               21.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 23/152

      P8_TA(2019)0187
      Nadväzujúce opatrenia ESVČ dva roky po predložení správy EP o strategickej komunikácii EÚ s cieľom bojovať s propagandou tretích strán zameranou proti Únii
      Odporúčanie Európskeho parlamentu z 13. marca 2019 Rade a podpredsedníčke Komisie/vysokej predstaviteľke Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku v súvislosti s hodnotením nadväzujúcim na opatrenia ESVČ dva roky po predložení správy EP o strategickej komunikácii EÚ s cieľom bojovať s propagandou tretích strán zameranou proti Únii (2018/2115(INI))
      (2021/C 23/24)

         Európsky parlament,

                  —

                  so zreteľom na závery Európskej rady z 28. júna a 18. októbra 2018,

                  —

                  so zreteľom na oznámenie Komisie z 26. apríla 2018 s názvom Boj proti dezinformáciám na internete: európsky prístup (COM(2018)0236),

                  —

                  so zreteľom na kódex postupov EÚ pri dezinformáciách zverejnený 26. septembra 2018,

                  —

                  so zreteľom na svoje uznesenie z 23. novembra 2016 o strategickej komunikácii EÚ s cieľom bojovať s propagandou tretích strán zameranou proti Únii (1),

                  —

                  so zreteľom na spoločné oznámenie vysokej predstaviteľky Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku a Komisie zo 6. apríla 2016 s názvom Spoločný rámec pre boj proti hybridným hrozbám: reakcia Európskej únie (JOIN(2016)0018),

                  —

                  so zreteľom na oznámenie Komisie z 20. apríla 2016 s názvom Napĺňanie Európskeho programu v oblasti bezpečnosti s cieľom bojovať proti terorizmu a pripraviť pôdu pre účinnú a skutočnú bezpečnostnú úniu (COM(2016)0230),

                  —

                  so zreteľom na štúdiu uskutočniteľnosti Európskej nadácie na podporu demokracie o iniciatívach médií v ruskom jazyku v krajinách Východného partnerstva a v ďalších krajinách s názvom Vytvorenie plurality a rovnováhy v priestore médií v ruskom jazyku,

                  —

                  so zreteľom na správu podpredsedníčky Komisie/vysokej predstaviteľky Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku (ďalej len „PK/VP“) z 18. mája 2015 o Európskej únii v meniacom sa globálnom prostredí – v prepojenejšom, konfliktnejšom a komplexnejšom svete a na to, že sa práve pripravuje nová globálna bezpečnostná stratégia EÚ,

                  —

                  so zreteľom na svoje odporúčanie Rade, Komisii a ESVČ z 15. novembra 2017 o Východnom partnerstve v rámci príprav na samit v novembri 2017 (2),

                  —

                  so zreteľom na spoločné oznámenie vysokej predstaviteľky Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku a Komisie Európskemu parlamentu a Rade z 13. septembra 2017 s názvom Odolnosť, odrádzanie a obrana: budovanie silnej kybernetickej bezpečnosti pre EÚ (JOIN(2017)0450),

                  —

                  so zreteľom na spoločné oznámenie vysokej predstaviteľky Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku a Komisie Európskemu parlamentu a Rade zo 7. júna 2017 s názvom Strategický prístup k zvyšovaniu odolnosti vo vonkajšej činnosti EÚ (JOIN(2017)0021),

                  —

                  so zreteľom na článok 19 Všeobecnej deklarácie ľudských práv (VDĽP), ktorým sa chráni právo každého na presvedčenie bez toho, aby niekto trpel ujmu za svoje presvedčenie, a zahŕňa právo vyhľadávať, prijímať a rozširovať informácie a myšlienky všetkých druhov bez ohľadu na hranice a akýmikoľvek prostriedkami,

                  —

                  so zreteľom na spoločné vyhlásenie o spolupráci medzi EÚ a NATO z 10. júla 2018,

                  —

                  so zreteľom na spoločnú deklaráciu osobitného spravodajcu Organizácie Spojených národov (OSN) pre slobodu názoru a prejavu, predstaviteľa Organizácie pre bezpečnosť a spoluprácu v Európe (OBSE) pre slobodu médií, osobitného spravodajcu Organizácie amerických štátov (OAS) pre slobodu prejavu a osobitného spravodajcu Africkej komisie pre ľudské práva a práva národov (ACHPR) pre slobodu prejavu a prístup k informáciám o slobode prejavu a falošných správach, dezinformáciách a propagande z 3. marca 2017,

                  —

                  so zreteľom na správu zo 6. apríla 2018 osobitného spravodajcu Organizácie Spojených národov o podpore a ochrane práva na slobodu presvedčenia a prejavu,

                  —

                  so zreteľom na odporúčanie Európskeho parlamentu Rade, Komisii a podpredsedníčke Komisie/vysokej predstaviteľke Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku o obrane akademickej slobody vo vonkajšej činnosti EÚ z 29. novembra 2018 (3),

                  —

                  so zreteľom na najnovšiu správu Europolu s názvom Situácii a trendy v oblasti terorizmu v EÚ z roku 2018, v ktorej sa zdôrazňuje nárast činnosti teroristických skupín v kybernetickom priestore a ich možné zbližovanie sa s inými zločineckými skupinami;

                  —

                  so zreteľom na spoločné oznámenie vysokej predstaviteľky Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku a Komisie Európskemu parlamentu, Európskej rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov z 5. decembra 2018 s názvom Akčný plán proti dezinformáciám (JOIN(2018)0036) a na správu Komisie o vykonávaní oznámenia Boj proti dezinformáciám na internete: európsky prístup z toho istého dňa (COM(2018)0794),

                  —

                  so zreteľom na činnosť iniciatívy Transatlantic Commission on Election Integrity (transatlantická komisia pre integritu volieb),

                  —

                  so zreteľom na zásady zo Santa Clary týkajúce sa transparentnosti a zodpovednosti v oblasti postupov moderovania obsahu,

                  —

                  so zreteľom na akčný plán EÚ z 22. júna 2015 pre oblasť strategickej komunikácie,

                  —

                  so zreteľom na článok 113 rokovacieho poriadku,

                  —

                  so zreteľom na správu Výboru pre zahraničné veci (A8-0031/2019),

                  1.

                  odporúča Rade a podpredsedníčke Komisie/vysokej predstaviteľke Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku:

            Aktuálny stav v roku 2018 – Boj proti hybridnej vojne

                  a)

                  zdôrazňovať, že sloboda prejavu a vyjadrovania, ako aj pluralita médií sú v odolných demokratických spoločnostiach na ústrednom mieste a poskytujú účinné záruky proti dezinformačným kampaniam a nepriateľskej propagande; vyjadriť znepokojenie nad zhoršujúcou sa slobodou médií a nad prípadmi útokov na novinárov; konštatuje, že by sa mali prijať ďalšie kroky so všetkými príslušnými zainteresovanými stranami s cieľom zaručiť transparentnosť vlastníctva a plurality médií bez presadzovania cenzúry a chrániť prostredie umožňujúce širokú škálu informácií, myšlienok, rôznorodého prostredia médií a občianskej spoločnosti, ako aj úsilie zamerané na identifikáciu a zvyšovanie povedomia o dezinformáciách a propagande; zapojiť do týchto procesov všetky relevantné zainteresované strany vrátane hlavných združení tlače, novinárov a médií; zdôrazňuje význam fungujúceho systému verejného vysielania, ktorý bude normou toho, ako poskytovať nestranné a objektívne informácie v súlade s najlepšími postupmi a etikou žurnalistiky;

                  b)

                  zvážiť vytvorenie právneho rámca na úrovni EÚ aj na medzinárodnej úrovni na riešenie hybridných hrozieb vrátane kybernetickej a informačnej vojny, ktorý by umožnil silnú reakciu Únie a zahŕňal by aj cielené sankcie, ktorých potrebu preukázalo najmä nepriateľské konanie štátnych a neštátnych aktérov v týchto oblastiach, voči osobám zodpovedným za organizovanie a konanie týchto kampaní;

                  c)

                  vziať do úvahy, že Dá’iš mení svoju taktiku a presúva sa z webových sídiel do služby poskytujúcej šifrované správy, ktorá je medzi islamistickými skupinami obľúbená;

                  d)

                  podporiť nielen rastúci počet štátnych inštitúcií, think tankov a mimovládnych organizácií zaoberajúcich sa propagandou a dezinformáciami, ale aj činnosti na miestnej úrovni; vyzýva PK/VP a Komisiu, aby sa užšie angažovali v tejto oblasti a pripravili dôsledné posúdenie nových nariadení vrátane všeobecného nariadenia o ochrane údajov (GDPR) a nadchádzajúceho nariadenia o súkromí na internete ako ochrany pred zlomyseľným používaním sociálnych platforiem; zabezpečiť, aby sa strategická komunikácia EÚ stala otázkou prvoradej priority európskej agendy a aby inštitúcie EÚ a členské štáty spolupracovali na predchádzaní takýmto javom, pričom treba mať na pamäti, že dezinformácie a propaganda prospievajú k polarizovanému prostrediu s klesajúcou úrovňou dôvery v médiá;

