiahla
zásadná dohoda o centralizovanom financovaní zdravotnej starostlivosti, ale o
podrobnostiach treba ešte stále rokovať.
(10)     S cieľom zvýšiť
skutočný vek odchodu do dôchodku Rakúsko uskutočnilo reformy zamerané
najmä na obmedzenie prístupu k systému invalidného dôchodku. Predloženie
harmonizácie zákonného veku odchodu do dôchodku medzi mužmi a ženami, ktorá sa
v súčasnosti predpokladá na obdobie 2024 – 2033, sa neriešilo. Treba
ďalej zvýšiť zamestnateľnosť starších pracovníkov a kultúru
aktívneho starnutia v rámci podnikov. Navrhované opatrenia nemusia byť
dostatočne ďalekosiahle na to, aby sa podstatne zvýšil skutočný
vek odchodu do dôchodku.
(11)     Výkonnosť rakúskeho trhu
práce bola veľmi dobrá, čo dokazuje najnižšia miera nezamestnanosti v
EÚ v rokoch 2010 a 2011. Podľa prognóz však bude potenciál pracovnej sily
krajiny od roku 2020 klesať. Rakúsko sa preto bude musieť
usilovať plne využiť potenciál obyvateľstva v produktívnom veku
vyriešením problémov nízkej miery zamestnanosti starších pracovníkov,
vyriešením otázky všeobecne rozšíreného využívania predčasného odchodu do
dôchodku a systému invalidného dôchodku, otázky vysokého zaťaženia v oblasti
daní a sociálneho zabezpečenia v prípade pracovného príjmu a relatívne
vysokej miery žien zamestnávaných prevažne na miestach s nízkymi mzdami a na
čiastočný úväzok. Okrem toho nie je plne využitý potenciál ľudí
z prostredia migrantov pre nízke dosiahnuté vzdelanie alebo ťažkosti s
uznávaním zručností nadobudnutými v zahraničí. Výsledky vzdelávania
podľa štúdie PISA sú pod priemerom EÚ a vplyv sociálno-ekonomického
zázemia na dosiahnuté vzdelanie je obzvlášť vysoký. Medzi hlavné výzvy
naďalej patrí neustále rastúci počet študentov v dôsledku vysokej
prichádzajúcej mobility („masová univerzita“) a vysokej miery predčasného
ukončovania školskej dochádzky (okolo 40 %) spoločne so značnou
medzerou vo financovaní.
(12)     Rakúsko má priaznivú pozíciu z
hľadiska konkurencieschopnosti a produktivity. Napriek tomu čelí v
niektorých oblastiach relatívnym štrukturálnym nedostatkom, ktoré môžu
uškodiť jeho dlhodobému rastovému potenciálu. Hospodárska súťaž v
odvetví služieb príliš neprispela k oživeniu domáceho dopytu. Neriešili sa
otázky vysokých cien za prístup do sietí a správanie etablovaných podnikov
narúšajúce súťaž (obmedzovanie vstupu na trh, hospodárskej súťaže a
inovácií). Neodôvodnené obmedzenia v slobodných povolaniach pretrvávajú:
počet regulovaných povolaní, ktoré Rakúsko oznámilo Komisii, je
ďaleko nad priemerom EÚ. Existuje potreba posúdiť odôvodnenosť a
proporcionalitu regulácie v týchto povolaniach. V prípade záväzku Rakúska
posilniť spolkový úrad pre hospodársku súťaž sa nedosiahol žiadny
hmatateľný pokrok. Smernica o službách sa podľa odporúčania Rady
z roku 2011 nakoniec vykonala prostredníctvom prijatia „horizontálneho“
právneho predpisu a prostredníctvom zmien v právnych predpisoch na úrovni
spolkovej krajiny.
(13)     Rakúsky finančný sektor
čelí osobitným výzvam, ktoré súvisia s vysokou expozíciou rakúskych bánk
voči krajinám strednej, východnej a juhovýchodnej Európy, keďže v
ekonomike niektorých týchto krajín môže aj naďalej pokračovať
zhoršovanie kvality aktív. Politickým rozhodnutiam s cezhraničným vplyvom
musí predchádzať výmena informácií a koordinácia s orgánmi dohľadu v
hostiteľských krajinách. Orgány musia takisto aj naďalej pozorne
sledovať a reštrukturalizovať tie banky, ktoré boli príjemcami
štátnej pomoci, a to najmä zoštátnené úverové inštitúcie.
(14)     Rakúsko prijalo v rámci Paktu
Euro Plus niekoľko záväzkov. Tieto záväzky a plnenie záväzkov
predstavených v roku 2011 sa vzťahuje na podporu zamestnanosti, zlepšenie
hospodárskej súťaže a posilnenie udržateľnosti verejných financií. Komisia
posúdila plnenie záväzkov vyplývajúcich z Paktu Euro Plus. Výsledky tohto
posúdenia sa zohľadnili v odporúčaniach.
(15)     Komisia vykonala
v kontexte európskeho semestra dôkladnú analýzu hospodárskej politiky Rakúska.
Posúdila program stability a národný program reforiem. Zohľadnila nielen
ich význam pre udržateľnú fiškálnu a sociálno-ekonomickú politiku v
Rakúsku, ale aj ich súlad s pravidlami a usmerneniami EÚ vzhľadom na
potrebu posilniť celkovú správu ekonomických záležitostí Európskej únie
tým, že sa poskytnú vstupy na úrovni EÚ do budúceho vnútroštátneho
rozhodovania. Jej odporúčania v rámci európskeho semestra sú premietnuté
do nižšie uvedených odporúčaní (1) až (7).
(16)     Rada na základe tohto
posúdenia preskúmala program stability Rakúska a jej stanovisko[7] je
premietnuté najmä do nižšie uvedeného odporúčania (1),
TÝMTO ODPORÚČA, aby Rakúsko
prijalo v období rokov 2012 – 2013 opatrenia s cieľom:
1.           Plniť rozpočet na
rok 2012 podľa plánu a posilniť a dôsledne vykonávať
rozpočtovú stratégiu na rok 2013 a po tomto roku; dostatočne
špecifikovať opatrenia (najmä na nižšej než štátnej úrovni) na
zabezpečenie včasnej nápravy nadmerného deficitu a dosiahnutie
priemernej ročnej štrukturálnej úpravy uvedenej v odporúčaniach Rady
v rámci postupu pri nadmernom deficite. Ďalej zabezpečiť
primerané úsilie vzťahujúce sa na štrukturálne prispôsobenie na
dosiahnutie dostatočného pokroku smerom k strednodobému rozpočtovému
cieľu vrátane splnenia referenčnej hodnoty pre výdavky.
2.           Vykonať ďalšie
kroky na posilnenie vnútroštátneho rozpočtového rámca zladením
zodpovedností v rámci štátnej, regionálnej a miestnej správy, a to predovšetkým
vykonaním konkrétnych reforiem zameraných na zlepšenie organizácie,
financovania a efektívnosti zdravotnej starostlivosti a vzdelávania.
3.           Predložiť harmonizáciu
zákonného veku odchodu do dôchodku medzi mužmi a ženami; posilniť
zamestnateľnosť starších pracovníkov a pozorne sledovať
vykonávanie nedávnych reforiem na obmedzenie prístupu k režimom
predčasného odchodu do dôchodku s cieľom zabezpečiť, aby sa
zákonný a skutočný vek odchodu do dôchodku zvyšoval v súlade so strednou
dĺžkou života.
4.           Vykonať kroky na
zníženie zaťaženia pracovnej sily v oblasti skutočného zdanenia a
sociálneho zabezpečenia, najmä v prípade osôb s nízkymi príjmami, na
účely zvýšenia miery zamestnanosti starších osôb a žien vzhľadom na
potrebu zamedziť vplyvu demografických zmien na obyvateľstvo v
produktívnom veku. Rozpočtovo neutrálnym
spôsobom preniesť daňové zaťaženie na dane z nehnuteľností
a environmentálne dane. Znížiť vysoké
platové rozdiely medzi mužmi a ženami a zvýšiť možnosti žien pracovať
na plný úväzok, predovšetkým prostredníctvom zabezpečenia dodatočných
služieb starostlivosti o deti a závislé osoby.
5.           Vykonať ďalšie
opatrenia na zlepšenie výsledkov v oblasti vzdelávania, najmä znevýhodnených
mladých ľudí. Prijať opatrenia na zníženie miery predčasného
ukončovania školskej dochádzky v oblasti vyššieho vzdelávania.
6.           Vykonať ďalšie
kroky na podporu hospodárskej súťaže, najmä v odvetví služieb, a to odstránením
prekážok vstupu na trh telekomunikácií, dopravy a maloobchodný trh s energiou.
Odstrániť neoprávnené obmedzenia prístupu k slobodným povolaniam.
Posilniť právomoci orgánov pre hospodársku súťaž a urýchliť
vykonávanie reformy právnych predpisov v oblasti hospodárskej súťaže.
7.           Urýchliť
reštrukturalizáciu bánk, ktoré boli príjemcami štátnej pomoci, pri zamedzení
znižovania pákového efektu. Ešte viac zlepšiť spoluprácu a koordináciu
vnútroštátnych politických rozhodnutí s orgánmi dohľadu nad finančným
sektorom v iných krajinách.
V Bruseli
                                                                       Za Radu
                                                                       predseda
[1]               Ú. v. ES
L 209, 2. 8.1997, s. 1.
[2]               COM(2012)
306 final.
[3]               P7_TA(2012)0048
a P7_TA(2012)0047
[4]               Rozhodnutie
Rady 2012/238/EÚ z 26. apríla 2012
[5]               COM(2012)
68 final.
[6]               Saldo
očistené od cyklických vplyvov bez jednorazových a dočasných
opatrení, prepočítané útvarmi Komisie na základe informácií poskytnutých v
programe a za použitia spoločne dohodnutej metodiky.
[7]               Podľa
článku 5 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 1466/97.


