title: 67. zasadnutie Valného zhromaždenia Organizácie Spojených národov Odporúčanie Európskeho parlamentu Rade z  13. júna 2012 o 67. zasadnutí Valného zhromaždenia Organizácie Spojených národov (2012/2036(INI))

text:
               15.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               CE 332/106

         Streda 13. júna 201267. zasadnutie Valného zhromaždenia Organizácie Spojených národov
   P7_TA(2012)0240
   Odporúčanie Európskeho parlamentu Rade z 13. júna 2012 o 67. zasadnutí Valného zhromaždenia Organizácie Spojených národov (2012/2036(INI))
   2013/C 332 E/23

      Európsky parlament,

               —

               so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii (ZEÚ) a najmä na jej články 21 a 34,

               —

               so zreteľom na návrh odporúčania pre Radu k 67. zasadnutiu Valného zhromaždenia Organizácie Spojených národov (VZ OSN), ktorý predložil Alexander Graf Lambsdorff v mene skupiny ALDE (B7-0132/2012),

               —

               so zreteľom na svoje odporúčanie Rade z 8. júna 2011 k 66. zasadnutiu Valného zhromaždenia Organizácie Spojených národov (1), a na jeho uznesenie z 11. mája 2011 o EÚ ako globálnom aktérovi a jej úlohe v multilaterálnych organizáciách (2),

               —

               so zreteľom na priority EÚ pre 66. zasadnutie Valného zhromaždenia Organizácie Spojených národov, ktoré Rada prijala 10. júna 2011 (3),

               —

               so zreteľom na 66. zasadnutie Valného zhromaždenia Organizácie Spojených národov (VZ OSN), najmä na jeho rezolúcie o Organizácii Spojených národov v rámci globálneho riadenia (4), o podpore účinnosti, zodpovednosti, efektívnosti a transparentnosti verejnej správy prostredníctvom posilnenia najvyšších kontrolných inštitúcií (5), o situácii v Sýrskej arabskej republike (6), o posilnení postavenia ľudí a ich rozvoji (7), o smerovaní ku globálnym partnerstvám (8), o spolupráci medzi južnými oblasťami (9), o úlohe Organizácie Spojených národov pri podpore rozvoja v kontexte globalizácie a vzájomnej závislosti (10), o posilnení úlohy Organizácie Spojených národov v presadzovaní pravidelných a riadnych volieb a podpore demokratizácie (11), o správe o Konferencii o odzbrojení (12), o podpore demokratického a spravodlivého medzinárodného poriadku (13) a o všeobecnom, nedeliteľnom, vzájomne prepojenom, vzájomne závislom a vzájomne sa posilňujúcom charaktere ľudských práv a základných slobôd (14),

               —

               so zreteľom na rezolúciu Valného zhromaždenia OSN z 19. decembra 2011 o boji proti neznášanlivosti, negatívnym stereotypom, stigmatizácii, diskriminácii, podnecovaniu k násiliu a násiliu voči osobám na základe náboženského vyznania alebo viery (15),

               —

               so zreteľom na návrh rezolúcie Valného zhromaždenia OSN z 3.mája 2011 o účasti Európskej únie na práci Organizácie Spojených národov (16),

               —

               so zreteľom na rezolúciu Valného zhromaždenia OSN z 31. marca 2010 o vykonávaní programu Agenda 21, programe pre ďalšie vykonávanie programu Agenda 21 a o výsledkoch svetového samitu o trvalo udržateľnom rozvoji (17),

               —

               so zreteľom na Miléniovú deklaráciu OSN z 8. septembra 2000, v ktorej sú vymedzené miléniové rozvojové ciele ako ciele spoločne stanovené medzinárodným spoločenstvom na odstránenie chudoby,

               —

               so zreteľom na oznámenie Komisie z 10. septembra 2003 s názvom Európska únia a Organizácia Spojených národov: voľba mnohostrannosti (COM(2003)0526),

               —

               so zreteľom na pripomienky predsedu Európskej rady po stretnutí s generálnym tajomníkom OSN zo 16. apríla 2012,

               —

               so zreteľom na uznesenie Európskeho parlamentu zo 16. februára 2012 o pozícii Európskeho parlamentu k 19. zasadnutiu Rady OSN pre ľudské práva (18),

               —

               so zreteľom na svoje uznesenie zo 17. novembra 2011 o podpore Medzinárodného trestného súdu zo strany EÚ: čelenie výzvam a prekonávanie ťažkostí (19),

               —

               so zreteľom na svoje uznesenie zo 7. júla 2011 o vonkajších politikách EÚ na podporu demokratizácie (20),

               —

               so zreteľom na svoje uznesenie z 15. decembra 2010 o budúcnosti strategického partnerstva medzi EÚ a Afrikou po treťom samite EÚ – Afrika (21),

               —

               so zreteľom na svoje uznesenie z 25. novembra 2010 o desiatom výročí rezolúcie Bezpečnostnej rady OSN č. 1325 (2000) o ženách, mieri a bezpečnosti (22),

               —

               so zreteľom na svoje uznesenie z 23. novembra 2010 o civilno-vojenskej spolupráci a rozvoji civilno-vojenských spôsobilostí (23),

               —

               so zreteľom na svoje uznesenie z 9. júna 2005 o reforme Organizácie Spojených národov (24),

               —

               so zreteľom na správu spoločnej delegácie Výboru pre zahraničné veci a Podvýboru pre ľudské práva o 66. zasadnutí Valného zhromaždenia OSN, ktoré sa konalo 28. a 29. novembra 2011,

               —

               so zreteľom na článok 121 ods. 3 a článok 97 rokovacieho poriadku,

               —

               so zreteľom na správu Výboru pre zahraničné veci a stanovisko Výboru pre rozvoj (A7-0186/2012),

               A.

               keďže cieľom spoločných medzinárodných hodnôt a noriem je zabezpečiť vo svete mier, ochranu ľudských práv, bezpečnosť a prosperitu a rozdeliť výhody globalizácie medzi všetkých na spravodlivejšom základe;

               B.

               keďže OSN zohráva kľúčovú úlohu v globálnom riadení, pričom zároveň uskutočňuje svoje vlastné reformy s cieľom posilniť svoju transparentnosť, efektívnosť a účinnosť;

               C.

               keďže v záujme spoločného riešenia vznikajúcich globálnych problémov a nepriaznivého vplyvu globálnej hospodárskej krízy sa zvyšuje potreba spoločných pravidiel a rozhodovacích mechanizmov;

               D.

               keďže EÚ musí posilniť svoju súdržnosť, aby mohla naďalej zohrávať kľúčovú úlohu v čoraz multipolárnejšom svete, ktorý potrebuje spoločný postup na celosvetovej úrovni; keďže členské štáty EÚ sú podľa zmlúv povinné koordinovať svoje opatrenia v medzinárodných organizáciách a na medzinárodných konferenciách;

               E.

               keďže je EÚ sa zaviazala k účinnému multilaterizmu, ktorého silné jadro predstavuje OSN, pretože je to dôležité na riešenie globálnych problémov;

               F.

               keďže EÚ a jej členské štáty patria medzi najväčších finančných prispievateľov do systému OSN; pričom 27 členských štátov EÚ financuje 39 % riadneho rozpočtu OSN a viac ako 40 % mierových operácií OSN;

               G.

               keďže pevné a stabilné partnerstvo medzi EÚ a OSN je základom práce OSN v rámci všetkých troch pilierov – mier a bezpečnosť, ľudské práva a rozvoj – a je tiež veľmi dôležité pre úlohu EÚ ako globálneho aktéra;

               H.

               keďže EÚ a OSN sú prirodzenými partnermi v procese budovania mieru a budovania štátu a spoločne zabezpečujú rámec kolektívneho úsilia v budovaní mieru a budovaní štátu;

               I.

               keďže ľudské práva a demokracia sú základné hodnoty a EÚ a zásady a ciele európskej vonkajšej činnosti vrátane medzinárodného obchodu; keďže dodržiavanie, podpora a ochrana univerzálnej platnosti a nedeliteľnosti ľudských práv sú základnými kameňmi európskej jednoty a integrity;

               J.

               keďže spravodlivosť a zásady právneho štátu sú piliermi udržateľného mieru zaručujúcimi ľudské práva a základné slobody; keďže Rímsky štatút Medzinárodného trestného súdu rozhodujúcim spôsobom prispieva k presadzovaniu ľudských práv, k medzinárodnému právu a boju proti beztrestnosti;

               K.

               keďže všetky krajiny a všetci občania, ako aj samotné medzinárodné spoločenstvo využíva trvalú podporu demokratických procesov; keďže musia čeliť problémom budovania, obnovovania a zachovania demokracie;

         1.   predkladá Rade tieto odporúčania:

         EÚ v OSN

               a)

               koordinovať v čo najväčšom možnom rozsahu, presadzovať jednotné pozície a posilňovať súdržnosť a zviditeľnenie EÚ ako globálneho aktéra v rámci OSN; plniť očakávania členov OSN v súvislosti so schopnosťou EÚ konať a včas plniť úlohy; prijať rozsiahly a flexibilný prístup k pozíciám spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky (SZBP) na úrovni OSN tak, aby EÚ mohla konať rýchlym a komplexným spôsobom v otázkach týkajúcich sa SZBP;

               b)

               zvýšiť svoj prínos k práci OSN zabezpečením spoločného výkladu rezolúcie VZ OSN o formách účasti EÚ na práci VZ OSN a spoluprácou s partnermi zameranou na plnom vykonávaní tejto rezolúcie; predložiť Parlamentu správu o jej praktickom uplatňovaní;

               c)

               spoločne s členskými štátmi EÚ a delegáciou EÚ v OSN usilovať o zlepšenie koordinácie, transparentnosti a výmeny informácií v rámci Bezpečnostnej rady OSN (BR OSN), ako aj obrany pozícií a záujmov EÚ v BR OSN zo strany tých členských štátov, ktoré sú členmi tejto rady, prípadne zo strany zástupcu EÚ na základe výzvy predsedu; posilniť vplyv EÚ na rozhodnutia BR OSN a zviditeľniť EÚ v OSN v súvislosti s kľúčovými záležitosťami BR OSN;

               d)

               zaručiť silné zastúpenie EÚ vo všetkých inštitúciách OSN a v špecializovaných agentúrach;

               e)

               vypracovať dlhodobú stratégiu zameranú na členstvo v OSN a vykonávať dôraznejšiu verejnú diplomaciu týkajúcu sa záležitostí OSN;

