               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli28. 11. 2019
            COM(2019) 608 final
            PRÍLOHA
            k
            Odporúčaniu na rozhodnutie Rady,
            ktorým sa aktualizujú smernice na rokovania o dohodách o hospodárskom partnerstve (DHP) s africkými, karibskými a tichomorskými (AKT) krajinami a regiónmi

               PRÍLOHA

               Smernice na rokovania o dohodách o hospodárskom partnerstve (DHP) s africkými, karibskými a tichomorskými (AKT) krajinami a regiónmi

               1.Úvod

               Okrem všeobecného odkazu na Dohodu z Cotonou a dohodu, ktorá ju nahradí, sa bude osobitne odkazovať okrem iného na:

               ·záväzok zmluvných strán podporovať a urýchliť hospodársky, kultúrny a sociálny rozvoj štátov AKT s cieľom prispieť k mieru a bezpečnosti a podporiť stabilné a demokratické politické prostredie,

               ·záväzok zmluvných strán dodržiavať ľudské práva vrátane základných pracovných práv, demokratických zásad a právneho štátu, ktoré predstavujú podstatné prvky partnerstva AKT – EÚ, a dobrú správu vecí verejných, ktorá je základným prvkom partnerstva AKT – EÚ,

               ·záväzok zmluvných strán týkajúci sa súboru medzinárodne dohodnutých zásad a pravidiel zameraných na upevňovanie vzájomne podporného vzťahu medzi obchodom a udržateľným rozvojom vrátane podporovania Agendy 2030 pre udržateľný rozvoj (Agenda 2030) a jej cieľov udržateľného rozvoja a Parížskej dohody v kontexte Rámcového dohovoru OSN o zmene klímy,

               ·záväzok zmluvných strán sústrediť svoje partnerstvo na cieľ zníženia a konečného odstránenia chudoby v súlade s cieľom udržateľného rozvoja a a postupnej integrácie krajín AKT do svetového hospodárstva, hospodársku a obchodnú spoluprácu AKT – EÚ preto budovať na iniciatívach regionálnej integrácie existujúcich v rámci krajín AKT,

               ·cieľ hospodárskej a obchodnej spolupráce AKT – EÚ, ktorým je upevňovať bezproblémovú a postupnú integráciu štátov AKT do svetového hospodárstva s náležitým zreteľom na ich politické voľby a rozvojové priority, a najmä na ich vlastné stratégie znižovania chudoby (konkrétne strategické programy znižovania chudoby), a tým podporiť ich udržateľný rozvoj a prispieť k odstráneniu chudoby v krajinách AKT,

               ·záväzok zmluvných strán podporovať proces regionálnej integrácie skupiny štátov AKT a upevňovať regionálnu integráciu ako kľúčový nástroj integrácie krajín AKT do svetového hospodárstva,

               ·záväzok zmluvných strán posilňovať hospodársku a obchodnú spoluprácu a vytvoriť medzi nimi novú obchodnú dynamiku s cieľom uľahčiť prechod krajín AKT na liberalizovanú svetovú ekonomiku,

               ·záväzok zmluvných strán zohľadňovať rôzne potreby a úrovne rozvoja krajín a regiónov AKT,

               ·záväzok zmluvných strán dodržiavať povinnosti, ktoré na seba prevzali v rámci Svetovej obchodnej organizácie (WTO), a presadzovať ciele WTO,

               ·spoločný cieľ zmluvných strán posilňovať spoluprácu vo všetkých oblastiach súvisiacich s obchodom a dosiahnuť progresívnu a recipročnú liberalizáciu obchodu s tovarom a službami v súlade s pravidlami WTO a pri tom zohľadňovať úroveň rozvoja krajín AKT a hospodárske, sociálne a environmentálne obmedzenia, ktorým čelia,

               ·záväzok zmluvných strán zabezpečiť, aby sa úsilie vyvinuté v rámci Dohody z Cotonou a dohody, ktorá ju nahradí, a v rámci dohôd o hospodárskom partnerstve navzájom posilňovali.

               2.Charakter a rozsah pôsobnosti dohôd

               Dohody o hospodárskom partnerstve sú zamerané na podporu hladkej a postupnej integrácie štátov AKT do svetového hospodárstva s náležitým zreteľom na ich politické voľby a rozvojové priority, a tým podporujú ich udržateľný rozvoj a prispievajú k odstráneniu chudoby v krajinách AKT.

               V súlade s ustanoveniami článku 36 ods. 1 Dohody z Cotonou a príslušným ustanovením v novej dohode o partnerstve AKT – EÚ, keď nadobudne platnosť, sú rokovania zamerané na uzatvorenie dohôd o hospodárskom partnerstve („DHP“) s podskupinami AKT vymedzenými v súlade s ustanoveniami článku 37 ods. 3 Dohody z Cotonou a príslušným ustanovením v novej dohode o partnerstve AKT – EÚ, keď nadobudne platnosť, pričom sa zohľadňuje proces regionálnej integrácie v rámci AKT.

               Dohody o hospodárskom partnerstve sú orientované na upevňovanie užšej hospodárskej integrácie medzi zmluvnými stranami, a to postupným odstránením prekážok obchodu medzi nimi a zlepšovaním spolupráce vo všetkých oblastiach súvisiacich s obchodom, v plnom súlade s ustanoveniami WTO.

               Dohody o hospodárskom partnerstve sú v súlade s cieľmi a zásadami Dohody z Cotonou a dohody, ktorá ju nahradí, a najmä s ustanoveniami časti III hlavy II uvedenej dohody. Pri rokovaniach o dohodách o hospodárskom partnerstve sa preto zohľadňujú najmä rôzne úrovne rozvoja zmluvných strán, ako aj konkrétne hospodárske, sociálne a environmentálne obmedzenia krajín AKT a ich schopnosť prispôsobiť sa a prispôsobiť svoje hospodárstvo procesu liberalizácie.

               3.Obchod s tovarom

               3.1.Cieľ

               Dohody o hospodárskom partnerstve sú orientované na zavedenie zón voľného obchodu medzi zmluvnými stranami na základe rozvojových cieľov Dohody z Cotonou a dohody, ktorá ju nahradí, v súlade s ustanoveniami WTO. Je preto zrejmé, že nasledujúce podmienky prístupu na trh by boli k dispozícii iba v kontexte týchto dohôd o hospodárskom partnerstve.

               3.2.Dovozné clo

               ·Dovoz do Európskej únie

               Dohody o hospodárskom partnerstve vychádzajú z podmienok prístupu na trh, ktoré sú v súčasnosti stanovené v rámci Dohody z Cotonou a dohody, ktorá ju nahradí, a ďalej ich posilňujú. V priebehu rokovaní sa stanovia osobitné dojednania pre ďalšie odstraňovanie ciel, pričom sa zohľadnia existujúce a potenciálne vývozné záujmy krajín AKT a vplyv opatrení na liberalizáciu obchodu najmä na regionálnu integráciu v rámci AKT.

               ·Dovoz do krajín AKT

               Vzhľadom na primárny cieľ podporovať rozvoj prostredníctvom regionálnej hospodárskej integrácie a primeraných politík sa budú viesť rokovania 1) o odstránení ciel na dovoz z ES v podstate na celý obchod počas prechodného obdobia a 2) o zrušení všetkých poplatkov, ktoré majú rovnocenný účinok ako clá, pri nadobudnutí platnosti dohôd o hospodárskom partnerstve.

               Harmonogram pre odstránenie ciel a konečný rozsah zahrnutia výrobkov v rámci liberalizácie obchodu zo strany krajín AKT bude odrážať hospodárske, sociálne a environmentálne obmedzenia, ktorým tieto krajiny čelia, ako aj ich schopnosť prispôsobiť svoje hospodárstva procesu liberalizácie. Prechodné obdobie sa preto v súlade s cieľmi Dohody z Cotonou a dohody, ktorá ju nahradí, ako aj s pravidlami WTO bude uplatňovať flexibilne a vzhľadom na osobitné obmedzenia dotknutých krajín AKT. Rovnaká flexibilita sa bude uplatňovať aj v súvislosti s rozsahom zahrnutia výrobkov a harmonogramom/rytmom záväzkov týkajúcich sa liberalizácie zo strany krajín AKT.

               V tomto kontexte zmluvné strany v jednotlivých prípadoch preskúmajú potenciálny vplyv mechanizmov vývozných náhrad na proces liberalizácie obchodu.

               Bez ohľadu na vyššie uvedené skutočnosti krajiny AKT poskytnú Európskej únii v každom prípade zaobchádzanie, ktoré nie je menej priaznivé než zaobchádzanie podľa doložky najvyšších výhod. To sa nevzťahuje na koncesie, ktoré boli prijaté medzi krajinami AKT navzájom alebo medzi krajinami AKT a inými rozvojovými krajinami v rámci regionálnych dohôd alebo iných obchodných ustanovení v súlade s požiadavkami WTO.

               Počas rokovaní a so zreteľom na článok 349 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a na dojednania dosiahnuté v rámci Dohody z Cotonou a dohody, ktorá ju nahradí, sa budú zohľadňovať osobitné záujmy najvzdialenejších regiónov Európskej únie. V tomto kontexte sa v dohodách o hospodárskom partnerstve môžu stanoviť najmä osobitné opatrenia v prospech výrobkov z týchto regiónov zamerané na ich integráciu do vnútroregionálneho obchodu v krátkodobom horizonte v súlade s ustanovením WTO.

               Krajiny AKT sa zaviažu aspoň k tomu, že automaticky rozšíria zaobchádzanie udelené Európskej únii na všetky ostatné zmluvné strany príslušnej dohody o hospodárskom partnerstve, a to pokiaľ možno pred liberalizáciou obchodu vo vzťahu k Európskej únii.

               Ak sa v dôsledku liberalizácie obchodu vyskytnú vážne ťažkosti, krajiny AKT môžu po porade s Európskou úniou dočasne pozastaviť uplatňovanie harmonogramu liberalizácie a podľa potreby upraviť tempo pokroku smerom ku konečnému vytvoreniu zóny voľného obchodu, v plnom súlade s ustanoveniami WTO.

               Súčasťou dohôd o hospodárskom partnerstve sú plány a harmonogram liberalizácie obchodu krajín AKT. V nich sú zahrnuté aj vhodné zoznamy výrobkov a harmonogramy pre odstránenie ciel. Tieto zoznamy a harmonogramy sa budú finalizovať počas rokovaní.

               ·Základné clá

               Základné clá, na ktoré sa majú uplatniť dohodnuté zníženia, sú clá podľa doložky najvyšších výhod účinne uplatňované krajinami AKT v deň podpisu dohôd o hospodárskom partnerstve. Sú vymedzené v zozname pripojenom ku každej dohode o hospodárskom partnerstve.

               3.3.Všeobecné ustanovenia

               Vývozné clá. Akékoľvek vývozné clá uplatňované v rámci obchodu medzi zmluvnými stranami sa odstránia na základe schváleného harmonogramu, ktorý nepresiahne desať rokov.

               Kvantitatívne obmedzenia a opatrenia s rovnocenným účinkom uplatňované na vývoz alebo dovoz v obchode medzi zmluvnými stranami sa po nadobudnutí platnosti dohôd o hospodárskom partnerstve zrušujú.

               Národné zaobchádzanie a fiškálne opatrenia. Do dohôd o hospodárskom partnerstve sa zahrnie ustanovenie o štandardnom národnom zaobchádzaní, ktorým sa zabezpečí, aby sa výrobkom zmluvných strán poskytlo zaobchádzanie, ktoré nie je menej priaznivé ako zaobchádzanie s podobnými výrobkami domáceho pôvodu. Po nadobudnutí platnosti dohôd o hospodárskom partnerstve sa odstránia všetky diskriminačné vnútroštátne fiškálne opatrenia alebo praktiky, ktoré už existujú.

               Doložka o vyňatí daní. Dohody o hospodárskom partnerstve budú zahŕňať doložku o vyňatí daní v súlade s článkom 52 Dohody z Cotonou a príslušným ustanovením o vyňatí daní dohody, ktorá ju nahradí, keď nadobudne platnosť.

               Premenlivá rýchlosť. Ak je to v súlade s integračnými cieľmi príslušných regiónov AKT, v dohodách o hospodárskom partnerstve sa stanoví premenlivá rýchlosť liberalizácie obchodu, pričom sa zohľadní úroveň rozvoja dotknutých krajín AKT, ako aj rôzne intenzity integrácie, ktoré môžu existovať v rámci regiónu, v súlade s procesom vnútornej integrácie regiónu.

               Doložka o potravinovej bezpečnosti. Dohoda obsahuje ustanovenia zamerané na upevnenie potravinovej bezpečnosti v súlade s pravidlami WTO.

               Záruky. Ustanovenia o ochranných opatreniach sa uplatňujú v súlade s príslušnými ustanoveniami WTO.

               Antidumping. Ak jedna zo zmluvných strán zistí, že v obchode druhej zmluvnej strany dochádza k poškodzujúcemu dumpingu spôsobujúcemu ujmu alebo subvencovaniu v zmysle ustanovení GATT, môže proti takémuto postupu prijať primerané opatrenia v súlade s pravidlami a praktikami GATT/WTO. V tomto kontexte Európska únia osobitne zohľadňuje konkrétnu hospodársku a sociálnu situáciu dotknutých krajín AKT.

