title: Odporúčanie Rady zo 14. júla 2015, ktoré sa týka národného programu reforiem Bulharska na rok 2015 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady ku konvergenčnému programu Bulharska na rok 2015

text:
               18.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 272/28

         ODPORÚČANIE RADY
   zo 14. júla 2015,
   ktoré sa týka národného programu reforiem Bulharska na rok 2015 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady ku konvergenčnému programu Bulharska na rok 2015
   (2015/C 272/08)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 121 ods. 2 a článok 148 ods. 4,
   so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii (1), a najmä na jeho článok 9 ods. 2,
   so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1176/2011 zo 16. novembra 2011 o prevencii a náprave makroekonomických nerovnováh (2), a najmä na jeho článok 6 ods. 1,
   so zreteľom na odporúčanie Európskej komisie,
   so zreteľom na uznesenia Európskeho parlamentu,
   so zreteľom na závery Európskej rady,
   so zreteľom na stanovisko Výboru pre zamestnanosť,
   so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a finančného výboru,
   so zreteľom na stanovisko Výboru pre sociálnu ochranu,
   so zreteľom na stanovisko Výboru pre hospodársku politiku,
   keďže:

               (1)

               Európska rada 26. marca 2010 schválila návrh Komisie o iniciovaní novej stratégie pre rast a zamestnanosť nazvanej Európa 2020, založenej na posilnenej koordinácii hospodárskych politík. Táto stratégia sa zameriava na kľúčové oblasti, v ktorých sú potrebné opatrenia na oživenie potenciálu Európy v oblasti udržateľného rastu a konkurencieschopnosti.

               (2)

               Na základe návrhov Komisie prijala Rada 14. júla 2015 odporúčanie o hlavných smeroch hospodárskych politík členských štátov a Únie a 21. októbra 2010 prijala rozhodnutie o usmerneniach pre politiky zamestnanosti členských štátov (3). Tieto akty spoločne tvoria tzv. integrované usmernenia, pričom členské štáty boli vyzvané, aby ich zohľadnili vo svojej vnútroštátnej hospodárskej politike a politike zamestnanosti.

               (3)

               Rada 8. júla 2014 prijala odporúčanie (4), ktoré sa týkalo národného programu reforiem Bulharska na rok 2014 a ktorým predložila svoje stanovisko k aktualizovanému konvergenčnému programu Bulharska na rok 2014.

               (4)

               Komisia 28. novembra 2014 prijala ročný prieskum rastu, čo znamenalo začiatok európskeho semestra koordinácie hospodárskej politiky na rok 2015. Komisia v ten istý deň prijala na základe nariadenia (EÚ) č. 1176/2011 správu o mechanizme varovania, v ktorej bolo Bulharsko určené za jeden z členských štátov, vo vzťahu ku ktorým sa vykoná hĺbkové preskúmanie.

               (5)

               Európska rada 18. decembra 2014 schválila priority pre posilnenie investícií, zintenzívnenie štrukturálnych reforiem a vykonávanie zodpovednej fiškálnej konsolidácie podporujúcej rast.

               (6)

               Komisia 26. februára 2015 uverejnila svoju správu o Bulharsku na rok 2015. Táto správa obsahovala posúdenie pokroku, ktorý Bulharsko dosiahlo pri plnení odporúčaní pre jednotlivé krajiny prijatých 8. júla 2014. Správa obsahuje aj výsledky hĺbkového preskúmania podľa článku 5 nariadenia (EÚ) č. 1176/2011. Na základe svojej analýzy je Komisia nútená konštatovať, že v Bulharsku existujú makroekonomické nerovnováhy. Predovšetkým v dôsledku turbulentného vývoja vo finančnom sektore v roku 2014 sa vynárajú obavy v súvislosti s bankovými postupmi vo finančnom sektore vo vnútroštátnom vlastníctve, ktoré môžu mať významné dôsledky pre finančný sektor a celkovú makroekonomickú stabilitu. Okrem toho pretrvávajúca záporná (hoci zlepšujúca sa) externá pozícia, nadmerné zadlženie podnikov a nedostatočné prispôsobovanie trhu práce naďalej predstavujú makroekonomické riziká a zasluhujú si zvýšenú pozornosť.

               (7)

               Bulharsko predložilo 30. apríla 2015 svoj národný program reforiem na rok 2015 a konvergenčný program na rok 2015. S cieľom zohľadniť prepojenia medzi nimi sa obidva tieto programy posudzovali súčasne.

               (8)

               Bulharsko v súčasnosti podlieha preventívnej časti Paktu stability a rastu. Vláda vo svojom konvergenčnom programe na rok 2015 plánuje v roku 2015 udržať celkový deficit na úrovni 2,8 % HDP. Okrem toho uvádza svoj zámer postupne znižovať deficit tak, aby v roku 2018 dosiahol úroveň 1,3 % HDP. Podľa konvergenčného programu vláda plánuje v roku 2018 dosiahnuť svoj strednodobý cieľ – štrukturálny deficit na úrovni 1 % HDP. Očakáva sa, že pomer verejného dlhu k HDP v priebehu programového obdobia vzrastie, pričom v roku 2018 dosiahne úroveň takmer 31 %. Makroekonomický scenár, na ktorom sa zakladajú tieto rozpočtové prognózy, je vierohodný. Opatrenia na podporu naplánovaných cieľových deficitov od roku 2016 však nie sú dostatočne konkretizované. Podľa prognózy Komisie z jari 2015 sa v roku 2015 predpokladá čistý rast výdavkov v súlade s referenčnou úrovňou. S prihliadnutím na zhoršenie štrukturálneho salda (1,7 % HDP v roku 2014) však existuje riziko, že v rokoch 2014 až 2015 dôjde k istej odchýlke od danej požiadavky. V roku 2016 bude existovať riziko výraznej odchýlky z dôvodu, že čistý rast výdavkov prekročí referenčnú úroveň o 0,9 % HDP. V obidvoch rokoch teda budú potrebné ďalšie opatrenia. Rada na základe svojho posúdenia konvergenčného programu a s ohľadom na prognózu Komisie z jari 2015 zastáva názor, že existuje riziko, že Bulharsko nedodrží ustanovenia Paktu stability a rastu.

               (9)

               Zásadnou výzvou je pre Bulharsko naďalej otázka daňovej disciplíny. Vzniká tu potreba komplexnej stratégie dodržiavania daňových predpisov na základe dôslednej analýzy rizík, systematického posudzovania vplyvov už podniknutých opatrení a úzkej koordinácie medzi rôznymi daňovými úradmi.

               (10)

               Bulharský systém zdravotnej starostlivosti čelí niekoľkým veľkým problémom vrátane neuspokojivých výsledkov v oblasti zdravotnej starostlivosti, nízkej úrovne finančných prostriedkov a závažných nedostatkov vo využívaní zdrojov. Úroveň očakávanej dĺžky života je výrazne pod priemerom EÚ a úroveň očakávanej dĺžky života pri narodení patrí medzi najnižšie v Únii. Miestny systém zdravotníctva je naďalej ukotvený v nadmerne veľkom nemocničnom sektore. Význam financovania primárnej a ambulantnej starostlivosti za posledné roky stúpol (v nominálnom vyjadrení), no má stále značne obmedzený charakter. Fond zdravotníctva je zmluvne povinný uhrádzať nemocniciam náhradu za zákroky za vopred stanovené ceny, v dôsledku čoho nemocnice nie sú motivované poskytovať dostatočne cielenú lekársku starostlivosť. V roku 2014 síce bola prijatá národná stratégia v oblasti zdravotníctva, chýba jej však jasný plán realizácie.

               (11)

               Vzhľadom na turbulencie v bankovom sektore v lete roku 2014 sa odhalili nedostatky týkajúce sa inštitucionálneho rámca a dohľadu. Neschopnosť orgánu dohľadu odhaliť významné problémy vo štvrtej najväčšej banke v Bulharsku Commercial Corporate Bank (Korporativna targovska banka, KTB) poukazuje na nedostatky v rámci postupov dohľadu nad finančným sektorom a na prehliadanie rizika koncentrácie. V dôsledku toho došlo k naštrbeniu dôveryhodnosti bankového dohľadu a súčasne aj k pochybnostiam týkajúcim sa kondície ďalších častí finančného sektora. Kríza likvidity v júni 2014 si vyžiadala hĺbkový audit v KTB, na ktorého základe jej bola odňatá banková licencia. Zaručené vklady vo výške 4,4 % HDP boli vyplatené až so značným oneskorením.

               (12)

               Aktívne politiky trhu práce nie z hľadiska pokrytia, ani z hľadiska cieľových skupín dostatočne rozvinuté. Fragmentácia úradov predstavuje veľkú výzvu pri poskytovaní dávok a služieb pre nezamestnaných a nečinných občanov. V dôsledku nedostatočnej úrovne koordinácie medzi úradmi práce a riaditeľstvom sociálnej pomoci nemožno efektívne a integrovane podnikať opatrenia zamerané na pomoc najzraniteľnejším skupinám občanov. Bulharsko má vysoký podiel mladých ľudí, ktorí nie sú zamestnaní, ani zapojení do procesu vzdelávania či odbornej prípravy, pritom nie sú v kontakte so službami zamestnanosti, a teda sa na nich nevzťahuje rámec štandardných aktivačných opatrení na trhu práce. Väčšina nezamestnaných v Bulharsku sú dlhodobo nezamestnaní, z čoho vyplýva, že ide o skôr štrukturálny ako cyklický problém. Hoci bulharská minimálna mzda v nominálnom vyjadrení je najnižšia v Únii, od roku 2011 sa značne zvýšila a vláda plánuje v nasledujúcich rokoch ďalšie významné zvyšovanie. Takéto výrazné diskrečné posuny v rámci vládnej mzdovej politiky by mohli na trh práce pôsobiť rušivo. Okrem toho absentujú jasné usmernenia týkajúce sa stanovovania minimálnej mzdy, takže systém vytvára neistotu, či sa podarí zaistiť správnu rovnováhu medzi podporou zamestnanosti a konkurencieschopnosti na jednej strane a zabezpečením pracovných príjmov na strane druhej. Dôvodom na obavy zostávajú aj otázky chudoby a sociálneho vylúčenia, keďže Bulharsko sa vyznačuje jednou z najvyšších úrovní materiálnej deprivácie v Únii. V prípade rómskeho obyvateľstva sa zaznamenáva obzvlášť vysoká úroveň chudoby a sociálneho vylúčenia. Väčšina mladých Rómov nemá zamestnanie, ani sa nevzdeláva či odborne nepripravuje. Úroveň zápisu rómskych detí do predškolských zariadení a škôlok je nízka, pričom takmer štvrtina detí vo veku 7 až 15 rokov nie je zapojená do vzdelávacieho systému.

               (13)

               Nízka kvalita systémov vzdelávania a odbornej prípravy a ich obmedzený význam pre trh práce bránia tomu, aby sa v danej ekonomike presadzovala náležite kvalifikovaná pracovná sila. Miera účasti dospelých na celoživotnom vzdelávaní je jednou z najnižších v Únii. Aj napriek niekoľkoročnému oneskoreniu Bulharsko doteraz neprijalo reformu zákona o školskom vzdelávaní a vykonávanie stratégie týkajúcej sa predčasného ukončenia školskej dochádzky je naďalej len v ranej fáze. V roku 2015 došlo k prijatiu národnej stratégie v oblasti odborného vzdelávania a prípravy (2014 – 2020), ako aj novej stratégie týkajúcej sa vysokoškolského vzdelávania. Realizácia týchto stratégií by mala prispieť k zlepšeniu vzdelávacieho systému, zvýšeniu jeho významu pre ekonomiku a podpore inovácie a vytvárania pracovných miest.