         EÚ a globálne riadenie

               f)

               podporovať účinný multilateralizmus ako prvoradý strategický záujem EÚ prostredníctvom posilnenia reprezentatívnosti, transparentnosti, zodpovednosti, efektívnosti a účinnosti OSN s cieľom zlepšiť jeho uplatňovanie v praxi; trvá na potrebe nájsť novú inštitucionálnu rovnováhu medzi rozvíjajúcimi sa úlohami G20, OSN a jej agentúr, ako aj medzinárodných finančných inštitúcií; v tejto súvislosti posilniť globálnu správu a hľadať riešenia v záujme ďalšieho zlepšovania koordinácie medzi G-zoskupeniami a systémom OSN, pretože tieto skupiny mohli užitočne pokryť hospodársky rozmer, a to za predpokladu, že OSN si zachová svoju ústrednú úlohu a zostane legitímnym orgánom pre globálnu činnosť;

               g)

               aktívnejšie zapojiť strategických a ostatných dvojstranných a mnohostranných partnerov, najmä USA, s cieľom podporiť účinné riešenia problémov, ktoré ovplyvňujú občanov EÚ, ako aj všeobecne celý svet vrátane najchudobnejších a najzraniteľnejších obyvateľov;

               h)

               aktívne podporovať komplexnú reformu BR OSN založenú na konsenze s cieľom posilniť jej legitímnosť, regionálne zastúpenie, zodpovednosť a účinnosť; pripomenúť, že miesto EÚ v rozšírenej BR OSN je aj naďalej hlavným a dlhodobým cieľom Európskej únie; vyzvať vysokú predstaviteľku/podpredsedníčku Komisie, aby v tejto súvislosti vypracovala spoločnú pozíciu členských štátov; s cieľom dosiahnuť v budúcnosti tento cieľ pracovať na tom, aby sa najskôr dosiahla koordinácia pozícií v Rade EÚ, pokiaľ ide o uvedenie nových členov BR OSN a reformu prijímania rozhodnutí BR OSN;

               i)

               zapojiť sa do úvah, ktoré sa začali vo Valnom zhromaždení OSN, o úlohe OSN v globálnom riadení s cieľom zlepšiť transparentnosť a spoluprácu; podporiť intenzívnejšiu spoluprácu medzi EÚ a VZ OSN;

               j)

               pomôcť revitalizovať Valné zhromaždenie OSN a zvýšiť jeho efektívnosť okrem iného podporou práce ad hoc pracovnej skupiny, podnietením dôkladnejších tematických diskusií o dôležitých aktuálnych otázkach zameraných na výsledky a prostredníctvom užšieho zapojenia VZ OSN s ostatnými zúčastnenými stranami vrátane občianskej spoločnosti a ostatných medzinárodných a regionálnych organizácií a fór; zdôrazniť potrebu ďalšieho zjednodušenia programov VZ OSN a jeho hlavných výborov; zdôrazniť, že revitalizáciu možno zabezpečiť len vtedy, ak Valné zhromaždenie OSN prijme relevantné a vhodné opatrenia týkajúce sa spoločného záujmu pre medzinárodné spoločenstvo;

               k)

               opätovne potvrdiť svoje odhodlanie zabezpečiť, aby finančné zdroje OSN boli primerané a spravovali sa efektívne a účinne podľa zásad rozpočtovej disciplíny a súdržnosti a v súlade s najprísnejšími medzinárodnými normami;

         Mier a bezpečnosť

      Zachovanie mieru a budovanie mieru

               l)

               posilniť operačné partnerstvo a presadzovať strategickú súdržnosť a účinnosť kolektívneho mierového úsilia okrem iného prostredníctvom práce Osobitného výboru pre mierové operácie;

               m)

               podporiť spoluprácu a budovať partnerstvá s OSN, OBSE, Africkou úniou (AÚ), Ligou arabských štátov a inými medzinárodnými a regionálnymi organizáciami, ako aj občianskou spoločnosťou v oblasti predchádzania konfliktom, civilného a vojenského krízového riadenia a riešenia konfliktov; zlepšiť kapacity regionálnych organizácií na budovanie mieru okrem iného prostredníctvom navrhnutých trojstranných partnerstiev EÚ – OSN – AÚ a EÚ – OSN – ECOWAS;

               n)

               podporovať spoluprácu rôznych subjektov v procese budovania mieru predovšetkým medzi sekretariátom OSN, BR OSN, VZ OSN a členskými štátmi OSN zapojenými do mierových misií; snažiť sa zabezpečiť, aby členské štáty EÚ misiám OSN pomáhali formou osobitných kapacít, ako sú doprava, logistika a odborná príprava; zvážiť možnosť začatia vojenskej operácie v rámci spoločnej bezpečnostnej a obrannej politiky (SBOP) vrátane možného zapojenia bojovej skupiny pred vyslaním mierovej misie OSN v prípade, že o to OSN požiada, a zároveň venovať osobitnú pozornosť ochrane všetkých členov mierových misií a všetkých bojových skupín; podporovať rozvoj kapacít v oblasti predchádzania konfliktom a riadenia konfliktov, ako aj mediácie, zachovania a budovania mieru na vnútroštátnej a nižšej úrovni; podporovať výmenu know-how a osvedčených postupov medzi partnermi;

               o)

               podporiť preskúmanie civilnej kapacity OSN pri zisťovaní praktických spôsobov zosúladenia dopytu a ponuky v oblastiach kriticky dôležitých civilných kapacít; urýchliť prijímanie zamestnancov, odstrániť prevádzkové nedostatky a zabrániť prekrývaniu pri nasadení civilných kapacít SBOP na podporu činností OSN; preskúmať možnosti nasadenia spoločných tímov reakcie v prípade krízy v rámci operácie OSN v prípadoch, keď sa vyžadujú kapacity rýchleho nasadenia;

               p)

               zabezpečiť účasť žien vo všetkých fázach mierových procesov a systematicky ich zapájať do preventívnej diplomacie, včasného varovania a monitorovania bezpečnosti; v súlade s rezolúciou BR OSN č. 1325 (2000) o ženách, mieri a bezpečnosti zamerať sa na potrebu začleniť rodové hľadisko do iniciatív v oblasti predchádzania konfliktom, mierových operácií, humanitárnej pomoci, obnovy po skončení konfliktu a DDR (25); aktívne pracovať na zabezpečení toho, aby rezolúciu BR OSN č. 1325 vykonávali všetky členské štáty OSN;

               q)

               spolupracovať s OSN na riešení súčasných globálnych hrozieb, ako sú zmena klímy, šírenie jadrových zbraní, organizovaný zločin a terorizmus a pandémie;

               r)

               prispieť k úspešnému výsledku Konferencie OSN o zmluve o obchode so zbraňami, ktorá sa uskutoční v roku 2012, a Konferencie o preskúmaní akčného programu OSN v oblasti malých a ľahkých zbraní, ktorá sa uskutoční v roku 2012, a nadviazať na ne;

      Zodpovednosť za ochranu (R2P)

               s)

               pomáhať štátom pri plnení ich zodpovednosti za ochranu ich obyvateľov; zdôrazniť potrebu včasných a primeraných opatrení na medzinárodnej úrovni s cieľom predchádzať genocíde, etnickým čistkám, vojnovým zločinom a zločinom proti ľudskosti a zastaviť ich;

               t)

               zabezpečiť ďalší pokrok v politickej a inštitucionálnej oblasti pri napĺňaní koncepcie R2P v orgánoch OSN, najmä v BR OSN, vo VZ OSN a v Rade OSN pre ľudské práva, na základe záverov a ponaučení zo zásahu v Líbyi a z neschopnosti urýchlene konať v prípade Sýrie; uľahčiť diskusiu o tom, ako by mohli orgány OSN, a to najmä BR OSN, využiť túto koncepciu na zabezpečenie intenzívnejšej spolupráce medzi členskými štátmi OSN v prípade krízy; podporiť kladnú úlohu regionálnych organizácií pri rozvoji a použití operačného prístupu k zodpovednosti za ochranu;

               u)

               spolupracovať s partnermi na zabezpečení toho, aby sa táto koncepcia zameriavala na prevenciu, ochranu a obnovu po skončení konfliktu v súlade s rozdelením R2P na zodpovednosť za prevenciu, ochranu a obnovu; pomáhať štátom pri budovaní kapacít v tejto súvislosti, okrem iného posilnením mechanizmov včasného varovania a kapacít OSN v oblasti mediácie; v spolupráci s členskými štátmi OSN podporiť vytvorenie kontaktných miest na monitorovanie vzniku konfliktných situácií a budovať príslušné kapacity v delegáciách EÚ;

               v)

               rázne potvrdiť záväzok EÚ voči koncepcii R2P a iniciovať vypracovanie medziinštitucionálneho konsenzu medzi Európskym parlamentom, ESVČ a členskými štátmi za rozvoj, ktorý by mohol zabezpečiť jednotnejšiu činnosť EÚ na fórach OSN v súvislosti s týmito otázkami;

      Mediácia

               w)

               presadzovať mediáciu ako nákladovo efektívny nástroj pri mierovom predchádzaní konfliktom a mierovom riešení sporov, ako aj pri predchádzaní tomu, aby sa krajiny po skončení konfliktu opäť dostali do konfliktu; vypracovať účinnejšie usmernenia pre mediáciu v oblasti právneho štátu a demokratickej zodpovednosti;

               x)

               uprednostniť a vyvíjať vykonávanie tohto nástroja a ďalej rozvíjať kapacity v oblasti mediácie v rámci ESVČ na základe koncepcie na posilnenie kapacít EÚ v oblasti mediácie a dialógu;

               y)

               úzko spolupracovať s OSN a ostatnými subjektmi v oblasti mediácie; usilovať sa o spoluprácu v činnostiach v oblasti mediácie s útvarom OSN pre politické záležitosti OSN (DPA); podporovať partnerstvá a spoluprácu medzinárodných a regionálnych organizácií a organizácií na nižšej úrovni s OSN, ich vzájomnú spoluprácu a spoluprácu s občianskou spoločnosťou, napríklad formou spoločného partnerstva EÚ – OSN zameraného na kapacity v oblasti mediácie; zlepšiť spoločné využívanie informácií, spoluprácu a koordináciu s cieľom zabezpečiť súdržnosť a doplnkovosť úsilia subjektov zapojených do špecifickej mediácie;

      Medzinárodná spravodlivosť

               z)

               posilniť medzinárodný systém trestného súdnictva; vyzdvihnúť úlohu Medzinárodného trestného súdu v boji proti beztrestnosti a viac podporovať Medzinárodný trestný súd ako jediný stály súdny orgán s právomocou súdiť jednotlivých páchateľov za vojnové zločiny, zločiny proti ľudskosti a genocídu v prípadoch, keď tak vnútroštátne súdy neboli schopné alebo ochotné urobiť;

               aa)

               posilniť Medzinárodný trestný súd poskytnutím politickej, diplomatickej, finančnej a logicistickej podpory; podnietiť všetky členské štáty OSN k tomu, aby ratifikovaním Rímskeho štatútu pristúpili k Medzinárodnému trestnému súdu; podporiť intenzívnu spouprácu so Súdom zo strany OSN a jej orgánov a agentúr;