               Zachovanie súčasného stavu. Zmluvné strany sa dohodnú na tom, že po nadobudnutí platnosti dohôd medzi regionálnym zoskupením a EÚ žiadna zo zmluvných strán nezavedie žiadne nové clá ani nezvýši existujúce clá, ani nezavedie nové kvantitatívne obmedzenia ani opatrenia s rovnocenným účinkom.

               Transparentnosť. Od obidvoch zmluvných strán sa vyžaduje, aby si vzájomne oznamovali zoznam colných sadzieb a všetky následné zmeny, ktoré sa v ňom vykonajú.

               Doložka o výnimkách. Dohoda bude obsahovať štandardnú doložku o výnimkách, ktorá umožní prijímať opatrenia, napríklad z dôvodu ochrany verejného poriadku, života alebo zdravia ľudí, zvierat alebo rastlín, zachovania neobnoviteľných prírodných zdrojov atď., za predpokladu, že sa takéto opatrenia uplatňujú v súlade s pravidlami WTO.

               Zatriedenie tovaru. Na zatriedenie tovaru obchodovaného medzi zmluvnými stranami sa používa harmonizovaný systém.

               3.4.Pravidlá pôvodu, administratívna spolupráca a finančná zodpovednosť

               Rokovania o pravidlách pôvodu, administratívnej spolupráci a finančnej zodpovednosti vychádzajú zo štandardných preferenčných pravidiel pôvodu EÚ a z existujúcich pravidiel pôvodu v rámci každej dohody o hospodárskom partnerstve. V tomto kontexte Európska únia posúdi každú konkrétnu žiadosť o zmeny pravidiel pôvodu predloženú štátom alebo štátmi AKT zameranú na zjednodušenie existujúcich pravidiel a zlepšenie súčasného prístupu na trh pre krajiny AKT.

               Dohoda umožní zmluvným stranám prijať primerané opatrenia v prípade nedostatočnej administratívnej spolupráce alebo nesprávneho riadenia. Vo veci strát colných príjmov v súvislosti s nesprávnym riadením preferenčného dovozu by sa primerané opatrenia mohli stanoviť na základe horizontálneho rozhodnutia Rady.

               3.5.Clá, uľahčenie obchodu a opatrenia na boj proti podvodom

               Cieľom rokovaní je zjednodušiť všetky požiadavky a postupy týkajúce sa dovozu a vývozu, najmä pokiaľ ide o colné postupy, dovozné licencie, určovanie colnej hodnoty, pravidlá tranzitu a kontrolu pred odoslaním, ktoré vychádzajú z najvyšších medzinárodných noriem a sú v súlade s ustanoveniami dohody WTO o uľahčení obchodu. Dohoda bude zahŕňať Protokol o vzájomnej administratívnej pomoci v colných záležitostiach. S cieľom zabrániť zneužívaniu colných preferencií bude obsahovať aj doložku o boji proti podvodom.

               4.Obchod so službami a investície

               4.1.Rozsah pôsobnosti

               V dohode sa stanoví postupná a recipročná liberalizácia obchodu so službami a investícií s cieľom zabezpečiť porovnateľnú úroveň možností prístupu na trh v súlade s príslušnými pravidlami WTO, najmä s článkom V dohody GATS, pričom sa zohľadní úroveň rozvoja dotknutých krajín AKT. [V dohodách sa stanoví, že audiovizuálne služby sa budú riešiť samostatne v osobitných dohodách o kultúrnej spolupráci a partnerstve medzi zmluvnými stranami. Tieto dohody umožnia Európskej únii a jej členským štátom, ako aj krajinám AKT zachovávať a rozvíjať ich schopnosť vymedzovať a vykonávať kultúrne a audiovizuálne politiky na zachovanie ich kultúrnej rozmanitosti a zároveň uznávať, zachovávať a podporovať kultúrne hodnoty a identity krajín AKT, upevňovať medzikultúrny dialóg zlepšovaním príležitostí prístupu na trh pre kultúrne statky a služby týchto krajín v súlade s ustanoveniami článku 27 Dohody z Cotonou a príslušným ustanovením dohody, ktorá ju nahradí, keď nadobudne platnosť..

               Zmluvné strany sa dohodnú na tom, že po nadobudnutí platnosti dohôd medzi regionálnym zoskupením a Európskou úniou žiadna zo zmluvných strán nezavedie žiadne nové ani diskriminačnejšie opatrenia.

               Proces liberalizácie sa uskutoční na asymetrickom základe. Krajinám AKT sa umožní určitá miera flexibility v závislosti od ich úrovne rozvoja, a to tak na všeobecnej úrovni, ako aj na úrovni jednotlivých odvetví a pododvetví, v súlade s ustanoveniami dohody GATS, najmä pokiaľ ide o účasť rozvojových krajín na dohodách o liberalizácii.

               Na strane Európskej únie nepresiahne prechodné obdobie desať rokov.

               Na strane AKT sa v súlade s cieľmi Dohody z Cotonou a dohody, ktorá ju nahradí, ako aj s pravidlami WTO bude prechodné obdobie uplatňovať flexibilne a so zreteľom na osobitné obmedzenia dotknutých krajín AKT.

               Krajiny AKT, na ktoré sa vzťahuje dohoda o hospodárskom partnerstve, sa zaviažu, že budú medzi sebou uplatňovať prinajmenšom také isté dojednania, aké uplatňujú na Európsku úniu.

               Dohody o hospodárskom partnerstve opätovne potvrdia záväzky prijaté na základe článku 42 Dohody z Cotonou a príslušného ustanovenia dohody, ktorá ju nahradí, keď nadobudne platnosť.

               4.2.Praktické dojednania

               Ak je to odôvodnené osobitnými hospodárskymi, sociálnymi a environmentálnymi obmedzeniami, ktorým čelia krajiny AKT, môžu sa rokovania odložiť. V takom prípade zmluvné strany v priebehu rokovaní o dohodách o hospodárskom partnerstve pravidelne posudzujú situáciu. Zabezpečia, aby sa prípravná fáza týchto rokovaní aktívne využila na prípravu rokovaní, a to predovšetkým mobilizovaním primeranej podpory pre rozvoj služieb v súlade s ustanoveniami Dohody z Cotonou, najmä jej článkom 41 ods. 5 a príslušným ustanovením dohody, ktorá ju nahradí, keď nadobudne platnosť.

               5.Bežné platby a pohyby kapitálu

               Dohody o hospodárskom partnerstve opätovne potvrdia záväzky prijaté v rámci článku 12 prílohy II k Dohode z Cotonou a príslušné ustanovenie dohody, ktorá ju nahradí, keď nadobudne platnosť.

               S cieľom posilniť a rozvíjať finančné trhy sa zmluvné strany snažia viesť rokovania o ďalšom otvorení kapitálového trhu nad rámec priamych investícií, pričom rešpektujú existujúce menové dohody a zohľadňujú potrebu vypracovať primeraný regulačný rámec.

               Dohody budú obsahovať doložku o možnej revízii tejto kapitoly s cieľom zabezpečiť súdržnosť medzi povinnosťami stanovenými v rámci dohôd o hospodárskom partnerstve a iných príslušných dohôd vrátane záväzkov na základe dohody GATS.

               6.Oblasti súvisiace s obchodom

               6.1.Všeobecné informácie

               Dohody o hospodárskom partnerstve opätovne potvrdia príslušné záväzky prijaté v rámci Dohody z Cotonou
                  1
                a dohody, ktorá ju nahradí, najmä pokiaľ ide o politiku hospodárskej súťaže, ochranu práv duševného vlastníctva (vrátane zemepisných označení), štandardizáciu a certifikáciu, sanitárne a fytosanitárne opatrenia, obchod a životné prostredie, obchodné a pracovné normy, spotrebiteľskú politiku a ochranu zdravia spotrebiteľov. Tieto ustanovenia sa preskúmajú so zreteľom na výsledky nadchádzajúcich mnohostranných obchodných rokovaní.

               6.2.Konkrétne oblasti

               So zreteľom na nasledujúce oblasti sa navyše uplatňujú tieto zásady:

               Investície. V súlade s cieľom „zníženia a konečného odstránenia chudoby v súlade s cieľom udržateľného rozvoja“ (a so zreteľom na články 1 a 29 a články 75 až 78, prílohu II Dohody z Cotonou a na príslušné ustanovenie dohody, ktorá ju nahradí, keď nadobudne platnosť) sa zmluvné strany dohodli na vytvorení regulačného rámca, ktorý uľahčí, posilní a stimuluje vzájomne prospešné udržateľné investície medzi nimi. Tento rámec bude založený na zásadách nediskriminácie, otvorenosti, transparentnosti a stability.

               Ak to obidve zmluvné strany určia ako oblasť na rokovanie a s výhradou dodatočných smerníc na rokovania týkajúcich sa krajín alebo regiónov, môžu byť prerokované ustanovenia o ochrane investícií, ktoré potvrdia najlepšie výsledky dohodnuté na príslušných medzinárodných fórach alebo na bilaterálnej úrovni. Uvedené ustanovenia by mali zabezpečiť silnú ochranu investorov a investícií a zároveň v plnej miere zachovať právo zmluvných strán na reguláciu na ich územiach s cieľom dosiahnuť legitímne politické ciele.

               Verejné obstarávanie. Dohody o hospodárskom partnerstve sa budú zameriavať na zabezpečenie úplnej transparentnosti v oblasti pravidiel a metód obstarávania na všetkých úrovniach verejnej správy podľa zásad Dohody o vládnom obstarávaní (WTO). Zmluvné strany sa okrem toho budú usilovať o postupnú liberalizáciu svojich trhov verejného obstarávania na základe zásady nediskriminácie a so zreteľom na úroveň svojho rozvoja.

               Normy, technické predpisy a posudzovanie zhody. Dohody o hospodárskom partnerstve by mali obsahovať komplexnú kapitolu o technických prekážkach obchodu, a to na základe dohody WTO o technických prekážkach a nad jej rámec.

               Sanitárne a fytosanitárne opatrenia. Dohody o hospodárskom partnerstve by mali obsahovať komplexnú kapitolu o sanitárnych a fytosanitárnych normách, ktorá bude vychádzať z dohody WTO o uplatňovaní sanitárnych a fytosanitárnych opatrení.

               Ochrana údajov. V dohodách o hospodárskom partnerstve sa stanoví cieľ pracovať na odstránení prekážok voľného pohybu osobných údajov medzi zmluvnými stranami, ktoré vznikli v dôsledku nedostatočnej ochrany osobných údajov, okrem iného prostredníctvom výmeny informácií a expertov.

               Práva duševného vlastníctva. Dohody o hospodárskom partnerstve by mali vytvoriť primeranú, harmonizovanú a účinnú úroveň ochrany a stanoviť občianskoprávne a hraničné ustanovenia týkajúce sa presadzovania práv duševného vlastníctva, vrátane zemepisných označení.

               Obchod a hospodárska súťaž: Dohody o hospodárskom partnerstve by sa mali zamerať na minimalizovanie narušení hospodárskej súťaže prostredníctvom ustanovení o politike hospodárskej súťaže, subvenciách a štátnych podnikoch. Ustanovenia nebudú brániť poskytovaniu verejných služieb.

               Obchod a udržateľný rozvoj: Dohody o hospodárskom partnerstve by mali dodržiavať príslušné medzinárodne dohodnuté zásady a pravidlá týkajúce sa práce (vrátane nediskriminácie na základe rodu) a environmentálnych aspektov obchodu a udržateľného rozvoja vrátane udržateľného rybárstva a zásad týkajúcich sa zmeny klímy, najmä Parížsku dohodu. Dohody o hospodárskom partnerstve by mali obsahovať ustanovenia na účinné vykonávanie a monitorovanie týchto pravidiel, ako aj mechanizmus na riešenie akýchkoľvek sporov, ktoré vzniknú medzi zmluvnými stranami.

               Poľnohospodársky dialóg: Vzhľadom na význam odvetvia poľnohospodárstva pre sociálno-ekonomický rozvoj a potravinovú bezpečnosť krajín AKT môžu dohody o hospodárskom partnerstve ustanoviť dialóg o poľnohospodárstve (partnerstvo v oblasti poľnohospodárstva), ktorý sa môže vzťahovať na otázky ako komodity a regionálne hodnotové reťazce, využívanie nových technológií a udržateľné potravinové systémy.

               6.3.Vykonávanie

               Vykonávanie týchto ustanovení bude monitorovať Rada pre dohody o hospodárskom partnerstve (pozri bod 8), ktorej bude pomáhať spoločný vykonávací výbor zložený z kvalifikovaných expertov. Spoločný vykonávací výbor sa bude stretávať pravidelne a aspoň raz za rok. Bude vypracúvať výročné správy, v ktorých posúdi dosiahnutý pokrok a sformuluje odporúčania týkajúce sa opatrení na dosiahnutie ďalších výsledkov vrátane ustanovení o rozvojovej spolupráci v súlade s ustanoveniami Dohody z Cotonou a príslušným ustanovením dohody, ktorá ju nahradí, keď nadobudne platnosť.