title: Odporúčanie Komisie zo  6. februára 2006  o znížení prítomnosti dioxínov, furánov a polychlórovaných bifenylov (PCB) v krmivách a potravinách  [oznámené pod číslom K(2006) 235]   (Text s významom pre EHP)

text:
               14.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 42/26

      ODPORÚČANIE KOMISIE

   zo 6. februára 2006
   o znížení prítomnosti dioxínov, furánov a polychlórovaných bifenylov (PCB) v krmivách a potravinách
   [oznámené pod číslom K(2006) 235]
   (Text s významom pre EHP)
   (2006/88/ES)
   KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na druhú zarážku jej článku 211,
   keďže:

               (1)

               Odporúčanie Komisie 2002/201/ES zo 4. marca 2002 o znížení prítomnosti dioxínov, furánov a polychlórovaných bifenylov (PCB) v krmivách a potravinách (1) je súčasťou celkovej stratégie znižovania prítomnosti dioxínov, furánov a PCB v životnom prostredí, krmivách a potravinách. Jeho cieľom je uvádzať odporúčania týkajúce sa akčných a postupne aj cieľových hladín týchto látok v krmivách a potravinách.

               (2)

               Napriek tomu, že z toxikologického hľadiska by sa na dioxíny a PCB podobné dioxínom mali vzťahovať akékoľvek hladiny, nariadením Komisie (ES) č. 466/2001 z 8. marca 2001, ktorým sa stanovujú maximálne hodnoty obsahu niektorých cudzorodých látok v potravinách (2), sa v roku 2001 z dôvodu obmedzeného množstva dostupných údajov o rozšírení PCB podobných dioxínom stanovili maximálne hladiny len v prípade dioxínov, avšak nie v prípade PCB podobných dioxínom. Podobným spôsobom sa v roku 2001 smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/32/ES zo 7. mája 2002 o nežiaducich látkach v krmivách pre zvieratá (3) stanovili maximálne hladiny prítomnosti predmetných látok v krmivách len v prípade dioxínov, avšak nie v prípade PCB podobných dioxínom.

               (3)

               V súlade s nariadením (ES) č. 466/2001 by mala Komisia uskutočniť prvé preskúmanie ustanovení týkajúcich sa dioxínov vyskytujúcich sa v potravinách do konca roka 2004 s prihliadnutím na nové údaje o prítomnosti dioxínov a PCB podobných dioxínom, najmä s cieľom zaradiť PCB podobné dioxínom do pripravovaných hladín. V smernici 2002/32/ES sa uvádza podobná doložka o preskúmaní týkajúca sa dioxínov v krmivách.

               (4)

               Odvtedy je však k dispozícii viac údajov týkajúcich sa prítomnosti PCB podobných dioxínom v krmivách a potravinách. V dôsledku toho sa však stanovili maximálne hladiny pre zmesi dioxínov a PCB podobných dioxínom vyjadrené v toxických ekvivalentoch Svetovej zdravotníckej organizácie (WHO) s použitím WHO-TEF, keďže z toxikologického hľadiska ide o najprimeranejší prístup. V záujme zabezpečenia bezproblémového prechodu by sa počas prechodného obdobia malo pokračovať v uplatňovaní súčasných maximálnych hladín pre dioxíny, ako aj v uplatňovaní nedávno stanovených hladín pre zmes dioxínov a PCB podobných dioxínom.

               (5)

               Odporúčaním 2002/201/ES stanovili akčné hladiny pre dioxíny. Tieto akčné hladiny predstavujú pre príslušné orgány a prevádzkovateľov prostriedok na zdôraznenie prípadov, kde je vhodné identifikovať zdroj kontaminácie a uskutočniť opatrenia na jeho zníženie alebo eliminovanie. Z dôvodu odlišnosti zdrojov dioxínov a PCB podobných dioxínom je primerané stanoviť osobitné akčné hladiny v prípade dioxínov na jednej strane a v prípade PCB podobných dioxínom na druhej strane. Preto je vhodné odporúčanie 2002/201/ES nahradiť novým dokumentom.

               (6)

               Okrem toho by sa akčné hladiny mali periodicky upravovať v súlade s klesajúcim trendom výskytu dioxínov a PCB podobných dioxínom. Zároveň je potrebné uplatňovať aktívny prístup s cieľom postupne znižovať prítomnosť týchto látok v krmivách a potravinách.

               (7)

               V smernici 2002/32/ES sa ustanovuje možnosť stanovovania akčných hladín. Preto je vhodné premietnuť akčné hladiny pre dioxíny a PCB podobné dioxínom prítomné v krmivách do smernice 2002/32/ES.