         Ľudské práva

               ab)

               posilniť medzinárodné úsilie zamerané na zabezpečenie toho, aby sa všetky ľudské práva dohodnuté v rámci dohovorov OSN považovali za všeobecne platné, nedeliteľné, vzájomne súvisiace a vzájomne prepojené; pomôcť posilniť vnútroštátne kapacity pri plnení medzinárodných záväzkov týkajúcich sa ľudských práv; v tejto súvislosti zdôrazniť potrebu zaručiť právo na slobodu náboženského vyznania a viery pre všetkých;

               ac)

               aktívne podporovať iniciatívu afrických štátov a odporúčanie Komisie o postavení žien vyvíjaním úsilia zameraného na prijatie rezolúcie Valného zhromaždenia OSN v roku 2012 o zákaze mrzačenia ženských pohlavných orgánov na celom svete; vyzvať vysokú predstaviteľku/podpredsedníčku Komisie a Komisiu, aby za hlavnú prioritu považovali zaručenie úspechu tohto procesu;

               ad)

               ďalej podporovať začleňovanie ľudských práv do všetkých aspektov práce OSN a opakovane zdôrazňovať skutočnosť, že ľudské práva sú neoddeliteľne spojené s ostatnými cieľmi OSN týkajúcimi sa mieru, bezpečnosti a rozvoja;

               ae)

               aktívne sa zúčastňovať na práci Rady OSN pre ľudské práva (UNHRC) spoločným podporovaním rezolúcií, vydávaním vyhlásení a zapájaním sa do interaktívnych dialógov a diskusií s cieľom zabezpečiť väčšiu vyváženosť činnosti UNHRC;

               af)

               posilniť kapacity včasného varovania v prípade osobitných postupov zavedením mechanizmu, ktorý umožní, aby sa UN HCR automaticky začala zaoberať určitou situáciou; posilniť postup nadväzujúcich opatrení v prípade vykonávania odporúčaní osobitných postupov;

               ag)

               snažiť sa o posilnenie procesu všeobecného pravidelného preskúmania (UPR) prostredníctvom začlenenia odporúčaní do dvojstranných a mnohostranných dialógov s členskými štátmi OSN a založenia týchto dialógov na medzinárodných normách a štandardoch;

               ah)

               pokračovať vo svojom úsilí v rámci Valného zhromaždenia OSN a jeho výborov v súvislosti s výzvou na moratórium na trest smrti, ktoré si získava čoraz väčšiu podporu v rastúcom počte krajín, a v súvislosti s právami dieťaťa, slobodnými médiami a náboženskou toleranciou; podporiť všetky snahy o odstránenie mučenia; podporiť najmä prijatie opčného protokolu k Dohovoru OSN proti mučeniu;

         Podpora demokracie

               ai)

               pomôcť zabezpečiť miestnu spoluúčasť v demokratickom procese a rozvoji kultúry demokracie a právneho štátu; rozšíriť podporu demokracie nad rámec volebného procesu s cieľom dlhodobo ju udržať, aby bola schopná prinášať občanom konkrétne výsledky; zabezpečiť väčšie začlenenie parlamentov a politických strán do programov podporujúcich demokraciu; zdôrazniť význam nezávislosti MVO, ktoré môžu slobodne pôsobiť v oblasti rozvoja silnej občianskej kultúry;

               aj)

               zamerať sa na sociálne a hospodárske začlenenie, procesy prechodu k demokracii a politické a volebné procesy, budovanie kapacít, posilnenie občianskej spoločnosti, účasť mladých ľudí na parlamentnej demokracii, ochranu slobody prejavu, slobody svedomia a slobody náboženského vyznania, ako aj zabezpečenie ochrany práv žien vrátane ich účasti na verejnom a politickom živote, tak v oblasti sociálnych postupov, ako aj právnych predpisov;

               ak)

               demokratickú podporu lepšie začleniť do európskej vonkajšej činnosti; podporovať demokratické riadenie prostredníctvom rôznych finančných nástrojov a využívania zdrojov delegácií EÚ všade tam, kde je to možné; usilovať sa spoločne s OSN a inými partnermi na svetovej a miestnej úrovni o posilnenie právneho štátu, podporu nezávislých médií a budovanie a posilnenie demokratických inštitúcií, ktoré budú schopné obstáť;

               al)

               zaručiť, aby mandát mierových misií odrážal potrebu podporovať volebné pozorovateľské misie a poskytoval im prostriedky potrebné na zaistenie bezpečnosti pozorovateľov na mieste;

         Rozvoj

               am)

               presadzovať rozvojové politiky EÚ na všetkých úrovniach s cieľom zabrániť rozporom medzi politikami v prospech rozvoja na jednej strane a prekážkami pre rozvoj partnerských krajín v dvojstranných, trojstranných a viacstranných dohodách a fórach na druhej strane; v dohodách o voľnom obchode, ako aj počas rokovaní na úrovni WTO venovať osobitnú pozornosť ľudským právam a vplyvu rozvoja;

               an)

               naďalej sa snažiť o to, aby jadrom procesu rozvoja boli ľudia; nadviazať na deklaráciu OSN o práve na rozvoj a sústrediť sa na praktické kroky smerujúce k jej vykonávaniu;

               ao)

               zaručiť, aby sa podiel celkovej európskej pomoci poskytnutej z rozpočtu EÚ neznížil a bol naďalej zameraný na chudobu a hlad; zvážiť, aby sa 20 % celkovej pomoci EÚ vyčlenilo na základné sociálne služby, ako ich definuje OECD, s osobitným zameraním na bezplatný a univerzálny prístup k základnej zdravotnej starostlivosti a základnému vzdelávaniu, pričom sa zohľadní podpora EÚ iniciatíve Vzdelanie pre všetkých a oznámeniu z roku 2010 o úlohe EÚ v oblasti celosvetového zdravia;

               ap)

               prispieť k posilňovaniu politickej súdržnosti v rozvoji a zvyšovať efektívnosť rozvojovej pomoci, pretože tieto otázky sú naďalej kľúčové pre dosiahnutie miléniových rozvojových cieľov;

               aq)

               viesť a urýchliť úsilie OSN o dosiahnutie miléniových rozvojových cieľov tým, že sa zameria najmä na tie ciele, v ktorých sa doteraz dosiahol najmenší pokrok;

               ar)

               byť aj naďalej odhodlaný odstrániť v spolupráci s medzinárodných spoločenstvom chudobu a zároveň sa usilovať o vymedzenie ambiciózneho programu miliéniových rozvojových cieľov na obdobie po roku 2015 a zohľadniť pritom dosiahnutý pokrok, ako aj nedoriešené problémy;

               as)

               pokračovať v plnom uplatňovaní výsledkov z konferencie OSN Rio+20 o udržateľnom rozvoji a pracovať na nich, okrem iného prostredníctvom podpory trvalo udržateľného rozvoja ako hlavnej zásady pre dlhodobý globálny rozvoj;

               at)

               vytvoriť skupinu významných osobností OSN;

               au)

               aktívne preskúmať závery prijaté v Busane;

               av)

               významne prispievať k boju proti špekuláciám s potravinami a k vyriešeniu naliehavého problému chudoby a hladu;

               aw)

               uprednostniť potravinovú bezpečnosť, výrobnú kapacitu v poľnohospodárstve, infraštruktúru, budovanie kapacít, inkluzívny hospodársky rast, priaznivé trhy a nové podniky, prístup k technológiám a ľudský a sociálny rozvoj v najmenej rozvinutých krajinách v súlade s istanbulským akčným programom a so závermi prijatými na 13. zasadnutí UNCTAD v Dauhe 26. apríla 2012;

               ax)

               opätovne sa zaviazať uplatňovať rímske zásady potravinovej bezpečnosti; vyjadriť poľutovanie nad vplyvom špekulácií na potravinové výrobky;

               ay)

               za podpory medzinárodných darcov povzbudiť rozvojové krajiny, aby prijali dlhodobé opatrenia, ktoré by zaručili, že hladomor sa nestane nevyhnutným dôsledkom sucha; zaviesť stratégie na znižovanie rizika katastrof a systémy včasného varovania;

               az)

               plne podporovať hlavnú úlohu, ktorú zohráva OSN, a predovšetkým Úrad OSN pre koordináciu humanitárnych záležitostí (UNOCHA);

               ba)

               opätovne potvrdiť dlhodobý záväzok EÚ podporovať blahobyt ľudí v Africkom rohu a riešiť skryté príčiny štrukturálnej potravinovej neistoty a konfliktu;

         Zmena klímy, celosvetová ochrana životného prostredia a udržateľnosť

               bb)

               prevziať vedenie v oblasti globálneho riadenia klímy a medzinárodnej spolupráce na zmene klímy; prispievať k rozvoju inštitucionálnej štruktúry, ktorá je inkluzívna, transparentná a spravodlivá a poskytuje vyvážené zastúpenie rozvinutých a rozvojových krajín v príslušných riadiacich orgánoch; ďalej rozvíjať dialóg s kľúčovými aktérmi, ako sú krajiny BRICS a rozvojové krajiny, vzhľadom na to, že zmena klímy sa stala kľúčovým prvkom medzinárodných vzťahov; ďalej rozvíjať kapacity ESVČ na vytvorenie politiky diplomacie pre oblasť klímy;

               bc)

               pokračovať v podporovaní občanov, pokiaľ ide o environmentálnu správu, a to prostredníctvom účinného globálneho vykonávania zásady Rio 10; v tejto súvislosti rozšíriť ustanovenia Aarhuského dohovoru nad rámec Európskej hospodárskej komisie OSN (UNECE) prostredníctvom globálneho dohovoru alebo sprístupnením Aarhuského dohovoru stranám nepatriacim do UNECE; podporovať riadenie udržateľného rozvoja okrem iného posilnením environmentálneho programu OSN (UNEP) v rámci systému OSN; aktívne spolupracovať s partnermi na lepšom presadzovaní environmentálnych právnych predpisov vo svete;

               bd)

               trvať na spoločnej pozícii AÚ a EÚ v prospech aktualizácie programu OSN pre životné prostredie (UNEP) pre špecializovanú agentúru OSN so sídlom v Nairobi, Keňa; v rámci tohto nového inštitucionálneho rámca riešiť otázky financovania, prenosu technológií a budovania kapacít pre trvalo udržateľný rozvoj;

               be)

               podporovať biodiverzitu a ochranu životného prostredia v rozvojových krajinách v súlade s cieľmi stanovenými v rámcovom dohovore OSN o zmene klímy a v dohovore o biologickej diverzite; začleniť moria a oceány medzi kľúčové piliere rámca Rio spolu s ochranou klímy a biologickej diverzity;

               bf)

               podporiť aktívnu účasť Komisie na prebiehajúcej diskusii o medzerách v ochrane a reakciách na ne, ktorú otvoril Vysoký komisár OSN pre utečencov (UNHCR) v rámci dialógu vysokého komisára o výzvach týkajúcich sa ochrany, ktorého cieľom je zlepšenie existujúceho medzinárodného rámca ochrany pre násilne vysídlených ľudí a ľudí bez štátnej príslušnosti, v roku 2010; aktívne sa zapojiť do diskusie o vymedzení pojmu „klimatický utečenec“, ktorý označuje ľudí prinútených opustiť svoje domovy a hľadať útočisko v zahraničí v dôsledku zmeny klímy, vrátane možného právneho vymedzenia tohto pojmu, ktorý ešte nie je uznaný v medzinárodnom práve ani v inej právne záväznej medzinárodnej dohode;

         Rôzne

               bg)

               podporovať interakciu týkajúcu sa globálnych otázok medzi vládami a parlamentmi a podporiť diskusiu o globálnej úlohe parlamentov; posilniť demokratický charakter, zodpovednosť a transparentnosť globálneho riadenia a umožniť väčšiu verejnú a parlamentnú účasť na činnostiach OSN;

         2.   poveruje svojho pre predsedu, aby postúpil toto odporúčanie vysokej predstaviteľke/podpredsedníčke Komisie, Rade a pre informáciu Komisii.