               7.Komplementárnosť

               Dohody o hospodárskom partnerstve a rozvojové stratégie partnerov AKT (najmä strategické dokumenty o znižovaní chudoby) sa vzájomne podporujú. S cieľom uľahčiť dosiahnutie cieľov dohôd o hospodárskom partnerstve sa zmluvné strany AKT zaviažu, že dohody o hospodárskom partnerstve plne začlenia do svojich rozvojových stratégií a EÚ to urobí v rámci svojich stratégií rozvojovej spolupráce. To by zahŕňalo podporu pre rozvoj súkromného sektora, najmä malých a stredných podnikov (MSP) vrátane jeho rodového rozmeru. Zmluvné strany sa zaviažu, že v rámci národných a regionálnych indikatívnych programov pridelia na tento účel primerané zdroje v súlade s príslušnými ustanoveniami Dohody z Cotonou a príslušným ustanovením dohody, ktorá ju nahradí, keď nadobudne platnosť.

               8.Inštitucionálny rámec

               Pre každú dohodu o hospodárskom partnerstve sa zriadi spoločná Rada pre dohodu o hospodárskom partnerstve, ktorá bude plniť tieto úlohy:

               –zabezpečovať riadne fungovanie dohody o hospodárskom partnerstve,

               –skúmať rozvoj hospodárskej a obchodnej spolupráce medzi zmluvnými stranami,

               –hľadať primerané metódy na predchádzanie problémom, ktoré by mohli vzniknúť v oblastiach, na ktoré sa vzťahuje dohoda o hospodárskom partnerstve, najmä pokiaľ ide o dosiahnutie rozvojových cieľov dohody o hospodárskom partnerstve,

               –vymieňať si názory a vydávať odporúčania k akejkoľvek otázke spoločného záujmu v oblasti hospodárskej a obchodnej spolupráce vrátane budúcich opatrení zameraných na riadne vykonávanie dohody o hospodárskom partnerstve, a najmä so zreteľom na potrebu, aby rozvojová spolupráca prebiehala v súlade s príslušnými ustanoveniami Dohody z Cotonou a príslušným ustanovením dohody, ktorá ju nahradí, keď nadobudne platnosť.

               Zloženie, frekvencia, program a miesto konania spoločných zasadnutí Rady pre dohodu o hospodárskom partnerstve budú dohodnuté na základe konzultácií medzi zmluvnými stranami.

               Rada pre dohodu o hospodárskom partnerstve bude mať právomoc prijímať rozhodnutia týkajúce sa všetkých záležitostí, na ktoré sa vzťahuje dohoda o hospodárskom partnerstve. Bude podávať správy Rade ministrov zriadenej v súlade s ustanoveniami článku 15 Dohody z Cotonou a príslušným ustanovením dohody, ktorá ju nahradí, keď nadobudne platnosť, o otázkach spoločného záujmu pre celú skupinu štátov AKT a Európsku úniu.

               Dohoda o hospodárskom partnerstve by mala zabezpečiť pravidelné konzultácie a komunikáciu s občianskou spoločnosťou.

               9.Záverečné ustanovenia

               Dohody o hospodárskom partnerstve budú zahŕňať

               –kapitolu o urovnávaní sporov a doložku o nevykonávaní vrátane ustanovení zodpovedajúcich článkom 96 a 97 Dohody z Cotonou a príslušnému ustanoveniu dohody, ktorá ju nahradí, keď nadobudne platnosť. Ustanovenia o urovnávaní sporov týkajúce sa obchodu alebo obchodných záležitostí nebudú mať vplyv na práva a povinnosti zmluvných strán podľa pravidiel WTO, najmä Dohovoru o pravidlách a postupoch pri urovnávaní sporov,

               –doložku o preskúmaní, v ktorej sa stanoví, že dohody o hospodárskom partnerstve sa môžu rozšíriť, najmä prostredníctvom pristúpenia, alebo sa môžu zlúčiť v súlade s pokrokom dosiahnutým v oblasti regionálnej integrácie,

               –doložku o nadobudnutí ich platnosti, trvaní (neobmedzenom), ukončení, oznámení potrebnom na vypovedanie dohody a doložku o územnej platnosti.

               Na účely dohôd o hospodárskom partnerstve sa zmluvnými stranami na strane AKT rozumie regionálne zoskupenie alebo jeho členské štáty alebo regionálne zoskupenie a jeho členské štáty v súlade s ich príslušnými oblasťami pôsobnosti. Dohody o hospodárskom partnerstve sa vzťahujú aj na opatrenia prijaté akýmikoľvek štátnymi, regionálnymi alebo miestnymi orgánmi na území zmluvných strán.

               10.Štruktúra a organizácia rokovaní

               V súlade s príslušnými ustanoveniami Dohody z Cotonou a príslušným ustanovením dohody, ktorá ju nahradí, keď nadobudne platnosť, sa obdobie rokovaní využije aj na budovanie kapacít vo verejnom a súkromnom sektore krajín AKT s cieľom posilniť ich schopnosť vymedziť a vykonávať primerané regionálne a multilaterálne obchodné stratégie a politiky. To bude zahŕňať opatrenia na zvýšenie konkurencieschopnosti, posilnenie regionálnych organizácií a podporu iniciatív v oblasti integrácie regionálneho obchodu, podľa potreby aj s pomocou pri rozpočtovej úprave a fiškálnej reforme, ako aj pri modernizácii infraštruktúry a zlepšovaní investícií. Tieto opatrenia budú monitorovať regionálne prípravné pracovné skupiny, ktoré na začiatku rokovaní spoločne zriadi regionálne zoskupenie zapojené do rokovaní o dohodách o hospodárskom partnerstve a Európska únia. Regionálne prípravné pracovné skupiny budú okrem iného vypracúvať návrhy, ktoré by sa mali zvážiť v rámci národného a regionálneho programového dialógu medzi Európskou úniou a krajinami AKT.

               Zriadia sa primerané mechanizmy s cieľom zabezpečiť, aby boli neštátne subjekty v EÚ a v krajinách AKT informované, aby sa s nimi konzultovalo o obsahu rokovaní a aby sa zabezpečila koordinácia s prebiehajúcimi dialógmi AKT – EÚ.

                     (1)

                        Články 45 až 51 a článok 78 Dohody z Cotonou a príslušné ustanovenie dohody, ktorá ju nahradí, keď nadobudne platnosť.

    ---documentbreak---

               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli28. 11. 2019
            COM(2019) 608 final
            Odporúčanie
            ROZHODNUTIE RADY,
            ktorým sa aktualizujú smernice na rokovania o dohodách o hospodárskom partnerstve (DHP) s africkými, karibskými a tichomorskými (AKT) krajinami a regiónmi

               DÔVODOVÁ SPRÁVA

               1.KONTEXT NÁVRHU

               •Dôvody a ciele návrhu

               EÚ rokovala o dohodách o hospodárskom partnerstve (DHP) s africkými, karibskými a tichomorskými (AKT) krajinami a regiónmi od roku 2002 do roku 2014. EÚ viedla tieto rokovania na základe rozsiahleho mandátu a smerníc na rokovania vydaných Radou 12. júna 2002 (9930/02).

               V dôsledku viacerých okolností vrátane kapacitných obmedzení na strane partnerov sa však uzatvorené a vykonávané dohody v súčasnosti väčšinou vzťahujú len na obchod s tovarom. Iné oblasti (napríklad služby, investície a otázky súvisiace s obchodom) neboli do dohôd zahrnuté, ale boli explicitne spomenuté so zreteľom na ich budúce preskúmanie v rámci takzvaných „revíznych doložiek“. Táto situácia znamená, že súčasné dohody o hospodárskom partnerstve nie sú v plnej miere prispôsobené realite obchodu v 21. storočí ani záujmom EÚ a príslušných partnerských krajín. Je preto možné, že v nadchádzajúcich rokoch bude záujem o „prehlbovanie“ týchto dohôd s cieľom zahrnúť okrem iného aj služby, investície, obchod a udržateľný rozvoj, práva duševného vlastníctva, politiku hospodárskej súťaže a verejné obstarávanie.

               K dnešnému dňu existuje v krajinách a regiónoch AKT 31 krajín, ktoré vykonávajú sedem rôznych dohôd o hospodárskom partnerstve.

               Päť z týchto krajín, ktoré v súčasnosti vykonávajú dočasnú dohodu o hospodárskom partnerstve vo východnej a južnej Afrike (ESA) (Maurícius, Madagaskar, Seychely, Zimbabwe a najnovšie aj Komory), požiadalo o začatie rokovaní na základe revíznej doložky. Cieľom je vytvoriť komplexnú dohodu, ktorá im pomôže využiť príležitosti v rámci globálnych hodnotových reťazcov. Rokovania o takejto komplexnej dohode sa začali 2. októbra 2019 na Mauríciu.

               Budúce rokovania s krajinami a regiónmi AKT vrátane krajín východnej a južnej Afriky sa budú viesť na základe existujúcich smerníc na rokovania stanovených Radou v roku 2002 pripojených k jej povereniu začať rokovania. Existujúce smernice z roku 2002 už majú komplexnú povahu a zahŕňajú takmer všetky oblasti súvisiace s obchodom. V súčasnosti sú však z hľadiska znenia čiastočne zastarané a chýba im súdržnosť s najnovšími politickými iniciatívami a prioritami EÚ, ktoré súvisia s vývojom svetového obchodu, ako je napríklad posilňovanie našej obchodnej politiky a politiky udržateľného rozvoja.

               Rada preto požiadala o aktualizáciu smerníc na rokovania prijatých v roku 2002 s cieľom zosúladiť znenie a obsah týchto smerníc s najnovším vývojom a politikami v oblastiach súvisiacich s obchodom, najmä s oznámením Európskej komisie „Obchod pre všetkých“ z roku 2015, ale aj s Agendou 2030 a jej 17 hlavnými cieľmi udržateľného rozvoja a s Parížskou dohodou o boji proti zmene klímy, ktorú medzinárodné spoločenstvo prijalo v roku 2015.

               Táto iniciatíva preto predstavuje príspevok k vykonávaniu oznámenia „Obchod pre všetkých“, pričom zohľadňuje prebiehajúce rokovania o dohode o partnerstve po skončení platnosti Dohody z Cotonou. Zohľadňuje aj africko-európsku alianciu pre udržateľné investície a pracovné miesta, ktorú začal predseda Komisie v septembri 2018, a na vonkajší investičný plán, ktorý je jej významnou súčasťou.

               Bezprostredným cieľom tejto iniciatívy je poskytnúť Komisii aktualizované smernice na rokovania o dohodách o hospodárskom partnerstve s krajinami a regiónmi AKT, ktoré sú v súlade so súčasnými rokovacími postupmi EÚ, a zabezpečiť, aby akékoľvek ďalšie rokovania s krajinami a regiónmi AKT reagovali na súčasné výzvy v oblasti obchodu.

               Globálnym cieľom je dohodnúť s krajinami a regiónmi AKT aktuálne a moderné obchodné dohody, ktoré posilnia obchod a investície a podporia tieto krajiny pri ich integrácii do svetového hospodárstva.

               •Súlad s existujúcimi ustanoveniami v tejto oblasti politiky

                  Uvedené ciele sú v súlade so Zmluvou o Európskej únii (ZEÚ), v ktorej je zakotvené, že EÚ by mala „povzbudzovať integráciu všetkých krajín do svetového hospodárstva aj prostredníctvom postupného odstraňovania prekážok v medzinárodnom obchode“
                     1
                  .

                  Ciele sú takisto plne v súlade s cieľmi Dohody z Cotonou a so všeobecnými zásadami, ktoré uvedená dohoda podporuje.

               •Súlad s ostatnými politikami Únie

                  Ciele sú v súlade s ostatnými politikami EÚ.

               2.PRÁVNY ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právny základ

                  Článok 207 ods. 4 prvý pododsek v spojení s článkom 218 ods. 3 a 4 ZFEÚ.

                  Podľa článku 207 ods. 4 pri rokovaniach a uzatváraní dohôd uvedených v článku 207 ods. 3 sa Rada uznáša kvalifikovanou väčšinou.

                  Podľa článku 218 ods. 3 ZFEÚ Komisia predkladá odporúčania Rade, ktorá prijme rozhodnutie poverujúce na začatie rokovaní.

                  Podľa článku 218 ods. 4 ZFEÚ môže Rada adresovať vyjednávačovi smernice a určiť osobitný výbor, po porade s ktorým sa musia viesť rokovania.

                  Pokiaľ ide o rokovania o dohodách o hospodárskom partnerstve, Rada už schválila začatie rokovaní a v roku 2002 vydala smernice pre Komisiu. Aktualizácia smerníc na rokovania je však potrebná na presnejšie vymedzenie nových rokovaní vzhľadom na najnovšie politické iniciatívy a priority EÚ, ktoré súvisia s vývojom svetového obchodu. To okrem iného znamená, že smernice budú musieť zohľadňovať súčasné ambície EÚ zahrnúť do dohôd medzinárodne dohodnuté zásady a pravidlá týkajúce sa pracovných a environmentálnych aspektov vrátane odkazov na Agendu 2030 pre udržateľný rozvoj a na Parížsku dohodu o boji proti zmene klímy. Existujúce smernice nezohľadňujú ani potrebu zahrnutia ustanovení na zaistenie účinného vykonávania a monitorovania uvedených pravidiel a ani mechanizmus na riešenie akýchkoľvek sporov medzi zmluvnými stranami v tejto oblasti.