               (14)

               Na jar 2015 vláda predložila návrh reformy dôchodkového systému. Primeranosť a udržateľnosť dôchodkového systému závisí od reforiem slúžiacich na podporu dlhšieho pracovného života s menším počtom prerušení. V roku 2013 sa zistilo, že 1,2 milióna dôchodcov poberalo dôchodky pod vnútroštátnou hranicou chudoby. Hlavnými faktormi spôsobujúcimi nízke nároky na dôchodok sú predčasný odchod do dôchodku a krátke obdobia prispievania do systému zabezpečenia. V dôsledku rýchleho starnutia bulharského obyvateľstva sa táto situácia v budúcnosti pravdepodobne ešte zhorší. Je preto vhodné, aby v záujme dlhodobej udržateľnosti verejných financií Bulharsko ďalej obmedzovalo rast výdavkov súvisiacich so starnutím obyvateľstva, a to aj prostredníctvom realizácie rozsiahlych reforiem dôchodkového systému.

               (15)

               Kľúčovým stavebným kameňom z hľadiska investorsky priaznivého podnikateľského prostredia je nezávislé, vysokokvalitné a efektívne súdnictvo a účinné protikorupčné mechanizmy. K zásadným problémom v tejto oblasti patrí nedostatok celkovej koordinácie, inštitucionálne nedostatky a nevyhovujúce doterajšie výsledky pri konečnom usvedčovaní pred súdom. Na tieto dôležité oblasti politiky sa bude vzťahovať mechanizmus spolupráce a overovania.

               (16)

               V dôsledku neúčinného bulharského rámca pre platobnú neschopnosť sa zvyšuje neistota medzi účastníkmi trhu a klesá celková atraktívnosť krajiny pre investorov. Platobná neschopnosť trvá dlhšie ako v prípade porovnateľných krajín a nízka je aj miera vymáhateľnosti pohľadávok. Potrebu efektívneho rámca pre riešenie platobnej neschopnosti treba vnímať aj z hľadiska vysokej zadlženosti nefinančných korporácií v Bulharsku. Význam tohto rámca spočíva v uľahčení procesu znižovania zadlženia.

               (17)

               V roku 2014 sa prijala stratégia reformy verejnej správy a pristúpilo sa k zavedeniu elektronickej verejnej správy (e-government). Ich realizácia si bude vyžadovať pevné politické riadenie a koordináciu. Aj napriek doterajšiemu úsiliu je kvalita verejných služieb aj naďalej na nízkej úrovni. Nedostatočný rozvoj elektronickej verejnej správy predstavuje prekážku v úsilí o zvýšenie transparentnosti a zníženie administratívnej záťaže. Osobitný problém sa týka postupov verejného obstarávania, ktoré brzdí často sa meniaci právny rámec a nedostatočné administratívne kapacity. Overovanie postupov verejného obstarávania ex ante sa často vykonáva len formálne. Postupy obstarávania sú pritom predmetom prekrývajúcich sa kontrol ex post, ktorými sa často dospeje k odlišným zisteniam. Nedostatok transparentnosti v ponukovom konaní možno pripísať aj faktu, že sa nepodarilo zriadiť celú škálu platforiem elektronického obstarávania. Nezrovnalosti v postupoch verejného obstarávania viedli k významnému oneskoreniu pri doterajšom vykonávaní programov financovaných z prostriedkov EÚ. Okrem toho majú negatívny vplyv na podnikateľské prostredie a brzdia toľko potrebné zlepšenia v oblasti infraštruktúry. Vo viacročnej stratégii zameranej na kľúčové nedostatky v systéme verejného obstarávania, prijatej v júli 2014, sa stanovuje jasný časový harmonogram konkrétnych krokov, ktoré sa majú podniknúť v rokoch 2015 a 2016. Túto stratégiu treba zrealizovať.

               (18)

               Komisia vykonala v kontexte európskeho semestra komplexnú analýzu hospodárskej politiky Bulharska, ktorú uverejnila v správe o tejto krajine na rok 2015. Zároveň posúdila konvergenčný program, národný program reforiem a následné opatrenia v nadväznosti na odporúčania adresované Bulharsku v predchádzajúcich rokoch. Zohľadnila nielen ich význam pre udržateľnú fiškálnu a sociálno-ekonomickú politiku v Bulharsku, ale aj ich súlad s pravidlami a usmerneniami EÚ vzhľadom na potrebu posilniť celkovú správu hospodárskych záležitostí Únie zabezpečením vstupov na úrovni EÚ do budúceho vnútroštátneho rozhodovania. Odporúčania v rámci európskeho semestra sa premietli do nižšie uvedených odporúčaní 1 až 5.

               (19)

               Rada na základe tohto posúdenia preskúmala konvergenčný program a jej stanovisko (5) je premietnuté najmä do odporúčania 1.

               (20)

               Rada na základe hĺbkového preskúmania vykonaného Komisiou a na základe tohto posúdenia preskúmala národný program reforiem a konvergenčný program. Jej odporúčania podľa článku 6 nariadenia (EÚ) č. 1176/2011 sú premietnuté do odporúčaní 1 až 3 a odporúčania 5.

         TÝMTO ODPORÚČA, aby Bulharsko v rokoch 2015 a 2016 prijalo opatrenia s cieľom:

               1.

               zabrániť štrukturálnemu zhoršeniu stavu verejných financií v roku 2015 a dosiahnuť úpravu vo výške 0,5 % HDP v roku 2016; prijať rozhodujúce opatrenia s cieľom zlepšiť výber daní a riešiť tieňovú ekonomiku na základe komplexnej analýzy rizík a vyhodnotenia opatrení podniknutých v minulosti; zlepšiť nákladovú účinnosť systému zdravotnej starostlivosti, a to najmä prostredníctvom preskúmania cenotvorby v oblasti zdravotnej starostlivosti a posilnením ambulantnej starostlivosti a základnej starostlivosti;

               2.

               do decembra 2015 dokončiť nezávislé preskúmanie kvality aktív v celom systéme, ako aj záťažový test bankového sektora zdola nahor, a to v úzkej spolupráci s európskymi orgánmi. Vykonať skríning portfólia v prípade dôchodkových fondov a sektoru poisťovníctva. Preskúmať a upevniť dohľad nad bankovým a nebankovým finančným sektorom vrátane posilnenia rámca pre riešenie krízových situácií bánk a rámec ochrany vkladov. Zlepšiť podnikové riadenie u finančných sprostredkovateľov vrátane riešenia rizika koncentrácie a expozícií voči spriazneným stranám;

               3.

               vyvinúť integrovaný prístup pre skupiny nachádzajúce sa na okraji trhu práce, a to najmä pokiaľ ide o starších pracovníkov a nezamestnaných, nevzdelávajúcich sa či odborne sa nepripravujúcich mladých ľudí. Na základe konzultácie so sociálnymi partnermi a v súlade s vnútroštátnymi postupmi zaviesť transparentný mechanizmus pre stanovovanie minimálnej mzdy a minimálnych príspevkov na sociálne zabezpečenie s prihliadnutím na ich vplyv na chudobu pracujúcich, vytváranie pracovných miest a konkurencieschopnosť;

               4.

               prijať reformu zákona o školskom vzdelávaní a zvýšiť účasť detí zo znevýhodnených skupín na vzdelávaní (najmä Rómov), a to zlepšením prístupu ku kvalitnému predškolskému vzdelávaniu;

               5.

               s ohľadom na zlepšenie investičnej klímy pripraviť komplexnú reformu rámca pre platobnú neschopnosť vychádzajúc z medzinárodných osvedčených postupov a odborných skúseností, najmä s cieľom zlepšiť mechanizmy týkajúce sa fázy pred dosiahnutím platobnej neschopnosti a mechanizmy mimosúdnej reštrukturalizácie.

      V Bruseli 14. júla 2015

            Za Radu

            predseda

         P. GRAMEGNA

      (1)  Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Ú. v. EÚ L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Dodržiavané rozhodnutím Rady 2014/322/EÚ zo 6. mája 2014 o usmerneniach pre politiky zamestnanosti členských štátov na rok 2014 (Ú. v. EÚ L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (4)  Odporúčanie Rady z 8. júla 2014, ktoré sa týka národného programu reforiem Bulharska na rok 2014 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady ku konvergenčnému programu Bulharska na rok 2014 (Ú. v. EÚ C 247, 29.7.2014, s. 7).

      (5)  Podľa článku 9 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1466/97.


title: Odporúčanie Rady z  9. júla 2013 , ktoré sa týka národného programu reforiem Lotyšska na rok 2013 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady ku konvergenčnému programu Lotyšska na roky 2012 – 2016

text:
               30.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/47

      ODPORÚČANIE RADY

   z 9. júla 2013,
   ktoré sa týka národného programu reforiem Lotyšska na rok 2013 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady ku konvergenčnému programu Lotyšska na roky 2012 – 2016
   2013/C 217/12
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 121 ods. 2 a článok 148 ods. 4,
   so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii (1), a najmä na jeho článok 9 ods. 2,
   so zreteľom na odporúčanie Európskej komisie,
   so zreteľom na závery Európskej rady,
   so zreteľom na stanovisko Výboru pre zamestnanosť,
   so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a finančného výboru,
   so zreteľom na stanovisko Výboru pre sociálnu ochranu,
   so zreteľom na stanovisko Výborom pre hospodársku politiku,
   keďže:

               (1)

               Európska rada 26. marca 2010 schválila návrh Komisie o iniciovaní novej stratégie pre zamestnanosť a rast nazvanej Európa 2020 založenej na posilnenej koordinácii hospodárskych politík, ktorá sa zameriava na kľúčové oblasti, v súvislosti s ktorými je potrebné vykonať opatrenia na oživenie potenciálu Európy v oblasti udržateľného rastu a konkurencieschopnosti.

               (2)

               Rada 13. júla 2010 prijala odporúčanie o hlavných usmerneniach pre hospodárske politiky členských štátov a Únie (2010 až 2014) a 21. októbra 2010 prijala rozhodnutie týkajúce sa usmernení pre politiky zamestnanosti členských štátov (2), ktoré spolu tvoria „integrované usmernenia“. Členské štáty boli vyzvané, aby tieto integrované usmernenia zohľadnili vo svojej vnútroštátnej hospodárskej politike a politike zamestnanosti.

               (3)

               Hlavy štátov alebo predsedovia vlád členských štátov sa 29. júna 2012 dohodli na Pakte pre rast a zamestnanosť, ktorý poskytol ucelený rámec opatrení na vnútroštátnej úrovni, na úrovni EÚ aj na úrovni eurozóny, a to s využitím všetkých dostupných stimulov, nástrojov a politík. Rozhodli o opatrení, ktoré treba prijať na úrovni členských štátov, a predovšetkým vyjadrili plné odhodlanie dosiahnuť ciele stratégie Európa 2020 a vykonať odporúčania pre jednotlivé krajiny.

               (4)

               Rada prijala 10. júla 2012 odporúčanie (3) k národnému programu reforiem Lotyšska na rok 2012 a predložila svoje stanovisko ku konvergenčnému programu Lotyšska na roky 2012 – 2015.