      (1)  Prijaté texty, P7_TA(2011)0255.

      (2)  Prijaté texty, P7_TA(2011)0229.

      (3)  Rada Európskej únie 11298/2011.

      (4)  Rezolúcia Valného zhromaždenia OSN A/RES/66/256.

      (5)  Rezolúcia Valného zhromaždenia OSN A/RES/66/209.

      (6)  Rezolúcia Valného zhromaždenia OSN A/RES/66/253.

      (7)  Rezolúcia Valného zhromaždenia OSN A/RES/66/224.

      (8)  Rezolúcia Valného zhromaždenia OSN A/RES/66/223.

      (9)  Rezolúcia Valného zhromaždenia OSN A/RES/66/219.

      (10)  Rezolúcia Valného zhromaždenia OSN A/RES/66/210.

      (11)  Rezolúcia Valného zhromaždenia OSN A/RES/66/163.

      (12)  Rezolúcia Valného zhromaždenia OSN A/RES/66/59.

      (13)  Rezolúcia Valného zhromaždenia OSN A/RES/66/159.

      (14)  Rezolúcia Valného zhromaždenia OSN A/RES/66/151.

      (15)  Rezolúcia Valného zhromaždenia OSN A/RES/66/167.

      (16)  Rezolúcia Valného zhromaždenia OSN A/RES/65/276.

      (17)  Rezolúcia Valného zhromaždenia OSN A/RES/64/236.

      (18)  Prijaté texty, P7_TA(2012)0058.

      (19)  Prijaté texty, P7_TA(2011)0507.

      (20)  Prijaté texty, P7_TA(2011)0334.

      (21)  Prijaté texty, P7_TA(2010)0482.

      (22)  Ú. v. EÚ C 99 E, 3.4.2012, s. 56.

      (23)  Ú. v. EÚ C 99 E, 3.4.2012, s. 7.

      (24)  Ú. v. EÚ C 124 E, 25.5.2006, s. 549.

      (25)  Odzbrojenie, demobilizácia a reintegrácia.


title: Odporúčanie Európskeho parlamentu a Rady z  23. apríla 2008 o vytvorení európskeho kvalifikačného rámca pre celoživotné vzdelávanie (Text s významom pre EHP)

text:
               6.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 111/1

      ODPORÚČANIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY

   z 23. apríla 2008
   o vytvorení európskeho kvalifikačného rámca pre celoživotné vzdelávanie
   (Text s významom pre EHP)
   (2008/C 111/01)
   EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 149 ods. 4 a článok 150 ods. 4,
   so zreteľom na návrh Komisie,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
   so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov (2),
   konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 251 zmluvy (3),
   keďže:

               (1)

               Rozvoj a uznávanie vedomostí, zručností a kompetencií občanov sú kľúčové pre individuálny rast, konkurencieschopnosť, zamestnanosť a sociálnu súdržnosť v Spoločenstve. Takýto rozvoj a uznávanie by mali pracujúcim a študujúcim uľahčiť nadnárodnú mobilitu a mali by prispieť k splneniu požiadaviek dopytu a ponuky na európskom trhu práce. Prístup k celoživotnému vzdelávaniu a účasť na ňom pre všetkých vrátane znevýhodnených osôb a využívanie kvalifikácií by sa preto na národnej úrovni a na úrovni Spoločenstva mali podporovať a zlepšovať.

               (2)

               Na zasadnutí Európskej rady v Lisabone v roku 2000 sa dospelo k záveru, že zvýšená transparentnosť kvalifikácií by mala byť jednou z hlavných zložiek potrebných na to, aby sa systémy vzdelávania a odbornej prípravy v Spoločenstve prispôsobili požiadavkám spoločnosti založenej na vedomostiach. Okrem toho na zasadnutí Európskej rady v Barcelone v roku 2002 sa požadovala užšia spolupráca v sektore vysokých škôl a zlepšenie transparentnosti a metód uznávania v oblasti odborného vzdelávania a prípravy.

               (3)

               Uznesením Rady z 27. júna 2002 o celoživotnom vzdelávaní (4) bola Komisia vyzvaná, aby v úzkej spolupráci s Radou a členskými štátmi vyvinula rámec na uznávanie kvalifikácií v oblasti vzdelávania, ako aj odbornej prípravy, postupujúc na základe výsledkov bolonského procesu a podporujúc podobné činnosti v oblasti odbornej prípravy.

               (4)

               Spoločné správy Rady a Komisie o vykonávaní pracovného programu „Vzdelávanie a odborná príprava 2010“, prijaté v rokoch 2004 a 2006, podčiarkli potrebu rozvoja európskeho kvalifikačného rámca.

               (5)

               V kontexte kodanského procesu závery Rady a zástupcov vlád členských štátov v rámci Rady z 15. novembra 2004 o budúcich prioritách posilnenej európskej spolupráce v oblasti odborného vzdelávania a prípravy dali prednosť rozvoju otvoreného a flexibilného európskeho kvalifikačného rámca, založeného na transparentnosti a vzájomnej dôvere, ktorý by mal byť spoločným referenčným bodom pokrývajúcim tak vzdelávanie, ako aj odbornú prípravu.

               (6)

               V súlade so závermi Rady o spoločných európskych zásadách v oblasti zabezpečovania a uznávania neformálneho vzdelávania a informálneho učenia sa z 28. mája 2004 by sa mala podporovať validácia výsledkov neformálneho vzdelávania a informálneho učenia sa.

               (7)

               Na zasadnutiach Európskej rady v Bruseli v marci 2005 a v marci 2006 sa podčiarkla dôležitosť prijatia európskeho kvalifikačného rámca.

               (8)

               Toto odporúčanie berie do úvahy rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady č. 2241/2004/ES z 15. decembra 2004 o jednotnom rámci Spoločenstva pre transparentnosť kvalifikácií a schopností (Europass) (5) a odporúčanie Európskeho parlamentu a Rady 2006/962/ES z 18. decembra 2006 o kľúčových zručnostiach pre celoživotné vzdelávanie (6).

               (9)

               Toto odporúčanie je v súlade s rámcom pre európsky priestor vysokoškolského vzdelávania a deskriptormi jednotlivých cyklov odsúhlasených na stretnutí ministrov zodpovedných za vysokoškolské vzdelávanie v 45 európskych krajinách, ktoré sa konalo 19. a 20. mája 2005 v Bergene v rámci bolonského procesu.

               (10)

               Závery Rady o zabezpečení kvality odborného vzdelávania a prípravy z 23. a 24. mája 2004, odporúčanie Európskeho parlamentu a Rady 2006/143/ES z 15. februára 2006 o ďalšej európskej spolupráci v oblasti zabezpečovania kvality vyššieho vzdelávania (7) a štandardy a usmernenia na zaistenie kvality v európskom priestore vysokoškolského vzdelávania, odsúhlasené ministrami zodpovednými za vysokoškolské vzdelávanie na ich zasadnutí v Bergene obsahujú spoločné zásady pre zabezpečenie kvality, ktoré by mali podporiť vykonávanie európskeho kvalifikačného rámca.

               (11)

               Toto odporúčanie sa uplatňuje bez toho, aby bola dotknutá smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES zo 7. septembra 2005 o uznávaní odborných kvalifikácií (8), ktorou sa udeľujú práva a povinnosti príslušnému vnútroštátnemu orgánu i migrantovi. Odkaz na úrovne kvalifikácií európskeho kvalifikačného rámca by nemal ovplyvniť prístup na trh práce v prípadoch, kedy boli odborné kvalifikácie uznané v súlade so smernicou 2005/36/ES.

               (12)

               Cieľom tohto odporúčania je vytvoriť spoločný referenčný rámec, ktorý by mal slúžiť ako výkladový prostriedok medzi rôznymi kvalifikačnými systémami a ich úrovňami, či už pre všeobecné a vysokoškolské vzdelávanie alebo pre odborné vzdelávanie a prípravu. Týmto sa zvýši transparentnosť, porovnateľnosť a prenosnosť kvalifikácií občanov vydaných v súlade s praxou v rôznych členských štátoch. Každá kvalifikačná úroveň by mala byť v zásade dosiahnuteľná prostredníctvom rôznych vzdelávacích ciest a kariérneho rastu. Európsky kvalifikačný rámec by mal navyše umožniť medzinárodným sektorovým organizáciám, aby svoje kvalifikačné systémy uviedli do súvislosti so spoločným európskym referenčným bodom, a ukázať tým vzájomné postavenie medzinárodných sektorových kvalifikácií a národných kvalifikačných systémov. Toto odporúčanie preto prispieva k širším cieľom podpory celoživotného vzdelávania a zvýšenia schopnosti zamestnať sa, mobility a sociálnej integrácie pracujúcich a študujúcich. Transparentné zásady zabezpečenia kvality a výmena informácií podporia jeho vykonávanie tým, že prispejú k budovaniu vzájomnej dôvery.

               (13)

               Toto odporúčanie by malo prispieť k modernizácii systémov vzdelávania a odbornej prípravy, k prepojeniu medzi vzdelávaním, odbornou prípravou a zamestnanosťou, k premosteniu medzi formálnym vzdelávaním, neformálnym vzdelávaním a informálnym učením sa a malo by tiež viesť k validácii výsledkov vzdelávania získaných v praxi.

               (14)

               Toto odporúčanie nenahrádza ani nevymedzuje národné kvalifikačné systémy a/alebo kvalifikácie. Európsky kvalifikačný rámec neopisuje špecifické kvalifikácie alebo kompetencie jednotlivca a ku konkrétnej kvalifikácii by sa mal uviesť odkaz na príslušnú úroveň európskeho kvalifikačného rámca prostredníctvom príslušných národných kvalifikačných systémov.

               (15)

               Vzhľadom na jeho nezáväzný charakter je toto odporúčanie v súlade so zásadou subsidiarity prostredníctvom podporovania a dopĺňania činností členských štátov uľahčenia ďalšej spolupráce medzi nimi s cieľom zvýšiť transparentnosť a podporovať mobilitu a celoživotné vzdelávanie. Malo by sa vykonať v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi a praxou.