                  Komisia preto odporúča, aby Rada prijala rozhodnutie na základe článku 207 ods. 4 prvého pododseku v spojení s článkom 218 ods. 3 a 4 ZFEÚ.

               •Subsidiarita (v prípade inej ako výlučnej právomoci)

                  Spoločná obchodná politika je oblasťou výlučnej právomoci EÚ podľa článku 3 ZFEÚ. Zásada subsidiarity sa preto neuplatňuje (článok 5 ods. 3 ZEÚ).

               •Proporcionalita

                  Odporúčanie Komisie je v súlade so zásadou proporcionality.

               •Výber nástroja

                  Rozhodnutie Rady Európskej únie o aktualizácii smerníc na rokovania o dohodách o hospodárskom partnerstve (DHP) s africkými, karibskými a tichomorskými (AKT) krajinami a regiónmi.

               3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

               •Hodnotenia ex post/kontroly vhodnosti existujúcich právnych predpisov

                  Súčasťou nadchádzajúceho posúdenia vplyvu na udržateľnosť bude hodnotenie ex post týkajúce sa vykonávania súčasnej dočasnej dohody o hospodárskom partnerstve s krajinami východnej a južnej Afriky.

               •Konzultácie so zainteresovanými stranami

               Nepredpokladajú sa žiadne osobitné konzultácie s občanmi a zainteresovanými stranami, pretože aktualizácia znenia je obmedzená.

               Komisia však bude viesť konzultácie s občanmi a zainteresovanými stranami o jednotlivých rokovaniach, ktoré môžu v budúcnosti prebiehať podľa aktualizovaných smerníc na rokovania.

               Predovšetkým v súvislosti s nadchádzajúcimi rokovaniami so štátmi, ktoré sú zmluvnými stranami dohody o hospodárskom partnerstve s východnou a južnou Afrikou, sa začne posúdenie vplyvu na udržateľnosť, ktorého cieľom bude široká konzultácia s občanmi a zainteresovanými stranami, a to v EÚ aj v regióne východnej a južnej Afriky, o potenciálnom vplyve nových obchodných tém, ktoré sa majú zahrnúť do dohody. Úvodné diskusie sa začali v októbri 2019 a posúdenie vplyvu na udržateľnosť bude prebiehať súbežne s rokovaniami v záujme podporenia tohto procesu.

               Posúdenie vplyvu na udržateľnosť je platformou pre systematický dialóg medzi zainteresovanými stranami a obchodnými vyjednávačmi prostredníctvom hĺbkových konzultácií, na ktorých sa budú môcť zúčastniť všetky zainteresované strany.

               Medzi hlavné zainteresované strany, s ktorými sa budú viesť konzultácie počas posúdenia vplyvu na udržateľnosť, bude patriť verejný sektor, mimovládne organizácie, podniky, sociálny partneri a akademická obec.

                  Okrem dohody o hospodárskom partnerstve medzi EÚ a krajinami východnej a južnej Afriky sa v tejto fáze neplánujú žiadne ďalšie rokovania na prehĺbenie alebo rozšírenie iných existujúcich dohôd o hospodárskom partnerstve. Každá takáto aktivita bude doplnená osobitným posúdením potenciálneho vplyvu a komplexnými konzultáciami so zainteresovanými stranami na úrovni regiónu a jednotlivých krajín.

                  Komisia takisto pravidelne konzultuje so zainteresovanými stranami okrem iného v rámci expertnej skupiny pre obchodné dohody
                     2
                   a dialógu s občianskou spoločnosťou
                     3
                  .

               •Získavanie a využívanie expertízy

                  Neuplatňuje sa.

               •Posúdenie vplyvu

                  Posúdenie vplyvu sa v tejto fáze nevyžaduje, pretože rokovania o dohodách o hospodárskom partnerstve s krajinami a regiónmi AKT sú založené na existujúcom poverení Komisie Radou z roku 2002. Podstata rokovaní nepredstavuje novú oblasť politiky; ide o pokračovanie rokovaní, ktoré už prebiehajú niekoľko rokov.

                  Navyše ex-ante posúdenie vplyvu sa obyčajne vypracúva iba vtedy, keď treba podporiť rozhodnutie začať či nezačať rokovania s určitými obchodnými partnermi, t. j. pred tým, ako Rada vydá poverenie začať rokovania. V tomto prípade už Rada potvrdila, že pre prehĺbené rokovania s krajinami východnej a južnej Afriky nie je potrebné nové poverenie.

                  Keďže rozsah zmien súčasných smerníc na rokovania je obmedzený, vplyv by nemal byť veľký.

                  Ako sa uvádza v oddiele konzultácií so zainteresovanými stranami, Európska komisia plánuje udržateľné posúdenie vplyvu pre rokovania o nových rokovaniach s krajinami východnej a južnej Afriky, ktoré sa začnú začiatkom roku 2020. Bude obsahovať oddiel s hodnotením ex post týkajúci sa vykonávania súčasnej dočasnej dohody o hospodárskom partnerstve. To by nám umožnilo zhodnotiť účinky, ktoré presahujú rámec klasických posúdení vplyvu na udržateľnosť. Rovnaký prístup by sa mohol uplatniť pri akýchkoľvek budúcich rokovaniach o prehĺbení iných existujúcich dohôd o hospodárskom partnerstve.

               •Regulačná vhodnosť a zjednodušenie

                  Neuplatňuje sa.

               •Základné práva

                  Iniciatíva je plne v súlade s Chartou základných práv Európskej únie, a najmä s článkom 8 o ochrane osobných údajov.

               4.VPLYV NA ROZPOČET

                  Iniciatíva nemá vplyv na rozpočet.

               5.ĎALŠIE PRVKY

               •Plány vykonávania, spôsob monitorovania, hodnotenia a podávania správ

                  Neuplatňuje sa.

               •Vysvetľujúce dokumenty (v prípade smerníc)

                  Neuplatňuje sa.

               •Podrobné vysvetlenie konkrétnych ustanovení návrhu

                  Neuplatňuje sa.

               Odporúčanie

               ROZHODNUTIE RADY,

               ktorým sa aktualizujú smernice na rokovania o dohodách o hospodárskom partnerstve (DHP) s africkými, karibskými a tichomorskými (AKT) krajinami a regiónmi

               RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

               so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 207 ods. 4 prvý pododsek v spojení s jej článkom 218 ods. 3 a 4,

               so zreteľom na odporúčanie Európskej komisie,

               keďže:

               (1)Dňa 12. júna 2002 Rada Európskej únie prijala smernice na rokovania o dohodách o hospodárskom partnerstve (DHP) s africkými, karibskými a tichomorskými (AKT) krajinami a regiónmi.

               (2)Dohody o hospodárskom partnerstve uzavreté s krajinami a regiónmi AKT zahŕňajú revízne doložky pre budúce preskúmanie týchto dohôd.

               (3)Aktualizácia smerníc na rokovania je potrebná na presnejšie vymedzenie nových rokovaní vzhľadom na najnovšie politické iniciatívy a priority EÚ súvisiace s vývojom svetového obchodu,

               PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:

               Článok

               Smernice na rokovania adresované Komisii na účel rokovaní o dohodách o hospodárskom partnerstve (DHP) s africkými, karibskými a tichomorskými (AKT) krajinami a regiónmi, sa menia tak, ako sa uvádza v prílohe.

               Článok 2

               Toto rozhodnutie je určené Komisii.

               V Bruseli

                     Za Radu

                     predseda

                     (1)

                        Článok 21 ods. 2 písm. e) ZEÚ.

                     (2)

                  http://ec.europa.eu/trade/trade-policy-and-you/expert-groups/

                     (3)

                  http://trade.ec.europa.eu/civilsoc/meetdetails.cfm?meet=11531


               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli5. 2. 2019
            COM(2019) 70 final
            Odporúčanie
            ROZHODNUTIE RADY
            o poverení začať rokovania so zreteľom na dohodu medzi Európskou úniou a Spojenými štátmi americkými o cezhraničnom prístupe k elektronickým dôkazom v oblasti justičnej spolupráce v trestných veciach

               DÔVODOVÁ SPRÁVA

               1.
                     KONTEXT

               S čoraz väčším využívaním sociálnych médií, webmailu, služieb odosielania správ a aplikácií na komunikáciu, prácu, udržiavanie spoločenských kontaktov a získavanie informácií rastie cezhraničný tok údajov, a to aj na nezákonné účely. Pri čoraz väčšom počte vyšetrovaní trestných činov sa preto využívajú elektronické dôkazy, ktoré nie sú verejne dostupné. Keďže internet nemá hraníc a služby sa dajú poskytovať z ktoréhokoľvek miesta na svete, pričom ich môžu poskytovať aj spoločnosti mimo Európy, umožnenie cezhraničného prístupu k elektronickým dôkazom je naliehavým problémom, ktorý sa týka takmer každého druhu trestného činu. V súvislosti s nedávnymi teroristickými útokmi jednoznačne vyplynulo najmä to, že je prioritne potrebné nájsť spôsoby, akými by prokurátori a sudcovia z členských štátov Európskej únie mohli rýchlejšie a efektívnejšie zabezpečovať a získavať elektronické dôkazy.

               Pri viac ako polovici všetkých vyšetrovaní trestných činov je dnes potrebný prístup k cezhraničným elektronickým dôkazom. Elektronické dôkazy sú potrebné pri približne 85 % vyšetrovaní trestných činov, pričom v dvoch tretinách týchto vyšetrovaní je potrebné získať dôkazy od poskytovateľov online služieb, ktorí majú sídlo v inej jurisdikcii. Počet žiadostí adresovaných hlavným poskytovateľom online služieb sa v období rokov 2013 až 2018 zvýšil o 84 %. Tieto druhy údajov sú pri vyšetrovaní trestných činov nevyhnutné na identifikáciu určitej osoby alebo na získanie informácií o jej činnosti.

               Elektronické dôkazy sú rôzne druhy údajov v elektronickej forme, ktoré sú relevantné pre vyšetrovanie trestných činov a ich stíhanie a ktoré sú často uložené na serveroch poskytovateľov online služieb. Patria k nim „obsahové údaje“, ako sú e-maily, textové správy, fotografie a videá, ako aj „neobsahové údaje“, napríklad údaje o účastníkoch alebo informácie o prevádzke v súvislosti s online účtom.

               Tradičným spôsobom spolupráce orgánov pri riešení rôznych druhov trestnej činnosti je spolupráca medzi justičnými orgánmi. V súčasnosti je hlavným nástrojom, ktorý členské štáty využívajú na to, aby požiadali o prístup k cezhraničným elektronickým dôkazom vo väčšine ostatných krajín Európskej únie, európsky vyšetrovací príkaz.

               V prípade tretích krajín (ako aj Dánska a Írska, ktoré sa rozhodli európsky vyšetrovací príkaz neuplatňovať) môžu členské štáty Európskej únie využívať žiadosti o vzájomnú právnu pomoc. Na oboch stranách je zapojených niekoľko rôznych orgánov. Príslušné postupy boli navrhnuté v čase, keď internet ešte neexistoval, počet žiadostí predstavoval iba zlomok súčasného počtu a keď neexistoval problém nestálosti elektronických dôkazov.

               Jednou z krajín, ktoré od členských štátov Európskej únie (a z celého sveta) dostávajú najviac žiadostí o vzájomnú právnu pomoc týkajúcich sa prístupu k elektronickým dôkazom, sú Spojené štáty americké, kde sídlia najväčší poskytovatelia služieb. Európska únia a Spojené štáty americké podpísali 25. júna 2003 dohodu o vzájomnej právnej pomoci, ktorá nadobudla platnosť 1. februára 2010. Táto dohoda je kľúčovým transatlantickým mechanizmom na zabezpečenie účinnej spolupráce v oblasti trestného súdnictva a boja proti organizovanej trestnej činnosti a terorizmu.

               Prvé spoločné preskúmanie dohody sa uskutočnilo v roku 2016
                  1
               . Dospelo sa pri ňom k záveru, že dohoda prináša pre vzťah medzi EÚ a USA v oblasti vzájomnej právnej pomoci pridanú hodnotu a vo všeobecnosti funguje dobre. Vynaloží sa ďalšie úsilie na zlepšenie tejto spolupráce. Hoci má justičná spolupráca medzi orgánmi verejnej moci, a to aj vo vzťahu k Spojeným štátom americkým, zásadný význam, tento spôsob je, vzhľadom na nestálu povahu elektronických dôkazov, často príliš pomalý, keďže trvá v priemere 10 mesiacov, a môže so sebou prinášať neprimerané vynakladanie zdrojov. Navyše, hoci je dôležitým aspektom justičnej spolupráce pri konkrétnom vyšetrovaní vnútroštátna právomoc, čoraz častejšie dochádza k tomu, že jediným spojivom s druhým štátom je miesto, kde sa údaje alebo poskytovateľ služieb nachádzajú. V rámci spoločného preskúmania uskutočneného v roku 2016 boli členské štáty osobitne v súvislosti s elektronickými dôkazmi vyzvané, aby v záujme rýchlejšieho a efektívnejšieho zabezpečenia a získania elektronických dôkazov spolupracovali priamo s poskytovateľmi služieb v USA.