               (5)

               Komisia 28. novembra 2012 prijala ročný prieskum rastu, čo znamenalo začiatok európskeho semestra koordinácie hospodárskej politiky na rok 2013. Komisia zároveň 28. novembra 2012 na základe nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1176/2011 zo 16. novembra 2011 o prevencii a náprave makroekonomických nerovnováh (4) prijala správu o mechanizme varovania, v ktorej Lotyšsko nebolo určené ako jeden z členských štátov, v súvislosti s ktorým sa vykoná hĺbkové preskúmanie.

               (6)

               Európsky parlament je náležite zapojený do európskeho semestra v súlade s nariadením (ES) č. 1466/97 a 7. februára 2013 prijal uznesenie o zamestnanosti a sociálnych aspektoch v ročnom prieskume rastu 2013 a uznesenie o príspevku k ročnému prieskumu rastu 2013

               (7)

               Európska rada schválila 14. marca 2013 priority na zabezpečenie finančnej stability, fiškálnej konsolidácie, ako aj opatrenia na posilnenie rastu. Zdôraznila potrebu presadzovania diferencovanej fiškálnej konsolidácie, ktorá bude podporovať rast, obnovenia bežných úverových podmienok pre hospodárstvo, podporovania rastu a konkurencieschopnosti, riešenia nezamestnanosti a sociálnych dôsledkov krízy, ako aj potrebu modernizácie verejnej správy.

               (8)

               Lotyšsko predložilo 29. apríla 2013 svoj konvergenčný program pre obdobie rokov 2012 – 2016 a 2. mája 2013 predložilo svoj národný program reforiem na rok 2013. S cieľom zohľadniť prepojenia medzi nimi sa obidva programy posudzovali súčasne.

               (9)

               Vychádzajúc z posúdenia konvergenčného programu podľa nariadenia (ES) č. 1466/97 Rada zastáva názor, že makroekonomický scenár, na ktorom sú založené rozpočtové prognózy programu, je realistický. Očakáva sa, že hospodársky rast sa v programovom období do istej miery spomalí na úroveň okolo 4 % ročne, pričom sa predpokladá, že nárast cien zostane mierny. Deficit verejných financií poklesol v roku 2012 značne pod referenčnú hodnotu stanovenú v zmluve vo výške 3 % HDP a strednodobý cieľ sa dosiahol v uvedenom roku, teda výrazne skôr, než sa predpokladalo v programe konvergenčnom programe Lotyšska na roky 2012 – 2015. V konvergenčnom programe sa potvrdzuje predchádzajúci strednodobý rozpočtový cieľ stanovený na –0,5 %, ktorý primerane odzrkadľuje ciele Paktu stability a rastu. Cieľom rozpočtovej stratégie načrtnutej v konvergenčnom programe je udržanie štrukturálnej rozpočtovej pozície, ktorá je založená na strednodobom cieli, pričom k odchýlkam dochádza len z dôvodu prírastkového vplyvu systémovej dôchodkovej reformy. Táto reforma zahŕňa postupné zvyšovanie podielu príspevkov na sociálne zabezpečenie, ktoré sa presmerujú do kapitalizačného dôchodkového systému, a vykoná sa v rokoch 2013, 2015 a 2016. Po celkovom posúdení, v ktorom sa ako referenčná hodnota použilo prepočítané štrukturálne saldo a ktoré zahŕňalo analýzu výdavkov bez diskrečných opatrení, sa však zdá, že štrukturálne saldo by sa malo v roku 2013 odchýliť od strednodobého cieľa o 1,0 percentuálneho bodu HDP, čo je výrazne viac než v dôsledku prírastkového vplyvu systémovej dôchodkovej reformy, a v roku 2014 by sa malo odchýliť o ďalšieho 0,2 percentuálneho bodu. Verejný dlh, ktorý by mal počas celého programového obdobia zostať značne pod hranicou 60 %, sa zvýšil zo 40,7 % HDP v roku 2012 na 44,5 % HDP v roku 2013, pretože vláda hromadí aktíva na splácanie dlhu, a následne od roku 2014, kedy splátky nadobudnú účinnosť, bude klesať a do konca programového obdobia dosiahne úroveň 34,6 % HDP. Lotyšský parlament schválil v januári 2013 zákon o fiškálnej disciplíne, ktorý nadobudol účinnosť v marci 2013. Ak by došlo k účinnému vykonaniu nového zákona, výrazne by sa posilnil fiškálny rámec v Lotyšsku a poskytol by sa účinný mechanizmus na obmedzovanie rastu výdavkov v priaznivej hospodárskej situácii, ktorý by slúžil ako základ pre viacročné rozpočtové plánovanie založené na pravidlách.

               (10)

               Lotyšsko znížilo daň z práce a v rokoch 2014 a 2015 plánuje v tomto ohľade prijať ďalšie opatrenia. Daňovo-odvodové zaťaženie osôb s nízkymi mzdami je stále jedno z najvyšších v Únii, čo poukazuje na potrebu vhodného vyladenia daňovej politiky s cieľom podnietiť zamestnanosť pracovníkov s nízkou kvalifikáciou. Okrem toho presunom zdanenia z práce na periodické dane z nehnuteľností a dane z používania prírodných a iných zdrojov by sa malo zlepšiť štrukturálne saldo. Environmentálne dane sú stále pomerne málo rozvinuté a silne im dominuje zdaňovanie motorového paliva, zatiaľ čo zdaňovanie iných zdrojov energie, znečistenia a používania prírodných zdrojov je nižšie ako priemer EÚ. Ďalšie rozšírenie daňového základu tak, aby zahŕňal iné zdroje environmentálnych daní, by pomohlo dosiahnuť ciele v oblasti životného prostredia. Vláda zintenzívnila snahy v boji proti neformálnemu hospodárstvu a v týchto snahách by mala pokračovať.

               (11)

               Zatiaľ čo pokrízová štrukturálna úprava bola úspešná, skúsenosti s výrazným cyklom vzostupu a poklesu si vyžadujú monitorovanie budúceho rastu úverov a stability finančnej základne bánk v súvislosti s prílivom zahraničných vkladov prostredníctvom vhodných mikro- a makroprudenciálnych politík.

               (12)

               Lotyšsko podniklo niekoľko krokov s cieľom riešiť vysokú dlhodobú nezamestnanosť a nezamestnanosť mladých ľudí. Financovanie a dosah aktívnych politík trhu práce sa v roku 2013 zvýšili v porovnaní s rokom 2012 a vykonávajú nové opatrenia vrátane profilovania nezamestnaných a lepšej pomoci pri hľadaní zamestnania. Dlhodobá nezamestnanosť a nezamestnanosť mladých ľudí je však stále vysoká, pričom aktivácia nezamestnaných a poberateľov dávok je nízka a prístup k sociálnym službám je nedostatočný. Existujú obavy, že odborné vzdelávanie a odborná príprava neposkytujú pracovníkom zručnosti dostatočnej kvality, a dostupnosť kvalitnej odbornej prípravy na pracovisku je obmedzená. Je potrebné zaviesť komplexné kariérne poradenstvo a pokračovať vo vykonávaní reforiem v oblasti odborného vzdelávania a odbornej prípravy vrátane zlepšenia kvality a prístupnosti vzdelávania na pracovisku a zložiek učňovskej prípravy.

               (13)

               Veľká časť (40 %) lotyšských obyvateľov čelí riziku chudoby alebo sociálneho vylúčenia, ktoré je ešte vyššie v prípade detí (43,6 %). Celkovo sa miera ohrozenia chudobou mierne zvýšila v roku 2012, čo svedčí o tom, že rast sa nepremieta automaticky do zníženia chudoby a že sú potrebné cielené politické opatrenia. Lotyšsko podniklo určité kroky s cieľom riešiť chudobu nezamestnaných a detí. Pri riešení problémov v oblasti systému sociálnej pomoci, najmä pokiaľ ide o transparentnosť a dostatočnosť a rozsah dávok a pri riešení nedostatočnosti aktivačných opatrení pre príjemcov dávok sa však prijalo menej priamych opatrení. Nedostatok fiškálneho priestoru viedol Lotyšsko k zníženiu úrovne garantovaného minimálneho príjmu (ZMP) a zrušeniu financovania dávky ZMP zo štátneho rozpočtu. Tieto rozhodnutia pravdepodobne zhoršia extrémnu chudobu a vyostria existujúcu nerovnosť v prístupe k sociálnej pomoci na úrovni miestnych samospráv a zároveň znížia stimuly na úrovni ústrednej štátnej správy na investície do rozvoja politiky a kontroly sociálnej pomoci. Je dôležité monitorovať účinky týchto rozhodnutí s cieľom zabrániť akémukoľvek zhoršeniu situácie.

               (14)

               Lotyšsko vypracovalo návrh ambicióznej reformy, ktorá by podľa očakávania mohla mať významný pozitívny vplyv na kvalitu systému vysokoškolského vzdelávania. Reformné plány zahŕňajú prepracovanie akreditačného procesu, oddelenie akademických a riadiacich funkcií na univerzitách, rozvoj nového modelu financovania a konsolidáciu inštitúcií vyššieho vzdelávania. Plány sú však zatiaľ v začiatočnom štádiu a je potrebné ich náležite zrealizovať, ak sa majú dosiahnuť plánované pozitívne výsledky. V roku 2013 sa okrem toho vykoná hodnotenie účinnosti vedeckých inštitúcií a ich vývojových stratégií. Toto dôležité hodnotenie by malo prispieť k podpore budúcej reformy a financovania vedeckých inštitúcií v prospech intenzívnejšej inovačnej činnosti v Lotyšsku.

               (15)

               Lotyšsko zaviedlo politické opatrenia zamerané na úsporu energie v hlavných odvetviach hospodárstva. Očakáva sa, že v stavebníckom odvetví dôjde v nadchádzajúcich rokoch k viac než 70 % úspore energie. Realizácia projektov izolácie budov je však pomalá a počet ukončených projektov je stále nízky v pomere k počtu budov s rozsiahlymi energetickými stratami. Potenciál úspor z efektívnosti v tejto oblasti je významný, keďže energetická náročnosť lotyšských domácností bola v roku 2010 najvyššia v Únii. V roku 2012 Lotyšsko dosiahlo pokrok v otváraní svojho trhu s elektrickou energiou hospodárskej súťaži a účasti na regionálnych trhoch. Priame uzatváranie zmlúv s dodávateľmi elektrickej energie sa v plnej miere presadzuje v podnikateľskom sektore a zavádza sa na dobrovoľnom základe pre domácnosti. Lotyšsko sa má v júni 2013 pripojiť k obchodovaniu na trhu Nord Pool Spot. Pokiaľ však ide o otvorenie trhu so zemným plynom, nedosiahol sa žiadny pokrok a naďalej pretrváva závislosť na jedinom zdroji. Orgány majú pred sebou tiež náročné rokovania o vlastníctve a správe zásobníka plynu, čo má veľký význam pre riadne fungovanie regionálneho trhu s plynom.