                  e)

                  vyzvať členské štáty, ktoré naďalej popierajú existenciu dezinformácie a nepriateľskej propagandy, hlavné zdroje dezinformácií v Európe a vplyv dezinformácií a propagandy na verejnú mienku, aby ich uznali, a nabádať tieto členské štáty, aby prijali aktívne opatrenia s cieľom bojovať proti takejto propagande a skoncovať s ňou vrátane preukázaných prípadov špionáže tretími krajinami; vyzvať všetky členské štáty, aby zhodnotili situáciu na svojom území a investovali do vlastných kapacít s cieľom bojovať proti strategickej komunikácii nepriateľských tretích strán a zlepšiť schopnosť občanov odhaľovať dezinformácie, ako aj nabádať členské štáty, aby zabezpečili účinnú výmenu informácií o tejto otázke; vyzvať európskych lídrov, ktorí tejto hrozbe ešte stále nevenujú dostatočnú pozornosť, aby uznali bezprostrednú nutnosť strategického prebudenia s cieľom bojovať proti nepriateľskej informačnej vojne;

                  f)

                  naliehať na členské štáty, aby aktívne investovali do vzdelávacích opatrení vysvetľujúcich rozličné spôsoby vytvárania a šírenia dezinformácií s cieľom zlepšiť schopnosti občanov odhaľovať dezinformácie a reagovať na ne;

                  g)

                  nabádať členské štáty, aby zaistili účinnú výmenu informácií medzi všetkými svojimi orgánmi príslušnými pre boj proti propagande, manipulácii a dezinformovaniu vrátane kybernetickej a informačnej vojny;

                  h)

                  zvyšovať informovanosť o dezinformačných kampaniach Ruska, keďže ide o hlavný zdroj dezinformácií v Európe;

            Typy nepravdivých informácií, dezinformácií a propagandy zameraných proti EÚ a jej susedským štátom

                  i)

                  uznať prácu, ktorá sa vykonala na rôznych úrovniach s cieľom identifikovať druhy vplyvu a nástroje používané proti EÚ a jej susedstvu; zvýšiť informovanosť o prebiehajúcich dezinformačných kampaniach a presunúť pozornosť na hĺbkovú analýzu a výskum ich vplyvu a účinnosti, aby sa vypracovali opatrenia s cieľom aktívne a rýchlo pôsobiť proti nim; nabádať členské štáty, aby vytvorili trvalé štruktúry na identifikovanie dezinformácií, predchádzanie týmto činnostiam a boj proti nim; zdôrazňuje, že dezinformačné kampane sú súčasťou širšej stratégie a zvyčajne ich sprevádzajú iné nepriateľské činnosti a že najmä informačná vojna, ktorá sprevádza vojenské ofenzívy, by sa mala brať vážne a malo by sa proti nej bojovať odhodlane, jednote a so silou;

                  j)

                  upozorniť na vplyv umelej inteligencie a jej rýchly rozvoj pri šírení falošných správ, so znepokojením konštatuje, že umelá inteligencia bude čoskoro schopná nezávisle vytvárať ďalšie schopnosti v oblasti umelej inteligencie; vyčleniť značné finančné prostriedky na výskum a vývoj na križovatke umelej inteligencie a informačnej vojny, a to so zreteľom na rýchlo rastúce schopnosti umelej inteligencie v oblasti šírenia propagandy a dezinformácií, a to aj prostredníctvom falošných videí;

                  k)

                  zamerať sa na pretrvávajúce využívanie dezinformácií autoritárskymi aktérmi ako Irán, ktorého šírenie falošných správ podnecuje a zvyšuje napätie v nestálych oblastiach konfliktov a súčasne sa zameriava na Európanov, aby sa skryl hanebný úmysel; naliehavo žiada členské štáty, aby proti takýmto činnostiam bojovali zlepšovaním spolupráce a využívaním poučení získaných podobne zmýšľajúcimi krajinami a MVO;

                  l)

                  zamerať sa na reakciu EÚ a členských štátov a prispôsobiť ju neustále rastúcej prepracovanosti nástrojov používaných na vytváranie a šírenie dezinformácií vrátane nových spôsobov šírenia propagandy využívaním viacerých nízkoúrovňových webových sídiel, aplikácií pre súkromné výmeny správ, optimalizácie vyhľadávačov, zmanipulovaných zvukových nahrávok, obrazových správ alebo videonahrávok, umelej inteligencie, online informačných portálov a televíznych staníc s cieľom šíriť hlavné príbehy, a to najmä tvorcami verejnej mienky a štátnymi inštitúciami kontrolovanými alebo financovanými inštitúciami, ktoré poskytujú kľúčové posolstvá a argumentáciu pre autoritárskych aktérov; dôrazne odsudzuje čoraz agresívnejšie kroky Ruska, Číny, Iránu, Severnej Kórey a iných v tejto súvislosti, ktoré sa snažia oslabiť alebo pozastaviť normatívne základy a zásady európskych demokracií a zvrchovanosť všetkých krajín Východného partnerstva, ako aj ovplyvňovať voľby a podporovať extrémistické hnutia, berúc do úvahy, že rozsah kybernetických útokov sa neustále zvyšuje;

                  m)

                  venovať osobitnú pozornosť správam a obsahu, ktorých cieľom je nabádať k násiliu, rasizmu, samovražedným útokom, náboru tzv. zahraničných bojovníkov, rôznym trestným činom alebo podnecovať k jednej či viacerým takýmto činnostiam;

            Priemysel a sociálne médiá

                  n)

                  uznať nové investície, ktoré vyvíjajú spoločnosti pôsobiace v oblasti sociálnych médií na boj proti dezinformáciám, venovať však osobitnú pozornosť účinnému vykonávaniu Kódexu postupov EÚ v oblasti dezinformácií a zároveň vyzvať susedné a partnerské krajiny EÚ, aby podpísali Kódex postupov v oblasti dezinformácií na úrovni EÚ, a zároveň venovať osobitnú pozornosť novej taktike využívania šifrovaných správ a sociálnych médií, ktoré sa napriek ich úsiliu považujú za najbežnejší nástroj na šírenie dezinformácií, nepriateľskú propagandu a obsah, ktorý podnecuje k nenávisti a násiliu;

                  o)

                  spolu s členskými štátmi regulovať činnosť spoločností pôsobiacich v oblasti sociálnych médií, služieb doručovania správ a poskytovateľov vyhľadávačov a zabezpečiť ich plnú transparentnosť, a najmä zodpovednosť s celounijným prístupom, umožniť zistenie totožnosť a sídla nielen autorov, ale aj sponzorov predkladaného politického obsahu, a brať spoločnosti na zodpovednosť za sociálny vplyv automatizovaných odporúčacích systémov, ktoré propagujú dezinformácie, pričom treba zdôrazniť, že spoločnosti majú zodpovednosť za rýchle odstránenie systémových falošných správ; naliehavo vyzýva členské štáty, kandidátske krajiny a pridružené krajiny, aby prijali účinné a jasné právne predpisy, ktoré zabezpečia transparentnosť vlastníctva médií; venovať osobitnú pozornosť financovaniu, transparentnosti a cieľom mimovládnych organizácií, ktoré majú väzby s autoritárskymi štátmi pôsobiacimi v EÚ a v jej partnerských krajinách;

                  p)

                  zaistiť, aby príslušné odvetvie a internetové platformy splnili záväzky prijaté v Kódexe postupov v oblasti dezinformácií a skutočne riešili problém dezinformácií: i) zaistením transparentnosti politickej reklamy na základe účinných a s náležitou starostlivosťou vykonaných kontrol totožnosti sponzorov; ii) podniknutím rozhodných krokov proti falošným profilom, ktoré sú v rámci ich služieb aktívne; iii) identifikovaním zneužívania automatizovaných softvérových robotov; a iv) účinnou spoluprácou s nezávislými subjektmi, ktoré sa venujú preverovaniu faktov;

                  q)

                  naliehať na spoločnosti prevádzkujúce sociálne médiá a prevádzkovateľov služieb doručovania správ, aby zaistili plný súlad s právnou úpravou EÚ v oblasti ochrany údajov a inými predpismi a aby reagovali v reálnom čase a pri každom vyšetrovaní údajného využívania ich platforiem na nepriateľské účely úzko spolupracovali s príslušnými orgánmi a aby vykonali transparentné audity subjektov podozrivých zo šírenia dezinformácií a propagandy; vyzýva technologické spoločnosti, aby viac investovali do nástrojov na identifikáciu propagandy, do zlepšenia zodpovednosti na internete a do zaistenia lepšej kontroly totožnosti používateľov predtým, ako vstúpia do príslušných platforiem, s cieľom odstrániť botnety, ako aj do zníženie finančnej motivácie osôb, ktoré z dezinformácií profitujú; naliehať na spoločnosti prevádzkujúce sociálne médiá, aby v prípade šírenia podozrivého obsahu politickej povahy naliehavo reagovali, najmä ak podnecuje nenávisť alebo násilie;

                  r)

                  dbať na to, že zákaz podozrivých účtov možno považovať za cenzúru, a teda uistiť sa o tom, že je takéto konanie odôvodnené, ak je stanovené zákonom, transparentné a v spolupráci s príslušnými orgánmi a občianskou spoločnosťou v členských štátoch a partnerských krajinách, s plným pochopením dôvodov konania, a to aj tak, že sa vyzvú spoločnosti prevádzkujúce sociálne médiá, aby všetkým používateľom poskytli jasné informácie o tom, aké druhy obsahu sú zakázané, a aby každému dotknutému používateľovi oznámili dôvody na zrušenie obsahu alebo pozastavenie účtu; vyzýva na zosúladenie vnútorných pravidiel stanovených sociálnymi médiami pre ich používateľov s právnym poriadkom krajiny, v ktorej pôsobia;