               (8)

               Cieľovými hladinami sa označujú hladiny kontaminácie, ktoré treba dosiahnuť v prípade výskytu predmetných látok v krmivách a potravinách v záujme zníženia vystavenia ľudí v prípade väčšiny populácie v rámci Spoločenstva pod hodnotu TWI pre dioxíny a PCB podobné dioxínom stanovenú Vedeckým výborom pre potraviny (Scientific Committee for Food, SCF). Je potrebné stanoviť ich na základe presnejších informácií o dosahu opatrení v oblasti životného prostredia a opatrení súvisiacich so zdrojmi predmetných látok na úrovni krmív a potravín zameraných na zníženie prítomnosti dioxínov a PCB podobných dioxínom v rôznych kŕmnych surovinách, krmivách a potravinách. Stanovenie cieľových hladín by sa malo odložiť na koniec roka 2008 vzhľadom na skutočnosť, že na ich určenie je potrebné posúdiť viacero rôznych faktorov,

         TÝMTO ODPORÚČA:

               (1)

               Aby členské štáty v primeranom rozsahu k ich výrobe, používaniu a spotrebe kŕmnych surovín, krmív a potravín vykonávali náhodné monitorovanie zamerané na prítomnosť dioxínov a PCB podobných dioxínom a podľa možnosti aj PCB nepodobných dioxínom prítomných v kŕmnych surovinách, krmivách a potravinách. Toto monitorovanie by sa malo vykonať v súlade s odporúčaním Komisie 2004/704/ES z 11. októbra 2004 o monitorovaní bežných hodnôt dioxínov a PCB podobných dioxínom v krmivách (4) a odporúčaním Komisie 2004/705/ES z 11. októbra 2004 o monitorovaní bežných hodnôt dioxínov a PCB podobných dioxínom v potravinách (5).

               (2)

               Aby členské štáty v spolupráci s prevádzkovateľmi v prípade nesúladu s ustanoveniami smernice 2002/32/ES a nariadenia (ES) č. 466/2001 a (s výhradou bodu 3) v prípade zistenia, že hladiny dioxínov a/alebo PCB podobných dioxínom prekračujú akčné hladiny uvedené v prílohe I k tomuto odporúčaniu v prípade potravín a v prílohe II k smernici 2002/32/ES v prípade krmív

                           a)

                           začali vyšetrovanie s cieľom identifikovať zdroj kontaminácie;

                           b)

                           prijali opatrenia na zníženie alebo odstránenie zdroja kontaminácie;

                           c)

                           vykonávali kontrolu prítomnosti PCB nepodobných dioxínom.

               (3)

               Aby členské štáty s obzvlášť vysokými bežnými hodnotami dioxínu a PCB podobných dioxínom stanovili vnútroštátne akčné hladiny týkajúce sa domácej produkcie kŕmnych surovín, krmív a potravín, na základe ktorých by sa v prípade približne 5 % výsledkov získaných v súvislosti s monitorovaním uvedeným v bode 1 podniklo vyšetrovanie s cieľom identifikovať zdroj kontaminácie.

               (4)

               Aby členské štáty o svojich zisteniach, výsledkoch svojich šetrení a prijatých opatreniach zameraných na znižovanie alebo odstránenie zdroja kontaminácie informovali Komisiu a ostatné členské štáty.

               (5)

               Aby členské štáty v prípade potravín odovzdávali informácie uvedené v bode 4 najneskôr do 31. marca každého roka a informácie týkajúce sa krmív odovzdávali vo forme výročnej správy predkladanej Komisie v zmysle článku 22 ods. 2 smernice Rady 95/53/ES (6), s výnimkou prípadov informácií mimoriadneho významu pre ostatné členské štáty, keď je tieto informácie potrebné bezodkladne poskytnúť. Po implementácii viacročných národných plánov kontroly uvedených v článkoch 41 a 42 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 z 29. apríla 2004 o úradných kontrolách uskutočňovaných za účelom zabezpečenia overenia dodržiavania potravinového a krmivového práva a predpisov o zdraví zvierat a o starostlivosti o zvieratá (7) sa tieto informácie môžu odovzdávať ako súčasť výročnej správy, ktorá sa predkladá Komisii v zmysle článku 44 nariadenia (ES) č. 882/2004.
               Odporúčanie Komisie 2002/201/ES sa týmto zrušuje s účinnosťou od 14. novembra 2006.

      V Bruseli 6. februára 2006

            Za Komisiu

         Markos KYPRIANOU

            člen Komisie

      (1)  Ú. v. ES L 67, 9.3.2002, s. 69.

      (2)  Ú. v. ES L 77, 16.3.2001, s. 1. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 1822/2005 (Ú. v. EÚ L 293, 9.11.2005, s. 11).

      (3)  Ú. v. ES L 140, 30.5.2002, s. 10. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Komisie 2005/87/ES (Ú. v. EÚ L 318, 6.12.2005, s. 19).

      (4)  Ú. v. EÚ L 321, 22.10.2004, s. 38.

      (5)  Ú. v. EÚ L 321, 22.10.2004, s. 45.

      (6)  Ú. v. ES L 265, 8.11.1995, s. 17. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2001/46/ES (Ú. v. ES L 234, 2.9.2001, s. 55).

      (7)  Ú. v. EÚ L 165, 30.4.2004, s. 1.

      PRÍLOHA
      Dioxíny [suma polychlórovaných dibenzo-para-dioxínov (PCDD) a polychlórovaných dibenzofuránov (PCDF)] vyjadrené v toxických ekvivalentoch Svetovej zdravotníckej organizácie (WHO) s použitím WHO-TEF (faktory toxickej ekvivalencie, 1997) a PCB podobné dioxínom [(suma polychlórovaných bifenylov) vyjadrené v toxických ekvivalentoch Svetovej zdravotníckej organizácie (WHO) s použitím WHO-TEF (faktory toxickej ekvivalencie, 1997)]

                  Potraviny

                  Akčné hladiny pre dioxíny, furány (WHO-TEQ) (1)

                  Akčné hladiny pre PCB podobné dioxínom (WHO-TEQ) (1)

                  Cieľové hladiny [suma dioxínov, furánu a PCB podobných dioxínom (WHO-TEQ)] (1)

                  mäso a mäsové výrobky (2)

                              —

                              z prežúvavcov (hovädzí dobytok, ovce)

                  1,5 pg/g tuku (3)

                  1,0 pg/g tuku (3)

                      (4)

                              —

                              z hydiny a chovnej zveri

                  1,5 pg/g tuku (3)

                  1,5 pg/g tuku (3)

                      (4)

                              —

                              z ošípaných

                  0,6 pg/g tuku (3)

                  0,5 pg/g tuku (3)

                      (4)

                  Pečeň a iné produkty získané zo suchozemských zvierat

                  4,0 pg/g tuku (3)

                  4,0 pg/g tuku (3)

                      (4)

                  Svalovina rýb a produkty rybolovu a výrobky z nich s výnimkou úhora (5)
                      (6)
                      (7)

                  3,0 pg/g celkovej hmotnosti

                  3,0 pg/g celkovej hmotnosti

                      (4)

                  Svalovina úhora (Anguilla anguilla) a výrobky z neho (5)
                      (6)
                      (7)

                  3,0 pg/g celkovej hmotnosti

                  6,0 pg/g celkovej hmotnosti

                      (4)

                  Mlieko (8) a mliečne výrobky vrátane maslového tuku

                  2,0 pg/g tuku (3)

                  2,0 pg/g tuku (3)

                      (4)

                  Slepačie vajcia a vaječné výrobky (9)

                  2,0 pg/g tuku (3)

                  2,0 pg/g tuku (3)

                      (4)

                  Oleje a tuky

            –   živočíšny tuk

                              – –

                              z prežúvavcov

                  1,5 pg/g tuku

                  1,0 pg/g tuku

                      (4)

                              – –

                              z hydiny a chovnej zveri

                  1,5 pg/g tuku

                  1,5 pg/g tuku

                      (4)

                              – –

                              z ošípaných

                  0,6 pg/g tuku

                  0,5 pg/g tuku

                      (4)

                              – –

                              zmiešané živočíšne tuky

                  1,5 pg/g tuku

                  0,75 pg/g tuku

                      (4)

                              –

                              rastlinný olej a rastlinné tuky

                  0,5 pg/g tuku

                  0,5 pg/g tuku

                      (4)

                              –

                              olej z morských rýb (olej z tela rýb, olej z pečene rýb a oleje z ostatných morských živočíchov určených na ľudskú spotrebu)

                  1,5 pg/g tuku

                  6,0 pg/g tuku

                      (4)

                  Ovocie, zelenina a obilniny

                  0,4 ng/kg produktu

                  0,2 ng/kg produktu

                      (4)

         (1)  Horná hranica obsahu: Horná hranica obsahu sa vypočíta tak, že všetky hodnoty rôznych kongenérov, ktoré sú nižšie ako je medza stanoviteľnosti sa rovnajú hodnote medze stanoviteľnosti.