               (16)

               Lotyšské súdnictvo charakterizuje neefektívnosť systému občianskoprávneho súdnictva. Systém sa vyznačuje viacerými nevyhovujúcimi znakmi ako zdĺhavé konania v občianskoprávnych a obchodných veciach na prvom stupni a nízka miera vybavovania vecí, čo vedie k hromadeniu súdnych sporov. Dispozičné časy sú obzvlášť dlhé pri konkurzných konaniach. Okrem toho mnoho vecí sa nevyrieši na prvom stupni, čo vytvára omeškania na všetkých úrovniach až po najvyšší súd. V poslednom čase boli prijaté pozitívne kroky na zlepšenie efektívnosti a kvality súdnictva, je však ešte príliš skoro na to, aby sa posúdil ich vplyv. Je obzvlášť dôležité venovať dostatočnú pozornosť politikám riadenia ľudských zdrojov v súdnictve. K zlepšeniu kvality súdnictva by mohlo prispieť intenzívnejšie zapojenie súdnej rady, prehodnotenie úlohy riadiacich pozícií v súdnictve a viac kurzov odbornej prípravy pre sudcov. Zmeny zákona o konkurze boli navrhnuté koncom roka 2012. Treba však zistiť, či sú navrhované zmeny dostatočné na to, aby sa nimi komplexne vyriešili nedostatky zákona. Napríklad sa zistili problémy súvisiace s praktickým vykonávaním zákona, najmä pokiaľ ide o úlohu konkurzných správcov, ich povinnosti vo vzťahu k sudcom a účinnú likvidáciu aktív, ako aj problém platobnej neschopnosti jednotlivcov, ktoré je potrebné riešiť.

               (17)

               Komisia vykonala v kontexte európskeho semestra komplexnú analýzu hospodárskej politiky Lotyšska. Posúdila národný program reforiem a konvergenčný program. Zohľadnila nielen ich význam pre udržateľnú fiškálnu a sociálno-ekonomickú politiku v Lotyšsku, ale aj ich súlad s pravidlami a usmerneniami EÚ vzhľadom na potrebu posilniť celkovú správu ekonomických záležitostí Únie tým, že poskytne vstupy na úrovni EÚ pre budúce vnútroštátne rozhodnutia. Jej odporúčania v rámci európskeho semestra sú premietnuté do nižšie uvedených odporúčaní 1 až 7.

               (18)

               Rada na základe tohto posúdenia preskúmala konvergenčný program a jej stanovisko (5) je premietnuté najmä do nižšie uvedeného odporúčania 1,

         TÝMTO ODPORÚČA, aby Lotyšsko prijalo v období rokov 2013 – 2014 opatrenia s cieľom:

               1.

               Posilniť rozpočtovú stratégiu, aby sa zabezpečilo, že odchýlenie od strednodobého cieľa je výsledkom len prírastkového vplyvu systémovej dôchodkovej reformy. V rámci tejto stratégie znížiť zdanenie pracovníkov s nízkym príjmom prostredníctvom presunu zdanenia do oblastí ako spotrebné dane, periodické dane z nehnuteľností a/alebo environmentálne dane. Pokračovať v snahách o zlepšenie daňovej disciplíny a bojovať proti tieňovej ekonomike. Pokračovať v posilňovaní fiškálneho rámca prostredníctvom účinného vykonania zákona o fiškálnej disciplíne a viacročného rozpočtového plánovania.

               2.

               Naďalej využívať mikro- a makroprudenciálne politiky s cieľom zabrániť prípadným problémom, ktoré by mohli vyplynúť z rastu úverov v budúcnosti a z bankových činností nerezidentov.

               3.

               Riešiť dlhodobú nezamestnanosť a nezamestnanosť mladých ľudí prostredníctvom rozšírenia rozsahu a účinnosti aktívnych politík trhu práce a cielených sociálnych služieb. Zlepšiť zamestnateľnosť mladých ľudí napríklad prostredníctvom záruky pre mladých, zaviesť komplexné kariérne poradenstvo, vykonať reformy v oblasti odborného vzdelávania a odbornej prípravy a zlepšiť kvalitu a dostupnosť učňovskej prípravy.

               4.

               Riešiť vysokú mieru chudoby prostredníctvom reformy sociálnej pomoci v záujme lepšieho pokrytia, zlepšenia dostatočnosti dávok a aktivačných opatrení pre príjemcov dávok. Posilniť mechanizmy na účinné znižovanie detskej chudoby.

               5.

               Vykonať plánované reformy vysokoškolského vzdelávania, ktoré sa týkajú najmä finančného modelu, ktorý oceňuje kvalitu, reformy systému akreditácie, konsolidácie inštitúcií a podpory internacionalizácie. Podniknúť ďalšie kroky v záujme modernizácie výskumných inštitúcií na základe prebiehajúceho nezávislého posúdenia.

               6.

               Pokračovať v zlepšovaní energetickej efektívnosti, najmä obytných budov a sietí diaľkového vykurovania, poskytovať stimuly na znižovanie nákladov na energiu a presmerovať spotrebu smerom k energeticky účinným výrobkom. Zlepšiť prepojenosť s energetickými sieťami EÚ a podniknúť kroky smerom k liberalizácii trhu so zemným plynom vrátane zavedenia jasných pravidiel pre prístup tretích strán k zásobníkom.

               7.

               Ukončiť začaté reformy na zlepšenie efektívnosti a kvality súdnictva a znížiť počet nevybavených prípadov a skrátiť trvanie konaní vrátane konkurzných konaní. Zaviesť komplexnú politiku ľudských zdrojov a podniknúť kroky na vykonanie právnych predpisov o mediácii a zefektívniť systém arbitrážnych súdov.

      V Bruseli 9. júla 2013

            Za Radu

            predseda

         R. ŠADŽIUS

      (1)  Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Platnosť predĺžená na rok 2013 rozhodnutím Rady 2013/208/EÚ z 22. apríla 2013 o usmerneniach pre politiky zamestnanosti členských štátov (Ú. v. EÚ L 118, 30.4.2013, s. 21).

      (3)  Ú. v. EÚ C 219, 24.7.2012, s. 50.

      (4)  Ú. v. EÚ L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (5)  Podľa článku 9 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1466/97.


               19.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/174

         P7_TA(2013)0279
   Presadzovanie a ochrana slobody náboženského vyznania alebo viery
   Odporúčanie Európskeho parlamentu Rade z 13. júna 2013 o návrhu usmernení EÚ o presadzovaní a ochrane slobody náboženského vyznania alebo viery (2013/2082(INI))
   (2016/C 065/25)

      Európsky parlament,

               —

               so zreteľom na návrh odporúčania Rade o návrhu usmernení EÚ o presadzovaní a ochrane slobody náboženského vyznania a viery, ktorý v mene skupiny PPE predložila Laima Liucija Andrikienė (B7-0164/2013),

               —

               so zreteľom na Všeobecnú deklaráciu ľudských práv a Deklaráciu OSN o odstránení všetkých foriem neznášanlivosti a diskriminácie na základe náboženstva a viery,

               —

               so zreteľom na Medzinárodný pakt o občianskych a politických právach a všeobecnú pripomienku č. 22 Výboru OSN pre ľudské práva (1),

               —

               so zreteľom na Chartu základných práv Európskej únie,

               —

               so zreteľom na závery zo zasadnutia Rady o netolerancii, diskriminácii a násilí na základe náboženstva alebo viery prijaté z roku 2009 a 2011 (2),

               —

               so zreteľom na strategický rámec a akčný plán EÚ pre ľudské práva a demokraciu, ktorý Rada schválila 25. júna 2012 (3),

               —

               so zreteľom na spoločné oznámenie Európskemu parlamentu a Rade, ktoré predložila Komisia 12. decembra 2011, s názvom Ľudské práva a demokracia v centre vonkajšej činnosti EÚ – smerom k účinnejšiemu prístupu (COM(2011)0886),

               —

               so zreteľom na svoje odporúčanie Rade z 13. júna 2012 o osobitnom zástupcovi pre ľudské práva (4) a na rozhodnutie Rady 2012/440/SZBP z 25. júla 2012, ktorým sa vymenúva osobitný zástupca Európskej únie pre ľudské práva (5),

               —

               so zreteľom na svoje uznesenie z 13. decembra 2012 o prehodnotení stratégie EÚ v oblasti ľudských práv (6),

               —

               so zreteľom na svoje uznesenie o výročnej správe o ľudských právach a demokracii vo svete a politike Európskej únie v tejto oblasti (7),

               —

               so zreteľom na článok 36 Zmluvy o Európskej únii,

               —

               so zreteľom na návrh usmernení EÚ o presadzovaní a ochrane slobody náboženského vyznania a viery („usmernenia“),

               —

               so zreteľom na článok 121 ods. 3 rokovacieho poriadku,

               —

               so zreteľom na správu Výboru pre zahraničné veci (A7-0203/2013),

               A.

               keďže podľa článku 21 Zmluvy o Európskej únii sú demokracia, právny štát, univerzálnosť a nedeliteľnosť ľudských práv a základných slobôd, rešpektovanie ľudskej dôstojnosti, zásady rovnosti a solidarity a dodržiavanie princípov Charty Organizácie Spojených národov a medzinárodného práva hlavnými zásadami všetkých vonkajších činností EÚ;

               B.

               keďže právo na slobodu náboženského vyznania alebo viery vrátane teistickej, neteistickej a ateistickej viery, práva neveriť a práva zmeniť náboženské vyznanie alebo vieru sú univerzálnymi ľudskými právami a základnými slobodami každej ľudskej bytosti, prepojené s ostatnými ľudskými právami a základnými slobodami, ako sa zakotvuje v článku 18 Všeobecnej deklarácie ľudských práv;

               C.

               keďže Parlament opakovane vyzýval na vytvorenie ambiciózneho súboru nástrojov, ktorý by slúžil na presadzovanie práva na slobodu náboženského vyznania alebo viery v rámci vonkajšej politiky EÚ;

               D.

               keďže Európsky parlament v tejto súvislosti privítal záväzok EÚ vypracovať usmernenia týkajúce sa slobody náboženského vyznania alebo viery v súlade s akčným plánom EÚ pre ľudské práva a demokraciu a zdôraznil, že je potrebné, aby sa Parlament a organizácie občianskej spoločnosti zapojili do prípravy týchto usmernení;

               E.

               keďže v súlade s normami medzinárodného práva sú všetky štáty povinné zabezpečiť všetkým svojim občanom a všetkým ostatným osobám patriacim do ich príslušnej jurisdikcie účinnú ochranu; keďže perzekúcie osôb a ich rodín, spoločenstiev, miest konania bohoslužieb a inštitúcií z dôvodu ich konkrétnej náboženskej príslušnosti, presvedčení alebo akýchkoľvek legitímnych verejných prejavoch ich náboženského vyznania alebo viery sú v niektorých oblastiach sveta široko rozšírené; keďže diskriminácia z dôvodu náboženského vyznania alebo viery existuje vo všetkých regiónoch sveta vrátane Európy a jej susedných krajinách a keďže osobám, ktoré sú príslušníkmi konkrétnych náboženských spoločenstiev vrátane náboženských menšín a ateistov, sú stále odopierané ich ľudské práva a sú pravidelne terčom diskriminácie, zatýkania, obvinení a v niektorých krajinách sú z dôvodu svojho náboženského presvedčenia alebo viery dokonca popravovaní,

               1.

               predkladá Rade tieto odporúčania:

         Dôvody na akciu

               a)

               Podpora práva na slobodu náboženského vyznania alebo viery a predchádzanie jeho porušovaniu musí byť prioritou vonkajších politík EÚ;

               b)