               (16)

               Keďže cieľ tohto odporúčania, a to vytvorenie spoločného referenčného rámca, ktorý slúži ako výkladový prostriedok medzi rôznymi kvalifikačnými systémami a ich úrovňami, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, ale z dôvodov jeho rozsahu a dôsledkov ho možno lepšie dosiahnuť na úrovni Spoločenstva, môže Spoločenstvo prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 zmluvy. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku toto odporúčanie neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie uvedeného cieľa,

         TÝMTO ODPORÚČAJÚ, ABY ČLENSKÉ ŠTÁTY:

               1.

               používali európsky kvalifikačný rámec ako referenčný nástroj na porovnávanie kvalifikačných úrovní rôznych kvalifikačných systémov a podporovali celoživotné vzdelávanie a rovnosť príležitostí v spoločnosti založenej na vedomostiach, ako aj prehlbovanie integrácie európskeho pracovného trhu, a rešpektovali pritom bohatú rozmanitosť národných vzdelávacích systémov;

               2.

               do roku 2010 uviedli svoje národné kvalifikačné systémy do súladu s európskym kvalifikačným rámcom, najmä transparentným porovnaním svojich kvalifikačných úrovní s úrovňami uvedenými v prílohe II a rozvinutím národných kvalifikačných rámcov, tam kde to je vhodné v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi a postupmi;

               3.

               v prípade potreby prijali opatrenia, aby do roku 2012 všetky nové osvedčenia o kvalifikácii, diplomy a dokumenty Europass vydané príslušnými orgánmi obsahovali prostredníctvom národných kvalifikačných systémov jasný odkaz na príslušnú úroveň európskeho kvalifikačného rámca;

               4.

               pri definovaní a opisovaní kvalifikácií používali prístup založený na výsledkoch vzdelávania a podporovali validáciu platnosti neformálneho vzdelávania a informálneho učenia sa v súlade so spoločnými európskymi zásadami dohodnutými v záveroch Rady z 28. mája 2004 a venovali pritom osobitnú pozornosť tým občanom, u ktorých je najvyššia pravdepodobnosť nezamestnanosti alebo neistých foriem zamestnania, a ktorým môže tento prístup pomôcť zvýšiť účasť na celoživotnom vzdelávaní a prístup na pracovný trh;

               5.

               podporovali a uplatňovali zásady zabezpečenia kvality vo vzdelávaní a odbornej príprave, stanovené v prílohe III, pri porovnávaní kvalifikácií vysokoškolského vzdelávania a odborného vzdelávania a prípravy v rámci národných kvalifikačných systémov s európskym kvalifikačným rámcom;

               6.

               určili národné koordinačné miesta, prepojené na konkrétne štruktúry a požiadavky členských štátov, na podporu, a v súvislosti s inými relevantnými vnútroštátnymi orgánmi, na usmerňovanie vzťahu medzi národnými kvalifikačnými systémami a európskym kvalifikačným rámcom, s cieľom podporiť kvalitu a transparentnosť uvedeného vzťahu.
               K úlohám týchto národných koordinačných miest by malo patriť:

                           a)

                           porovnávanie kvalifikačných úrovní v rámci národných kvalifikačných systémov s úrovňami európskeho kvalifikačného rámca uvedenými v prílohe II;

                           b)

                           zabezpečovanie toho, aby bola metodika používaná na porovnávanie národných kvalifikačných úrovní s európskym kvalifikačným rámcom transparentná s cieľom na jednej strane uľahčiť porovnávanie medzi nimi a na strane druhej zaručiť uverejnenie vyplývajúcich rozhodnutí;

                           c)

                           poskytovanie prístupu k informáciám a usmernenia zúčastneným stranám o tom, do akej miery sú národné kvalifikácie porovnateľné s európskym kvalifikačným rámcom prostredníctvom národných kvalifikačných systémov;

                           d)

                           podporovanie účasti všetkých príslušných zúčastnených strán vrátane, podľa platných vnútroštátnych právnych predpisov a postupov, inštitúcií vysokoškolského vzdelávania, inštitúcií odborného vzdelávania a prípravy, sociálnych partnerov, sektorov a odborníkov v oblasti porovnávania a používania kvalifikácií na európskej úrovni.

         SCHVAĽUJÚ ZÁMER KOMISIE:

               1.

               podporovať členské štáty pri vykonávaní uvedených úloh a medzinárodné sektorové organizácie pri používaní referenčných úrovní a zásad európskeho kvalifikačného rámca ako je stanovené v tomto odporúčaní, najmä uľahčením spolupráce, výmeny osvedčených postupov a testovania, prostredníctvom, okrem iného, využitia dobrovoľnej vzájomnej kontroly a pilotných projektov v rámci programov Spoločenstva, usporadúvaním informačných a konzultačných akcií s výbormi pre sociálny dialóg a prípravou podporného a usmerňovacieho materiálu;

               2.

               zriadiť do 23. apríla 2009 poradnú skupinu pre európsky kvalifikačný rámec, ktorú tvoria zástupcovia členských štátov a ktorá prípadne zahŕňa európskych sociálnych partnerov a iných zúčastnených strán, zodpovednú za zabezpečovanie celkovej súdržnosti a podpory transparentnosti procesu porovnávania kvalifikačných systémov s európskym kvalifikačným rámcom;

               3.

               v spolupráci s členskými štátmi a na základe konzultácií s dotknutými zúčastnenými stranami posúdiť a zhodnotiť opatrenia prijaté ako reakciu na toto odporúčanie vrátane pôsobnosti a dĺžky poradnej skupiny a do 23. apríla 2013 predložiť správu Európskemu parlamentu a Rade o získaných skúsenostiach a dôsledkoch pre budúcnosť vrátane, ak je to potrebné, prípadného preskúmania a revízie tohto odporúčania;

               4.

               podporovať úzke prepojenie medzi európskym kvalifikačným rámcom a existujúcimi alebo budúcimi európskymi systémami prenosu a akumulácie kreditov vo vysokoškolskom vzdelávaní, odbornom vzdelávaní a príprave s cieľom zlepšiť mobilitu občanov a uľahčiť uznávanie výsledkov vzdelávania.

      V Štrasburgu 23. apríla 2008

            Za Európsky parlament

            predseda

         H.-G. PÖTTERING

            Za Radu

            predseda

         J. LANARČIČ

      (1)  Ú. v. EÚ C 175, 27.7.2007, s. 74.

      (2)  Ú. v. EÚ C 146, 30.6.2007, s. 77.

      (3)  Stanovisko Európskeho parlamentu z 24. októbra 2007 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku) a rozhodnutie Rady zo 14. februára 2008.

      (4)  Ú. v. ES C 163, 9.7.2002, s. 1.

      (5)  Ú. v. EÚ L 390, 31.12.2004, s. 6.

      (6)  Ú. v. EÚ L 394, 30.12.2006, s. 10.

      (7)  Ú. v. EÚ L 64, 4.3.2006, s. 60.

      (8)  Ú. v. EÚ L 255, 30.9.2005, s. 22. Smernica zmenená a doplnená smernicou Rady 2006/100/ES (Ú. v. EÚ L 363, 20.12.2006, s. 141).

      PRÍLOHA I
      Vymedzenia pojmov
      Na účely tohto odporúčania sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:

                  a)

                  „kvalifikácia“ je formálny výsledok procesu hodnotenia a validácie, ktorý sa získa, keď príslušný orgán určí, že jednotlivec dosiahol výsledky vzdelávania zodpovedajúce daným štandardom;

                  b)

                  „národný kvalifikačný systém“ sú všetky aspekty činnosti členských štátov týkajúce sa uznávania vzdelávacích a iných mechanizmov, ktoré spájajú vzdelávanie a odbornú prípravu s trhom práce a občianskou spoločnosťou. Toto zahŕňa rozvoj a vykonávanie inštitucionálnych dojednaní a postupov týkajúcich sa zabezpečovania kvality, hodnotenia a priznávania kvalifikácií. Národný kvalifikačný systém môže pozostávať z viacerých podsystémov a môže zahŕňať národný kvalifikačný rámec;

                  c)

                  „národný kvalifikačný rámec“ je nástroj na klasifikáciu kvalifikácií podľa súboru kritérií pre dosiahnuté špecifikované stupne vzdelania, ktorého cieľom je zahrnúť a koordinovať národné kvalifikačné podsystémy a zlepšiť transparentnosť, prístup, rozvoj a kvalitu kvalifikácií vo vzťahu k trhu práce a občianskej spoločnosti;

                  d)

                  „sektor“ je zoskupenie odborných činností na základe ich hlavnej hospodárskej funkcie, výrobku, služby alebo technológie;

                  e)

                  „medzinárodná sektorová organizácia“ je združenie národných organizácií, ktoré zahŕňa napríklad zamestnávateľov a odborné orgány, ktoré zastupujú záujmy národných sektorov;

                  f)

                  „výsledky vzdelávania“ vyjadrujú to, čo učiaci sa vie, chápe a je schopný urobiť pri ukončení procesu vzdelávania, ktoré sú definované z hľadiska vedomostí, zručností a kompetencií;

                  g)

                  „vedomosť“ je výsledok osvojenia si informácií prostredníctvom učenia. Vedomosti sú súborom faktov, zásad, teórií a postupov, ktoré sa vzťahujú na oblasť práce a štúdia. V kontexte európskeho kvalifikačného rámca sa vedomosti opisujú ako teoretické a/alebo faktické;

                  h)

                  „zručnosť“ je spôsobilosť uplatňovať vedomosti a využívať know-how na splnenie úloh a riešenie problémov. V kontexte európskeho kvalifikačného rámca sú zručnosti opísané ako kognitívne (vrátane využívania logického, intuitívneho a kreatívneho myslenia) alebo praktické (vyžadujúce manuálnu zručnosť a používanie metód, materiálov, prostriedkov a nástrojov);

                  i)

                  „kompetencia“ je preukázaná spôsobilosť použiť vedomosti, zručnosti a osobné, sociálne a/alebo metodologické schopnosti v pracovných alebo študijných situáciách a v odbornom a osobnom rozvoji. V kontexte európskeho kvalifikačného rámca je kompetencia opísaná vo vzťahu k zodpovednosti a samostatnosti.

      PRÍLOHA II
      Deskriptory definujúce úrovne v európskom kvalifikačnom rámci (EKR)

                  Všetkých 8 úrovní je definovaných súborom deskriptorov, ktoré označujú výsledky vzdelávania zodpovedajúce kvalifikáciám na danej úrovni v akomkoľvek kvalifikačnom systéme.

                  Vedomosti

                  Zručnosti

                  Kompetencie

                  V kontexte EKR sú vedomosti opísané ako teoretické a/alebo faktické.

                  V kontexte EKR sú zručnosti opísané ako kognitívne (zahŕňajú využitie logického, intuitívneho a kreatívneho myslenia) a praktické (vyžadujúce manuálnu zručnosť a použitie metód, materiálov, prostriedkov a nástrojov).

                  V kontexte EKR sú kompetencie opísané vo vzťahu k zodpovednosti a samostatnosti.