            Najlepšie postupy

                  s)

                  naďalej zvyšovať odolnosť založenú na prístupoch celej verejnej správy a celej spoločnosti a schopnosť odpovedať na hrozby v reálnom čase, navrhovať preventívne opatrenia a myslieť dopredu namiesto reagovania na útoky, ktoré sa už v kybernetickej a informačnej oblasti stali, a ich analyzovania; upozorňovať na technický pokrok v tejto oblasti a vymieňať si príklady najlepších postupov vo forme opatrení, ktoré už jednotlivé členské štáty prijali, vrátane preskúmania fungovania vnútroštátnych prístupov zavedených členskými štátmi, a zároveň rozvíjať spôsoby podpory úzkej spolupráce so Spojeným kráľovstvom po brexite a pracovať v spolupráci so spravodajskými službami a spojencami, ako sú USA a Kanada, NATO a Spravodajské a situačné centrum EÚ (INTCEN);

                  t)

                  venovať osobitnú pozornosť zlepšeniu úsilia o vyšetrenie prebiehajúceho procesu outsourcingu propagandy a využívania súboru nástrojov na násobenie sily nepriateľskými tretími stranami, ako aj významu nielen odkrývania a odhaľovania takýchto útokov, ale aj tomu, aby boli jednoznačne verejne pomenovaní páchatelia, ich sponzori a ciele, ktoré sa snažia dosiahnuť, a tiež posudzovaniu účinkov týchto útokov na cieľové publikum; zverejňovať všetky odkryté prípady nepriateľskej propagandy prostredníctvom podrobného informačného prehľadu v rámci snahy varovať verejnosť tak, aby sa informácie dostali k publik, na ktoré je daný prípad nepriateľskej propagandy namierený;

                  u)

                  podporovať a zapájať občiansku spoločnosť, odbornú komunitu, súkromné inštitúcie, akademickú obec, miestnych aktivistov v oblasti kybernetiky, mienkotvorné médiá, združenia novinárov a médiá a rastúci počet zúčastnených aktérov, ktorí majú vplyv na ďalšie posilnenie opatrení zameraných na overovanie a odhaľovanie dezinformácií, prehĺbenie výskumu vrátane hĺbkových štúdií a sociologického výskumu a účinnejšej analýzy manipulácie s informáciami; podporovať profesionálnu žurnalistiku, investigatívne reportáže a projekty, ktoré sa snažia odhaľovať dezinformácie, ako aj technologické startupy, ktoré vytvárajú digitálne nástroje, ktorými môže publikum bojovať proti dezinformačným útokom; zdôrazniť význam a potrebu poskytovania financovania a vzdelávania vrátane seminárov a kurzov odbornej prípravy v spolupráci s členskými štátmi a občianskou spoločnosťou, ako napríklad online knižnica mediálnej gramotnosti a vzdelávacie centrum zamerané na zvyšovanie povedomia a boj proti dezinformáciám a zvyšovanie mediálnej gramotnosti;

                  v)

                  uvítať súbor opatrení, ktoré prijalo NATO a ktoré sa zameriavajú na boj proti novým typom hybridných hrozieb a spoločné oznámenie o spolupráci v tejto záležitosti medzi EÚ a NATO; vyzvať EÚ, aby zaistila účinné a urýchlené vykonávanie týchto odporúčaní, a to aj na úrovni spoločnej bezpečnostnej a obrannej politiky (SBOP);

            Európsky prístup

                  w)

                  privítať vytvorenie nových pracovných skupín ESVČ pre strategickú komunikáciu tvorených odborníkmi s primeranými jazykovými zručnosťami a znalosťami, konkrétne pracovnej skupiny pre západný Balkán a pracovnej skupiny Juh pre krajiny na Blízkom východe, v severnej Afrike a v oblasti Perzského zálivu, ktorých úlohou je zaistiť koordinovanú a konzistentnú komunikáciou EÚ v týchto regiónoch a reagovať na dezinformácie a propagandu namierené proti EÚ;

                  x)

                  uznať konkrétne výsledky, ktoré dosiahla pracovná skupina East StratCom, vrátane vytvorenia účtov euvsdisinfo.eu a @EUmythbuster na Twitteri; zdôrazňuje, že od svojho vzniku odhalila viac ako 4 000 dezinformačných kampaní na rôzne témy; pokračovať v podpore spoločného úsilia Komisie a ESVČ a pracovnej skupiny EÚ East StratCom po analýze jej silných a slabých stránok a potrebných zlepšení vrátane zlepšenia spôsobilostí v oblasti detekcie, analyzovania a odhaľovania dezinformácií tým, že sa pracovné skupiny ESVČ pre strategickú komunikáciu a delegácie EÚ vybavia novým personálom, nástrojmi a zručnosťami vrátane nových nástrojov na analýzu dát, náboru ďalších dátových vedcov a odborníkov na dezinformácie, ako aj pokrytím širšieho spektra zdrojov a jazykov, pokiaľ ide o dosah a vplyv dezinformácií;

                  y)

                  urýchlene vytvoriť z pracovnej skupiny East StratCom plnohodnotný útvar alebo ešte väčšiu štruktúru v rámci ESVČ a pri nadchádzajúcom prideľovaní finančných prostriedkov Európskym parlamentom podporovať všetky tri strategické komunikačné skupiny ESVČ tým, že im poskytnú primerané finančné a ľudské zdroje, ktoré sú stále potrebné, zamerané na výrazné zvýšenie ich potenciálu, účinnosti, profesionality, inštitucionálnej kontinuity a kvality práce, ako aj ich ochranu pred politickým zasahovaním zo strany úradníkov a krajín podporujúcich ruské dezinformácie;

                  z)

                  odstrániť aktuálne nedostatky pracovnej skupiny East StratCom vrátane chýbajúcich regionálnych odborných znalostí, veľkej fluktuácie zamestnancov a nedostatočnej inštitucionálnej kontinuity a zabezpečiť primerané finančné zdroje a organizačnú štruktúru, keďže len tak sa dá zabezpečiť úplná profesionalita, účinnosť a výsledky;

                  aa)

                  vyzvať členské štáty, ktoré tak ešte neurobili, aby do troch pracovných skupín StratCom pridelili vlastných vyslaných národných expertov, čím sa zabezpečí, aby odborníci, ktorých EÚ angažuje v boji proti dezinformáciám, neboli politicky zaujatí alebo aktívni účastníci vnútorných politických sporov v danej krajiny; takisto vyzvať blízke partnerské krajiny, aby pracovnej skupine poskytovali poradenstvo v oblasti taktiky spoločných štátnych a neštátnych protivníkov, a aby uznali význam a potrebu lepšej koordinácie verejnej správy EÚ;

                  ab)

                  zintenzívniť spoluprácu medzi pracovnou skupinou East StratCom a všetkými inštitúciami EÚ, členskými štátmi a podobne zmýšľajúcimi partnermi; podporiť zastúpenia EÚ v rámci EÚ a delegácie EÚ mimo EÚ, aby podporovali činnosť pracovnej skupiny East StratCom, pracovnej skupiny Juh a pracovnej skupiny pre západný Balkán napríklad aj spoločným využívaním medzinárodných skúseností a najlepších postupov, ako aj zabezpečením prekladu ich publikácií do miestnych jazykov; požaduje, aby sa na prácu v oblasti strategickej komunikácie vyčlenilo viac pracovníkov, najmä v delegáciách EÚ vo východnom a v južnom susedstve a na západnom Balkáne;

                  ac)