               Násilie, prenasledovanie a diskriminácia osôb, ktoré patria k náboženským spoločenstvám a menšinám, alebo osôb bez náboženského vyznania pretrváva v mnohých častiach sveta; nedostatok náboženskej tolerancie a otvorenosti voči dialógu a nedostatok ekumenického spolužitia často vedú k politickým nepokojom, násiliu a otvoreným ozbrojeným konfliktom, ktoré ohrozujú životy a narúšajú regionálnu stabilitu; jednoznačné a rýchle odsúdenie všetkých foriem násilia a diskriminácie by malo byť základným prvkom politiky EÚ v oblasti slobody vyznania a viery; osobitná pozornosť by sa mala venovať postaveniu osôb, ktoré zmenili svoje náboženské vyznanie alebo vieru, pretože v praxi sú v mnohých krajinách predmetom sociálnych tlakov, zastrašovania alebo otvoreného násilia;

         Účel a rozsah pôsobnosti

               c)

               Účelom a rozsahom pôsobnosti usmernení EÚ by mala byť podpora a ochrana slobody vyznania a viery v tretích krajinách, začlenenie slobody náboženského vyznania alebo viery do všetkých vonkajších činností a politík EÚ v oblasti ľudských práv a vytvorenie jasných podmienok, kritérií, noriem a praktických návodov na posilnenie presadzovania slobody náboženského vyznania alebo viery v rámci činnosti úradníkov inštitúcií EÚ a členských štátov, čím sa prispeje k väčšej jednotnosti, efektívnosti a viditeľnosti vo vonkajších vzťahoch EÚ;

         Vymedzenie pojmov

               d)

               Keďže úspešné vykonávanie usmernení bude závisieť od vymedzenia pojmov, mali by usmernenia ponúkať jednoznačné vymedzenia a náležitú a plnú ochranu práva na náboženské vyznanie alebo vieru v súlade s medzinárodným právom a jeho prejavov v súkromí či na verejnosti, a tiež vo svojom individuálnom, kolektívnom a inštitucionálnom rozsahu, vrátane práva veriť alebo neveriť, práva zmeniť svoje náboženské presvedčenie, slobody prejavu, zhromažďovania a združovania, práva vychovávať deti v súlade so svojím morálnym presvedčením – t.j. náboženským či nenáboženským; pokiaľ ide o uznanie právnej subjektivity náboženských inštitúcií a inštitúcií založených na vierovyznaní sa tiež vyžaduje ich jednoznačné vymedzenie a plná ochrana, ako aj rešpektovanie ich autonómie, právo na výhradu svedomia, právo na azyl, právo dodržiavať dni odpočinku a sláviť sviatky a obrady v súlade s pravidlami svojho vyznania a základné právo na ochranu vlastného majetku;

         Operatívne usmernenia

               e)

               Usmernenia by mali vychádzať z medzinárodného práva a zmlúv uznávaných a ratifikovaných medzinárodným spoločenstvom;

         Proporcionalita

               f)

               Ako sa uvádza v návrhu usmernení, v súlade so zásadami uznanými medzinárodným spoločenstvom nemožno obmedzovať zákaz nátlaku zastávať alebo prijať náboženstvo alebo presvedčenie a slobodu rodičov a zákonných zástupcov zabezpečiť náboženskú a morálnu výchovu. Akékoľvek iné prejavy práva na slobodu náboženského vyznania alebo viery možno obmedziť len do miery predpísanej zákonom a len pokiaľ je to nutné v záujme ochrany verejnej bezpečnosti, verejného poriadku, zdravia alebo morálky alebo v záujme ochrany základných práv a slobôd ostatných (8); zároveň výklad takýchto obmedzení musí prísne zohľadňovať chránené práva ostatných, takéto obmedzenia musia s nimi priamo súvisieť, musia byť voči nim primerané a musí sa dosiahnuť správna rovnováha; v usmerneniach by sa preto malo zdôrazniť kritérium proporcionality;

         Sloboda prejavu

               g)

               Hoci sloboda vyznania a viery a sloboda prejavu sú vzájomne sa posilňujúce práva, v prípadoch odvolania sa na jedno z týchto práv proti druhému by EÚ mala brať do úvahy aj fakt, že nástroje moderných médií môžu umožniť vyššiu mieru prepojenosti medzi kultúrami a vierami; mali by sa preto podniknúť kroky na zabránenie medzikultúrnemu násiliu ako reakcii na kritické, a najmä zosmiešňujúce prejavy vyjadrené v rámci slobody prejavu; v tejto súvislosti by EÚ mala pomôcť pri zmierňovaní takéhoto napätia, napríklad presadzovaním vzájomného porozumenia a dialógu, a mala by jednoznačne odsúdiť akýkoľvek násilný čin spáchaný v reakcii na takýto prejav a jasne sa postaviť akémukoľvek pokusu trestne postihovať slobodu slova vo vzťahu k náboženským otázkam, ako sú napríklad zákony o rúhaní;

         Kolektívny rozmer slobody náboženského vyznania a viery

               h)

               V usmerneniach by sa malo poukázať na to, že nevyhnutnou súčasťou slobody náboženského vyznania alebo viery je právo každého jednotlivca túto slobodu prejavovať samostatne alebo spolu s ostatnými členmi komunity. K tomu patrí:

                           —

                           sloboda vykonávať obrady alebo sa zhromažďovať v súvislosti s náboženským vyznaním alebo vierou a budovať a prevádzkovať miesta a náboženské pamiatky na tieto účely;

                           —

                           právo slobodne sa rozhodnúť pre neúčasť na danej náboženskej činnosti alebo akcii;

                           —

                           sloboda zriaďovať a udržiavať vhodné náboženské, mediálne, vzdelávacie, zdravotné, sociálne, charitatívne alebo humanitárne inštitúcie,

                           —

                           sloboda žiadať a prijímať dobrovoľné finančné a iné príspevky od jednotlivcov a inštitúcií,

                           —

                           sloboda školiť, vymenovávať, voliť alebo určovať ako nástupcu vhodné vedenie podľa požiadaviek a noriem akéhokoľvek náboženského vyznania alebo viery,

                           —

                           sloboda nadväzovať a udržiavať komunikáciu s jednotlivcami a spoločenstvami v otázkach náboženského vyznania a presvedčenia na vnútroštátnej a medzinárodnej úrovni; okrem toho treba v usmerneniach poukázať na to, že právo na vyznávanie náboženstva v spoločenstve s ostatnými (v kontexte, v ktorom sa vždy rešpektovať osobné slobody jednotlivca) by sa nemalo zbytočne obmedzovať na oficiálne uznané miesta náboženských obradov a že EÚ by mala odsúdiť akékoľvek nenáležité obmedzovanie slobody zhromažďovania; v týchto usmerneniach by sa malo zdôrazniť, že povinnosťou štátov je zostať voči náboženským skupinám neutrálny a nestranný, a to aj pokiaľ ide o symbolickú alebo finančnú podporu;

               i)

               Domnieva sa, že sekularizácia vymedzená ako dôsledné oddelenie náboženských a politických orgánov znamená odmietnutie akýchkoľvek zásahov náboženstva do fungovania vlády a akýchkoľvek verejných zásahov do náboženských záležitostí s výnimkou zasahovania na účel dodržiavania pravidiel bezpečnosti a verejného poriadku (vrátane rešpektovania slobody ostatných), a že zaručuje rovnakú slobodu svedomia pre všetkých, či už veriacich, agnostikov, alebo ateistov;

         Požiadavky na registráciu

               j)

               EÚ by mala zasiahnuť vždy, keď požiadavky na registráciu náboženských alebo duchovných organizácií nenáležite obmedzujú slobodu viery alebo vyznania. Registrácia by sa nemala chápať ako základná podmienka požívania ľudského práva na slobodu náboženského vyznania alebo viery, keďže toto právo nemôže podliehať administratívnym či právnym náležitostiam; EÚ by mala vyzvať k zrušeniu všetkých právnych predpisov, ako napr. povinnosti uvádzať náboženské vyznanie v matričných dokladoch, ktoré vedú k diskriminácii osôb bez náboženského presvedčenia alebo osôb, ktoré zmenili svoje náboženské vyznanie alebo vieru;

         Vzdelávanie

               k)

               Podľa medzinárodne uznávaných noriem majú rodičia alebo zákonní zástupcovia dieťaťa slobodu zaručiť, aby dieťa získalo náboženskú alebo etickú výchovu v súlade s ich presvedčením, ako aj to, že dieťa nesmie byť povinné nadobúdať náboženskú výchovu alebo výchovu k viere proti želaniu jeho rodičov alebo zákonných zástupcov, pričom hlavnou zásadou je najlepší záujem dieťaťa; súčasťou práva rodičov vychovávať svoje deti v súlade so svojím náboženským alebo nenáboženským presvedčením je ich právo odmietnuť akýkoľvek neoprávnený zásah zo strany štátnych či neštátnych subjektov do ich výchovy, ktorý by bol v rozpore s ich náboženským alebo nenáboženským presvedčením; v usmerneniach by sa mali zdôrazniť tieto aspekty slobody vyznania alebo viery a mala sa by tiež zabezpečiť sekularizácia vo verejnom vzdelávaní a delegácie EÚ by mali v prípade porušenia tejto zásady náležitým spôsobom zasiahnuť;

         Rodinné a sociálne právo

               l)

               EÚ by mala venovať osobitnú pozornosť diskriminácii založenej na náboženskom vyznaní alebo viere, ku ktorej dochádza v rámci rodinného a sociálneho práva v tretích štátoch, najmä, no nie výlučne, v súvislosti s právom na manželstvo a právom na opateru dieťaťa;

         Právo na výhradu svedomia

               m)

               Usmernenia by mali zahŕňať aj právo na výhradu svedomia voči vojenskej službe ako legitímny výkon práva na slobodu myslenia, svedomia a náboženského vyznania; EÚ by mala vyzvať štáty s povinnou vojenskou službou, aby umožnili alternatívnu službu nebojovej alebo civilnej povahy, vykonávanej vo verejnom záujme a bez represívneho charakteru a aby sa zdržali potrestania, vrátane uväznenia, osôb uplatňujúcich si výhradu svedomia odmietnutím výkonu vojenskej služby;

         Azyl

               n)

               EÚ by mala povzbudzovať tretie štáty, aby prijímali utečencov prenasledovaných na základe ich vyznania alebo viery a zabezpečovať im azylovú ochranu, najmä v prípadoch, keď utečencom hrozí smrť alebo násilie. Členské štáty EÚ by mali zintenzívniť svoje úsilie o prijímanie utečencov prenasledovaných na základe ich náboženského vyznania alebo viery;

         Podpora občianskej spoločnosti a spolupráca s ňou

               o)

               Podpora širokého spektra organizácií občianskej spoločnosti a spolupráca s nimi vrátane organizácií v oblasti ľudských práva a náboženských skupín a skupín založených na viere bude mať okrem toho, že sa tým budú vypracúvať a vykonávať usmernenia, zásadný význam pri podpore a ochrane slobody náboženského vyznania a viery. Hlavné kontaktné miesta pre ľudské práva v rámci delegácií EÚ by preto mali udržiavať pravidelné kontakty s týmito organizáciami, aby dokázali čo najskôr odhaľovať problémy v oblasti slobody vyznania alebo viery vo svojich krajinách;

         Priebežná kontrola a vyhodnocovanie

               p)