         (2)  Mäso z hovädzieho dobytka, oviec, ošípaných a chovnej zveri podľa prílohy I k nariadeniu Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 z 29. apríla 2004, ktorým sa ustanovujú osobitné hygienické predpisy pre potraviny živočíšneho pôvodu (Ú. v. EÚ L 139, 30.4.2004, avšak bez uvedenia jedlých vnútorností uvedených v danej prílohe.

         (3)  Akčné hladiny sa nevzťahujú na potravinové produkty s obsahom < 1 % tuku.

         (4)  Cieľové hladiny sa stanovia do konca roka 2008.

         (5)  Svalovina rýb a produkty rybolovu podľa kategórií a), b), c), e) a f) uvedených v zozname v článku 1 nariadenia Rady (ES) č. 104/2000 (Ú. v. ES L 17, 21.1.2000, s. 22. Nariadenie zmenené a doplnené Aktom o pristúpení z roku 2003). Akčná hladina sa vzťahuje na kôrovce okrem hnedého krabieho mäsa a mäsa z hlavy a hrude homára a podobných veľkých kôrovcov (Nephropidae a Palinuridae) a na hlavonožce bez vnútorností.

         (6)  V prípade, že na spotrebu je určená celá ryba, akčná hladina sa vzťahuje na celú rybu.

         (7)  Pri prekročení akčnej hladiny nie je v niektorých prípadoch potrebné prešetrovať zdroj kontaminácie, pretože bežná hladina sa v určitých oblastiach v prípade istých druhov rýb približuje k akčnej hladine alebo ju prekračuje. V prípadoch prekročenia akčnej hladiny je však vhodné zaznamenať všetky informácie, ako napríklad obdobie odberu vzoriek, zemepisný pôvod, druh rýb atď. v záujme podniknutia budúcich opatrení týkajúcich sa prítomnosti dioxínov a zlúčenín podobných dioxínom v prípade rýb a produktov rybolovu.

         (8)  Mlieko [surové mlieko, mlieko určené na výrobu mliečnych výrobkov a tepelne upravené mlieko podľa prílohy I k nariadeniu (ES) č. 853/2004].

         (9)  Slepačie vajcia a vaječné výrobky podľa prílohy I k nariadeniu (ES) č. 853/2004.


title: Odporúčanie Komisie z  2. marca 2010 , ktoré sa týka prevencie a zníženia kontaminácie liehovín z kôstkovíc a z výliskov z kôstkovíc etylkarbamátom a monitorovania hodnôt etylkarbamátu v týchto nápojoch (Text s významom pre EHP)

text:
               3.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 52/53

         ODPORÚČANIE KOMISIE
   z 2. marca 2010,
   ktoré sa týka prevencie a zníženia kontaminácie liehovín z kôstkovíc a z výliskov z kôstkovíc etylkarbamátom a monitorovania hodnôt etylkarbamátu v týchto nápojoch
   (Text s významom pre EHP)
   (2010/133/EÚ)
   EURÓPSKA KOMISIA,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 292,
   keďže:

               (1)

               Vedecký panel pre kontaminanty v potravinovom reťazci Európskeho úradu pre bezpečnosť potravín (EFSA) prijal dňa 20. septembra 2007 odborné stanovisko týkajúce sa etylkarbamátu a kyseliny kyanovodíkovej v potravinách a nápojoch (1). V uvedenom stanovisku vedecký panel určil limitné hodnoty expozície (margins of exposure, ďalej len „MOE“) pre etylkarbamát v závislosti od rôznych spôsobov konzumácie potravín a nápojov. Na základe týchto MOE dospel vedecký panel k záveru, že etylkarbamát v alkoholických nápojoch predstavuje zdravotné riziko, najmä pokiaľ ide o brandy z kôstkovíc, a odporučil prijať opatrenia na zníženie hodnôt etylkarbamátu v týchto nápojoch. Kyselina kyanovodíková je významným prekurzorom vzniku etylkarbamátu v liehovinách z kôstkovíc a z výliskov z kôstkovíc, preto panel dospel k záveru, že by tieto opatrenia mali byť zamerané na kyselinu kyanovodíkovú a iné prekurzory etylkarbamátu, aby sa zabránilo vzniku etylkarbamátu počas obdobia skladovateľnosti takýchto výrobkov.

               (2)

               Maximálne hodnoty obsahu kyseliny kyanovodíkovej v liehovinách z kôstkovíc a z výliskov z kôstkovíc sú stanovené v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 110/2008 z 15. januára 2008 o definovaní, popise, prezentácii, označovaní a ochrane zemepisných označení liehovín a o zrušení nariadenia Rady (EHS) č. 1576/89 (2). V tomto nariadení sa uvádza, že maximálny obsah kyseliny kyanovodíkovej v liehovinách z kôstkovíc a z výliskov z kôstkovíc má byť 7 gramov na hektoliter 100 % obj. alkoholu (70 mg/l).

               (3)

               Za adekvátny nástroj na splnenie odporúčaní EFSA sa považuje „Kódex postupov na prevenciu a zníženie hodnôt etylkarbamátu v liehovinách z kôstkovíc a z výliskov z kôstkovíc“. Uvedený kódex odporúča osvedčené výrobné postupy (Good Manufacturing Practices – GMP), ktoré dokazujú, že vďaka ich uplatňovaniu je možné dosiahnuť nižšie hodnoty etylkarbamátu. Cieľová hodnota etylkarbamátu 1 mg/l v liehovinách určených na priamu spotrebu je reálna a dá sa dosiahnuť uplatňovaním osvedčených postupov.

               (4)

               Hodnoty etylkarbamátu v liehovinách z kôstkovíc a z výliskov z kôstkovíc by sa mali monitorovať počas troch rokov a výsledky monitorovania použiť na posúdenie vplyvu kódexu postupov po troch rokoch jeho vykonávania. Okrem toho by sa mala posúdiť možnosť stanoviť najvyššiu prípustnú hodnotu,

         PRIJALA TOTO ODPORÚČANIE:
   Odporúča sa, aby členské štáty:

               1.

               prijali potrebné opatrenia, ktorými zabezpečia, aby „Kódex postupov na prevenciu a zníženie kontaminácie liehovín z kôstkovíc a z výliskov z kôstkovíc etylkarbamátom“, ktorý sa uvádza v prílohe k tomuto odporúčaniu, vykonávali všetky hospodárske subjekty zapojené do výroby, balenia, prepravy, uchovávania a skladovania destilátov z kôstkovíc a z výliskov z kôstkovíc;

               2.

               zabezpečili, aby sa prijali všetky vhodné opatrenia na dosiahnutie najnižších možných hodnôt etylkarbamátu v liehovinách z kôstkovíc a z výliskov z kôstkovíc v snahe dosiahnuť želanú cieľovú hodnotu 1 mg/l;

               3.

               monitorovali hodnoty etylkarbamátu v liehovinách z kôstkovíc a z výliskov z kôstkovíc v období rokov 2010, 2011 a 2012 s cieľom posúdiť vplyv kódexu postupov, ktorý sa uvádza v prílohe k tomuto odporúčaniu;

               4.

               každoročne k 1. júnu oznámili EFSA údaje z monitorovania za predchádzajúci rok v rozsahu a formáte stanovenom EFSA;

               5.

               dodržiavali postupy odberu vzoriek určených na program monitorovania tak, ako sú uvedené časti B prílohy k nariadeniu Komisie (ES) č. 333/2007 z 28. marca 2007, ktorým sa stanovujú metódy odberu vzoriek a metódy analýzy na úradnú kontrolu hodnôt olova, kadmia, ortuti, anorganického cínu, 3-MCPD a benzoa)pyrénu v potravinách (3);

               6.

               vykonali analýzu etylkarbamátu v súlade s kritériami stanovenými v bodoch 1 a 2 prílohy III k nariadeniu Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 z 29. apríla 2004 o úradných kontrolách uskutočňovaných s cieľom zabezpečiť overenie dodržiavania potravinového a krmivového práva a predpisov o zdraví zvierat a o starostlivosti o zvieratá (4).