                  Úroveň 1
                  Výsledky vzdelávania zodpovedajúce úrovni 1 sú:

                  základné všeobecné vedomosti

                  základné zručnosti požadované na vykonávanie jednoduchých úloh

                  pracovať alebo študovať pod priamym dohľadom podľa usporiadaného obsahu

                  Úroveň 2
                  Výsledky vzdelávania zodpovedajúce úrovni 2 sú:

                  základné faktické vedomosti v oblasti práce alebo štúdia

                  základné kognitívne a praktické zručnosti požadované na používanie príslušných informácií s cieľom vykonávať úlohy a riešiť rutinné problémy za použitia jednoduchých pravidiel a nástrojov

                  pracovať alebo študovať pod dohľadom s určitým stupňom samostatnosti

                  Úroveň 3
                  Výsledky vzdelávania zodpovedajúce úrovni 3 sú:

                  vedomosti faktov, zásad, procesov a všeobecných pojmov v oblasti práce alebo štúdia

                  rozsah kognitívnych a praktických zručností požadovaných na splnenie úloh a riešenie problémov na základe vybraných a aplikovaných základných metód, nástrojov, materiálov a informácií

                  prijímať zodpovednosť za vykonávanie úloh v práci alebo v rámci štúdia;
                  pri riešení problémov prispôsobiť svoje správanie okolnostiam

                  Úroveň 4
                  Výsledky vzdelávania zodpovedajúce úrovni 4 sú:

                  faktické a teoretické vedomosti v širokých súvislostiach v oblasti práce alebo štúdia

                  rozsah kognitívnych a praktických zručností požadovaných na riešenie špecifických problémov v oblasti práce alebo štúdia

                  riadiť samého seba podľa usmernení v kontexte práce alebo štúdia, ktoré sú zvyčajne predvídateľné, ale môžu sa meniť;
                  kontrolovať bežnú prácu iných a niesť zodpovednosť za hodnotenie a zlepšovanie pracovných a študijných činností

                  Úroveň 5 (1)

                  Výsledky vzdelávania zodpovedajúce úrovni 5 sú:

                  rozsiahle, špecializované, faktické a teoretické vedomosti v oblasti práce alebo štúdia a uvedomovanie si hraníc týchto vedomostí

                  rozsiahla škála kognitívnych a praktických zručností požadovaných na rozvíjanie kreatívnych riešení abstraktných problémov

                  vykonávať riadenie a dozor v kontexte pracovných alebo študijných činností, pri ktorých sa nedajú predvídať zmeny;
                  hodnotiť a rozvíjať svoju vlastnú výkonnosť a výkonnosť iných

                  Úroveň 6 (2)

                  Výsledky vzdelávania zodpovedajúce úrovni 6 sú:

                  rozšírené vedomosti v oblasti práce alebo štúdia vrátane kritického chápania teórií a zásad

                  rozšírené zručnosti preukazujúce dokonalosť a zmysel pre inováciu, požadované na riešenie komplexných a nepredvídateľných problémov v špecializovanej oblasti práce alebo štúdia

                  riadiť komplexné technické alebo odborné činnosti alebo projekty, niesť zodpovednosť za rozhodovanie v nepredvídateľnom kontexte práce alebo štúdia;
                  niesť zodpovednosť za riadenie odborného rozvoja jednotlivcov a skupín

                  Úroveň 7 (3)

                  Výsledky vzdelávania zodpovedajúce úrovni 7 sú:

                  vysokošpecializované vedomosti, z ktorých sú niektoré vedomosti poprednými v oblasti práce alebo štúdia a sú základom originálneho myslenia a/alebo výskumu;
                  zásadné uvedomenie si vedomostí v danej oblasti a na rozhraní medzi jednotlivými oblasťami

                  špecializované zručnosti požadované pri riešení problémov výskumu a/alebo inovácií s cieľom rozvíjať nové vedomosti a postupy a integrovať vedomosti z rôznych oblastí

                  riadiť a transformovať kontext práce alebo štúdia, ktoré sú komplexné, nepredvídateľné a vyžadujú si nové strategické prístupy
                  niesť zodpovednosť za prispievanie k odborným poznatkom a postupom a/alebo za hodnotenie strategickej výkonnosti tímov

                  Úroveň 8 (4)

                  Výsledky vzdelávania zodpovedajúce úrovni 8 sú:

                  vedomosti na najvyššej úrovni v oblasti práce alebo štúdia a na rozhraní medzi oblasťami

                  najrozšírenejšie a mimoriadne špecializované zručnosti a techniky vrátane syntézy a hodnotenia, požadované na riešenie zásadných problémov výskumu a/alebo inovácií a na rozšírenie a opätovné definovanie existujúcich vedomostí alebo odborných postupov

                  prejaviť silnú autoritu, inováciu, samostatnosť, vedeckú a odbornú integritu a trvalý záväzok rozvíjať nové myšlienky alebo postupy na najvyššej úrovni kontextu práce alebo štúdia vrátane výskumu.

                  Kvalifikačný rámec v európskom priestore vysokoškolského vzdelávania poskytuje deskriptory pre jednotlivé cykly.
                  Každý deskriptor cyklu poskytuje spoločné vyjadrenie charakteristických očakávaní výsledkov a schopností spojených s kvalifikáciami, ktoré predstavujú koniec daného cyklu.

         (1)  Deskriptor pre prvý cyklus vysokoškolského vzdelávania (v rámci prvého cyklu alebo spojený s prvým cyklom), ktorý bol vytvorený na základe spoločnej iniciatívy pre kvalitu v rámci bolonského procesu zodpovedá výsledkom vzdelávania na úrovni 5 EKR.

         (2)  Deskriptor pre prvý cyklus kvalifikačného rámca v európskom priestore vysokoškolského vzdelávania, dohodnutý na stretnutí ministrov zodpovedných za vysokoškolské vzdelanie, ktoré sa konalo v rámci bolonského procesu v máji 2005 v Bergene, zodpovedá výsledkom vzdelávania na úrovni 6 EKR.

         (3)  Deskriptor pre druhý cyklus kvalifikačného rámca v európskom priestore vysokoškolského vzdelávania, dohodnutý na stretnutí ministrov zodpovedných za vysokoškolské vzdelanie, ktoré sa konalo v rámci bolonského procesu v máji 2005 v Bergene, zodpovedá výsledkom vzdelávania na úrovni 7 EKR.

         (4)  Deskriptor pre tretí cyklus kvalifikačného rámca v európskom priestore vysokoškolského vzdelávania, dohodnutý na stretnutí ministrov zodpovedných za vysokoškolské vzdelanie, ktoré sa konalo v rámci bolonského procesu v máji 2005 v Bergene, zodpovedá výsledkom vzdelávania na úrovni 8 EKR.

      PRÍLOHA III
      Spoločné zásady zabezpečovania kvality vo vysokoškolskom vzdelávaní a odbornom vzdelávaní a príprave v kontexte európskeho kvalifikačného rámca
      Pri vykonávaní európskeho kvalifikačného rámca by sa zabezpečovanie kvality, ktoré je potrebné na zaručenie zodpovednosti a zlepšenie vysokoškolského vzdelávania a odborného vzdelávania a prípravy, malo vykonávať v súlade s týmito zásadami:

                  —

                  politiky a postupy zabezpečovania kvality by mali podopierať všetky úrovne európskeho kvalifikačného rámca,

                  —

                  zabezpečovanie kvality by malo byť neoddeliteľnou súčasťou vnútorného riadenia inštitúcií vzdelávania a odbornej prípravy,

                  —

                  zabezpečovanie kvality by malo zahŕňať pravidelné hodnotenie inštitúcií, ich programov alebo systémov zabezpečovania kvality externými monitorovacími orgánmi alebo agentúrami,

                  —

                  externé monitorovacie orgány alebo agentúry vykonávajúce zabezpečovanie kvality by sa mali pravidelne kontrolovať,

                  —

                  zabezpečovanie kvality by malo zahŕňať rozmer kontextov, vstupov, procesov a výstupov, kladúc dôraz na výstupy a výsledky vzdelávania,

                  —

                  systémy zabezpečovania kvality by mali zahŕňať tieto prvky:

                              —

                              jasné a merateľné ciele a štandardy,

                              —

                              usmernenia pre vykonávanie vrátane zapojenia zúčastnených strán,

                              —

                              vhodné zdroje,

                              —

                              konzistentné metódy hodnotenia spájajúce samohodnotenie a externé preskúmanie,

                              —

                              mechanizmy spätnej väzby a postupy na zlepšenie,

                              —

                              všeobecne dostupné výsledky hodnotenia,

                  —

                  iniciatívy zabezpečovania kvality na medzinárodnej, národnej a regionálnej úrovni by sa mali koordinovať s cieľom zabezpečiť prehľad, koherenciu, synergiu a rozsiahlu analýzu systému,

                  —

                  zabezpečovanie kvality by malo byť procesom založeným na spolupráci medzi úrovňami a systémami vzdelávania a odbornej prípravy za účasti všetkých príslušných zúčastnených strán v členských štátoch a v celom Spoločenstve,

                  —

                  usmernenia na zabezpečovanie kvality na úrovni Spoločenstva môžu obsahovať referenčné body pre hodnotenie a vzájomnú výmenu skúseností (peer-learning).


title: 2012/417/EÚ: Odporúčanie Komisie zo 17. júla 2012 o prístupe k vedeckým informáciám a ich uchovávaní

text:
               21.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 194/39

         ODPORÚČANIE KOMISIE
   zo 17. júla 2012
   o prístupe k vedeckým informáciám a ich uchovávaní
   (2012/417/EÚ)
   EURÓPSKA KOMISIA,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 292,
   keďže:

               (1)

               Komisia vo svojom oznámení Európa 2020 (1) určila ako prioritu rozvoj hospodárstva založeného na vedomostiach a inovácii.

               (2)

               Ciele vytýčené v stratégii Európa 2020 sa uvádzajú podrobnejšie predovšetkým v hlavných iniciatívach „Digitálna agenda pre Európu“ (2) a „Únia inovácií“ (3). Jedným z opatrení, ktoré sa má vykonať v rámci „digitálnej agendy“, je umožniť šírenie výsledkov verejne financovaného výskumu prostredníctvom publikovania vedeckých údajov a článkov v režime otvoreného prístupu k nim („Open Access“). Iniciatíva „Únia inovácií“ požaduje vytvorenie rámca Európskeho výskumného priestoru (EVP) s cieľom pomôcť odstrániť prekážky mobility a cezhraničnej spolupráce. Uvádza sa v nej, že by sa mal podporovať otvorený prístup k publikáciám a údajom z verejne financovaného výskumu a prístup k publikáciám by sa mal stať všeobecnou zásadou pri projektoch financovaných z rámcových programov EÚ pre výskum.

               (3)

               Komisia 14. februára 2007 prijala oznámenie o vedeckých informáciách v digitálnom veku: prístup, šírenie a uchovávanie (4), ku ktorému bol ako sprievodný dokument pripojený pracovný dokument útvarov Komisie. Tieto dva dokumenty poskytli prehľad aktuálneho stavu v Európe, pokiaľ ide o publikovanie výsledkov vedeckej činnosti a ich uchovávanie, ako aj analýzu relevantných organizačných právnych, technických a finančných otázok.