               Priama spolupráca s poskytovateľmi služieb z USA sa stala alternatívou justičnej spolupráce. Obmedzuje sa na neobsahové údaje
                  2
                a z hľadiska práva USA je dobrovoľná. V praxi sa orgány verejnej moci členských štátov Európskej únie obracajú priamo na poskytovateľov služieb v Spojených štátoch amerických so žiadosťami podľa vnútroštátnych pravidiel trestného konania, ku ktorým má poskytovateľ služieb prístup, pričom tieto žiadosti sa zvyčajne týkajú údajov o používateľovi služieb, ktoré poskytuje. Týka sa to niektorých poskytovateľov služieb so sídlom v Spojených štátoch amerických a, v obmedzenejšom rozsahu, v Írsku, ktorí dobrovoľne odpovedajú na žiadosti orgánov presadzovania práva členských štátov priamo, pokiaľ sa žiadosti týkajú neobsahových údajov.

               Právne predpisy USA
                  3
                umožňujú poskytovateľom služieb so sídlom v USA, aby priamo spolupracovali s európskymi orgánmi verejnej moci, pokiaľ ide o neobsahové údaje. Táto spolupráca je však dobrovoľná. Poskytovatelia preto vypracovali vlastné postupy alebo o spolupráci a jej spôsobe rozhodujú v závislosti od jednotlivých prípadov. Popri náraste priamej spolupráce s poskytovateľmi služieb boli v Spojených štátoch amerických nedávno vydané rozsudky a uskutočnili sa súdne konania, ktorých cieľom bolo objasniť, či orgány Spojených štátov majú právo žiadať od poskytovateľa služieb, ktorý má hlavné sídlo v Spojených štátoch amerických, aby poskytol údaje uložené v zahraničí; išlo pritom najmä o vec „Microsoft Ireland“
                  4
               .

               Počet žiadostí o dobrovoľnú priamu spoluprácu rýchlo vzrástol, pričom v roku 2017 presiahol výšku 124 000. Pri dobrovoľnej priamej spolupráci sa síce zabezpečí rýchlejší prístup než pri vzájomnej právnej pomoci, táto spolupráca je však obmedzená len na neobsahové údaje. Navyše môže byť nespoľahlivá, nemusí sa pri nej zabezpečiť dodržiavanie príslušných procesných záruk, je možné ju uskutočňovať len vo vzťahu k obmedzenému počtu poskytovateľov služieb, z ktorých každý uplatňuje odlišné postupy, nie je transparentná a ťažko pri nej vyvodiť zodpovednosť. Z výslednej fragmentácie môže vyplývať právna neistota, otázky, pokiaľ ide o zákonnosť stíhania, ako aj obavy, pokiaľ ide o ochranu základných práv a procesných záruk vo vzťahu k osobám, ktorých sa takéto žiadosti týkajú. Poskytovatelia služieb okrem toho vyhovejú menej ako polovici všetkých žiadostí
                  5
               .

               Pokiaľ ide o prípadné recipročné žiadosti zo strany orgánov USA adresované poskytovateľom služieb v Európskej únii, v mnohých členských štátoch právny rámec upravujúci oblasť telekomunikácií v súčasnosti zakazuje vnútroštátnym telekomunikačným operátorom, aby priamo odpovedali na žiadosti zahraničných orgánov, a to aj pokiaľ ide o neobsahové údaje. Právny rámec, ktorý by umožňoval priamu spoluprácu, navyše neexistuje ani v iných sektoroch komunikácií. Orgány USA môžu zvyčajne takéto údaje od poskytovateľov služieb v EÚ získať len na základe žiadosti o vzájomnú právnu pomoc.

               2.
                     CIELE NÁVRHU

               Európska komisia sa v Európskom programe v oblasti bezpečnosti
                  6
                z apríla 2015 zaviazala, že odstráni prekážky vyšetrovaní trestných činov v oblasti počítačovej kriminality, najmä pokiaľ ide o cezhraničný prístup k elektronickým dôkazom. Dňa 17. apríla 2018 Komisia predložila Európskemu parlamentu a Rade návrh nariadenia o európskom príkaze na predloženie a uchovanie elektronických dôkazov v trestných veciach
                  7
                a návrh smernice, ktorou sa stanovujú harmonizované pravidlá určovania právnych zástupcov na účely zhromažďovania dôkazov v trestnom konaní (ďalej len „návrhy týkajúce sa elektronických dôkazov“)
                  8
               .

               Účelom týchto návrhov je urýchliť postup, akým sa v Európskej únii zabezpečujú a získavajú elektronické dôkazy priamo od poskytovateľov služieb so sídlom v inej jurisdikcii. Do rozsahu pôsobnosti návrhov patria osobitné druhy poskytovateľov služieb, ktorí poskytujú služby v Európskej únii. Poskytovateľ ponúka služby v Európskej únii, keď umožňuje používateľom v jednom alebo vo viacerých členských štátoch využívať svoje služby a ak má podstatnú väzbu s Úniou, napríklad keď má prevádzkareň v členskom štáte alebo keď v danom členskom štáte poskytuje služby veľkému počtu používateľov. Poskytovatelia, ktorí v Európskej únii nemajú zastúpenie, musia určiť právneho zástupcu, od ktorého bude možné vymáhať splnenie príkazu na predloženie dôkazov.

               Európska rada zdôraznila význam, aký má táto otázka vo vnútorných, ako aj vonkajších vzťahoch. V záveroch Európskej rady z 18. októbra 2018 sa uvádza: „Mali by sa nájsť riešenia, ako zabezpečiť rýchly a účinný cezhraničný prístup k elektronickým dôkazom s cieľom účinne bojovať proti terorizmu a inej závažnej a organizovanej trestnej činnosti, a to v rámci EÚ, ako aj na medzinárodnej úrovni; do konca volebného obdobia by sa mala dosiahnuť dohoda o návrhoch Komisie týkajúcich sa elektronických dôkazov a prístupu k finančným informáciám, ako aj zefektívnenia boja proti praniu špinavých peňazí
                  9
               . Komisia by tiež mala urýchlene predložiť mandáty na medzinárodné rokovania o elektronických dôkazoch“.

               Návrhy Komisie týkajúce sa elektronických dôkazov sú východiskom pre koordinovaný a koherentný prístup tak v rámci Európskej únie, ako aj prístup Európskej únie na medzinárodnej úrovni, pri ktorom sa náležite zohľadnia pravidlá Európskej únie vrátane pravidiel týkajúcich sa zákazu diskriminácie medzi členskými štátmi Európskej únie a ich štátnymi príslušníkmi. Hoci Komisia už vo svojom posúdení vplyvu k návrhom týkajúcim sa elektronických dôkazov uviedla, že dané návrhy by bolo užitočné doplniť dvojstrannými alebo viacstrannými dohodami o cezhraničnom prístupe k elektronickým dôkazom so sprievodnými zárukami, rozhodla sa navrhnúť vnútorné pravidlá EÚ upravujúce vhodné spôsoby cezhraničného prístupu k elektronickým dôkazom a súvisiace záruky a až potom pristúpiť k rokovaniam s tretími stranami.

               Na medzinárodnej úrovni diskusie prebiehajú v rámci rokovaní o druhom dodatkovom protokole k Dohovoru Rady Európy o počítačovej kriminalite
                  10
               . Cezhraničnému prístupu k elektronickým dôkazom sa počas svojich nedávnych stretnutí pravidelne venovali ministri spravodlivosti a vnútra EÚ a USA.

               Komisia práve súbežne prijíma dve odporúčania týkajúce sa začatia rokovaní so Spojenými štátmi americkými a účasti na rokovaniach o druhom dodatkovom protokole k Dohovoru Rady Európy o počítačovej kriminalite. Hoci tieto dva procesy budú napredovať rôznym tempom, týkajú sa vzájomne súvisiacich otázok a záväzky prijaté v rámci jedného rokovania môžu mať priamy vplyv na druhú oblasť rokovaní.

               Aj keď sa návrhmi týkajúcimi sa elektronických dôkazov rieši situácia vo vzťahu ku konkrétnym druhom poskytovateľov služieb, ktorí poskytujú služby na trhu EÚ, hrozí, že uložené povinnosti budú v rozpore s právnymi predpismi tretích krajín. V záujme riešenia týchto kolízií právnych poriadkov a v súlade so zásadou ústretovosti v medzinárodných vzťahoch obsahujú návrhy týkajúce sa elektronických dôkazov ustanovenia, v ktorých sa stanovujú osobitné mechanizmy pre prípad, že by poskytovateľ služieb mal v súvislosti so žiadosťou o poskytnutie dôkazov splniť protichodné povinnosti vyplývajúce z práva tretej krajiny. Jedným z týchto mechanizmov je postup preskúmania umožňujúci takúto situáciu objasniť. Dohodou medzi EÚ a USA by sa malo predísť tomu, aby sa v Európskej únii a Spojených štátoch amerických uplatňovali protichodné povinnosti.

               Hlavní poskytovatelia služieb, ktorí disponujú dôkazmi relevantnými pre vyšetrovanie trestných činov, pôsobia v rámci jurisdikcie USA. Zákonom o uloženej komunikácii z roku 1986 sa zakazuje sprístupňovanie obsahových údajov, zatiaľ čo neobsahové údaje sa môžu poskytovať na dobrovoľnom základe. V zákone Spojených štátov o objasnení zákonného využívania údajov v zámorí („zákon o CLOUD“), ktorý Kongres Spojených štátov prijal 23. marca 2018, sa prostredníctvom zmeny zákona o uloženej komunikácii z roku 1986 objasňuje, že poskytovatelia služieb z USA sú povinní plniť príkazy na sprístupnenie obsahových údajov a neobsahových údajov vydané orgánmi USA, a to bez ohľadu na to, kde sa tieto údaje uchovávajú, pričom sa môžu uchovávať aj v Európskej únii. Zákon o CLOUD zároveň umožňuje uzatvárať so zahraničnými vládami vykonávacie dohody, na základe ktorých by poskytovatelia služieb v USA mohli poskytovať obsahové údaje priamo týmto zahraničným vládam. Zákon o CLOUD sa vzťahuje na uchovávané údaje a odpočúvanie komunikácie cez telefón alebo elektronickej komunikácie, zatiaľ čo trestné činy, ktoré spadajú do jeho rozsahu pôsobnosti, sú „závažné trestné činy“. Na vykonávacie dohody so zahraničnými vládami sa vzťahujú určité podmienky ako to, že druhá krajina poskytuje dostatočnú ochranu, čo zahŕňa aj obmedzenie prístupu k údajom týkajúcim sa občanov USA.

               Účelom tejto iniciatívy je riešiť, prostredníctvom spoločných pravidiel, špecifickú právnu otázku prístupu k obsahovým a neobsahovým údajom, ktoré uchovávajú poskytovatelia služieb v Európskej únii alebo v Spojených štátoch. Touto iniciatívou by sa v kontexte medzinárodnej dohody doplnili návrhy EÚ týkajúce sa elektronických dôkazov, keďže by sa riešila možnosť kolízie právnych poriadkov, najmä v súvislosti s obsahovými údajmi, a urýchlil by sa prístup k elektronickým dôkazom. Toto odporúčanie zahŕňa smernice na rokovania na účely začatia rokovaní o dohode so Spojenými štátmi americkými o cezhraničnom prístupe k elektronickým dôkazom, ktorá by bola platná pre celú EÚ. Európska únia má záujem o komplexnú dohodu so Spojenými štátmi americkými, a to tak z hľadiska ochrany európskych práv a hodnôt, ako je ochrana súkromia a osobných údajov, ako aj z hľadiska našich vlastných bezpečnostných záujmov.

               Pokiaľ ide o obsahové údaje, ako sú vymedzené vyššie, v súčasnosti platnými právnymi predpismi USA (zákon o uloženej komunikácii z roku 1986) sa poskytovateľom služieb z USA zakazuje odpovedať na žiadosti zahraničných orgánov presadzovania práva. V právnych predpisoch USA sa v súčasnosti stanovuje, že žiadosti tretej krajiny o vzájomnú právnu pomoc možno vyhovieť až po získaní informácie o pravdepodobnom dôvode na jej predloženie. Poskytovatelia služieb z členských štátov Európskej únie nemôžu v súčasnosti reagovať na priame žiadosti orgánov tretích krajín. Dohoda medzi EÚ a USA by doplnila cieľ návrhov týkajúcich sa elektronických dôkazov a ich účinnosť, a to najmä pokiaľ ide o obsahové údaje, ktoré americkí poskytovatelia služieb uchovávajú v Spojených štátoch amerických. Umožnila by priamu spoluprácu s poskytovateľom služieb, pretože by sa ňou vytvoril efektívnejší právny rámec pre justičné orgány, keďže odborníci z praxe v EÚ majú v súčasnosti ťažkosti so získavaním obsahových údajov na základe žiadostí o vzájomnú právnu pomoc.