      V Bruseli 2. marca 2010

            Za Komisiu

         John DALLI

            člen Komisie

      (1)  Stanovisko vedeckého panelu pre kontaminanty v potravinovom reťazci vydané na žiadosť Európskej komisie, ktoré sa týka etylkarbamátu a kyseliny kyanovodíkovej v potravinách a nápojoch, Vestník EFSA (2007) č. 551, s. 1. http://www.efsa.europa.eu/en/scdocs/doc/Contam_ej551_ethyl_carbamate_en_rev.1,3.pdf

      (2)  Ú. v. EÚ L 39, 13.2.2008, s. 16.

      (3)  Ú. v. EÚ L 88, 29.3.2007, s. 29.

      (4)  Ú. v. EÚ L 165, 3.4.2004, s. 1.

      PRÍLOHA

         Kódex postupov na prevenciu a zníženie kontaminácie liehovín z kôstkovíc a z výliskov z kôstkovíc etylkarbamátom

      ÚVOD

                  1.

                  Etylkarbamát je zlúčenina, ktorá prirodzene vzniká pri fermentačných procesoch v potravinách a alkoholických nápojoch, ako sú chlieb, jogurt, sójová omáčka, víno, pivo, a najmä liehoviny z kôstkovíc a z výliskov z kôstkovíc, predovšetkým z čerešní, sliviek, mirabeliek a marhúľ.

                  2.

                  Etylkarbamát môže vznikať z rôznych látok prítomných v potravinách a nápojoch, napríklad aj z kyanovodíka (alebo z kyseliny kyanovodíkovej), močoviny, citrulínu a iných N-karbamylových zlúčenín. Kyanát je asi vo väčšine prípadov hlavným prekurzorom, pričom reaguje s etanolom a vytvára etylkarbamát.

                  3.

                  V destilátoch z kôstkovíc (liehovinách z kôstkovíc a výliskov z kôstkovíc) môže etlykarbamát vznikať z kyanogénnych glykozidov, ktoré sú prirodzenou súčasťou kôstok. Pri mletí ovocia môže dôjsť k nalomeniu kôstky, pričom sa uvoľnené kyanogénne glykozidy môžu dostať do styku s enzýmami v ovocnom kvase. Kyanogénne glykozidy sa potom rozkladajú na kyselinu kyanovodíkovú/kyanidy. Kyselina kyanovodíková sa môže uvoľňovať aj z neporušených kôstok pri dlhom skladovaní kvasu. V priebehu destilácie sa môže kyselina kyanovodíková obohatiť vo všetkých frakciách. Pod vplyvom svetla kyanid oxiduje na kyanát, ktorý v reakcii s etanolom vytvára etylkarbamát. Ak dôjde k reakcii, nedá sa viac zastaviť.

                  4.

                  Výrazné zníženie obsahu etylkarbamátu je možné dosiahnuť dvoma rôznymi spôsobmi: buď znížením koncentrácie hlavných prekurzorov, alebo obmedzením tendencie týchto látok reagovať a tvoriť kyanát. Základné ovplyvňujúce faktory sú: koncentrácia prekurzorov (napr. kyselina kyanovodíková a kyanidy) a podmienky skladovania ako napr. pôsobenie svetla a teploty.

                  5.

                  Hoci doposiaľ neboli zistené nijaké výrazné súvislosti medzi množstvom kyseliny kyanovodíkovej a etylkarbamátu, je zrejmé, že vysoká koncentrácia kyseliny kyanovodíkovej za určitých podmienok podmieňuje vysoký obsah etylkarbamátu. Možné zvýšenie tvorby etylkarbamátu sa spája s hodnotami rovnajúcimi sa alebo vyššími ako 1 mg/l kyseliny kyanovodíkovej v konečnom destiláte (1), (2).

                  6.

                  V časti I sú uvedené podrobnosti o výrobnom procese. Časť II obsahuje konkrétne odporúčania založené na osvedčených výrobných postupoch (GMP).

            I.   OPIS VÝROBNÉHO PROCESU

                  7.

                  Výrobný proces v prípade ovocných liehovín a liehovín z výliskov z kôstkovíc pozostáva z mletia a fermentácie celých plodov a z následnej destilácie. Proces sa obyčajne skladá z týchto fáz:

                              —

                              drvenie celých zrelých plodov,

                              —

                              fermentácia zmesi v kadiach z nehrdzavejúcej ocele alebo iných nádobách vhodných na fermentáciu,

                              —

                              premiestnenie fermentovanej zmesi do zariadenia na destiláciu, obyčajne do medeného kotla,

                              —

                              ohrievanie fermentovanej zmesi vhodnou metódou ohrevu, aby sa alkohol pomaly odparil,

                              —

                              ochladenie alkoholových výparov vo vhodnej destilačnej kolóne (napr. z nehrdzavejúcej ocele), kde sa výpary zrážajú a zachytávajú,

                              —

                              oddelenie troch rôznych frakcií alkoholu: „úkvap“, „jadro“ a „dokvap“.

                  8.

                  Počas destilácie sa najskôr odparí úkvap. Väčšinou sa dá rozoznať podľa arómy, ktorá pripomína riedidlo alebo lak. Táto frakcia obyčajne nie je vhodná na konzumáciu a mala by sa zlikvidovať.

                  9.

                  V prostrednej fáze destilačného cyklu (v tzv. „jadre“) dochádza k destilácii základného alkoholu všetkých liehovín – etylalkoholu (etanolu). Táto časť destilačného cyklu, ktorá má najnižší obsah prchavých látok iných ako etanol a vyznačuje sa čistými ovocnými arómami, sa vždy zachytáva.

                  10.

                  V „dokvape“ destilácie sa nachádza kyselina octová a pribudliny, ktoré sú často identifikovateľné podľa nepríjemnej octovej a rastlinnej arómy. Aj dokvap sa likviduje, môže sa však redestilovať ,pretože stále obsahuje určité množstvo etanolu.

            II.   ODPORÚČANÉ POSTUPY ZALOŽENÉ NA OSVEDČENÝCH VÝROBNÝCH POSTUPOCH (GMP)

         Suroviny a príprava ovocného kvasu

                  11.

                  Aby sa zabránilo vylučovaniu kyseliny kyanovodíkovej, mali by sa vybrať vhodné suroviny a zvoliť vhodná príprava ovocného kvasu.

                  12.

                  Kôstkové ovocie by malo byť kvalitné, mechanicky nepoškodené a mikrobiologicky nezávadné.

                  13.

                  Odporúča sa ovocie odkôstkovať.

                  14.

                  Ak sa ovocie neodkôstkuje, malo by sa mlieť opatrne, aby sa kôstky nerozdrvili.

         Fermentácia

                  15.