                  zamerať sa na pristupujúce krajiny a partnerov v susedstve EÚ a pomáhať im v úsilí pôsobiť proti nepriateľskej propagande a dezinformačným aktivitám a začleniť aj odborníkov z tretích krajín v susedstve EÚ, ktorí sú vystavení rovnakým hrozbám, ako aj uprednostňovať rozvoj dlhodobého strategického prístupu a dosahu najmä na krajiny Východného partnerstva; posilniť spôsobilosti delegácií EÚ v zahraničí, zastúpení Komisie a styčných úradníkov Európskeho parlamentu v členských štátoch, pokiaľ ide o rozvoj miestnej schopnosti zisťovať a odhaľovať dezinformácie a komunikovať o hodnotách a politikách EÚ, rozšíriť komunikáciu na základe kampane a lepšie koordinovať a posilňovať pozitívnu argumentáciu vo všetkých inštitúciách a členských štátoch EÚ; vziať do úvahy súčasné šírenie dezinformácií a budúce hrozby v tejto oblasti zamerané na ohrozenie nezávislosti, zvrchovanosti a územnej celistvosti všetkých krajín Východného partnerstva v rámci ich medzinárodne uznávaných hraníc; prioritne sa venovať najmä tvorbe dlhodobého strategického prístupu a dosahu smerom ku krajinám Východného partnerstva so zameraním na medziľudské kontakty a so spoluprácou s existujúcimi sieťami občianskej spoločnosti, ktoré už dnes predstavujú zdroj komunitnej odolnosti;

                  ad)

                  prioritne sa venovať strategickej komunikácii a vykonávať pravidelné preskúmanie politiky EÚ v tejto oblasti; naďalej podporovať prácu Európskej nadácie na podporu demokracie (EED) na hľadaní praktických riešení v oblasti podpory a posilňovania demokratických, nezávislých a rôznorodých médií v ruštine v krajinách Východného partnerstva aj inde; vyzvať Komisiu a všetky členské štáty a podobne zmýšľajúce krajiny, aby sa do tohto projektu pozitívne zapojili a podporovali ho; venovať pozornosť každému medzinárodnému subjektu, ktorý sa v súčasnosti správa podobne;

                  ae)

                  navrhnúť Európskej rade, aby sa boju proti dezinformáciám a nepriateľskej propagande udelila priorita s dostatočnými zdrojmi a nástrojmi na ochranu objektívneho spravodajstva a šírenia informácií;

                  af)

                  vytvoriť celoeurópsku sieť vnútroštátnych a miestnych špecializovaných centier, spravodajských médií, think tankov, mimovládnych organizácií a ďalších subjektov a inštitúcií, najmä NATO, ktoré sa zaoberajú hybridnou vojnou, ktorá by pomohla koordinovať ich činnosti a zhromažďovala ich zistenia; vyčleniť na tento účel primerané prostriedky; zdôrazňuje, že táto sieť by mala byť otvorená podobne zmýšľajúcim partnerom EÚ, ktorí by sa mohli podeliť o svoje skúsenosti so situáciami, keď boli terčom dezinformácií a nepriateľskej propagandy, a s bojom proti nim; zabezpečiť účinné a rýchle vykonávanie odporúčaní EÚ a NATO týkajúcich sa boja proti novým druhom hybridných hrozieb, a to aj na úrovni SBOP, a začleniť tému boja proti strategickej propagande do osnov Európskej akadémie bezpečnosti a obrany a jej siete;

            Ochrana volieb pred nepriateľskou propagandou

                  ag)

                  dôrazne odsúdiť akékoľvek zasahovanie tretích strán vrátane súkromných spoločností do volieb a referend, zneužívanie botov, algoritmov, umelej inteligencie, trollov, realistických montáží a falošných profilov v politických kampaniach, a vyzvať postihnuté členské štáty, aby urýchlene, uskutočnili dôkladné vyšetrovanie týchto nepriateľských kampaní; vyjadruje znepokojenie nad nedávnym vývojom v algoritmoch veľkých sociálnych sietí a ich potenciálne škodlivou úlohou pri zvýrazňovaní obsahu s falošnými informáciami alebo nenávistnými prejavmi; podčiarknuť schopnosť nezávislej demokratickej spoločnosti prijímať vlastné legitímne nezávislé politické rozhodnutia;

                  ah)

                  vyzvať členské štáty a podobne zmýšľajúce krajiny, aby si vzájomne poskytovali informácie o akomkoľvek zahraničnom či vnútornom zasahovaní do volebných procesov a aby si vymieňali najlepšie postupy, ako proti nim bojovať s cieľom zvyšovať odolnosť proti takýmto aktom;

                  ai)

                  vyzvať členské štáty, aby zabezpečili, aby boli v právnych predpisoch o voľbách zohľadnené možné hrozby vyplývajúce z dezinformačných kampaní, kybernetických útokov, kybernetických trestných činov a prípadov narušenia slobodného volebného prejavu, a zdôrazňuje, že tieto právne predpisy by sa mali primerane aktualizovať, aby mohli členské štáty účinne pôsobiť proti takýmto hrozbám; v tomto smere chváli iniciatívy ako švédska agentúra pre pre nepredvídané udalosti v oblasti civilnej ochrany; podporovať pridružené krajiny EÚ a krajiny západného Balkánu najlepšími postupmi, ako aj ľudskými zdrojmi a technológiami, aby sa zaistila pevná obrana ich volebných procesov pred zlomyseľnými kybernetickými, dezinformačnými a propagandistickými aktivitami prichádzajúcimi z Ruska a od iných nepriateľských subjektov;

                  aj)

                  vyzvať členské štáty, aby aktualizovali svoje volebné pravidlá týkajúce sa kampaní na internete a aby sledovali a posudzovali ustanovenia týkajúce sa transparentnosti v súvislosti s politickou reklamou, ktorú zaviedli digitálne platformy;

                  ak)

                  navrhnúť právne predpisy na riešenie využívania dát vo volebných kampaniach, a to po odhalení zneužívania dát spoločnosťou Cambridge Analytica v kampani pred referendom, ktoré sa konalo v roku 2016 v Spojenom kráľovstve, s cieľom lepšie ochrániť budúce volebné kampane pred nenáležitým ovplyvňovaním;

                  al)

                  zohľadniť také iniciatívy, ako nadstranícka Transatlantická komisia pre volebnú integritu (Transatlantic Commission on Election Integrity), ktorá spája predstaviteľov z oblastí politiky, technológií, médií a podnikov, s cieľom ochrániť volebný proces pred zahraničným zasahovaním;

                  2.

                  poveruje svojho predsedu, aby postúpil toto odporúčanie Rade, Komisii a podpredsedníčke Komisie/vysokej predstaviteľke Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku a na informáciu ESVČ a NATO, ako aj prezidentovi, vláde a parlamentu Ruska.

         (1)  Ú. v. EÚ C 224, 27.6.2018, s. 58.

         (2)  Ú. v. EÚ C 356, 4.10.2018, s. 130.

         (3)  Prijaté texty, P8_TA(2018)0483.


               21.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 23/159

      P8_TA(2019)0188
      Dohoda o pridružení medzi EÚ a Monakom, Andorrou a San Marínom
      Odporúčanie Európskeho parlamentu z 13. marca 2019 Rade, Komisii a podpredsedníčke Komisie/vysokej predstaviteľke Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku k dohode o pridružení medzi EÚ a Monakom, Andorrou a San Marínom (2018/2246(INI))
      (2021/C 23/25)

         Európsky parlament,

                  —

                  so zreteľom na rozhodnutie Rady (EÚ) 2014/… z 22. decembra 2014, ktorým sa Komisia poveruje rokovať v mene členských štátov o ustanoveniach jednej alebo viacerých dohôd o pridružení s Andorrským kniežatstvom, Monackým kniežatstvom a Sanmarínskou republikou, ktoré patria do právomocí členských štátov,

                  —

                  so zreteľom na článok 218 Zmluvy o fungovaní Európskej únie,

                  —

                  so zreteľom na článok 8 Zmluvy o Európskej únii a na Vyhlásenie k článku 8 Zmluvy o Európskej únii, v ktorom sa uvádza, že Únia zohľadní osobitnú situáciu malých krajín, ktoré s ňou udržiavajú osobitne blízke vzťahy,

                  —

                  so zreteľom na oznámenie Komisie z 20. novembra 2012 o vzťahoch EÚ s Andorrským kniežatstvom, Monackým kniežatstvom a Sanmarínskou republikou: Možnosti užšej integrácie s EÚ (COM(2012)0680),

                  —

                  so zreteľom na pracovný dokument útvarov Komisie z 20. novembra 2012 s názvom Prekážky, ktoré Andorre, Monaku a San Marínu bránia v prístupe na vnútorný trh EÚ a v spolupráci v iných oblastiach (SWD(2012)0388),