               (4)

               V novembri 2007 toto oznámenie nasledovali závery Rady o vedeckých informáciách v digitálnom veku: prístup, šírenie a uchovávanie. Rada v týchto záveroch vyzvala Komisiu, aby experimentovala s otvoreným prístupom k vedeckým publikáciám, ktoré sú výsledkami projektov financovaných z rámcových programov EÚ pre výskum, a uviedla aj súbor opatrení, ktoré by mali vykonať členské štáty. Vo viacerých oblastiach, ktorým sa Rada vo svojich záveroch venovala, sa dosiahol pokrok, ale všetky ciele sa splniť nepodarilo. Miera pokroku v jednotlivých členských štátoch nie je rovnomerná. Na to, aby sme získali čo najviac z výskumného potenciálu Európy, sú potrebné kroky na úrovni EÚ.

               (5)

               Cieľom politík otvoreného prístupu je poskytnúť čitateľom bezplatný prístup k odborne recenzovaným vedeckým publikáciám a výskumným údajom v čo najskoršej fáze procesu šírenia poznatkov a umožniť využívanie a opakované použitie výsledkov vedeckého výskumu. Pri vykonávaní týchto politík by sa mala náležite zohľadniť otázka práv duševného vlastníctva.

               (6)

               Politiky otvoreného prístupu k výsledkom vedeckého výskumu by sa mali uplatňovať pri každom výskume, na ktorý plynú financie z verejných zdrojov. Očakáva sa, že vďaka týmto politikám sa zredukuje duplicitné úsilie a výrazne sa skráti čas strávený hľadaním informácií a získavaním prístupu k nim, a teda sa zlepšia podmienky realizácie výskumu. Urýchli sa tak vedecký pokrok a uľahčí sa spolupráca na celom území EÚ i za jej hranicami. Ďalej tieto politiky budú predstavovať reakciu na žiadosť vedeckej obce o lepší prístup k vedeckým údajom.

               (7)

               Zapojením všetkých spoločenských aktérov do výskumného cyklu zvýši kvalita, relevantnosť, prijateľnosť a udržateľnosť výsledkov inovácií, pretože sa doň začlenia očakávania, potreby, záujmy a hodnoty spoločnosti. Otvorený prístup je kľúčovou črtou politík členských štátov zameraných na zodpovedný výskum a inováciu, pretože vďaka nemu sa výsledky výskumu sprístupňujú všetkým a umožňuje zaangažovanie spoločnosti.

               (8)

               Aj podniky budú profitovať zo širšieho prístupu k výsledkom vedeckého výskumu. Predovšetkým malé a stredné podniky budú môcť zlepšiť svoju schopnosť inovácie. Politiky týkajúce sa prístupu k vedeckým informáciám by preto mali uľahčiť prístup k vedeckým informáciám aj pre súkromné spoločnosti.

               (9)

               Internet zásadne zmenil svet vedy a výskumu. Výskumní pracovníci napríklad experimentujú v oblasti nových spôsobov registrácie, overovania, šírenia a uchovania vedeckých publikácií. Je potrebné tomuto novému prostrediu prispôsobiť politiky výskumu a financovania. Členským štátom by sa malo odporučiť, aby prijali a vypracovali svoje politiky týkajúce sa otvoreného prístupu k vedeckým publikáciám.

               (10)

               Otvorený prístup k údajom vedeckého výskumu prispieva k zlepšeniu kvality údajov, redukuje potrebu duplicitného výskumu, urýchľuje vedecký pokrok a pomáha v boji proti podvodom v oblasti výskumu. Skupina odborníkov na vysokej úrovni pre vedecké údaje vo svojej záverečnej správe „Riding the wave: How Europe can gain from the rising tide of scientific data“ (5) (Viezť sa na vlne: ako môže Európa profitovať zo stúpajúceho prílivu vedeckých údajov) v októbri 2010 zdôraznila zásadný význam poskytovania, spoločného využívania a uchovávania spoľahlivých údajov získaných počas vedeckého procesu. Politické kroky v oblasti prístupu k údajom sú preto nutné a mali by sa členským štátom odporučiť.

               (11)

               Uchovávanie výsledkov vedeckého výskumu je vo verejnom záujme. Tradične túto zodpovednosť preberali knižnice, predovšetkým národné knižnice povinných výtlačkov. Objem generovaných vedeckých výsledkov narastá obrovskou mierou. Mali by sa zaviesť mechanizmy, infraštruktúra a softvérové riešenia, ktoré umožnia dlhodobé uchovávanie výsledkov výskumu v digitálnej podobe. Udržateľné financovanie tohto uchovávania je mimoriadne dôležité, pretože náklady na spracovanie digitalizovaného obsahu sú ešte stále pomerne vysoké. Vzhľadom na význam uchovania pre budúce využitie vedeckých výsledkov by sa členským štátom malo odporučiť prijatie alebo presadzovanie politík v tejto oblasti.

               (12)

               Politiky, ktoré majú sformulovať členské štáty, by sa mali vymedziť na vnútroštátnej alebo nižšej ako národnej úrovni v závislosti od ústavnej situácie a rozdelenia zodpovednosti za vytýčenie politiky v oblasti výskum.

               (13)

               Stabilné elektronické infraštruktúry ako základ systému vedeckých informácií zlepšia prístup k vedeckým údajom a ich dlhodobé uchovávanie. Výsledkom môže byť posilnená spolupráca v oblasti výskumu. Podľa oznámenia Komisie „Infraštruktúry IKT pre elektronickú vedu“ (6) sú elektronické infraštruktúry „prostredie, v ktorom možno ľahko získať prístup k výskumným zdrojom (hardvéru, softvéru a obsahu) a tieto zdroje spoločne využívať, kedykoľvek je to potrebné v záujme podpory kvalitnejšieho a efektívnejšieho výskumu“. Preto by sa mal odporučiť ďalší rozvoj týchto infraštruktúr a ich prepájanie na európskej úrovni.

               (14)

               Prechod na otvorený prístup je celosvetové úsilie, čo dokazuje aj stratégia „Revised strategy on UNESCO’s contribution to the promotion of open access to scientific information and research“ (7) (Revidovaná stratégia prínosu UNESCO k podpore otvoreného prístupu k vedeckým údajom a výskumu) a vyhlásenie „OECD Declaration on Access to Research Data from Public Funding“ (8) (Vyhlásenie OECD o prístupe k vedeckým údajom financovaným z verejných zdrojov). Členské štáty by mali byť súčasťou tohto celosvetového úsilia a mali byť ísť príkladom a podporovať otvorené výskumné prostredie, ktoré sa vyznačuje otvorenosťou a ochotou spolupracovať na základe reciprocity.

               (15)

               Vzhľadom na prechodnú fázu, v ktorej sa momentálne nachádza vydavateľský sektor, je potrebné, aby sa zainteresované strany spojili s cieľom prijať sprievodné opatrenia k procesu prechodu a hľadali udržateľné riešenia pre procesy publikovania vedeckých publikácií.

               (16)

               Komisia 12. decembra 2011 prijala balík pozostávajúci z oznámenia o otvorenom prístupe k údajom, návrhu smernice, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/98/ES zo 17. novembra 2003 o opakovanom použití informácií verejného sektora (9) a nových pravidiel Komisie týkajúcich sa dokumentov, ktoré má v držbe. Balík prezentuje stratégiu Komisie v oblasti otvoreného prístupu k údajom v jednom súvislom rámci zahŕňajúcom opatrenia, ku ktorým patrí aj toto odporúčanie.

               (17)

               Sprievodným dokumentom tohto odporúčania je oznámenie, v ktorom Komisia vymedzuje svoju politiku a víziu otvoreného prístupu k výsledkom výskumu. Ponúka prehľad opatrení, ktoré Komisia prijme ako orgán poskytujúci financovanie vedeckého výskumu z rozpočtu Únie.

               (18)

               Komisia spolu s týmto odporúčaním a sprievodným oznámením prijíma oznámenie „Posilnené partnerstvo v oblasti Európskeho výskumného priestoru pre excelentnosť a rast“, v ktorom určuje kľúčové priority pre dovŕšenie Európskeho výskumného priestoru, pričom jednou z nich je optimálna cirkulácia vedeckých poznatkov, prístup k nim a ich postupovanie,

         TÝMTO ODPORÚČA, ABY ČLENSKÉ ŠTÁTY:

      Otvorený prístup k vedeckým publikáciám

               1.

               Členské štáty by mali vytýčiť jednoznačné politiky šírenia vedeckých publikácií, ktoré sú výsledkom výskumu financovaného z verejných zdrojov a poskytovania otvoreného prístupu k nim. Tieto politiky by mali zabezpečiť:

                           —

                           konkrétne ciele a ukazovatele na meranie pokroku,

                           —

                           plány na vykonávanie vrátanie priradenia sfér zodpovednosti,

                           —

                           súvisiace finančné plánovanie.

                     Členské štáty by mali zabezpečiť, aby ako výsledok týchto politík:

                           —

                           čo najskôr existoval otvorený prístup k publikáciám, ktoré sú výsledkom výskumu financovaného z verejných zdrojov, podľa možnosti okamžite a v každom prípade najneskôr šesť mesiacov po dátume ich publikovania a v prípade spoločenských a humanitných vied dvanásť mesiacov po dátume ich publikovania,

                           —

                           licenčné systémy v súlade s uplatniteľnými právnymi predpismi o autorskom práve a bez toho, aby boli nimi tieto predpisy boli dotknuté, vyváženým spôsobom predstavovali prínos pre otvorený prístup k vedeckým publikáciám, ktoré sú výsledkom výskumu financovaného z verejných zdrojov, a motiváciu pre výskumných pracovníkov ponechať si svoje autorské právo a zároveň poskytovať licencie vydavateľom,

                           —

                           systém akademickej kariéry podporoval a odmeňoval výskumných pracovníkov, ktorí sa podieľajú na kultúre poskytovania a spoločného využívania výsledkov svojho výskumu, predovšetkým v podobe zabezpečenia otvoreného prístupu k svojim publikáciám a rozvíjania, podporovania a využívania nových alternatívnych modelov posudzovania, parametrov a ukazovateľov kariérnej dráhy,

                           —

                           sa zlepšila transparentnosť, predovšetkým prostredníctvom informovania verejnosti o dohodách medzi verejnými inštitúciami alebo skupinami verejných inštitúcií a vydavateľmi o poskytovaní vedeckých údajov. Toto by malo platiť aj pre tzv. „veľké zákazky“ („big deals“), teda balíky predplatného za tlačové a elektronické periodiká ponúkané za zvýhodnené ceny,

                           —

                           malé a stredné podniky a nezávislí výskumní pracovníci mali čo najširší a cenovo najvýhodnejší prístup k vedeckým publikáciám výsledkov výskumu financovaného z verejných zdrojov.

               2.