                  Do pomletého ovocia by sa podľa návodu na použitie mali pridať kmene kvasiniek vhodné na výrobu alkoholu.

                  16.

                  S pomletým fermentovaným ovocím by sa malo zaobchádzať podľa prísnych hygienických predpisov a minimalizovať jeho vystavenie svetlu. Fermentovaný ovocný kvas by sa mal skladovať len krátko pred destiláciou, pretože kyselina kyanovodíková sa môže uvoľňovať aj z neporušených kôstok v prípade dlhšieho skladovania kvasu.

         Destilačné zariadenie

                  17.

                  Aby sa kyselina kyanovodíková nedostala do destilátu, malo by sa použiť vhodné destilačné zariadenie a zvoliť vhodný destilačný proces.

                  18.

                  Súčasťou destilačného zariadenia by mali byť zariadenia na automatické oplachovanie a medené katalytické konvertory. Zariadenia na automatické oplachovanie udržujú destilačné zariadenia čisté a medené katalytické konvertory viažu kyselinu kyanovodíkovú, skôr ako prenikne do destilátu.

                  19.

                  Zariadenia na automatické oplachovanie nie sú potrebné v prípade prerušovanej destilácie. Destilačné zariadenie by sa malo systematicky a dôkladne čistiť.

                  20.

                  V určitých prípadoch, ak sa nepoužijú medené katalytické konvertory alebo iné vhodné oddeľovače kyanidov, mali by sa pred destiláciou do ovocného kvasu pridať činidlá s obsahom medi. Činidlá s obsahom medi sa pridávajú preto, aby viazali kyselinu kyanovodíkovú. Činidlá s obsahom medi sa predávajú v špecializovaných predajniach a mali by sa používať presne podľa pokynov výrobcu.

         Destilačný proces

                  21.

                  Kôstky, ktoré sa nachádzajú v ovocnom kvase, by sa nemali dostať do destilačného zariadenia.

                  22.

                  Destilácia by mala prebiehať tak, aby sa alkohol vyparoval pomaly (napr. zohrievaním parou namiesto otvoreného plameňa).

                  23.

                  Prvá frakcia destilátu, tzv. „úkvap“, by sa mala opatrne oddeliť.

                  24.

                  Následne by sa mala zozbierať prostredná frakcia, tzv. „jadro“, a uložiť na tmavé miesto. Keď obsah alkoholu v destilačnej predlohe dosiahne 50 % obj., malo by sa začať so zberom tzv. „dokvapu“ tak, aby sa všetok etylkarbamát, ktorý mohol vzniknúť, oddelil vo frakcii dokvapu.

                  25.

                  Oddelený dokvap, ktorý môže obsahovať etylkarbamát, by sa mal zozbierať a v prípade, že sa použije na redestiláciu, mal by sa redestilovať samostatne.

         Kontrola destilátu, redestilácia a skladovanie

         Kyselina kyanovodíková

                  26.

                  Hodnoty kyseliny kyanovodíkovej v destilátoch by sa mali pravidelne kontrolovať. Hodnoty by sa mali stanoviť vhodnými testami, buď použitím súpravy na rýchle určenie hodnôt kyseliny kyanovodíkovej, prípadne špecializovaným laboratóriom.

                  27.

                  Ak koncentrácia kyseliny kyanovodíkovej v destiláte prekročí hodnotu 1 mg/l, odporúča sa, v prípade potreby, redestilácia s katalytickými konvertormi alebo činidlami s obsahom medi (pozri body 18 a 20).

                  28.

                  Destiláty s hodnotou kyseliny kyanovodíkovej blížiacou sa 1 mg/l by sa za ideálnych podmienok mali tiež redestilovať, alebo ak to nie je možné, skladovať v nepriesvitných fľašiach, príp. v uzavretých škatuliach, pokiaľ možno čo najkratšie, aby sa zabránilo vzniku etylkarbamátu počas skladovania.

         Etylkarbamát

                  29.

                  Kontrola obsahu etylkarbamátu sa odporúča v prípade destilátov, v ktorých už mohlo dôjsť k jeho vzniku (napr. v destilátoch, pri ktorých nie je známy proces výroby, v destilátoch s vyššími hodnotami kyanidov alebo v destilátoch, ktoré boli skladované na svetle). Hodnoty etylkarbamátu môžu určovať iba špecializované laboratórium.

                  30.

                  Ak sa v destiláte preukáže koncentrácia etylkarbamátu vyššia ako cieľová hodnota 1 mg/l, malo by v prípade potreby dôjsť k redestilácii destilátu.

         (1)  Christoph, N., Bauer-Christoph C., Maßnahmen zur Reduzierung des Ethylcarbamatgehaltes bei der Herstellung von Steinobstbränden (I), Kleinbrennerei 1998; 11: 9-13.

         (2)  Christoph, N., Bauer-Christoph C., Maßnahmen zur Reduzierung des Ethylcarbamatgehaltes bei der Herstellung von Steinobstbränden (II), Kleinbrennerei 1999; 1: 5-13.


title: Odporúčanie Komisie z  23. októbra 2006 , ktorým sa upravuje odporúčanie 2000/473/Euratom o uplatňovaní článku 36 Zmluvy o Euratome týkajúceho sa monitorovania úrovne rádioaktivity v životnom prostredí na účely určenia úrovne ožiarenia, ktorému je obyvateľstvo ako celok vystavené, z dôvodu pristúpenia Bulharska a Rumunska [oznámené pod číslom K(2006) 4931]

text:
               24.10.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 293/17

      ODPORÚČANIE KOMISIE

   z 23. októbra 2006,
   ktorým sa upravuje odporúčanie 2000/473/Euratom o uplatňovaní článku 36 Zmluvy o Euratome týkajúceho sa monitorovania úrovne rádioaktivity v životnom prostredí na účely určenia úrovne ožiarenia, ktorému je obyvateľstvo ako celok vystavené, z dôvodu pristúpenia Bulharska a Rumunska
   [oznámené pod číslom K(2006) 4931]
   (2006/715/Euratom)
   KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
   so zreteľom na Zmluvu o pristúpení Bulharska a Rumunska, a najmä na jej článok 4 ods. 3,
   so zreteľom na Akt o pristúpení Bulharska a Rumunska, a najmä na jeho článok 56,
   keďže:

               (1)

               Podľa článku 56 aktu o pristúpení, ak akty inštitúcií, ktoré zostávajú v platnosti po 1. januári 2007, vyžadujú úpravy z dôvodu pristúpenia a ak nevyhnutné úpravy neboli uvedené v akte o pristúpení alebo v jeho prílohách, potrebné úpravy má prijať Komisia vo všetkých prípadoch, v ktorých bol pôvodný akt prijatý Komisiou.

               (2)

               V záverečnom akte konferencie, na ktorej bola navrhnutá zmluva o pristúpení, sa uvádza, že vysoké zmluvné strany dospeli k politickej dohode o súbore úprav aktov prijatých inštitúciami, ktoré je potrebné vykonať z dôvodu pristúpenia, a Rada a Komisia boli vyzvané, aby pred pristúpením prijali tieto úpravy, ktoré by sa v prípade potreby doplnili a aktualizovali s cieľom zohľadniť vývoj práva Únie.

               (3)

               Odporúčanie Komisie 2000/473/Euratom z 8. júna 2000 o uplatňovaní článku 36 Zmluvy o Euratome týkajúceho sa monitorovania úrovne rádioaktivity v životnom prostredí na účely určenia úrovne ožiarenia, ktorému je obyvateľstvo ako celok vystavené (1), by sa preto malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť,

         TÝMTO ODPORÚČA:

               1.

               Odporúčanie 2000/473/Euratom sa mení a dopĺňa, ako je uvedené v prílohe.