                  —

                  so zreteľom na správu Komisie z 18. novembra 2013 s názvom Vzťahy EÚ s Andorrským kniežatstvom, Monackým kniežatstvom a Sanmarínskou republikou: Možnosti ich účasti na vnútornom trhu (COM(2013)0793),

                  —

                  so zreteľom na závery Rady z 11. decembra 2018 o homogénnom rozšírenom vnútornom trhu a o vzťahoch EÚ so západoeurópskymi krajinami mimo EÚ,

                  —

                  so zreteľom na článok 113 rokovacieho poriadku,

                  —

                  so zreteľom na správu Výboru pre zahraničné veci (A8-0074/2019),

                  A.

                  keďže Andorrské kniežatstvo (Andorra), Monacké kniežatstvo (Monako) a Sanmarínska republika (San Maríno) majú dlhodobú históriu štátnosti; keďže vždy stáli v centre európskej histórie a majú hlboké, dlhoročné politické, hospodárske, sociálne a kultúrne vzťahy s členskými štátmi v ich bezprostrednej blízkosti a s celou EÚ; keďže partnerstvo EÚ s týmito krajinami je založené na našom spoločnom súbore politických a kultúrnych hodnôt;

                  B.

                  keďže Andorra, Monako a San Maríno sú názornou ukážkou výrazného politického, hospodárskeho a kultúrneho európskeho poslania a vyjadrili silné želanie pokračovať v užších politických, hospodárskych a kultúrnych vzťahoch s Európskou úniou; keďže v záujme Andorry, Monaka a San Marína na jednej strane a EÚ na strane druhej je dôležité včas pozitívne reagovať na toto poslanie a uľahčiť rýchle ukončenie rokovaní o novej dohode o pridružení, ktorá bude novým rámcom pre vzťahy medzi EÚ a týmito krajinami;

                  C.

                  keďže je aj v záujme členských štátov, ktoré majú tradične úzke historické, politické a hospodárske väzby s Andorrou, Monakom a so San Marínom, presadzovať prehĺbenie a konkretizovanie vzťahov týchto štátov s Európskou úniou ako celkom; keďže je preto zásadne dôležité zohľadniť osobitné dvojstranné vzťahy, ktoré už tieto členské štáty s Andorrou, Monakom a so San Marínom udržujú, najmä z dôvodov právnej istoty;

                  D.

                  keďže Andorra, Monako a San Maríno už dlho podporujú politický postoj Európskej únie v OSN;

                  E.

                  keďže Andorra, Monako a San Maríno sú samostatnými relevantnými hospodárskymi partnermi členských štátov v ich bezprostrednej blízkosti a vytvárajú pracovné príležitosti pre značný počet občanov EÚ; keďže užšie prepojenie medzi Andorrou, Monakom a San Marínom a EÚ by všetkým týmto stranám poskytlo významnú príležitosť na ďalší hospodársky rozvoj s pozitívnym hospodárskym účinkom presahovania na regióny členských štátov v bezprostrednej blízkosti, a to aj prostredníctvom ďalších pracovných príležitostí a posilnenia medzinárodných profesijných zručností;

                  F.

                  keďže pri rokovaniach o dohode o pridružení je dôležité v plnej miere zohľadniť osobitosti Andorry, Monaka a San Marína ako malých štátov v súlade s vyhlásením 3 k článku 8 Zmluvy o Európskej únii; keďže je preto dôležité uvedomiť si malé rozmery území a malý počet obyvateľov Andorry, Monaka a San Marína a príslušné dôsledky tejto skutočnosti z hľadiska zachovania primeraného sociálno-ekonomického prístupu a začlenenia občanov týchto štátov; keďže tento prístup aj začlenenie sú nevyhnutné, aby sa zachovala kultúra, tradície a hodnoty, ktoré sú špecifické pre tieto tri spoločenstvá; keďže bez takýchto osobitných mechanizmov prístupu a začlenenia sa môže stať, že niektorí občania budú mať problémy s hľadaním prostriedkov potrebných na život vo svojej krajine pôvodu; keďže je preto nevyhnutné zachovať politický, sociálno-ekonomický a kultúrny charakter a identitu Andorry, Monaka a San Marína, a to aj primeranými ustanoveniami v dohode o pridružení, a prispôsobiť ich realite integrácie Európskej únie;

                  G.

                  keďže Andorra, Monako a San Maríno majú dlhodobé dvojstranné dohody s príslušnými susednými krajinami, ktoré sa týkajú otázok spoločného záujmu, zohľadňujú špecifiká a citlivé stránky týchto troch krajín a odrážajú potrebu zachovať životaschopnosť týchto štátov; keďže Parlamentné zhromaždenie Rady Európy tieto špecifiká a citlivé stránky uznalo;

                  H.

                  keďže Andorra, Monako aj San Maríno samostatne uplatňujú dôležité reformy a zbližovanie právnych predpisov s EÚ, najmä pokiaľ ide o reguláciu bankového a finančného sektora;

                  I.

                  keďže Rada na svojom zasadnutí 4. decembra 2018 rozhodla o vypustení Andorry a San Marína z prílohy II k záverom Rady z 5. decembra 2017, čím potvrdila, že obidve krajiny splnili všetky zostávajúce záväzky týkajúce sa transparentnosti, spravodlivého zdaňovania a opatrení proti BEPS (narúšaniu základu dane a presunu ziskov); keďže Monako nikdy nebolo zahrnuté do tejto prílohy a Rada už 5. decembra 2017 skonštatovala, že Monako v plnej miere dodržiava tieto záväzky; keďže Globálne fórum OECD o transparentnosti a výmene informácií na daňové účely na svojich zasadnutiach v apríli a júli 2018 vyhlásilo, že Andorra, Monako a San Maríno spĺňajú medzinárodnú normu týkajúcu sa výmeny informácií na základe žiadosti;

                  J.

                  keďže treba pochváliť dôležité reformy Andorry a jej postupné zosúlaďovanie s právnymi predpismi EÚ, pokiaľ ide o finančnú reguláciu; keďže EÚ a Andorra dosiahli cennú dohodu o tabaku a keďže Andorra bude mať teraz možnosť zintenzívniť svoj prechod na diverzifikovanejšie hospodárstvo; keďže tento dlhodobý proces budú sprevádzať príslušné problémy, a preto sa bude vyžadovať primeraná ochrana pracovníkov v Andorre pri jej prechode na diverzifikovanejšie hospodárstvo; keďže širší prístup na vnútorný trh podporí dlhodobý hospodársky rozvoj a vytvorí nové hospodárske a pracovné príležitosti v Andorre;

                  K.

                  keďže San Maríno má v súčasnosti ťažkosti pri vývoze do iných členských štátov než Taliansko, a to z dôvodu, že sa vyžaduje dodatočná dokumentácia o DPH (T2); keďže dohoda o pridružení by mala umožniť rovnaké podmienky v celej EÚ, čo by bolo veľmi prínosné pre vývozcov zo San Marína; keďže dohoda o pridružení by mala bankám Andorry a San Marína poskytnúť úplný prístup k systému pasportizácie EÚ pre banky a spoločnosti poskytujúce finančné služby;

                  L.

                  keďže monackí občania sú menšinou vo svojej vlastnej krajine a situácia na trhu s bývaním a na pracovnom trhu si vyžaduje aktívnu podporu monackých občanov, aby boli naďalej schopní zachovať si bydlisko v krajine; keďže ustanovenia o ľahšom prístupe k zamestnaniu sa rovnako vzťahujú na občanov Monaka aj na obyvateľov miest v bezprostrednom susedstve Monaka; keďže 92 % pracovníkov v Monaku tvoria občania EÚ;

                  M.

                  keďže dohoda o pridružení s EÚ otvára možnosť rozvíjať spoluprácu v oblastiach spoločného záujmu a zúčastňovať sa na niektorých horizontálnych politikách EÚ v oblastiach, ako sú výskum, životné prostredie a vzdelávanie (Erasmus+);

                  N.

                  keďže dohoda o pridružení si bude vyžadovať súhlas Európskeho parlamentu, aby nadobudla platnosť;

                  1.

                  odporúča Rade, Komisii a podpredsedníčke Komisie/vysokej predstaviteľke Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku:

                              a)

                              využiť príležitosť, ktorú predstavujú rokovania o dohode o pridružení, s cieľom preukázať hodnotu užších vzťahov a integrácie s EÚ – so zreteľom na verejnú mienku v Andorre, Monaku a San Maríne aj v EÚ – a opätovne potvrdiť význam začlenenia týchto krajín do orgánov a politík EÚ z dlhodobého hľadiska;

                              b)