               Členské štáty by mali zabezpečiť, aby inštitúcie financujúce výskum, zodpovedné za správu financovania výskumu z verejných zdrojov a akademické inštitúcie prijímajúce verejné financie vykonávali príslušné politiky a na tento účel:

                           —

                           vytýčili inštitucionálne politiky šírenia vedeckých publikácií a otvoreného prístupu k nim; zostavili plány vykonávania politík na úrovni príslušných inštitúcií poskytujúcich financovanie,

                           —

                           sprístupnili potrebné finančné prostriedky na šírenie (vrátane otvoreného prístupu), umožnili rôzne kanály šírenia informácií prípadne vrátane digitálnych elektronických infraštruktúr, ako aj nových a experimentálnych spôsobov komunikácie vo sfére vedy,

                           —

                           prispôsobili systémy zamestnávania a hodnotenia kariéry výskumných pracovníkov a systém hodnotenia na účely udeľovania výskumných grantov tak, aby sa odmeny udeľovali výskumným pracovníkom, ktorí sa podieľajú na kultúre poskytovania a spoločného využívania svojho výskumu. Zlepšené systémy by mali zohľadňovať výsledky výskumu, ku ktorým sa poskytol otvorený prístup a rozvíjať, podporovať a využívať nové, alternatívne modely posudzovania, parametrov a ukazovateľov kariérnej dráhy,

                           —

                           usmerňovali výskumných pracovníkov, ako dodržiavať politiku otvoreného prístupu, predovšetkým v oblasti spravovania práv duševného vlastníctva s cieľom zabezpečiť otvorený prístup k ich publikáciám,

                           —

                           viedli spoločné rokovania s vydavateľmi s cieľom získať čo najlepšie podmienky prístupu k publikáciám vrátane využívania a opakovaného použitia,

                           —

                           zabezpečili, aby výsledky výskumu financovaného z verejných zdrojov boli jednoducho identifikovateľné pomocou príslušných technických prostriedkov, okrem iného aj pomocou metaúdajov pripojených k elektronickým verziám výstupov z výskumu.

      Otvorený prístup k výskumným údajom

               3.

               Členské štáty by mali vytýčiť jednoznačné politiky šírenia výskumných údajov, ktoré sú výsledkom výskumu financovaného z verejných zdrojov a poskytovania otvoreného prístupu k nim. Tieto politiky by mali zabezpečiť:

                           —

                           konkrétne ciele a ukazovatele na meranie pokroku,

                           —

                           plány na vykonávanie, vrátane priradenia sfér zodpovednosti (vrátane primeraného udeľovania licencií),

                           —

                           súvisiace finančné plánovanie.

                     Členské štáty by mali zabezpečiť, aby ako výsledok týchto politík:

                           —

                           výskumné údaje ako výsledky výskumu financovaného z verejných zdrojov boli prístupné, použiteľné a pripravené na opakované použitie prostredníctvom digitálnych elektronických infraštruktúr. Náležitým spôsobom sa zohľadnia záležitosti súvisiace predovšetkým s ochranou súkromia, obchodným tajomstvom, národnou bezpečnosťou, oprávnenými obchodnými záujmami a právom duševného vlastníctva. Táto povinnosť sa nevzťahuje na žiadne údaje, know-how a/alebo informácie, ktoré majú v držbe súkromné strany v spoločnom verejno-súkromnom partnerstve pred výskumnou činnosťou a ktoré boli ako také identifikované, a to bez ohľadu na ich formát alebo podstatu,

                           —

                           súbory údajov boli jednoducho identifikovateľné a dali sa spojiť s inými súbormi údajov a publikáciami prostredníctvom primeraných mechanizmov a aby boli k dispozícii dodatočné informácie, ktoré umožnia ich správne vyhodnotenie a použitie,

                           —

                           inštitúcie zodpovedné za správu financovania výskumu z verejných zdrojov a akademické inštitúcie, ktoré sú financované z verejných zdrojov, asistovali pri vykonávaní vnútroštátnej politiky a na tento účel zaviedli mechanizmy umožňujúce a odmeňujúce poskytovanie a spoločné využívanie výskumných údajov,

                           —

                           sa podporovali a/alebo zavádzali programy vyššieho vzdelávania zamerané na nové profesionálne profily v oblasti technológií spracovania údajov.

      Uchovávanie a opakované použitie vedeckých informácií

               4.

               Členské štáty by mali posilniť uchovávanie vedeckých informácií a na tento účel by mali:

                           —

                           vytýčiť a vykonávať politiky vrátane pridelenia sfér zodpovednosti v oblasti uchovávania vedeckých informácií, spolu so súvisiacim finančným plánovaním s cieľom zabezpečiť spracovanie a dlhodobé uchovanie výskumných výsledkov (výskumné údaje z primárneho výskumu a všetky ostatné výsledky vrátane publikácií),

                           —

                           zabezpečiť zavedenie účinného systému archivovania elektronických vedeckých informácií pre pôvodné digitálne publikácie a prípadne súvisiace súbory údajov,

                           —

                           uchovať hardvér a softvér potrebný na prečítanie informácií v budúcnosti alebo pravidelne prenášať informácie do nových softvérových a hardvérových prostredí,

                           —

                           vylepšovať podmienky pre zainteresované strany, aby mohli ponúkať služby s pridanou hodnotou založené na opakovanom použití vedeckých informácií.

      Elektronické infraštruktúry

               5.

               Členské štáty by mali posilniť, aby sa ďalej rozvíjali elektronické infraštruktúry tvoriace základ systému šírenia vedeckých informácií a na tento účel by mali:

                           —

                           podporovať infraštruktúry vedeckých informácií na šírenie poznatkov, výskumné inštitúcie a subjekty poskytujúce financovanie s cieľom zahrnúť všetky fázy životného cyklu údajov. K týmto fázam by malo patriť nadobúdanie, spracovanie, metaúdaje, pôvod, trvalé identifikátory, schválenie, autentifikácia a neporušenosť údajov. Je potrebné vypracovať koncepcie zamerané na spoločnú úpravu a spôsob manipulácie s údajmi vo všetkých disciplínach, čím sa zjednoduší proces učenia z hľadiska dosiahnutia produktivity,

                           —

                           podporovať rozvoj a vzdelávanie nových generácií odborníkov v skupine odborníkov na výpočtovú vedu pracujúcu s veľkými objemami údajov vrátane dátových odborníkov, technikov a správcov,

                           —

                           vychádzať z existujúcich zdrojov a využívať ich s cieľom dosiahnuť hospodársku efektívnosť a inovácie v oblasti nástrojov na analýzu, vizualizácie, podpory prijímania rozhodnutí, modelov a nástrojov na tvorbu modelov, simulácie, nových algoritmov a vedeckého softvéru,

                           —

                           posilniť infraštruktúru na prístup k vedeckým informáciám a ich uchovanie na vnútroštátnej úrovni a vyčlenili potrebné finančné prostriedky,

                           —

                           zabezpečiť kvalitu a spoľahlivosť infraštruktúry aj prostredníctvom využívania certifikačných mechanizmov pre archívy,

                           —

                           zabezpečiť interoperabilitu medzi elektronickými infraštruktúrami na vnútroštátnej a celosvetovej úrovni.

               6.

               Členské štáty by mali zabezpečiť spolupôsobenie medzi elektronickými infraštruktúrami na európskej a celosvetovej úrovni a na tento účel by mali:

                           —

                           prispieť k interoperabilite elektronických infraštruktúr a zamerať sa pritom predovšetkým na výmenu vedeckých údajov a zohľadniť skúsenosti s existujúcimi projektmi, infraštruktúrami a softvérom vyvinutými na európskej a svetovej úrovni,

                           —

                           podporovať nadnárodné úsilie o spoluprácu zameranú na podporu používania a rozvoja infraštruktúr IKT na vysokých školách a pri výskume.

      Dialóg mnohých zainteresovaných strán na vnútroštátnej, európskej a medzinárodnej úrovni

               7.

               Členské štáty by sa mali zapájať do dialógu mnohých zainteresovaných strán na vnútroštátnej, európskej a/alebo medzinárodnej úrovni o tom, ako podporovať otvorený prístup k vedeckým informáciám a ich uchovávanie. Účastníci diskusií by sa mali zamerať predovšetkým na:

                           —

                           spôsoby prepojenia publikácií s údajmi, z ktorých vychádzajú,

                           —

                           spôsoby zlepšenia prístupu a udržania nákladov pod kontrolou, napríklad prostredníctvom spoločných rokovaní s vydavateľmi,

                           —

                           nové ukazovatele výskumu a bibliometrické postupy zahŕňajúce nielen vedecké publikácie, ale aj súbory údajov a iné druhy výstupov výskumných činností a výkony jednotlivých výskumných pracovníkov,

                           —

                           nové systémy a štruktúry odmien,

                           —

                           podporu zásad otvoreného prístupu a jeho realizáciu na medzinárodnej úrovni, predovšetkým v kontexte bilaterálnych, multilaterálnych a medzinárodných iniciatív zameraných na spoluprácu.

      Štruktúrovaná koordinácia členských štátov na úrovni EÚ a následné kroky na základe odporúčania

               8.

               Členské štáty by mali do konca roka určiť vnútroštátne kontaktné miesto, ktorého úlohy budú:

                           —

                           koordinovať opatrenia uvedené v tomto odporúčaní,

                           —

                           figurovať ako kontaktný partner s Európskou komisiou pri otázkach týkajúcich sa prístupu k vedeckým informáciám a ich uchovania, predovšetkým pri otázkach jasnejšieho vymedzenia spoločných zásad a noriem, realizácie opatrení a nových spôsobov šírenia, poskytovania a spoločného využívania výsledkov výskumu v Európskom výskumnom priestore,

                           —

                           podávať správy o následných činnostiach na základe tohto odporúčania.

      Hodnotenie a podávanie správ

               9.

               Členské štáty by mali informovať Komisiu 18 mesiacov po uverejnení tohto odporúčania v Úradnom vestníku Európskej únie a potom každé dva roky o opatreniach prijatých na základe rôznych prvkov tohto odporúčania v súlade s náležitosťami, ktoré sa určia a schvália. Komisia na tomto základe preskúma pokrok dosiahnutý v celej EÚ a posúdi, či sú na dosiahnutie cieľov vytýčených v tomto odporúčaní potrebné ďalšie kroky.

      V Bruseli 17. júla 2012

            Za Komisiu

         Neelie KROES

            podpredsedníčka

      (1)  KOM(2010) 2020 v konečnom znení, 3.3.2010, k dispozícii na: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2010:2020:FIN:SK:PDF.

      (2)  KOM(2010) 245 v konečnom znení/2 z 26.8.2010, k dispozícii na: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2010:0245:FIN:SK:PDF.

      (3)  KOM(2010) 546 v konečnom znení z 6.10.2010, k dispozícii na: http://ec.europa.eu/research/innovation-union/pdf/innovation-union-communication_en.pdf#view=fit&pagemode=none.

      (4)  KOM(2007) 56 v konečnom znení, 14.2.2007; k dispozícii na: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:52007DC0056:SK:NOT.

      (5)  http://cordis.europa.eu/fp7/ict/e-infrastructure/docs/hlg-sdi-report.pdf.

      (6)  KOM(2009) 108 v konečnom znení.

      (7)  http://www.unesco.org/new/fileadmin/MULTIMEDIA/HQ/CI/CI/images/GOAP/OAF2011/213342e.pdf.

      (8)  http://www.oecd.org/dataoecd/9/61/38500813.pdf.

      (9)  Ú. v. EÚ L 345, 31.12.2003, s. 90.