               Pokiaľ ide o neobsahové údaje, vzhľadom na rastúci počet žiadostí o vzájomnú právnu pomoc adresovaných Spojeným štátom americkým orgány USA nabádajú orgány presadzovania práva a justičné orgány z EÚ, aby neobsahové údaje žiadali priamo od poskytovateľov služieb z USA, pričom podľa právnych predpisov USA poskytovatelia služieb so sídlom v USA môžu, ale nemusia na takéto žiadosti odpovedať. Dohoda medzi EÚ a USA by poskytla väčšiu istotu, jasné procesné záruky a znížila by fragmentáciu, ktorej orgány z EÚ čelia pri prístupe k neobsahovým údajom uchovávaným poskytovateľmi služieb z USA. Zároveň by umožnila aj recipročný prístup orgánov USA k údajom uchovávaným poskytovateľmi služieb z EÚ.

               Cieľom odporúčania na rozhodnutie Rady je začať rokovania medzi Európskou úniou a Spojenými štátmi americkými, tak aby bolo možné dospieť k transatlantickej dohode o cezhraničnom prístupe k elektronickým dôkazom poskytovanom na účely použitia v trestnom konaní priamo poskytovateľmi služieb. Jeho cieľom je prispôsobiť mechanizmy spolupráce digitálnemu veku a poskytnúť justičným orgánom a orgánom presadzovania práva nástroje umožňujúce reagovať na spôsob, ktorým páchatelia trestnej činnosti v súčasnosti komunikujú, a bojovať proti moderným formám trestnej činnosti.

               Dohoda medzi Európskou úniou a Spojenými štátmi by priniesla viacero praktických výhod:

               ·zabezpečil by sa ňou recipročný prístup justičných orgánov k obsahovým údajom,

               ·riešil by sa ňou prístup k neobsahovým údajom na základe príkazov justičných orgánov, zabezpečil by sa recipročný prístup zo strany orgánov EÚ a orgánov USA a preskúmali by sa podmienky a záruky pre poskytovateľov služieb, pokiaľ ide o priamu spoluprácu,

               ·prispela by k včasnejšiemu prístupu justičných orgánov k údajom,

               ·riešilo by sa ňou riziko kolízie právnych poriadkov,

               ·znížilo by sa ňou riziko fragmentácie pravidiel a postupov a harmonizovali by sa práva a záruky na základe jednotného mandátu na rokovania so Spojenými štátmi týkajúceho sa všetkých členských štátov Európskej únie, čím by sa zabránilo diskriminácii členských štátov Európskej únie a ich štátnych príslušníkov,

               ·objasnila by záväznú povahu príkazov pre poskytovateľov služieb a ich presadzovanie vo vzťahu k týmto poskytovateľom a zároveň by sa v nej podrobne stanovili povinnosti justičných orgánov.

               Dohoda by mala byť podmienená prísnymi mechanizmami ochrany základných práv. Cieľom týchto smerníc na rokovania je zvýšiť právnu istotu pre orgány, poskytovateľov služieb a dotknuté osoby a súčasne zabezpečiť primeranosť, ochranu základných práv, transparentnosť a možnosť vyvodiť zodpovednosť voči justičným orgánom aj poskytovateľom služieb.

               3.
                     RELEVANTNÉ USTANOVENIA V TEJTO OBLASTI POLITIKY

               Súčasný právny rámec Európskej únie pozostáva z nástrojov Únie na spoluprácu v trestných veciach, ako je smernica 2014/41/EÚ o európskom vyšetrovacom príkaze v trestných veciach
                  11
                (smernica o EVP), Dohovor o vzájomnej pomoci v trestných veciach medzi členskými štátmi Európskej únie
                  12
               , nariadenie 2018/1727 o Eurojuste
                  13
               , nariadenie (EÚ) 2016/794 o Europole
                  14
               , rámcové rozhodnutie Rady 2002/465/SVV o spoločných vyšetrovacích tímoch
                  15
                a navrhované nariadenie o predchádzaní šíreniu teroristického obsahu online
                  16
               .

               Komisia 17. apríla 2018 predložila Rade a Európskemu parlamentu návrh nariadenia o európskom príkaze na predloženie a uchovanie elektronických dôkazov v trestných veciach
                  17
                a návrh smernice, ktorou sa stanovujú harmonizované pravidlá určovania právnych zástupcov na účely zhromažďovania dôkazov v trestnom konaní
                  18
               . Pokiaľ ide o vonkajšie vzťahy, Európska únia uzavrela viacero dvojstranných dohôd medzi Úniou a tretími krajinami, ako je napríklad Dohoda o vzájomnej právnej pomoci medzi Európskou úniou a Spojenými štátmi americkými
                  19
               . Táto dohoda má dopĺňať ďalej uvedené opatrenia.

               Osobné údaje, na ktoré sa vzťahuje toto odporúčanie na rozhodnutie Rady, sú chránené a môžu sa spracúvať len v súlade so všeobecným nariadením o ochrane údajov (GDPR)
                  20
                a v prípade orgánov v Európskej únii, v súlade so smernicou o ochrane údajov políciou a orgánmi trestného súdnictva (smernica o ochrane údajov v oblasti presadzovania práva)
                  21
               . Dohoda by mala dopĺňať Dohodu medzi EÚ a USA o ochrane osobných údajov a súkromia, známu aj ako „zastrešujúca dohoda“, ktorá nadobudla platnosť 1. februára 2017, a zákon USA o súdnych opravných prostriedkoch, ktorým sa rozširujú výhody poskytované zákonom USA o ochrane súkromia na občanov EÚ a ktorý Kongres USA prijal 24. februára 2016.

               Údaje z elektronickej komunikácie, na ktoré sa vzťahuje toto odporúčanie na rozhodnutie Rady, sú chránené a môžu sa spracúvať len v súlade so smernicou 2002/58/ES (smernica o súkromí a elektronických komunikáciách)
                  22
               .

               Dohodou by sa mali rešpektovať základné práva, slobody a všeobecné zásady práva EÚ zakotvené v zmluvách o Európskej únii a Charte základných práv, procesné práva vrátane práva na účinný prostriedok nápravy a na spravodlivý proces, prezumpcie neviny a práva na obhajobu, zásad zákonnosti a primeranosti trestných činov a trestov a všetky povinnosti orgánov presadzovania práva alebo justičných orgánov v tejto súvislosti. Pokiaľ ide o nevyhnutné záruky ochrany údajov vzťahujúce sa na osobné údaje prenášané z Európskej únie orgánom presadzovania práva v USA, uplatniteľné ustanovenia Dohody medzi EÚ a USA o ochrane osobných údajov a súkromia sa doplnia o dodatočné záruky s cieľom zohľadniť úroveň citlivosti dotknutých kategórií údajov a jedinečné požiadavky na prenos elektronických dôkazov priamo poskytovateľmi služieb.

               Dohodou by zároveň nemali byť dotknuté iné existujúce medzinárodné dohody o justičnej spolupráci orgánov v trestných veciach, ako je Dohoda o vzájomnej právnej pomoci medzi EÚ a USA. V dvojstranných vzťahoch medzi Spojenými štátmi americkými a Európskou úniou by mala mať táto dohoda prednosť pred akoukoľvek dohodou alebo opatrením, ku ktorým sa dospeje pri rokovaniach o druhom dodatkovom protokole k Dohovoru Rady Európy o počítačovej kriminalite.

               Rada poverí na začatie rokovaní, prijme smernice na rokovania a schváli podpísanie a uzavretie dohody, ako sa stanovuje v článku 218 ods. 3 a 4 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.

               Základné práva

                  Dohoda by mohla mať eventuálne vplyv na viacero základných práv:

               ·práva fyzickej osoby, k údajom ktorej sa získava prístup: vrátane práva na ochranu osobných údajov; právo na rešpektovanie súkromného a rodinného života, obydlia a komunikácie; právo na slobodu prejavu a zhromažďovanie; právo na účinný prostriedok nápravy a na spravodlivý proces, prezumpciu neviny a právo na obhajobu, zásady zákonnosti a primeranosti trestných činov a trestov,

               ·práva poskytovateľa služieb: právo na slobodu podnikania; právo na účinný prostriedok nápravy,

               ·práva na slobodu a bezpečnosť osôb.

                  Vzhľadom na príslušné acquis v oblasti ochrany súkromia a údajov by sa do dohody mali zahrnúť dostatočné a dôležité záruky, ktorými sa zabezpečí, že práva týchto osôb budú chránené v súlade so všeobecnými zásadami práva EÚ a príslušnou judikatúrou Európskeho súdneho dvora.

                  Dohoda medzi EÚ a USA by mala byť v súlade s návrhmi Komisie týkajúcimi sa elektronických dôkazov, a to aj v podobe, do akej sa vyvinú v rámci legislatívneho postupu, a v konečnej podobe, v akej sa prijmú.

                  V záujme predídenia kolízii právnych poriadkov a zlepšenia prístupu pre orgány bude dôležitou súčasťou rokovaní vymedzenie trestných konaní, v prípade ktorých sa takéto údaje budú môcť požadovať, druhov dotknutých údajov, požiadaviek, ktoré musia byť splnené pri vydaní príkazu, súdnych prostriedkov nápravy a záruk, ako aj vymedzenie rozsahu trestných činov, na ktoré sa dohoda bude vzťahovať. Tieto vymedzenia a rozsah by mali byť v súlade s vymedzeniami a rozsahom stanovenými v pravidlách týkajúcich sa elektronických dôkazov platných v rámci EÚ v podobe, do akej sa vyvinú.

                  Podľa Komisie je v záujme Európskej únie aj Spojených štátov amerických, aby sa uzavrela komplexná dohoda, pretože by sa tým zabezpečila právna zrozumiteľnosť pre justičné orgány a orgány presadzovania práva na oboch stranách a predišlo by sa protichodným právnym povinnostiam pre poskytovateľov služieb. Je to tiež jediný spôsob, ako zabrániť tomu, aby pre občanov EÚ a poskytovateľov služieb platili odlišné pravidlá v závislosti od ich štátnej príslušnosti.

                  Dohodou by sa mala objasniť záväzná povaha príkazov pre poskytovateľov služieb a ich presadzovanie vo vzťahu k týmto poskytovateľom a zároveň by sa v nej mali vymedziť aj povinnosti justičných orgánov.

                  V bodoch 1 – 3 smerníc na rokovania Komisia navrhuje tri hlavné ciele dohody, a to stanoviť spoločné pravidlá a riešiť kolízne normy vo vzťahu k pokynom týkajúcim sa obsahových a neobsahových údajov, ktoré boli vydané justičným orgánom jednej zo zmluvných strán a adresované poskytovateľovi služieb, na ktorého sa vzťahuje právo druhej zmluvnej strany; po druhé, umožniť, na základe takéhoto príkazu, aby prenos elektronických dôkazov žiadajúcemu orgánu na recipročnom základe uskutočnil priamo poskytovateľ služieb, a po tretie, zabezpečiť dodržiavanie základných práv, slobôd a všeobecných zásad práva EÚ zakotvených v zmluvách o Európskej únii a Charte základných práv.

                  V bode 4 smerníc na rokovania Komisia navrhuje, že dohoda by sa mala uplatňovať na trestné konania, ktoré zahŕňajú fázu pred súdnym konaním, ako aj fázu samotného konania. Mala by byť v súlade s článkom 3 navrhovaného nariadenia o európskom príkaze na predloženie a uchovanie elektronických dôkazov v trestných veciach. Počas fázy pred súdnym konaním aj počas samotného konania sa uplatňuje úplná právna ochrana, ktorá je dostupná pre dotknuté osoby, a najmä procesné záruky v rámci trestného práva.

                  V bode 5 smerníc na rokovania Komisia navrhuje, že dohodou by sa mali vytvoriť recipročné práva a povinnosti zmluvných strán dohody.

                  V bode 6 smerníc na rokovania Komisia navrhuje, aby sa v dohode vymedzili údaje a ich druhy, na ktoré sa bude vzťahovať, vrátane obsahových aj neobsahových údajov. Obsahové údaje zahŕňajú obsah elektronickej komunikácie a považujú sa jednu z kategórií elektronických dôkazov, pri ktorých sa najviac zasahuje do práv osôb. Neobsahové údaje zahŕňajú údaje o účastníkovi, ktoré sú najčastejšie požadovaným druhom údajov na účely vyšetrovania trestných činov, aj údaje o prevádzke, ktoré zahŕňajú informácie o totožnosti odosielateľov a príjemcov elektronických správ a metaúdaje vrátane času, frekvencie a trvania komunikácie.

                  V bode 7 smerníc na rokovania Komisia navrhuje, že v dohode by sa mal stanoviť presný rozsah jej pôsobnosti, pokiaľ ide trestné činy, na ktoré sa vzťahuje, a prahové hodnoty, pokiaľ ide o výšku sankcií. Mala by byť v súlade s článkom 5 ods. 4 navrhovaného nariadenia o európskom príkaze na predloženie a uchovanie elektronických dôkazov v trestných veciach. Vydávajúci orgán by mal byť v jednotlivých prípadoch povinný zabezpečiť, aby opatrenie bolo nevyhnutné a primerané, a to aj vzhľadom na závažnosť vyšetrovaného trestného činu. V dohode by sa mali stanoviť primerané prahové hodnoty, pokiaľ ide o výšku sankcií vo vzťahu k obsahovým a neobsahovým údajom. Mala by byť v súlade s prahovou hodnotou troch rokov, ktorou sa rozsah pôsobnosti nástroja obmedzí na závažnejšie trestné činy bez toho, aby sa nadmerne obmedzili možnosti jeho používania odborníkmi z praxe.