               2.

               Toto odporúčanie nadobúda účinnosť za podmienky a odo dňa nadobudnutia platnosti Zmluvy o pristúpení Bulharska a Rumunska.

               3.

               Toto odporúčanie je určené členským štátom.

      V Bruseli 23. októbra 2006

            Za Komisiu

         Olli REHN

            člen Komisie

      (1)  Ú. v. ES L 191, 27.7.2000, s. 37. Odporúčanie zmenené a doplnené Aktom o pristúpení z roku 2003.

      PRÍLOHA
      ŽIVOTNÉ PROSTREDIE
      OCHRANA PRED ÚČINKAMI ŽIARENIA
      32000 H 0473: odporúčanie Komisie 2000/473/Euratom z 8. júna 2000 o uplatňovaní článku 36 Zmluvy o Euratome týkajúceho sa monitorovania úrovne rádioaktivity v životnom prostredí na účely určenia úrovne ožiarenia, ktorému je obyvateľstvo ako celok vystavené (Ú. v. ES L 191, 27.7.2000, s. 37), zmenené a doplnené:

                  —

                  12003 T: Akt o podmienkach pristúpenia a o úpravách zmlúv – pristúpenie Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Lotyšskej republiky, Litovskej republiky, Maďarskej republiky, Maltskej republiky, Poľskej republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej republiky (Ú. v. EÚ L 236, 23.9.2003, s. 33).

            V prílohe II sa v tabuľke dopĺňa:

                     „BG:

                     Bulharsko

                     RO

                     Rumunsko“

      a mapa sa nahrádza takto:

         „Definícia geografických oblastí

            “.


title: Odporúčanie Európskej centrálnej banky z 20. mája 2005 Rade Európskej únie o externom audítorovi De Nederlandsche Bank (ECB/2005/9)

text:
               22.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/29

      ODPORÚČANIE EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKY

   z 20. mája 2005
   Rade Európskej únie o externom audítorovi De Nederlandsche Bank
   (ECB/2005/9)
   (2005/C 151/08)
   RADA GUVERNÉROV EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKY,
   so zreteľom na Štatút Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky, a najmä na jeho článok 27.1,
   keďže:

               (1)

               Účty Európskej centrálnej banky (ECB) a národných centrálnych bánk Eurosystému overujú nezávislí externí audítori odporúčaní Radou guvernérov ECB a schválení Radou Európskej únie.

               (2)

               Mandát súčasného externého audítora De Nederlandsche Bank (ďalej len „DNB“) sa skončil a nebude obnovený. Preto je nevyhnutné vymenovať externého audítora od finančného roku 2005.

               (3)

               DNB vybrala Josephusa Andreasa Nijhuisa, registrovaného účtovníka a predsedu predstavenstva PricewaterhouseCoopers BV, konajúceho vo vlastnom mene, ako svojho externého audítora od finančného roku 2005 a ECB je toho názoru, že vybraný audítor spĺňa požiadavky nevyhnutné na vymenovanie.

               (4)

               Mandát externého audítora bude na dobu neurčitú, ale mal by byť každoročne potvrdený,

         PRIJALA TOTO ODPORÚČANIE:
   Odporúča sa, aby Josephus Andreas Nijhuis, registrovaný účtovník a predseda predstavenstva PricewaterhouseCoopers BV, konajúci vo vlastnom mene, bol vymenovaný za externého audítora DNB od finančného roku 2005 na dobu neurčitú za podmienky, že jeho mandát bude každoročne potvrdený.

      Vo Frankfurte nad Mohanom 20. mája 2005

            Prezident ECB

         Jean-Claude TRICHET


title: Odporúčanie Komisie zo 4. decembra 2008 o kritériách pre vývoz rádioaktívneho odpadu a vyhoretého jadrového paliva do tretích krajín [oznámené pod číslom K(2008) 7570]

text:
               17.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 338/69

      ODPORÚČANIE KOMISIE

   zo 4. decembra 2008
   o kritériách pre vývoz rádioaktívneho odpadu a vyhoretého jadrového paliva do tretích krajín
   [oznámené pod číslom K(2008) 7570]
   (2008/956/Euratom)
   KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu, a najmä na jej článok 33 ods. 2 a článok 124 druhú zarážku,
   so zreteľom na smernicu Rady 2006/117/Euratom z 20. novembra 2006 o dozore a kontrole pri preprave rádioaktívneho odpadu a vyhoretého jadrového paliva (1), a najmä na jej článok 16 ods. 2,
   keďže:

               (1)

               Zásady radiačnej ochrany dohodnuté na medzinárodnej úrovni predstavujú základ opatrení na ochranu pred nebezpečenstvom ionizujúceho žiarenia emitovaného rádioaktívnym odpadom alebo vyhoretým jadrovým palivom.

               (2)

               Aby tieto zásady boli účinné, musia byť súčasťou vnútroštátneho regulačného systému.

               (3)

               V súlade s bezpečnostnou kultúrou, ktorá je v Spoločenstve rozšírená v súvislosti s činnosťami, ktoré sa týkajú rádioaktívnych látok, je na zabezpečenie primeraného zaobchádzania s rádioaktívnym odpadom alebo vyhoretým jadrovým palivom potrebné, aby mali regulačné orgány a prevádzkovatelia účinne rozdelené úlohy.

               (4)

               Rozhodnutie povoliť prepravu rádioaktívneho odpadu alebo vyhoretého jadrového paliva do tretích krajín je v kompetencii príslušných orgánov vyvážajúceho členského štátu.

               (5)

               Príslušné orgány vyvážajúceho členského štátu by mali v súlade s kritériami uvedenými v článku 16 ods. 1 písm. c) smernice 2006/117/Euratom vyjadriť stanovisko k administratívnej a technickej kapacite tretích krajín z hľadiska bezpečného nakladania s rádioaktívnym odpadom a vyhoretým jadrovým palivom, ako aj k primeranosti ich regulačných štruktúr.

               (6)

               Členské štáty by mali pri uplatňovaní týchto kritérií vzájomne uplatňovať zásadu hierarchie.

               (7)

               Spoločný dohovor o bezpečnosti nakladania s vyhoretým jadrovým palivom a bezpečnosti nakladania s rádioaktívnym odpadom je základným relevantným medzinárodným právnym nástrojom v oblasti bezpečnosti nakladania s vyhoretým jadrovým palivom a rádioaktívnym odpadom.

               (8)

               Pri povoľovaní prepravy rádioaktívneho odpadu alebo vyhoretého jadrového paliva do tretej krajiny sa okrem dodržiavania daného súboru kritérií môžu brať do úvahy aj iné faktory, napríklad politické, ekonomické, sociálne, etické a vedecké aspekty, ako aj otázky verejnej bezpečnosti.

               (9)

               V článku 2 smernice 2006/117/Euratom sa uvádza, že členský štát alebo podnik v členskom štáte, do ktorého sa má rádioaktívny odpad prepraviť na spracovanie alebo do ktorého sa má prepraviť iný materiál na úpravy rádioaktívneho odpadu, má právo vrátiť rádioaktívny odpad po spracovaní a úprave do krajiny jeho pôvodu. V tomto článku sa ustanovuje aj to, že smernica 2006/117/Euratom nemá vplyv na právo členského štátu alebo podniku v tomto členskom štáte, do ktorého sa má prepraviť vyhoreté jadrové palivo na prepracovanie, vrátiť rádioaktívny odpad vzniknutý prepracovaním do krajiny jeho pôvodu.

               (10)

               Kritériá ustanovené týmto odporúčaním sú v súlade so stanoviskom poradného výboru zriadeného podľa článku 21 smernice 2006/117/Euratom,

         TÝMTO ODPORÚČA:

               1.