                              zabrániť riziku zamietnutia dohody o pridružení po ukončení rokovaní a obnoviť snahu informovať o dohode o pridružení tých občanov v Andorre, Monaku a San Maríne, ktorí sa cítia byť zraniteľnejší, a úplne transparentne im v spolupráci s orgánmi týchto troch štátov vysvetliť rozsah pôsobnosti, výhody a možné nedostatky tejto dohody, a to v záujme politickej jednoty a čo najširšej verejnej podpory v každom z týchto troch štátov; nabádať Andorru, Monako a San Maríno, aby učinili to isté, a podporiť ich v tomto úsilí;

                              c)

                              plne zohľadniť malé rozmery území a obmedzené administratívne zdroje – v relatívnych číslach – Andorry, Monaka a San Marína a v procese rokovaní primerane prispôsobiť požadované prijatie a vykonávanie acquis communautaire, aby sa aby sa minimalizoval nadmerný rozpočtový tlak, čo by malo negatívne dôsledky na verejnú mienku a dostupné rozpočtové zdroje; v prípade potreby poskytnúť Andorre, Monaku a San Marínu pomoc pri poskytovaní potrebných administratívnych kapacít s cieľom zaistiť rýchlu, dynamickú a jednotnú transpozíciu acquis;

                              d)

                              požaduje, aby sa v každom z týchto troch štátov vytvoril súdržný, efektívny a účinný inštitucionálny rámec, prostredníctvom ktorého sa bude vykonávať dohoda o pridružení, s cieľom zabezpečiť dynamickú transpozíciu acquis communautaire týmito troma krajinami, ako aj jednotné uplatňovanie a jednotný výklad ustanovení dohody, čo musí zahŕňať fórum pre konzultácie a mechanizmus riešenia sporov;

                              e)

                              zdôrazniť Andorre, Monaku a San Marínu význam celkovej integrity a homogénnosti vnútorného trhu a rešpektovania základných aspektov všetkých štyroch slobôd vnútorného trhu; pripomenúť prínos a hospodárske výhody úplného prístupu na vnútorný trh, a to aj pokiaľ ide o výrobky a služby, a potrebu zachovať na ňom rovnaké podmienky a pevné, odolné a účinné inštitucionálne základy v prospech všetkých;

                              f)

                              zabezpečiť primeranú podporu Únie Andorre, Monaku a San Marínu, pokiaľ ide o ich schopnosť z dlhodobejšieho hľadiska a v plnej miere prijímať a vykonávať acquis communautaire, a to aj užšou inštitucionálnou spoluprácou s členskými štátmi v bezprostrednej blízkosti; zaistiť prístup k finančným prostriedkom EÚ na cielené projekty a možnosť spoliehať sa na existujúce správne orgány v členských štátoch, ktoré sa venujú vykonávaniu acquis communautaire;

                              g)

                              podporovať zvýšenú kapacitu na primerané prijatie a vykonávanie acquis communautaire prostredníctvom vysielania úradníkov verejnej správy Andorry, Monaka a San Marína do príslušných inštitúcií a orgánov EÚ a jej členských štátov;

                              h)

                              vzhľadom na potrebu zosúladiť slobodu usadiť sa, ktorá je ustanovená v dohode o pridružení a vnútroštátnych predpisoch Andorry, Monaka a San Marína v záujme zachovania sociálno-ekonomického začlenenia ich občanov, zvážiť možnosť dočasných výnimiek založených na posúdení reálnych potrieb týchto troch štátov, podliehajúcich doložkám o preskúmaní, zakotvených v osobitných sociálno-ekonomických kritériách pre každý rokujúci štát a prispôsobených harmonogramu, ktorý je potrebný na to, aby sa v každom štáte prostredníctvom postupného prístupu zabezpečili skutočne rovnaké podmienky a primeraná konkurencieschopnosť pracovníkov a spoločností; vziať do úvahy skutočnosť, že veľmi malá rozloha týchto štátov spôsobuje, že vplyv dohodnutých dočasných výnimiek na acquis communautaire bude zanedbateľný;

                              i)

                              využiť príležitosť dohody o pridružení na ďalšiu spoluprácu s Andorrou, Monakom a San Marínom v rámci smernice (EÚ) 2015/849 z 20. mája 2015 o predchádzaní využívania finančného systému na účely prania špinavých peňazí alebo financovania terorizmu (1);

                              j)

                              upraviť požiadavky týkajúce sa poskytovania štatistických údajov podľa dohody o pridružení podľa veľkosti Andorry, Monaka a San Marína;

                              k)

                              preskúmať súbežne s rokovaniami o dohode o pridružení možnosť a uskutočniteľnosť zabezpečenia prístupu Andorry a San Marína k likvidite Eurosystému s cieľom posilniť schopnosť odolnosti a stabilitu ich príslušných vnútroštátnych bankových systémov v prípade vnútorného alebo vonkajšieho systémového otrasu, pričom sa zabezpečí riadny dohľad zo strany Európskej centrálnej banky; nabádať Andorru a Monako, aby sa stali členmi Medzinárodného menového fondu, a v prípade potreby im poskytnúť technickú pomoc na tento účel; nabádať Andorru, Monako a San Maríno, aby pokračovali vo svojom vítanom úsilí zameranom na zbližovanie s EÚ, pokiaľ ide o finančnú reguláciu, správu daní a boj proti praniu špinavých peňazí;

                              l)

                              dosiahnuť pokrok v rokovaniach o dohode o pridružení s Andorrou, Monakom a San Marínom a včas poskytnúť rokujúcim stranám potrebnú inštitucionálnu a politicky špecifickú podporu vrátane posúdení a odborných znalostí príslušných generálnych riaditeľstiev Komisie, aby sa rokovania mohli ukončiť čo najskôr a v každom prípade v priebehu nasledujúcich dvoch rokov;

                              m)

                              uzavrieť pred skončením súčasného mandátu spoločné politické vyhlásenie s Andorrou, Monakom a so San Marínom o rámci dohody o pridružení s cieľom vyhodnotiť a zachovať pokrok, ktorý sa doteraz dosiahol v rámci rokovaní, aby tak nová Komisia a Európska služba pre vonkajšiu činnosť mohli zhodnotiť túto spoločnú dohodu a nadviazať na ňu, ako aj ďalej napredovať v rokovaniach;

                              n)

                              považovať rokovania o dohode o pridružení za príležitosť na prijatie opatrení na spoločné investície do infraštruktúry spoločného záujmu, ako aj opatrení zameraných na posilnenie spoločného akademického výskumu medzi Andorrou, Monakom, San Marínom a členskými štátmi EÚ;

                  2.

                  zastáva názor, že ďalšie volebné obdobie Európskeho parlamentu by mohlo byť cennou príležitosťou na vytvorenie novej medziparlamentnej delegácie zameranej na medziparlamentný dialóg a spoluprácu s Andorrou, Monakom a San Marínom; okrem toho sa domnieva, že Európsky parlament by mal pokračovať v úzkej spolupráci medzi svojimi oddeleniami a príslušnými útvarmi parlamentov Andorry, Monaka a San Marína a byť pravidelne hostiteľom mladých vedúcich osobností politiky, podnikateľskej sféry a občianskej spoločnosti z týchto troch krajín s cieľom posilniť pozitívne skúsenosti z užšieho politického, hospodárskeho a strategického prepojenia s EÚ v rámci rokovaní o dohode o pridružení; zastáva názor, že Európsky parlament by mal podporovať pravidelné výmeny názorov s národnými parlamentnými delegáciami Andorry, Monaka a San Marína počas celého trvania týchto rokovaní; domnieva sa, že výmeny názorov medzi Európskym parlamentom a národnými parlamentnými delegáciami Andorry, Monaka a San Marína by sa mali zaoberať aj otázkami, ktorými sa zaoberá Európsky parlament a ktoré by mohli mať priamy vplyv na hospodárstvo týchto krajín, na ich vzťah s EÚ alebo na účinnosť dohody o pridružení;

                  3.

                  poveruje svojho predsedu, aby postúpil toto uznesenie Rade, Komisii, podpredsedníčke Komisie/vysokej predstaviteľke Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku, spolukniežatám, vláde a Generálnej rade Andorry, princovi, štátnemu tajomníkovi a Národnej rade Monaka a kapitánom-regentom, Štátnemu kongresu a Veľkej generálnej rade San Marína.