                  V bode 8 smerníc na rokovania Komisia navrhuje, aby sa v dohode stanovili podmienky, ktoré musia byť splnené, aby justičný orgán mohol vydať príkaz, a spôsoby, akými môže byť príkaz doručený. Mala by byť v súlade s článkom 5 návrhu nariadenia o európskom príkaze na predloženie a uchovanie elektronických dôkazov v trestných veciach týkajúceho sa podmienok vydania príkazu.

                  V bode 9 smerníc na rokovania Komisia navrhuje, že dohoda by mala zahŕňať doložku, ktorou sa podozrivým a obvineným osobám poskytnú počas trestného konania účinné prostriedky nápravy. V dohode by sa takisto malo vymedziť, za akých okolností má poskytovateľ služieb právo namietať voči príkazu. Pokiaľ ide o dotknuté osoby, východiskom pre tieto ustanovenia je článok 17 navrhovaného nariadenia o európskom príkaze na predloženie a uchovanie elektronických dôkazov v trestných veciach, ktorým sa zabezpečuje, aby osoby dotknuté európskym príkazom na predloženie dôkazov mali k dispozícii účinné prostriedky nápravy v súlade s vnútroštátnym právom, a to zvyčajne počas trestného konania. Prostriedky nápravy pre dotknuté osoby sú vymedzené aj v smernici (EÚ) 2016/680 a nariadení (EÚ) 2016/679. Keďže príkaz je záväzným opatrením, môže sa dotýkať aj práv poskytovateľov služieb, najmä slobody podnikania a s ňou súvisiacich podmienok. Komisia navrhuje, že v dohode by sa malo stanoviť právo poskytovateľa služieb vzniesť vo vydávajúcom štáte určité námietky, napríklad ak príkaz nevydal alebo nepotvrdil justičný orgán.

                  V bode 10 smerníc na rokovania Komisia navrhuje, aby sa v dohode stanovila lehota na poskytnutie údajov, na ktoré sa príkaz vzťahuje. Mala by byť v súlade s článkom 9 navrhovaného nariadenia o európskom príkaze na predloženie a uchovanie elektronických dôkazov v trestných veciach, podľa ktorého sú adresáti povinní odpovedať v bežnej lehote 10 dní, pričom orgány môžu v odôvodnených prípadoch stanoviť kratšiu lehotu.

                  V bode 11 smerníc na rokovania Komisia navrhuje, že dohodou by nemali byť dotknuté iné medzinárodné dohody o justičnej spolupráci orgánov v trestných veciach, ktoré už existujú, ako je napríklad Dohoda o vzájomnej právnej pomoci medzi EÚ a USA.

                  V bode 12 smerníc na rokovania Komisia navrhuje, že dohoda by mala mať v dvojstranných vzťahoch medzi Európskou úniou a Spojenými štátmi americkými prednosť pred Dohovorom Rady Európy o počítačovej kriminalite a akoukoľvek dohodou alebo opatrením dosiahnutým pri rokovaniach o druhom dodatkovom protokole k uvedenému dohovoru, pokiaľ ustanovenia danej dohody alebo opatrenia upravujú otázky, ktoré sú predmetom dotknutej dohody.

                  V bode 13 smerníc na rokovania Komisia navrhuje, že dohoda by mala byť recipročná, pokiaľ ide o kategórie osôb, ktorých údaje sa v zmysle tejto dohody nesmú požadovať. Dohodou by sa nemali diskriminovať osoby z rôznych členských štátov Európskej únie. Podľa Komisie je jednou zo záruk splnenia tejto požiadavky práve táto dohoda, ktorá by mala platiť pre celú EÚ.

                  Body 14 až 16 smerníc sa týkajú záruk v oblasti ochrany údajov, ktoré sú potrebné pre túto konkrétnu dohodu. V bode 14 smerníc na rokovania sa uvádza, že dohodou by sa mala na základe odkazu na Dohodu medzi EÚ a USA o ochrane osobných údajov a súkromia, ktorá je inak známa aj ako „zastrešujúca dohoda“, zaistiť uplatniteľnosť danej dohody. V bode 15 Komisia uvádza, že dohodou by sa mala zastrešujúca dohoda dopĺňať o dodatočné záruky, ktorými sa zohľadní úroveň citlivosti dotknutých kategórií údajov a jedinečné požiadavky vyplývajúce z toho, že prenos elektronických dôkazov budú uskutočňovať priamo poskytovatelia služieb a nebude sa uskutočňovať medzi orgánmi. V bode 16 sa stanovujú dodatočné záruky, ktoré sú podľa Komisie pre túto dohodu potrebné, vrátane konkrétneho určenia účelu, obmedzenia účelu, oznámenia a následného prenosu.

                  Bod 17 smerníc na rokovania sa týka dodatočných procesných práv, ktoré budú podľa Komisie nevyhnutné vzhľadom na jedinečné požiadavky vyplývajúce z toho, že prenos elektronických dôkazov budú uskutočňovať priamo poskytovatelia služieb a nebude sa uskutočňovať medzi orgánmi. Okrem iného medzi ne patrí, že údaje sa nesmú žiadať na účely použitia v trestnom konaní, ktoré by mohlo viesť k trestu smrti, požiadavka na primeranosť príkazov a osobitné záruky týkajúce sa údajov chránených výsadami a imunitami. Pri súdnom konaní vo vydávajúcom členskom štáte sa musia zohľadniť aj imunity a výsady niektorých povolaní, ako sú právnici, ako aj základné záujmy národnej bezpečnosti alebo obrany v štáte adresáta. Ďalšou zárukou v tejto súvislosti je preskúmanie justičným orgánom.

               V bodoch 18 – 23 smerníc na rokovania týkajúcich sa ustanovení o správe dohody Komisia navrhuje, aby sa v dohode stanovovala požiadavka na pravidelné spoločné preskúmania uplatňovania dohody a doložka o jej trvaní. Zároveň sa navrhuje, aby sa v dohode stanovovalo, že strany navzájom konzultujú s cieľom uľahčiť riešenie akéhokoľvek sporu týkajúceho sa výkladu alebo uplatňovania dohody. Na uľahčenie procesu preskúmania by sa na oboch stranách mali zhromažďovať štatistické údaje. V smerniciach na rokovania sa navyše navrhuje, aby budúca dohoda obsahovala doložku o pozastavení a ukončení pre prípad, že spor nebude možné vyriešiť konzultačným postupom.

               Odporúčanie

               ROZHODNUTIE RADY

               o poverení začať rokovania so zreteľom na dohodu medzi Európskou úniou a Spojenými štátmi americkými o cezhraničnom prístupe k elektronickým dôkazom v oblasti justičnej spolupráce v trestných veciach

               RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

               so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 218 ods. 3 a 4,

               so zreteľom na odporúčanie Európskej komisie,

               (1)
                     Komisia 17. apríla 2018 predložila legislatívny návrh nariadenia o európskom príkaze na predloženie a uchovanie elektronických dôkazov v trestných veciach a smernice, ktorou sa stanovujú harmonizované pravidlá určovania právnych zástupcov na účely zhromažďovania dôkazov v trestnom konaní (ďalej len „návrhy týkajúce sa elektronických dôkazov“)
                  23
               . Na zasadnutí Rady pre spravodlivosť a vnútorné veci 7. decembra 2018 Rada schválila všeobecné smerovanie v súvislosti s návrhom nariadenia predloženým Komisiou
                  24
               .

               (2)
                     Mali by sa začať rokovania s cieľom uzavrieť dohodu medzi Úniou a Spojenými štátmi americkými o cezhraničnom prístupe justičných orgánov v trestnom konaní k elektronickým dôkazom, ktoré uchováva poskytovateľ služieb.

               (3)
                     Dohoda by mala zahŕňať nevyhnutné záruky, pokiaľ ide o základné práva a slobody, a mali by sa ňou dodržiavať zásady uznané v Charte základných práv Európskej únie, najmä právo na rešpektovanie súkromného a rodinného života, obydlia a komunikácie uznané v článku 7 charty, právo na ochranu osobných údajov uznané v článku 8 charty, právo na účinný prostriedok nápravy a na spravodlivý proces uznané v článku 47 charty, prezumpcia neviny a právo na obhajobu uznané v článku 48 charty a zásady zákonnosti a primeranosti trestných činov a trestov uznané v článku 49 charty. Dohoda by sa mala uplatňovať v súlade s uvedenými právami a zásadami.

               (4)
                     V súlade s článkom 42 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/1725
                  25
                bol konzultovaný európsky dozorný úradník pre ochranu údajov, ktorý vydal svoje stanovisko ...
                  26

               PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:

               Článok 1

               Komisia sa týmto poveruje, aby v mene Únie rokovala o dohode medzi Úniou a Spojenými štátmi americkými o cezhraničnom prístupe justičných orgánov v trestnom konaní k elektronickým dôkazom, ktoré uchováva poskytovateľ služieb.

               Článok 2

               Smernice na rokovania sa stanovujú v prílohe.

               Článok 3

               Rokovania by sa mali viesť po porade s osobitným výborom, ktorý vymenuje Rada.

               Článok 4

               Toto rozhodnutie je určené Komisii.

               V Bruseli

                     Za Radu

                     predseda

                     (1)

                        Preskúmanie Dohody o vzájomnej pomoci medzi EÚ a USA z roku 2010, 7. apríla 2016, 7403/16.

                     (2)

                        Obsahové údaje sa dajú na dobrovoľnom základe získať len v prípadoch považovaných za núdzové situácie, v ktorých hrozí nebezpečenstvo smrti alebo vážnej fyzickej ujmy.

                     (3)

                        Oddiel 2701 (2) zákona o elektronických komunikáciách a ochrane súkromia z roku 1986 (ECPA) 41.

                     (4)

                        Najvyšší súd USA o tejto veci pojednával 27. februára 2018. Po tom, ako strany súd informovali, že bol podpísaný zákon o objasnení zákonného využívania údajov v zámorí, ktorý umožňuje vydať nový súdny príkaz na získanie požadovaných informácií od Microsoftu, súd konanie 17. apríla 2018 zastavil.

                     (5)

                        Posúdenie vplyvu vypracované Komisiou, sprievodný dokument k balíku o elektronických dôkazoch, 17. apríla 2018, SWD(2018) 118 final.

                     (6)

                        Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu a Rade: Európsky program v oblasti bezpečnosti, 28. apríla 2015, COM(2015) 185 final.

                     (7)

                        Návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o európskom príkaze na predloženie a uchovanie elektronických dôkazov v trestných veciach, 17. apríla 2018, COM(2018) 225 final.

                     (8)

                        Návrh smernice Európskeho parlamentu a Rady, ktorou sa stanovujú harmonizované pravidlá určovania právnych zástupcov na účely zhromažďovania dôkazov v trestnom konaní, 17. apríla 2018, COM(2018) 226 final.

                     (9)

                        Popri prebiehajúcich rokovaniach s Európskym parlamentom a Radou Rada na zasadnutí Rady pre spravodlivosť a vnútorné veci 7. decembra 2018 schválila všeobecné smerovanie v súvislosti s návrhom nariadenia predloženým Komisiou.

                     (10)

                        Budapeštiansky dohovor Rady Európy o počítačovej kriminalite (CETS č. 185), 23. novembra 2001,
                  http://conventions.coe.int
                  .

                     (11)

                  Smernica
                   Európskeho parlamentu a Rady
                  2014/41/EÚ
                   z 3. apríla 2014 o európskom vyšetrovacom príkaze v trestných veciach, Ú. v. EÚ L 130, 1.5.2014, s. 1.

                     (12)

                  Akt Rady z 29. mája 2000
                   potvrdzujúci v súlade s článkom 34 Zmluvy o Európskej únii Dohovor o vzájomnej pomoci v trestných veciach medzi členskými štátmi Európskej únie.

                     (13)

                        Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/1727 zo 14. novembra 2018 o Agentúre Európskej únie pre justičnú spoluprácu v trestných veciach (Eurojust) a o nahradení a zrušení rozhodnutia Rady 2002/187/SVV.

                     (14)

                  Nariadenie
                   Európskeho parlamentu a Rady
                  (EÚ) 2016/794
                   z 11. mája 2016 o Agentúre Európskej únie pre spoluprácu v oblasti presadzovania práva (Europol), ktorým sa nahrádzajú a zrušujú rozhodnutia Rady 2009/371/SVV, 2009/934/SVV, 2009/935/SVV, 2009/936/SVV a 2009/968/SVV.

                     (15)

                  Rámcové rozhodnutie Rady 2002/465/SVV
                   z 13. júna 2002 o spoločných vyšetrovacích tímoch.

                     (16)

                        Návrh nariadenia o predchádzaní šíreniu teroristického obsahu online, 12. septembra 2018, COM(2018) 640 final.

                     (17)

                        Návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o európskom príkaze na predloženie a uchovanie elektronických dôkazov v trestných veciach, 17. apríla 2018, COM(2018) 225 final.