               Európska služba pre vonkajšiu činnosť pod vedením vysokej predstaviteľky Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku musí zabezpečiť riadne a neustále sledovanie a hodnotenie situácie v oblasti slobody vyznania alebo viery vo svete a tejto otázke by mal byť aj naďalej venovaný oddiel výročnej správy EÚ o ľudských právach vo svete, vrátane odporúčaní na zlepšenie; monitorovanie situácie v oblasti slobody náboženského vyznania alebo viery by malo patriť vo vzťahoch EÚ s tretími krajinami, najmä v rámci Európskej susedskej politiky medzi kľúčové otázky v rámci ostatných ľudských práv a základných slobôd; toto by sa malo premietnuť do všetkých dohôd a do dokumentov o preskúmaní a v správach; osobitný zástupca EÚ pre ľudské práva by mal v rámci svojej činnosti venovať osobitnú pozornosť otázkam týkajúcim sa podpory a ochrany slobody náboženského vyznania alebo viery a mal by zohrávať viditeľnú úlohu pri presadzovaní tejto slobody v rámci vonkajších vzťahov EÚ; mal by informovať Európsky parlament a jeho príslušné výbory o problematických oblastiach a o dosiahnutom pokroku a mal by spolupracovať s príslušnými mimovládnymi organizáciami;

               q)

               Mal by sa prijať súbor nástrojov na monitorovanie, hodnotenie a podporu usmernení EÚ. Ten by sa mala zameriavať na operačné nástroje s cieľom lepšie odrážať prioritné oblasti pôsobenia uvedené v usmerneniach a okrem iného by mal:

                           —

                           poskytnúť podrobný analytický protokol sledovania a monitorovania situácie, pokiaľ ide o právo na slobodu náboženského presvedčenia alebo viery v príslušnej krajine, s cieľom určiť pokrok/zhoršenie;

                           —

                           žiadať od veliteľov misií EÚ, aby pravidelne podávali správy o otázkach slobody náboženského vyznania alebo viery s podrobným hodnotením situácie, ako aj o existencii prípadov porušovania práva na slobodu náboženského vyznania alebo viery a prenasledovania ich obhajcov alebo iných jednotlivcov, pričom sa určia konkrétne prípady zjavného porušovania práva na slobodu náboženského vyznania alebo viery; tieto správy veliteľov misií EÚ by mali byť v čo najväčšej miere štandardizované, aby ich bolo možné porovnávať;

                           —

                           zdôrazňovať konkrétne opatrenia na medzinárodných fórach lebo v činnostiach rozvojovej spolupráce, ktoré boli nástrojom ochrany a presadzovania práva na slobodu náboženského vyznania alebo viery vrátane úspešného vybavenia konkrétnych prípadov (jednotlivcov, skupín, menšín, inštitúcií) diskriminácie alebo prenasledovania na základe náboženského vyznania alebo viery;

                           —

                           pripomínať, že podpora venovaná obetiam diskriminácie alebo prenasledovania na základe ich náboženského vyznania alebo viery môže mať mnoho podôb, a to aj prostredníctvom pozvaní adresovaných týchto obetiam na návštevu inštitúcie EÚ, aby podali svedectvo o svojej situácii;

         tento súbor nástrojov (obežník) by sa mal pripraviť z konzultácií so zainteresovanými stranami a byť hotový do konca 2013;

         Použitie vonkajších finančných nástrojov

               r)

               Vonkajšie finančné nástroje EÚ by sa mali v súvislosti so slobodou náboženského vyznania alebo viery v určitej krajine využívať ako stimuly a zároveň ako odstrašujúci prostriedky (napr. zmrazenie financií), keďže tvoria súčasť hodnotenia celkovej situácie v oblasti ľudských práv v krajine; v prípade vážneho zhoršenia situácie v oblasti ľudských práv, a to aj pokiaľ ide o slobodu náboženského vyznania alebo viery, by EÚ mala uplatniť existujúce doložky o ľudských právach v externých dohodách s príslušnou krajinou; využitie doložiek o ľudských právach vo vonkajších dohodách EÚ musí byť záväzné a systematicky zaraďované do všetkých dohôd EÚ s tretími krajinami;

         Činnosť EÚ vo viacstranných fórach

               s)

               EÚ by mala pokračovať vo svojich iniciatívach na rôznych viacstranných fórach zameraných na podporu a ochranu slobody náboženského vyznania alebo viery; EU by v prípade potreby a na požiadanie mala pomáhať tretím krajinám pri vypracovávaní právnych predpisov na podporu a ochranu slobody náboženského vyznania alebo viery;

         Hodnotenie

               t)

               V súlade s článkom 36 Zmluvy o Európskej únii by mal byť Európsky parlament zapojený do hodnotenia plnenia usmernení, ktoré by sa malo uskutočniť do troch rokoch od nadobudnutia účinnosti usmernení; toto hodnotenie by malo vychádzať z analýzy reakcie EÚ na konkrétne situácie týkajúce sa porušovania slobody náboženského vyznania alebo viery v tretích štátoch; Európsky parlament by mal byť pravidelne informovaný o problematických oblastiach alebo vývoji uvedenými v správach delegácií EÚ; Príslušné parlamentné výbory by mali dostať podrobné informácie;

               2.

               poveruje svojho predsedu, aby postúpil toto odporúčanie Rade, vysokej predstaviteľke Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku a pre informáciu aj Komisii.

      (1)  Všeobecná pripomienka prijatá Výborom OSN pre ľudské práva podľa článku 40 ods. 4 Medzinárodného paktu pre občianske a politické práva CCPR/C/21/Rev.1/Add.4, 27. september 1993.

      (2)  Rada Európskej únie 24.11.2009, 21.2.2011.

      (3)  Rada Európskej únie 11855/12.

      (4)  Prijaté texty, P7_TA(2012)0250.

      (5)  Ú. v. EÚ L 200, 27.7.2012, s. 21.

      (6)  Prijaté texty, P7_TA(2012)0504.

      (7)  Prijaté texty, P7_TA(2010)0489, P7_TA(2012)0126, P7_TA(2012)0503.

      (8)
   Deklarácia OSN o odstránení všetkých foriem neznášanlivosti a diskriminácie na základe náboženstva a viery, článok 1 ods. 3, A/RES/36/55.


Dôležité právne oznámenie

|

52007SC0972

Odporúčanie Komisie Rade o návrhoch, ktoré sa predkladajú v mene Európskeho spoločenstva a spoločne s členskými štátmi a ktoré sa týkajú zmien a doplnení prílohy A k Štokholmskému dohovoru o perzistentných organických látkach (POL)  /* SEK/2007/0972 v konečnom znení */

	[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV |Brusel, 11.7.2007SEK(2007)972 v konečnom zneníODPORÚČANIE KOMISIE RADEo návrhoch, ktoré sa predkladajú v mene Európskeho spoločenstva a spoločne s členskými štátmi a ktoré sa týkajú zmien a doplnení prílohy A k Štokholmskému dohovoru o perzistentných organických látkach (POL)A. DÔVODOVÁ SPRÁVA1.  Štokholmský dohovor o perzistentných organických látkach (POL) (ďalej len „dohovor“) nadobudol účinnosť 17. mája 2004. Cieľom dohovoru je ochrana ľudského zdravia a životného prostredia pred perzistentými organickými látkami. Na základe zásady prevencie sa v dohovore ustanovuje rámec na vylúčenie výroby, používania, dovozu a vývozu prvých dvanástich prioritných POL, na bezpečné zaobchádzanie s nimi a ich zneškodnenie, ako aj na vylúčenie alebo zníženie uvoľňovania určitých neúmyselne vyrobených POL.2.  Stranami dohovoru sú Európske spoločenstvo a väčšina jeho členských štátov[1].3.  V súlade s článkom 8 dohovoru môže ktorákoľvek strana predložiť sekretariátu návrh na zaradenie chemickej látky do príloh k dohovoru. Po technickom preskúmaní môže byť výsledkom tohto postupu rozhodnutie konferencie strán o tom, či sa má chemická látka zaradiť do príloh k dohovoru spolu s určením príslušných opatrení na jej kontrolu, a to v súlade s postupom stanoveným v článku 22 ods. 4, ktorý sa týka zmien a doplnení príloh. Na základe požiadavky úzkej spolupráce v rámci medzinárodného vystupovania Spoločenstva by mali Spoločenstvo a členské štáty návrhy predkladať spoločne.4.  Vzhľadom na začatie postupov vedúcich k rokovaniam o možných zmenách a doplneniach príloh k dohovoru Komisia so zreteľom na záležitosti patriace do právomoci Spoločenstva predložila v roku 2005 a 2006 v mene Spoločenstva a spoločne s členskými štátmi, ktoré sú stranami dohovoru, návrh výkonnému sekretariátu dohovoru, ktorý sa týkal zmien a doplnení príslušných príloh k dohovoru a zaradenia týchto látok do príloh: hexabrómbifenyl, chlórdekon, oktabrómdifenyléter, pentachlórbenzén a chlórované parafíny s krátkym reťazcom.5.  Podľa dostupných vedeckých informácií a hodnotiacich správ a pri náležitom zohľadnení prílohy D k dohovoru sa endosulfán a trifluralín vyznačujú vlastnosťami POL. Tieto dve látky sa vyhodnotili podľa smernice Rady 91/414/EHS o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh[2]. Dôsledkom toho sa do decembra 2007 majú úplne a definitívne stiahnuť z trhu tie prípravky na ochranu rastlín, ktoré obsahujú endosulfán[3], a do decembra 2008 by sa mali úplne a definitívne stiahnuť z trhu tie prípravky na ochranu rastlín, ktoré obsahujú trifluralín[4]. V dôsledku prípadného diaľkového prenosu týchto chemických látok v životnom prostredí sú opatrenia prijímané na vnútroštátnej úrovni alebo na úrovni Spoločenstva nepostačujúce pri zabezpečovaní vysokého stupňa ochrany životného prostredia a ľudského zdravia, a preto sú nevyhnutné rozsiahlejšie medzinárodné opatrenia. Je preto primerané, aby Spoločenstvo a členské štáty, ktoré sú stranami dohovoru, navrhli zmeniť a doplniť príslušné prílohy k dohovoru zaradením týchto dvoch látok do príloh.B. ODPORÚČANIEVzhľadom na uvedené skutočnosti Komisia odporúča, aby:– Rada vzhľadom na začatie postupov vedúcich k rokovaniam o možných zmenách a doplneniach príloh k Štokholmskému dohovoru o perzistentných organických látkach splnomocnila Komisiu so zreteľom na záležitosti patriace do právomoci Spoločenstva, aby v mene Spoločenstva a spoločne s členskými štátmi, ktoré sú stranami dohovoru, predložila výkonnému sekretariátu Štokholmského dohovoru návrh, a to dostatočne skoro na to, aby ho Hodnotiaci výbor pre POL mohol na svojom ďalšom stretnutí v novembri 2007 zvážiť, a ktorý sa týka zmien a doplnení príslušných príloh k dohovoru a zaradenia týchto látok do príloh:- endosulfán- trifluralín- Komisia spoločne s členskými štátmi zabezpečí, že sa príslušné informácie na podporu týchto návrhov predložia sekretariátu.[1] Na stretnutí pracovnej skupiny pre medzinárodné otázky životného prostredia 9. januára 2007 Komisia znovu oznámila, že Štokholmský dohovor by mali čo najrýchlejšie ratifikovať všetky členské štáty pri dodržiavaní zásady jednotnosti medzinárodného vystupovania Spoločenstva.[2] Ú. v. ES L 230, 19.8.1991, s. 1. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Komisie 2005/58/ES (Ú. v. EÚ L 246, 2.9.2005, s. 27).[3] Ú. v. EÚ L 317, 3.12.2005, s. 25.[4] Rozhodnutie Komisie o nezaradení trifluralínu do prílohy I k smernici Rady 91/414/EHS by malo byť prijaté v blízkej budúcnosti.


title: Odporúčanie Rady z  12. júla 2011 , ktoré sa týka národného programu reforiem Španielska na rok 2011 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady k aktualizovanému programu stability Španielska na roky 2011 – 2014

text:
               19.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/1

         ODPORÚČANIE RADY
   z 12. júla 2011,
   ktoré sa týka národného programu reforiem Španielska na rok 2011 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady k aktualizovanému programu stability Španielska na roky 2011 – 2014
   2011/C 212/01
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 121 ods. 2 a článok 148 ods. 4,
   so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii (1), a najmä na jeho článok 5 ods. 3,
   so zreteľom na odporúčanie Európskej komisie,
   so zreteľom na závery Európskej rady,
   so zreteľom na stanovisko Výboru pre zamestnanosť,
   po porade s Hospodárskym a finančným výborom,
   keďže:

               (1)

               Európska rada 26. marca 2010 schválila návrh Komisie o iniciovaní novej stratégie pre zamestnanosť a rast nazvanej Európa 2020, založenej na posilnenej koordinácii hospodárskych politík, ktorá sa zameria na kľúčové oblasti, v ktorých sú potrebné opatrenia na oživenie potenciálu Európy v oblasti udržateľného rastu a konkurencieschopnosti.