               Na vývoz rádioaktívneho odpadu alebo vyhoretého jadrového paliva do tretích krajín podľa článku 16 ods. 1 písm. c) smernice 2006/117/Euratom by sa mali vzťahovať tieto hlavné požiadavky:

                           a)

                           mali by sa ustanoviť a uplatňovať vhodné vnútroštátne ustanovenia na zabezpečenie radiačnej ochrany pracovníkov a širokej verejnosti, ktoré by mali zodpovedať príslušným medzinárodne schváleným normám o radiačnej ochrane;

                           b)

                           mal by sa ustanoviť komplexný legislatívny rámce na reguláciu činností, s ktorými je spojené nebezpečenstvo spôsobené rádioaktívnymi látkami vrátane rádioaktívneho odpadu a vyhoretého jadrového paliva;

                           c)

                           mali by sa zriadiť účinné a nezávislé regulačné orgány, ktoré budú zodpovedné za vydávanie licencií, ich preskúmavanie a za posudzovanie žiadostí a ktoré budú vykonávať úlohy inšpekcie a presadzovania dodržiavania predpisov a disponovať adekvátnymi zdrojmi;

                           d)

                           mali by sa jasne zadeliť kompetencie orgánov zapojených do rôznych etáp nakladania s vyhoretým jadrovým palivom a rádioaktívnym odpadom, najmä medzi prevádzkovateľov a regulačné orgány;

                           e)

                           mal by existovať systém, v rámci ktorého by sa na organizácie nakladajúce s rádioaktívnym odpadom alebo vyhoretým jadrovým palivom vzťahovala ohlasovacia a povoľovacia povinnosť voči týmto orgánom;

                           f)

                           malo by sa zabezpečiť, aby prvotnú zodpovednosť za bezpečnosť nakladania s vyhoretým jadrovým palivom alebo rádioaktívnym odpadom mal držiteľ licencie a aby si každý držiteľ licencie plnil svoje povinnosti;

                           g)

                           je potrebné mať k dispozícií dostatok kvalifikovaných pracovníkov potrebných na všetky činnosti súvisiace s bezpečnosťou počas prevádzky zariadenia na nakladanie s vyhoretým jadrovým palivom a rádioaktívnym odpadom, ako aj dostatok finančných prostriedkov na podporu bezpečnosti zariadení na nakladanie s vyhoretým jadrovým palivom a rádioaktívnym odpadom počas ich prevádzky a počas ich vyraďovania z prevádzky;

                           h)

                           mal by sa zaviesť a uplatňovať primeraný vnútroštátny systém občianskoprávnej zodpovednosti;

                           i)

                           mali by sa zaviesť a realizovať vhodné programy na zabezpečenie kvality v oblasti bezpečnosti nakladania s vyhoretým jadrovým palivom a rádioaktívnym odpadom;

                           j)

                           mali by sa zaviesť primerané ochranné a nápravné opatrenia vrátane informovania dotknutých skupín obyvateľstva a prípravy a testovania havarijných plánov pre prípad radiačného ohrozenia s cieľom mať pod kontrolou únik a zmierniť jeho účinky.

               2.

               S cieľom posúdiť, či sú splnené horeuvedené požiadavky na vývoz rádioaktívneho odpadu a vyhoretého jadrového paliva do tretích krajín, by členské štáty mali vziať do úvahy, či tretie krajiny dodržiavajú tieto kritériá:

                           a)

                           hlavné kritériá:

                                       —

                                       členstvo v MAAE a z neho vyplývajúce dodržiavanie príslušných bezpečnostných noriem Medzinárodnej agentúry pre atómovú energiu,

                                       —

                                       podpis, ratifikácia a dodržiavanie Spoločného dohovoru o bezpečnosti nakladania s rádioaktívnym odpadom a o bezpečnosti nakladania s vyhoretým jadrovým palivom, čo svedčí o ochote plniť záväzky vyplývajúce so spoločného dohovoru a preukazuje dodržiavanie jeho príslušných ustanovení o bezpečnosti nakladania s vyhoretým jadrovým palivom a rádioaktívnym odpadom,

                                       —

                                       podpis a ratifikácia Dohovoru o fyzickej ochrane jadrových materiálov a jeho zmeny a doplnenia ako vyjadrenie záväzku prevencie, odhaľovania a trestania trestných činov, ktoré sa týkajú jadrových materiálov,

                                       —

                                       podpis, ratifikácia a dodržiavanie Dohovoru o jadrovej bezpečnosti (CNS), ktorý predstavuje najdôležitejší právny nástroj v oblasti jadrovej bezpečnosti a obsahuje aj dôležité ustanovenia o riešení havárií a radiačnej ochrane,

                                       —

                                       začlenenie zariadení na nakladanie s vyhoretým jadrovým palivom do dohody o bezpečnostných zárukách v rámci MAAE v súvislosti s podpisom a ratifikáciou Zmluvy o nešírení jadrových zbraní (ZNJZ) a súvisiacich dodatkových protokolov, čím sa preukáže, že vyhoreté jadrové palivo sa nepoužíva v rozpore s jeho zamýšľaným mierovým účelom,

                                       —

                                       podpis a ratifikácia, resp. dodržiavanie buď Viedenského dohovoru o občianskoprávnej zodpovednosti za škody spôsobené jadrovou udalosťou, Protokolu, ktorým sa mení a dopĺňa Viedenský dohovor o občianskoprávnej zodpovednosti za škody spôsobené jadrovou udalosťou, Dohovoru o dodatkovom odškodňovaní za škody spôsobené jadrovou udalosťou alebo Dohovoru o občianskoprávnej zodpovednosti v oblasti jadrovej energie z 29. júla 1960, dodatkového protokolu z 28. januára 1964 a protokolu zo 16. novembra 1982 (Parížsky dohovor), čím sa preukáže, že držiteľ licencie má hlavnú zodpovednosť v prípade škôd spôsobených jadrovou udalosťou;

                           b)

                           ďalšie kritériá:

                                       —

                                       podpis, ratifikácia a dodržiavanie Dohovoru o pomoci v prípade jadrovej havárie alebo radiačného ohrozenia (AC) a Dohovoru o včasnom oznamovaní jadrovej havárie (ENC), čím sa preukáže, že v prípade radiačného ohrozenia bude zasiahnuté obyvateľstvo primerane informované a že v prípade radiačného ohrozenia budú platiť adekvátne ochranné a nápravné opatrenia vrátane prípravy a testovania havarijných plánov s cieľom kontrolovať únik a zmierniť jeho následky,

                                       —

                                       dodržiavanie medzinárodných nástrojov v oblasti bezpečnosti prepravy nebezpečného tovaru, najmä Dohovoru SOLAS a Chicagského dohovoru, čím sa preukáže, že sa skutočne vykonávajú účinné kontroly námorných a leteckých zásielok nebezpečného tovaru.

               3.

               Bez toho, aby bol dotknutý odsek 1, príslušné orgány členských štátov môžu pri rozhodovaní o povolení prepravy rádioaktívneho odpadu alebo vyhoretého jadrového paliva do tretích krajín vziať do úvahy aj iné faktory, ako napríklad politické, ekonomické, sociálne, etické, vedecké aspekty, ako aj otázky verejnej bezpečnosti.

               4.

               Príslušné orgány členských štátov spolupracujú na účely výmeny informácií o uplatňovaní tohto odporúčania.

      Toto odporúčanie je určené členským štátom.
      V Bruseli 4. decembra 2008

            Za Komisiu

         Andris PIEBALGS

            člen Komisie

      (1)  Ú. v. EÚ L 337, 5.12.2006, s. 21.