                     (18)

                        Návrh smernice Európskeho parlamentu a Rady, ktorou sa stanovujú harmonizované pravidlá určovania právnych zástupcov na účely zhromažďovania dôkazov v trestnom konaní, 17. apríla 2018, COM(2018) 226 final.

                     (19)

                  Rozhodnutie Rady 2009/820/SZBP
                   z 23. októbra 2009 o uzavretí v mene Európskej únie Dohody o extradícii medzi Európskou úniou a Spojenými štátmi americkými a Dohody o vzájomnej právnej pomoci medzi Európskou úniou a Spojenými štátmi americkými.

                     (20)

                  Nariadenie
                   Európskeho parlamentu a Rady
                  (EÚ) 2016/679
                   z 27. apríla 2016 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov a o voľnom pohybe takýchto údajov, ktorým sa zrušuje smernica 95/46/ES.

                     (21)

                  Smernica
                   Európskeho parlamentu a Rady
                  (EÚ) 2016/680
                   z 27. apríla 2016 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov príslušnými orgánmi na účely predchádzania trestným činom, ich vyšetrovania, odhaľovania alebo stíhania alebo na účely výkonu trestných sankcií a o voľnom pohybe takýchto údajov a o zrušení rámcového rozhodnutia Rady 2008/977/SVV.

                     (22)

                        Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/58/ES z 12. júla 2002 týkajúca sa spracovávania osobných údajov a ochrany súkromia v sektore elektronických komunikácií (smernica o súkromí a elektronických komunikáciách) (Ú. v. ES L 201, 31.7.2002, s. 37) zmenená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2009/136/ES z 25. novembra 2009, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2002/22/ES o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb, smernica 2002/58/ES týkajúca sa spracovávania osobných údajov a ochrany súkromia v sektore elektronických komunikácií a nariadenie (ES) č. 2006/2004 o spolupráci medzi národnými orgánmi zodpovednými za vynucovanie právnych predpisov na ochranu spotrebiteľa.

                     (23)

                        Návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o európskom príkaze na predloženie a uchovanie elektronických dôkazov v trestných veciach, 17. apríla 2018, COM(2018) 225 final. Návrh smernice Európskeho parlamentu a Rady, ktorou sa stanovujú harmonizované pravidlá určovania právnych zástupcov na účely zhromažďovania dôkazov v trestnom konaní, 17. apríla 2018, COM(2018) 226 final.

                     (24)

                        Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady o európskom príkaze na predloženie a uchovanie elektronických dôkazov v trestných veciach, všeobecné smerovanie prijaté Radou, ST 15292 2018 INIT, 12. decembra 2018.

                     (25)

                        Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/1725 z 23. októbra 2018 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov inštitúciami, orgánmi, úradmi a agentúrami Únie a o voľnom pohybe takýchto údajov, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 45/2001 a rozhodnutie č. 1247/2002/ES (Ú. v. EÚ L 295, 21.11.2018, s. 39).

                     (26)

                        Ú. v. EÚ C....

    ---documentbreak---

               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli5. 2. 2019
            COM(2019) 70 final
            PRÍLOHA
            k
            odporúčaniu na ROZHODNUTIE RADY
            o poverení začať rokovania so zreteľom na dohodu medzi Európskou úniou a Spojenými štátmi americkými o cezhraničnom prístupe k elektronickým dôkazom v oblasti justičnej spolupráce v trestných veciach

               PRÍLOHA

               1.CIELE

               Komisia by sa mala v priebehu rokovaní snažiť dosiahnuť konkrétne ciele, ktoré sú podrobne uvedené ďalej, a zároveň zabezpečiť, aby bol výsledok rokovaní v súlade s vnútornými pravidlami Únie týkajúcimi sa elektronických dôkazov, a to aj v podobe, do akej sa vyvinú na základe rokovaní spoluzákonodarcov Únie v rámci legislatívneho postupu, a nakoniec aj v ich konečnej podobe, ktorá sa prijme. Uvedené vnútorné pravidlá budú východiskom pre rokovaciu pozíciu Únie.

               1.Stanoviť spoločné pravidlá a riešiť kolíziu právnych poriadkov vo vzťahu k príkazom na poskytnutie elektronických dôkazov v podobe obsahových a neobsahových údajov, ktoré boli vydané justičným orgánom jednej zmluvnej strany a adresované poskytovateľovi služieb, na ktorého sa vzťahuje právo druhej zmluvnej strany. Tým by sa malo znížiť riziko fragmentácie postupov a právnych predpisov a mala by sa zvýšiť právna istota medzi Úniou a Spojenými štátmi americkými pri získavaní elektronických dôkazov v trestnom konaní.

               2.Umožniť, aby prenos elektronických dôkazov žiadajúcemu orgánu, ako sa stanovuje odseku 1, na recipročnom základe uskutočňoval priamo poskytovateľ služieb.

               3.Zabezpečiť rešpektovanie základných práv, slobôd a všeobecných zásad práva EÚ zakotvených v zmluvách o Európskej únii a v Charte základných práv vrátane primeranosti, procesných práv, prezumpcie neviny a práv osôb, proti ktorým sa vedie trestné konanie, na obhajobu, ako aj práva na súkromie a ochranu osobných údajov a údajov z komunikácie pri ich spracúvaní, a to aj pri prenosoch orgánom presadzovania práva v tretích krajinách, a všetkých povinností orgánov presadzovania práva a justičných orgánov v tejto súvislosti.

               V záujme dosiahnutia cieľov stanovených v časti 1 by dohoda mala pokrývať najmä tieto prvky:

               2.POVAHA A ROZSAH PÔSOBNOSTI DOHODY

               4.Dohoda by sa mala vzťahovať na trestné konania, ktoré zahŕňajú fázu pred súdnym konaním, ako aj fázu samotného konania.

               5.Dohodou by sa mali vytvárať recipročné práva a povinnosti zmluvných strán.

               6.V dohode by sa mali vymedziť údaje, na ktoré sa dohoda bude vzťahovať, a ich druhy vrátane obsahových a neobsahových údajov.

               7.V dohode by sa mal vymedziť presný rozsah jej pôsobnosti z hľadiska trestných činov, na ktoré sa vzťahuje, a prahových hodnôt.

               8.V dohode by sa mali stanoviť podmienky, ktoré musia byť splnené, aby justičný orgán mohol vydať príkaz, a spôsoby, akými môže byť príkaz doručený.

               9.Dohoda by mala obsahovať ustanovenie poskytujúce dotknutým osobám účinné prostriedky nápravy počas trestného konania. V dohode by sa takisto malo vymedziť, za akých okolností má poskytovateľ služieb právo namietať voči príkazu.

               10.V dohode by sa mala stanoviť lehota na poskytnutie údajov, na ktoré sa príkaz vzťahuje.

               11.Dohodou by nemali byť dotknuté iné existujúce medzinárodné dohody o justičnej spolupráci v trestných veciach medzi orgánmi, ako je Dohoda o vzájomnej právnej pomoci medzi EÚ a USA.

               12.V dvojstranných vzťahoch medzi Úniou a Spojenými štátmi americkými by dohoda mala mať prednosť pred Dohovorom Rady Európy o počítačovej kriminalite a akoukoľvek dohodou alebo opatrením, ku ktorým sa dospeje pri rokovaniach o druhom dodatkovom protokole k tomuto dohovoru, pokiaľ budú ustanovenia danej dohody alebo daného opatrenia upravovať otázky, ktoré sú predmetom dohody.

               3.ZÁRUKY

               13.Dohoda by mala byť recipročná, pokiaľ ide o kategórie osôb, ktorých údaje sa podľa nej nesmú vyžadovať. Dohodou by sa nemali diskriminovať osoby z rôznych členských štátov.

               14.Dohodou by sa mala na základe odkazu na Dohodu medzi EÚ a USA o ochrane osobných údajov a súkromia, ktorá je inak známa aj ako „zastrešujúca dohoda“ a ktorá nadobudla platnosť 1. februára 2017, zaistiť uplatniteľnosť danej dohody.

               15.Dohodou by sa mala zastrešujúca dohoda doplniť o dodatočné záruky, ktorými sa zohľadní úroveň citlivosti dotknutých kategórií údajov a jedinečné požiadavky vyplývajúce z toho, že prenos elektronických dôkazov budú uskutočňovať priamo poskytovatelia služieb, a nebude sa uskutočňovať medzi orgánmi.

               16.Dodatočné záruky, pokiaľ ide o ochranu súkromia a osobných údajov, ktoré by sa mali preskúmať vzhľadom na rozsah pôsobnosti dohody, by mali okrem iného zahŕňať:

               a)Konkrétne určenie účelov, na ktoré sa môžu osobné údaje a údaje z elektronickej komunikácie žiadať a prenášať.

               b)Požiadavku, aby bol príkaz obmedzený na osobné údaje a údaje z elektronickej komunikácie, ktoré sú nevyhnutné a primerané vo vzťahu k účelom, na ktoré sa k nim pristupuje.

               c)Požiadavku, aby používanie údajov ďalšími orgánmi USA, ktoré nie sú viazané zastrešujúcou dohodou, a ich sprístupnenie týmto orgánom podliehalo oznámeniu príslušnému justičnému orgánu určenému v členskom štáte, v ktorom má poskytovateľ služieb sídlo alebo zastúpenie, a predchádzajúcemu povoleniu týmto orgánom a aby k nemu mohlo dôjsť len vtedy, ak sa zaistí, že prijímajúci orgán bude účinne chrániť osobné údaje a údaje z elektronickej komunikácie v súlade s ustanoveniami dohody. Pri zvažovaní takéhoto predchádzajúceho povolenia by príslušný justičný orgán mal náležite zohľadniť všetky relevantné faktory vrátane závažnosti trestného činu a účelu, na ktorý sa údaje pôvodne preniesli.

               d)Požiadavku, aby sa následné prenosy do ďalších tretích krajín mohli uskutočňovať len orgánom presadzovania práva zodpovedným za predchádzanie trestným činom vrátane terorizmu, ich vyšetrovanie, odhaľovanie alebo stíhanie a aby podliehali oznámeniu príslušnému justičnému orgánu určenému členským štátom, v ktorom má poskytovateľ služieb sídlo alebo zastúpenie, a predchádzajúcemu povoleniu týmto orgánom. Pri zvažovaní takéhoto predchádzajúceho povolenia by príslušný justičný orgán mal zohľadniť faktory stanovené v článku 7 ods. 2 zastrešujúcej dohody.

               e)V dohode sa môžu stanoviť výnimočné okolnosti, za ktorých sa následný prenos môže uskutočniť bez predchádzajúceho povolenia, ako je prípad závažného a bezprostredného ohrozenia verejnej bezpečnosti členského štátu alebo tretej krajiny, a záruky potrebné v tejto súvislosti.

               f)Oznámenie incidentu v oblasti bezpečnosti informácií príslušnému orgánu určenému členským štátom, v ktorom má poskytovateľ služieb sídlo alebo zastúpenie, sa vykoná v súlade s podmienkami článku 10 ods. 2 zastrešujúcej dohody.

               17.Dodatočné záruky, pokiaľ ide o procesné práva, ktoré by sa mali preskúmať vzhľadom na rozsah pôsobnosti dohody, by mali okrem iného zahŕňať:

               a)Primerané záruky s cieľom zabezpečiť, že nebude možné žiadať o údaje na použitie v trestnom konaní, ktoré by mohlo viesť k trestu smrti.

               b)Primerané podmienky, ktorými sa zabezpečí nevyhnutnosť a primeranosť príkazov na poskytnutie prístupu k elektronickým dôkazom, pričom sa podľa potreby bude rozlišovať najmä medzi jednotlivými kategóriami údajov.

               c)Procesné záruky pre fyzické osoby, na ktoré sa vzťahuje príkaz na poskytnutie údajov v rámci trestného konania.

               d)Osobitné záruky v súvislosti s údajmi chránenými výsadami a imunitami.

               e)Záruky zachovania dôvernosti pre orgány a poskytovateľov služieb vrátane požiadaviek na nezverejňovanie.

               4.SPRÁVA DOHODY

               18.V dohode by sa malo stanoviť, že zmluvné strany vykonávajú pravidelné spoločné preskúmania uplatňovania dohody a preskúmavajú, ako ju čo najúčinnejšie využiť. Na tento účel by sa na oboch stranách mali zhromažďovať štatistické údaje na uľahčenie tohto procesu.

               19.Dohoda by mala obsahovať ustanovenie o jej trvaní. To, či má byť dohoda uzavretá na neobmedzený alebo obmedzený čas, sa posúdi na základe výsledkov rokovaní. V každom prípade by sa malo do dohody zahrnúť ustanovenie vyžadujúce, aby sa dohoda vo vhodnom čase preskúmala.

               20.V dohode by sa malo stanoviť, že strany navzájom konzultujú s cieľom uľahčiť riešenie akéhokoľvek sporu týkajúceho sa výkladu alebo uplatňovania dohody.

               21.V dohode by sa mala stanoviť možnosť pozastavenia a ukončenia dohody jednou zo strán v prípade, že spor nebude možné vyriešiť uvedeným konzultačným postupom.

               22.Dohoda by mala obsahovať ustanovenie o jej územnej pôsobnosti.

               23.Znenia dohody vo všetkých úradných jazykoch Únie budú rovnako autentické.