               (2)

               Rada 13. júla 2010 prijala odporúčanie týkajúce sa všeobecných usmernení k hospodárskym politikám členských štátov a Únie (2010 až 2014) a 21. októbra 2010 prijala rozhodnutie týkajúce sa usmernení politík zamestnanosti členských štátov (2), ktoré spolu tvoria „integrované usmernenia“. Členské štáty boli vyzvané, aby integrované usmernenia zohľadnili vo svojich vnútroštátnych hospodárskych politikách a politikách zamestnanosti.

               (3)

               Komisia 12. januára 2011 prijala prvý ročný prieskum rastu, čo znamená začiatok nového cyklu hospodárskeho riadenia v EÚ a prvý európsky semester ex ante a integrovanej koordinácie politiky, ktorá je zakotvená v stratégii Európa 2020.

               (4)

               Európska rada 25. marca 2011 schválila priority fiškálnej konsolidácie a štrukturálnej reformy (v súlade so závermi Rady z 15. februára a 7. marca 2011 a v nadväznosti na ročný prieskum Komisie v oblasti rastu). Zdôraznila potrebu dať prioritu obnoveniu stabilných rozpočtov a fiškálnej udržateľnosti, zníženiu nezamestnanosti prostredníctvom reforiem pracovného trhu a vynaloženiu nového úsilia na posilnenie rastu. Európska rada požiadala členské štáty, aby tieto priority premietli do konkrétnych opatrení, ktoré zahrnú do svojich programov stability alebo konvergenčných programov a do svojich národných programov reforiem.

               (5)

               Európska rada 25. marca 2011 takisto vyzvala členské štáty, ktoré sa zúčastňujú na Pakte Euro Plus, aby svoje záväzky predložili včas na to, aby mohli byť zaradené do ich programov stability alebo konvergenčných programov a do ich národných programov reforiem.

               (6)

               Španielsko 29. apríla 2011 predložilo aktualizáciu svojho programu stability za rok 2011, ktorá sa vzťahuje na obdobie rokov 2011 – 2014, a svoj národný program reforiem na rok 2011. S cieľom zohľadniť prepojenia medzi nimi sa obidva programy posudzovali súčasne.

               (7)

               Španielska ekonomika bola výrazne zasiahnutá krízou a v rokoch 2008 – 2009 prešla prudkým adaptačným vývojom. Reálny HDP poklesol v období medzi začiatkom roku 2008 a koncom roku 2010 o 4,3 % a zamestnanosť sa znížila o vyše 10 %. V dôsledku toho koncom roku 2010 dosiahla miera nezamestnanosti 20,1 %, čo bolo najviac v EÚ. Mladí ľudia (miera nezamestnanosti 41,6 %) a menej kvalifikovaní pracovníci (miera nezamestnanosti 26,4 %) znášali veľkú časť bremena španielskej recesie. Zvýšili sa výnosy zo štátnych dlhopisov v kontexte nepriaznivého vývoja verejného dlhu v eurozóne a bankový systém, najmä sporiteľne, sa spľasnutím hypotekárnej bubliny a prudkým znížením produkcie v odvetví stavebníctva dostali pod tlak. Prebiehajúci proces vysporiadania sa s výraznými makroekonomickými nerovnováhami, ktoré sa nahromadili počas obdobia konjunktúry, bude ešte určitý čas pokračovať. V reakcii na tieto problémy sa španielska vláda pustila do ambiciózneho reformného programu, ktorý zahŕňa fiškálnu konsolidáciu, verejnú dôchodkovú reformu, reštrukturalizáciu sporiteľní, ako aj reformy na trhu práce a trhu s výrobkami.

               (8)

               Vychádzajúc z posúdenia aktualizovaného programu stability podľa nariadenia (ES) č. 1466/97 sa Rada domnieva, že makroekonomický scenár, ktorý tvorí základ rozpočtového výhľadu v programe stability, je pre roky 2011 a 2012 optimistický. Program stability predpokladá do roku 2013 znížiť rozpočtový deficit pod referenčnú hodnotu 3 % v súlade s odporúčaniami Rady z apríla 2009 a v roku 2014 ďalej znížiť deficit až na 2,1 % HDP. Program stability nepredpokladá počas obdobia svojho trvania dosiahnutie strednodobého cieľa, ktorým naďalej zostáva vyrovnaný rozpočet. Tento postup možno považovať za primeraný. Ročné priemerné zlepšenie štrukturálnej rovnováhy je 1,5 % HDP v priemere za roky 2010 – 2013, čo je v súlade s odporúčaním Rady, a ďalších 0,3 % HDP v roku 2014. Pomer dlhu k HDP vzrastie podľa predpokladov zo 60,1 % HDP v roku 2010 na 69,3 % v roku 2013 a mierne klesne v roku 2014. Existujú však riziká negatívneho vývoja, ktoré ohrozujú postup konsolidácie a ktoré súvisia s východiskovými makroekonomickými predpokladmi a dodržiavaním rozpočtových cieľov na regionálnej úrovni. Regióny tvoria veľkú časť celkových verejných výdavkov a v roku 2010 9 zo 17 prekročilo svoje finančné ciele. Kontrolné mechanizmy deficitu a dlhu, ktoré boli zavedené pre regionálne samosprávy, však už boli posilnené a španielska vláda sa zaviazala v prípade potreby prijať dodatočné opatrenia, aby splnila rozpočtové ciele.

               (9)

               Dosiahnutie predpokladanej fiškálnej konsolidácie v rokoch 2011 a 2012 si vyžaduje striktné uplatňovanie kontrolných mechanizmov deficitu a dlhu, ktoré boli zavedené pre regionálne samosprávy. Dosiahnutie rozpočtových cieľov v prípade, že sa makroekonomické a rozpočtové trendy ukážu v rokoch 2011 a 2012 horšie, ako sa očakávalo, si bude vyžadovať dodatočné opatrenia, ktoré sa španielska vláda zaviazala prijať. Revízny plán výdavkov stanovuje na rok 2013 určité opatrenia na podporu rozpočtových cieľov. Podľa posledných posúdení Komisie, riziká pre dlhodobú udržateľnosť verejných financií sa javia ako vysoké.

               (10)

               Strednodobý rozpočtový rámec v Španielsku bol dôležitým nástrojom pri podpore viacročného fiškálneho plánovania a všeobecne preukazuje dobré výsledky. Kríza však vystavila tento rámec skúške, ukázala potrebu posilnenia ďalšej fiškálnej stability a poukázala aj na preventívny aspekt fiškálnej politiky. Tento aspekt by sa posilnil zavedením výdavkového pravidla založeného na strednodobom raste nominálneho HDP v súlade s novým rámcom hospodárskeho riadenia EÚ. Pravidlo, ktoré predložili španielskej orgány v programe stability, by bolo automaticky záväzné pre ústrednú vládu a miestne samosprávy. Vláda takisto plánuje hľadať konsenzus v rámci Rady pre daňovú a finančnú politiku pre uplatňovania tohto pravidla na autonómne oblasti.

               (11)

               Zjavne dlhodobý vplyv starnutia obyvateľstva na španielsky rozpočet by bol v prípade absencie reformy vyšší oproti priemeru EÚ. Je tomu tak najmä v dôsledku značného zvýšenia výdavkov na dôchodky vyjadrených ako podiel na HDP, ktoré sa predpokladá v nadchádzajúcich desaťročiach. Z dlhodobého hľadiska starnutie obyvateľstva povedie k významnému nárastu pomeru dôchodcov na jedného pracovníka. Návrh španielskej vlády, ktorý sa týka dôchodkovej reformy, odsúhlasený so sociálnymi partnermi, podstatne zlepší fiškálnu udržateľnosť a zvýši stimuly pre účasť na trhu práce. Reformu však ešte musí schváliť parlament a môže v nej ešte dôjsť k malým zmenám.

               (12)

               Španielsko prijalo dôležité kroky na posilnenie svojho bankového systému poskytnutím podpory z verejných prostriedkov a prijatím opatrení na reštrukturalizáciu sporiteľní, na posilnenie solventnosti bánk a na zvýšenie transparentnosti ich súvah. Výsledkom bola značná konsolidácia sektora a najmä medzi sporiteľňami pozitívne dôsledky pokiaľ ide o priemernú veľkosť inštitúcií, zníženie nadmernej kapacity pobočiek a zamestnanosti, posilnenie súvah, rekapitalizácie a zlepšenie efektívnosti a ziskovosti. Nedávne právne predpisy riešili problémy spôsobené úlohou miestnych orgánov pri riadení sporiteľní keďže väčšina z nich previedla svoje aktíva a pasíva na obchodné banky. Španielska vláda podnikla kroky na dokončenie procesu reštrukturalizácie do konca septembra 2011. Pokrytie nasledujúceho kola stresových testov bude opätovne medzi najvyššími v EÚ.

               (13)

               Prebiehajúcu reformu trhu práce v Španielsku je potrebné doplniť o prehodnotenie aktuálneho nepraktického systému kolektívneho vyjednávania. Prevaha regionálnych a odvetvových dohôd necháva málo priestoru pre vyjednávania na úrovni podniku. Automatické predlžovanie platnosti kolektívnych zmlúv, platnosť neobnovených zmlúv a využívanie ex post inflačných doložiek o indexácii prispieva k mzdovej zotrvačnosti a bráni dosahovať dostatočnú pružnosť v mzdovej oblasti na urýchlenie hospodárskeho prispôsobenia a obnovenie konkurencieschopnosti. Španielska vláda požiadala sociálnych partnerov, aby sa dohodli na reforme systému kolektívneho vyjednávania v priebehu jari 2011. Kedže nebola dosiahnutá dohoda, vláda 10. júna schválila kráľovský dekrét, ktorý ihneď nadobudol účinnosť, ale musí byť potvrdený parlamentom.