         (1)  Ú. v. EÚ L 141, 5.6.2015, s. 73.


title: Odporúčanie Komisie (EÚ) 2020/518 z 8. apríla 2020 o spoločnom súbore nástrojov Únie na využívanie technológií a údajov na boj proti kríze spôsobenej ochorením COVID-19 a jej prekonanie, najmä pokiaľ ide o mobilné aplikácie a využívanie anonymizovaných údajov o mobilite

text:
               14.4.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 114/7

      ODPORÚČANIE KOMISIE (EÚ) 2020/518
      z 8. apríla 2020
      o spoločnom súbore nástrojov Únie na využívanie technológií a údajov na boj proti kríze spôsobenej ochorením COVID-19 a jej prekonanie, najmä pokiaľ ide o mobilné aplikácie a využívanie anonymizovaných údajov o mobilite
      EURÓPSKA KOMISIA,
      so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 292,
      keďže:

                  (1)

                  Kríza v oblasti verejného zdravia, ktorú spôsobila súčasná pandémia COVID-19 (ďalej len „kríza spôsobená ochorením COVID-19“), núti Úniu a členské štáty, aby čelili bezprecedentnej výzve, pred ktorou stoja ich systémy zdravotnej starostlivosti, spôsob života, hospodárska stabilita a hodnoty. Žiadny členský štát nemôže v boji proti kríze spôsobenej ochorením COVID-19 uspieť sám. Výnimočná kríza takéhoto rozsahu si vyžaduje rozhodné konanie všetkých členských štátov a inštitúcií a orgánov EÚ a ich spoluprácu v skutočnom duchu solidarity.

                  (2)

                  Keďže mnohí ľudia v Európe sú pripojení na internet prostredníctvom mobilných zariadení, zohrávajú digitálne technológie a údaje v boji proti kríze spôsobenej ochorením COVID-19 významnú úlohu. Tieto technológie a údaje môžu byť dôležitým nástrojom na informovanie verejnosti a na pomoc príslušným verejným orgánom v ich úsilí obmedziť šírenie vírusu, prípadne môžu slúžiť zdravotníckym organizáciám na výmenu údajov týkajúcich sa zdravia. Hrozí však, že roztrieštené a nekoordinované koncepcie obmedzia účinnosť opatrení zameraných na boj proti kríze spôsobenej ochorením COVID-19 a zároveň vážne poškodia jednotný trh a základné práva a slobody.

                  (3)

                  Preto je potrebné vypracovať spoločnú koncepciu využívania digitálnych technológií a údajov v reakcii na súčasnú krízu. Táto koncepcia by mala účinne podporovať príslušné vnútroštátne orgány, najmä zdravotnícke orgány a tvorcov politiky v oblasti zdravia, a to tak, že im poskytne dostatočné a presné údaje na pochopenie vývoja a šírenia vírusu spôsobujúceho ochorenie COVID-19, ako aj jeho účinkov. Takisto môžu tieto technológie umožniť občanom, aby prijali účinné a cielenejšie opatrenia na obmedzenie sociálnych kontaktov. Cieľom navrhovanej koncepcie je zároveň zachovať integritu jednotného trhu a chrániť základné práva a slobody, najmä právo na súkromie a právo na ochranu osobných údajov.

                  (4)

                  Mobilné aplikácie môžu podporiť zdravotnícke orgány na vnútroštátnej úrovni a na úrovni EÚ pri monitorovaní a obmedzovaní šírenia prebiehajúcej pandémie COVID-19. Môžu byť nápomocné občanom a uľahčovať organizáciu následnej zdravotnej starostlivosti o pacientov. Výstražné a sledovacie aplikácie môžu zohrávať dôležitú úlohu pri sledovaní kontaktov, obmedzovaní šírenia ochorenia a prerušovaní reťazcov jeho prenosu. Preto môžu byť aplikácie v kombinácii s vhodnými testovacími stratégiami a sledovaním kontaktov obzvlášť dôležité pri poskytovaní informácií o úrovni cirkulácie vírusu, pri posudzovaní účinnosti zachovávania fyzického odstupu a opatrení na obmedzenie pohybu, ako aj pri vypracúvaní deeskalačných stratégií.

                  (5)

                  V rozhodnutí Európskeho parlamentu a Rady č. 1082/2013/EÚ (1) sa stanovujú osobitné pravidlá epidemiologického dohľadu, monitorovania závažných cezhraničných ohrození zdravia, včasného varovania pred nimi a boja proti nim. V článku 2 ods. 5 rozhodnutia sa Komisii ukladá povinnosť, aby v spojení s členskými štátmi zabezpečovala koordináciu a výmenu informácií medzi mechanizmami a štruktúrami vytvorenými podľa tohto rozhodnutia a podobnými mechanizmami a štruktúrami vytvorenými na úrovni Únie alebo podľa Zmluvy o Euratome, ktorých činnosti sú dôležité pre plánovanie pripravenosti a reakcie, monitorovanie závažných cezhraničných ohrození zdravia, včasné varovanie v prípade ich vzniku a boj proti nim. Fórom na koordináciu úsilia v súvislosti so závažnými cezhraničnými ohrozeniami zdravia je Výbor pre zdravotnú bezpečnosť zriadený článkom 17 uvedeného rozhodnutia. Zároveň sa v článku 6 ods. 1 rozhodnutia zriaďuje sieť pre epidemiologický dohľad nad prenosnými ochoreniami, ktorú prevádzkuje a koordinuje Európske centrum pre prevenciu a kontrolu chorôb.

                  (6)

                  V smernici Európskeho parlamentu a Rady 2011/24/EÚ (2) o uplatňovaní práv pacientov pri cezhraničnej zdravotnej starostlivosti sa sieti elektronického zdravotníctva ukladá, aby vyvíjala činnosť zameranú na poskytovanie trvalých ekonomických a sociálnych prínosov európskych systémov a služieb elektronického zdravotníctva a interoperabilných aplikácií v záujme dosiahnutia vysokej miery dôvery a bezpečnosti, posilnenia kontinuity starostlivosti a zaistenia prístupu k bezpečnej a vysokokvalitnej zdravotnej starostlivosti.

                  (7)

                  V nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/679 (3) o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov a o voľnom pohybe takýchto údajov sa stanovujú podmienky spracúvania osobných údajov vrátanie údajov týkajúcich sa zdravia. Takéto údaje sa môžu spracúvať okrem iného vtedy, ak na to dotknutá osoba poskytne svoj výslovný súhlas alebo ak je spracúvanie vo verejnom záujme špecifikovanom v právnych predpisoch príslušného členského štátu alebo Únie, najmä na účely monitorovania a varovania, prevencie alebo kontroly prenosných ochorení a iných závažných ohrození zdravia.

                  (8)

                  Viaceré členské štáty zaviedli osobitné právne predpisy, ktoré im vo verejnom záujme umožňujú spracúvať údaje týkajúce sa zdravia [článok 6 ods. 1 písm. c) alebo e) a článok 9 ods. 2 písm. i) nariadenia (EÚ) 2016/679]. V každom prípade by malo byť jasné a konkrétne vymedzené, aké sú účely a prostriedky spracúvania údajov, aké údaje sa majú spracúvať a kto ich má spracúvať.

                  (9)

                  Komisia môže v súlade s článkom 42 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/1725 (4) a článkom 70 nariadenia (EÚ) 2016/679 viesť konzultácie s európskym dozorným úradníkom pre ochranu údajov a Európskym výborom pre ochranu údajov.

                  (10)

                  V smernici Európskeho parlamentu a Rady 2002/58/ES (5) sa stanovujú pravidlá uplatniteľné na prevádzkové a lokalizačné údaje, ako aj na ukladanie informácií a získavanie prístupu k informáciám uloženým v koncovom zariadení používateľa alebo účastníka, akým je napríklad mobilné zariadenie. Podľa článku 5 ods. 3 smernice je takéto ukladanie informácií alebo získavanie prístupu k nim povolené len za prísne vymedzených okolností alebo na základe súhlasu používateľa alebo účastníka udeleného v súlade s požiadavkami nariadenia (EÚ) 2016/679 po tom, ako mu boli poskytnuté jasné a úplné informácie. Článok 15 ods. 1 smernice okrem toho umožňuje členským štátom prijať legislatívne opatrenia na obmedzenie rozsahu určitých práv a povinností stanovených smernicou, medzi nimi aj tých, ktoré sú stanovené v článku 5, ak takéto obmedzenie predstavuje nevyhnutné, vhodné a primerané opatrenie v demokratickej spoločnosti na dosiahnutie určitých cieľov.

                  (11)

                  Európska komisia vo svojom oznámení s názvom Európska dátová stratégia (6) vyhlásila, že EÚ vytvorí jednotný trh, na ktorom budú údaje môcť v prospech všetkých prúdiť v celej EÚ a naprieč odvetviami, kde sa budú plne dodržiavať európske pravidlá, najmä pravidlá ochrany súkromia a údajov, ako aj právo hospodárskej súťaže, a kde budú pravidlá prístupu k údajom a ich využívania spravodlivé, praktické a jasné. Komisia predovšetkým uviedla, že zváži potrebu legislatívnych opatrení na podporu spoločného využívania údajov medzi podnikmi a verejnou správou vo verejnom záujme.