               (14)

               Vzhľadom na veľmi vysokú nezamestnanosť Španielsko spustilo reformu svojho trhu práce zákonom zo septembra 2010. Cieľom zákona je znížiť dualitu trhu práce a nezamestnanosť mladých, zvýšiť zamestnateľnosť ohrozených skupín a takisto zvýšiť flexibilitu na úrovni podnikov a zlepšiť účinnosť sprostredkovania na trhu. Vo februári 2011 bola prijatá reforma aktívnej politiky trhu práce, ktorá zahŕňala aj opatrenia na posilnenie poradenskej a riadiacej úlohy služieb zamestnanosti a ich koordináciu na celoštátnej a regionálnej úrovni. V tejto etape je príliš skoro plne hodnotiť, či oznámená reforma je dostatočná na zníženie segmentácie a zníženie nezamestnanosti mladých ľudí a dlhodobej nezamestnanosti, keďže niektoré opatrenia ešte nie sú uvedené do života. Španielska vláda sa zaviazala uskutočniť ďalšie kroky do októbra 2011.

               (15)

               Španielsko zaznamenalo stratu cenovej a nákladovej konkurencieschopnosti, hoci predviedlo relatívne dobrý výkon pokiaľ ide o podiel vývozu na trhu, ktorý sa posilnil počas krízy a po nej. Vyšší rast miezd spojený s nižším rastom produktivity v porovnaní s eurozónou a nedostatok hospodárskej súťaže na niektorých trhoch s výrobkami prispeli k pretrvávajúcej vysokej inflácii v Španielsku. Nájdenie priestoru na zlepšenie daňovej účinnosti by mohlo pomôcť podpore konkurencieschopnosti. Podpore konkurencieschopnosti pomôže ďalšie posilnenie hospodárskej súťaže na trhu s výrobkami a prijatie reformy systému kolektívneho vyjednávania, aby sa zabezpečilo, že rast miezd bude lepšie odzrkadľovať vývoj produktivity na úrovni podnikov.

               (16)

               Vysoká miera predčasného ukončenia školskej dochádzky v Španielsku (31,2 % v roku 2009) je osobitne znepokojujúca, pretože znižuje objem kvalifikovanej pracovnej sily, komplikuje pracovné vyhliadky dotknutých osôb a znižuje potenciálny rast. Zákon o udržateľnom hospodárstve, prijatý 15. februára 2011, zahŕňa opatrenia zamerané na zvýšenie kvality a množstva ľudského kapitálu prostredníctvom vzdelávania a odbornej prípravy. Účinnosť nových opatrení na boj proti predčasnému ukončeniu školskej dochádzky a na zlepšenie odbornej prípravy je však neistá a vykonávanie na všetkých úrovniach správy môže byť ťažká.

               (17)

               Španielsko dosiahlo podstatný pokrok v zlepšovaní podmienok hospodárskej súťaže na trhoch s výrobkami a službami, čím vyriešilo jednu z príčin slabého rastu produktivity. Transpozícia smernice o službách do všeobecne záväzných právnych predpisov v Španielsku významne pokročila a je ambiciózna, hoci je potrebné zvýšiť stupeň otvorenosti v oblasti profesionálnych služieb. Zákon o udržateľnom hospodárstve obsahuje širokú škálu opatrení na zlepšenie podnikateľského prostredia, posilnenie hospodárskej súťaže a podporu udržateľnosti životného prostredia. Účinná implementácia si vyžaduje ďalšie úsilie na všetkých úrovniach správy a vhodnú koordináciu.

               (18)

               Španielsko prijalo v rámci Paktu Euro Plus viacero záväzkov. Vo fiškálnej oblasti sa Španielsko zaväzuje vytvoriť výdavkové pravidlo v záujme posilnenia fiškálnej stability, a tým udržateľnosti verejných financií. Na posilnenie finančnej stability sa Španielsko zaviazalo dokončiť proces reštrukturalizácie finančného sektora pred 30. septembrom. Opatrenia týkajúce sa zamestnanosti sú zamerané na vykonávacie akty v oblasti aktívnej politiky trhu práce a opatrenia v oblasti odbornej prípravy, ako aj na riešenie neevidovaného zamestnávania. Opatrenia v oblasti konkurencieschopnosti sa zameriavajú na reformu systému kolektívneho vyjednávania, regulované profesie, zriadenie Poradného výboru pre konkurencieschopnosť a na reformu zákona o konkurze. Tieto záväzky sa týkajú všetkých štyroch oblastí paktu. Predstavujú pokračovanie prebiehajúcej reformnej agendy, pričom stanovujú pevný časový rámec pre niektoré reformy a zabezpečujú plnú realizáciu dosiaľ uskutočnených reforiem. Tieto záväzky sa posudzovali a zohľadňovali v odporúčaniach.

               (19)

               Komisia posúdila program stability a národný program reforiem vrátane záväzkov v rámci Paktu Euro Plus. Zohľadnila nielen ich význam pre udržateľnú fiškálnu a sociálno-ekonomickú politiku v Španielsku, ale aj ich súlad s pravidlami a usmerneniami EÚ vzhľadom na potrebu posilniť celkové hospodárske riadenie EÚ tým, že sa poskytnú vstupy na úrovni EÚ do budúceho vnútroštátneho rozhodovania. Vzhľadom na tento stav sa Komisia domnieva, že španielska vláda vytvorila plány fiškálnej konsolidácie v súlade s požadovanými cieľmi, ale že určité riziká negatívneho vývoja pretrvávajú aj naďalej. Rast verejných výdavkov by sa mal udržiavať pod mierou strednodobého rastu HDP a je potrebné prijať dôchodkovú reformu. Ďalšie opatrenia v rokoch 2011 – 2012 by sa mali zamerať na zabezpečenie stability finančného systému (dokončením reštrukturalizácie a konsolidácie sporiteľní) a posilnením domácich zdrojov rastu tým, že by riešili súčasný náhly vzrast nezamestnanosti, a to najmä prostredníctvom reformy kolektívneho vyjednávania, pokračujúcej realizácie prebiehajúcich reforiem na trhu práce a úzkeho monitorovania a hodnotenia ich účinnosti. Sektor služieb, podnikateľských činností a profesií by sa mal otvoriť väčšej konkurencii a administratívna záťaž podnikov by sa mala znížiť.

               (20)

               Vzhľadom na toto posúdenie a takisto pri zohľadnení odporúčania Rady podľa článku 126 ods. 7 Zmluvy o fungovaní Európskej únie z 2. júna 2010 Rada preskúmala aktualizáciu konvergenčného programu Španielska na rok 2011 a jej stanovisko (3) sa odzrkadľuje najmä v odporúčaní v bode 1., ako sa uvádza ďalej. V zmysle záverov Európskej rady z 25. marca 2011 Rada preskúmala národný program reforiem Španielska,

         TÝMTO ODPORÚČA, aby Španielsko prijalo v období rokov 2011 – 2012 opatrenia s cieľom:

               1.

               Realizovať rozpočtovú stratégiu v rokoch 2011 a 2012 a vykonať korekciu nadmerného deficitu v roku 2013 v súlade s odporúčaniami Rady o postupe pri nadmernom deficite tak, aby sa dodržali cieľové deficity na všetkých úrovniach štátnej a verejnej správy, vrátane prísneho uplatňovania existujúcich kontrolných mechanizmov deficitu a dlhu na úrovni regionálnych samospráv; prijať ďalšie opatrenia v prípade, že rozpočtový a hospodársky vývoj nebude zodpovedať očakávaniam; využiť všetky príležitosti, vrátane lepších ekonomických podmienok, na urýchlenie znižovania deficitu; prijať konkrétne opatrenia na plnú podporu cieľov pre roky 2013 a 2014, ktoré by mohli priviesť k zostupu vysokú mieru verejného dlhu a zabezpečiť primeraný pokrok strednodobému cieľu. Udržať rast verejných výdavkov pod mierou strednodobého rastu HDP zavedením uvažovaného záväzného výdavkového pravidla na všetkých úrovniach štátnej a verejnej správy. Ďalšie zlepšenie poskytovania informácii v súvislosti s regionálnymi a miestnymi správami a ich vykonávanie.

               2.

               Prijať navrhovanú dôchodkovú reformu s cieľom zvýšiť zákonný vek odchodu do dôchodku a zvýšiť počet odpracovaných rokov na účely výpočtu dôchodkov podľa stanoveného plánu; pravidelne prehodnocovať dôchodkové parametre v súlade so zmenami očakávanej dĺžky života podľa plánu a vypracúvať ďalšie opatrenia na zlepšenie celoživotného vzdelávania pre starších pracovníkov.

               3.

               Úzko monitorovať prebiehajúcu reštrukturalizáciu finančného sektora, najmä pokiaľ ide o sporiteľne s cieľom jej plánovaného dokončenia do 30. septembra 2011.

               4.

               Preskúmať možnosť zvýšenia efektívnosti daňového systému, napríklad prostredníctvom prechodu od zdanenia práce k zdaneniu spotreby a environmentálnym daniam pričom sa zabezpečia plány fiškálnej konsolidácie.

               5.

               Po konzultácii so sociálnymi partnermi a v súlade s vnútroštátnou praxou dokončiť prijatie a pokračovať s implementovaním reformy procesu kolektívneho vyjednávania a systému indexácie miezd, aby sa zabezpečilo, že rast miezd bude lepšie odzrkadľovať vývoj produktivity, ako aj rozdiely v podmienkach na miestnej a podnikovej úrovni a udeliť podnikom dostatok flexibility, aby mohli vnútorne upraviť pracovné podmienky zmenám v hospodárskom prostredí.

               6.

               Posúdiť do konca roka 2011 vplyv reforiem na trhu práce zo septembra 2010 a vplyv reformy aktívnych politík trhu práce z februára 2011, a v prípade potreby pridať návrhy na ďalšie reformy s cieľom znížiť segmentáciu na trhu práce a zlepšiť pracovné príležitosti mladých ľudí; zabezpečiť dôkladné monitorovanie účinnosti opatrení uvedených v národnom programe reforiem s cieľom znížiť predčasné ukončenie školskej dochádzky, a to aj prostredníctvom politiky prevencie, a uľahčiť prechod k odbornému vzdelávaniu a odbornej príprave.

               7.

               Pokračovať vo zvyšovaní otvorenosti profesionálnych služieb a prijať plánované právne predpisy s cieľom prepracovať regulačný rámec a odstrániť súčasné obmedzenia týkajúce sa hospodárskej súťaže, efektívnosti a inovácií; zabezpečiť uplatňovanie zákona o udržateľnom hospodárstve, najmä opatrení zameraných na zlepšenie podnikateľského prostredia a posilnenie hospodárskej súťaže na trhu výrobkov a služieb, a to na všetkých úrovniach správy; a zlepšiť koordináciu medzi regionálnymi a celoštátnymi správnymi orgánmi s cieľom znížiť administratívnu záťaž pre podniky.

      V Bruseli 12. júla 2011

            Za Radu

            predseda

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Rozhodnutím Rady 2011/308/EÚ z 19. mája 2011 o usmerneniach pre politiky zamestnanosti členských štátov (Ú. v. EÚ L 138, 26.5.2011, s. 56) sa stanovuje, že sú naďalej platné aj v roku 2011.

      (3)  Podľa článku 5 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1466/97.