                  (12)

                  Od začiatku krízy spôsobenej ochorením COVID-19 boli vyvinuté rôzne mobilné aplikácie, pričom niektoré z nich vyvinuli aj verejné orgány, a členské štáty, ako aj súkromný sektor volali po koordinácii na úrovni Únie, ktorá by sa týkala aj riešenia obáv o kybernetickú bezpečnosť, bezpečnosť a ochranu súkromia. Tieto aplikácie zvyčajne plnia tri všeobecné funkcie: i) informovanie a poradenstvo pre občanov a uľahčenie organizácie následnej zdravotnej starostlivosti o osoby so symptómami, často v kombinácii s dotazníkom na samodiagnostikovanie; ii) varovanie ľudí, ktorí boli v blízkosti infikovanej osoby, s cieľom prerušiť reťazce nákazy a zabrániť opätovnému výskytu infekcií počas fázy opätovného rušenia obmedzení a iii) monitorovanie a vynucovanie karantény infikovaných osôb, prípadne kombinované s funkciami na posudzovanie ich zdravotného stavu počas karantény. Niektoré aplikácie sú prístupné širokej verejnosti, iné len uzavretým skupinám používateľov so zameraním na sledovanie kontaktov na pracovisku. Vo všeobecnosti účinnosť týchto aplikácií nebola vyhodnotená. Informačné aplikácie a aplikácie na kontrolu symptómov môžu byť užitočné na zvyšovanie informovanosti občanov. Podľa odborného stanoviska sa však aplikácie určené na informovanie a varovanie používateľov javia pri prevencii šírenia vírusu ako najsľubnejšie, najmä ak sa vezme do úvahy aj to, že v obmedzenejšej miere zasahujú do súkromia, pričom niekoľko členských štátov už v súčasnosti skúma ich používanie.

                  (13)

                  Niektoré z týchto mobilných aplikácií by sa mohli považovať za zdravotnícke pomôcky, ak je podľa výrobcu ich účelom okrem iného diagnostika, prevencia, monitorovanie, predpovedanie, prognóza, liečba alebo zmiernenie ochorenia, a preto by spadali do rozsahu pôsobnosti nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/745 (7) alebo smernice Rady 93/42/EHS (8). V prípade aplikácií na samodiagnostikovanie a kontrolu symptómov, ktoré poskytujú informácie týkajúce sa diagnostiky, prevencie, monitorovania, predpovedania alebo prognózy, by sa malo posúdiť ich možné zaradenie ako zdravotníckych pomôcok v súlade s regulačným rámcom pre zdravotnícke pomôcky [smernica 93/42/EHS alebo nariadenie (EÚ) 2017/745].

                  (14)

                  Účinnosť týchto mobilných aplikácií závisí od viacerých faktorov. Medzi tieto faktory patrí ich rozšírenie medzi používateľmi, teda percentuálny podiel obyvateľov, ktorí používajú mobilné zariadenie, a z nich percentuálny podiel tých, ktorí si aplikáciu stiahli, súhlasili so spracovaním svojich osobných údajov a tento súhlas nezrušili. Ďalšími dôležitými faktormi sú dôvera verejnosti, že údaje budú chránené primeranými bezpečnostnými opatreniami a že sa budú používať výhradne na varovanie jednotlivcov, ktorí mohli byť vystavení vírusu, schválenie zo strany orgánov verejného zdravotníctva, schopnosť zdravotníckych orgánov prijímať opatrenia na základe údajov generovaných aplikáciou, integrácia a spoločné využívanie údajov s inými systémami a aplikáciami či cezhraničná a medziregionálna interoperabilita s ostatnými systémami.

                  (15)

                  Výstražné a sledovacie aplikácie sú pre členské štáty užitočné na účely sledovania kontaktov a môžu zohrávať významnú úlohu pri zamedzení šírenia nákazy v deeskalačných scenároch. Rovnako môžu byť cenným nástrojom pre občanov pri účinnom a cielenejšom obmedzovaní sociálnych kontaktov. Ich vplyv možno znásobiť stratégiou na podporu širšieho testovania. Sledovanie kontaktov znamená, že orgány verejného zdravotníctva rýchlo identifikujú všetky osoby, s ktorými pacient s potvrdeným ochorením COVID-19 prišiel do kontaktu, vyzvú ich na samoizoláciu, a ak sa u týchto osôb prejavia príznaky, rýchlo ich otestujú a izolujú. Okrem toho by sa anonymizované a súhrnné údaje získané z takýchto žiadostí v kombinácii s informáciami o výskyte ochorenia mohli použiť na posúdenie účinnosti opatrení zameraných na komunity a na zachovávanie fyzického odstupu. Tieto aplikácie sú nielen jednoznačne užitočné pre členské štáty, ale potenciálne môžu znamenať aj pridanú hodnotu pre prácu Európskeho centra pre prevenciu a kontrolu chorôb (ECDC).

                  (16)

                  Aplikácie na samodiagnostikovanie a kontrolu symptómov by mohli zabezpečiť relevantné informácie o počte prípadov so symptómami, aké sa prejavujú pri COVID-19, podľa veku a týždňa, a to z presne vymedzených oblastí, kde sa daná aplikácia intenzívne využíva. Ak sa údaje z aplikácií osvedčia, orgány verejného zdravotníctva sa môžu rozhodnúť využívať ich na sledovanie syndrómov COVID-19 v primárnej zdravotnej starostlivosti. Tieto údaje by sa ECDC mohli poskytovať týždenne v agregovanom formáte [napr. počet ochorení podobných chrípke (ILI) alebo akútnych respiračných infekcií (ARI) za týždeň, podľa vekovej kategórie, z celkového počtu obyvateľov, za ktorých zodpovedá daný ošetrujúci lekár, a pod.]. Vnútroštátnym orgánom a ECDC by to umožnilo odhadnúť pozitívnu prediktívnu hodnotu respiračných príznakov v predmetnej komunite, a teda zabezpečiť informácie o úrovni šírenia vírusu na základe údajov z aplikácií.

                  (17)

                  Vzhľadom na opísané funkcie smartfónových aplikácií môže ich používanie mať vplyv na vykonávanie určitých základných práv, okrem iného práva na rešpektovanie súkromného a rodinného života. Akékoľvek zasahovanie do týchto práv by sa malo odohrávať v súlade s právnymi predpismi, a preto by zákony členských štátov stanovujúce alebo povoľujúce obmedzenia výkonu určitých základných práv mali byť v súlade so všeobecnými zásadami práva Únie, ako sa stanovuje v článku 6 Zmluvy o Európskej únii, ich ústavnými tradíciami a povinnosťami vyplývajúcimi z medzinárodného práva.

                  (18)

                  V záujme akceptovania rôznych typov aplikácií (a ich súvisiacich informačných systémov zachytávajúcich reťazce prenosu nákazy) a s cieľom zabezpečiť, aby slúžili na deklarovaný účel, teda epidemiologický dohľad, musia východiskové politiky, požiadavky a kontroly byť zladené a zodpovedné vnútroštátne zdravotnícke orgány ich musia vykonávať koordinovaným spôsobom. Zo skúsenosti niekoľkých členských štátov, ktoré začali zavádzať aplikácie na sledovanie kontaktov, vyplýva, že na zvýšenie miery akceptovania by bolo užitočné v rámci integrovaného riadenia pripraviť a vykonávať opatrenia, pričom zapojené by mali byť nielen zdravotnícke orgány, ale aj iné orgány (vrátane orgánov pre ochranu osobných údajov), ako aj súkromný sektor, odborníci, akademická obec a zainteresované strany, ako sú napríklad pacientske združenia. Rozsiahla komunikácia o aplikáciách je takisto kľúčovým faktorom v ich zavádzaní a úspechu.

                  (19)

                  S cieľom odhaliť blízke stretnutia medzi používateľmi rôznych aplikácií na sledovanie kontaktov (prípad, ktorý s najväčšou pravdepodobnosťou môže nastať pri osobách prekračujúcich vnútroštátne/regionálne hranice) by sa mala plánovať interoperabilita medzi aplikáciami. Vnútroštátne zdravotnícke orgány sledujúce reťazce prenosu nákazy by mali mať možnosť vymieňať si interoperabilné informácie o používateľoch s pozitívnym výsledkom testu s inými členskými štátmi alebo regiónmi, aby sa mohli riešiť cezhraničné reťazce šírenia nákazy.

                  (20)

                  Niektoré podniky vrátane poskytovateľov telekomunikačných služieb a veľkých technologických platforiem zverejnili alebo verejným orgánom sprístupnili anonymizované a agregované lokalizačné údaje. Takéto údaje sú potrebné na výskum zameraný na boj proti vírusu, modelovanie, ktoré umožní pochopiť, ako sa vírus bude šíriť, ako aj modelovanie vplyvu krízy na hospodárstvo. Konkrétne tieto údaje pomôžu pri chápaní a modelovaní priestorovej dynamiky pandémie a posúdení vplyvu opatrení na obmedzenie sociálnych kontaktov (obmedzenia cestovania, prerušenia nie nevyhnutných aktivít, úplné pozastavenia a uzatvorenia oblastí atď.) na mobilitu. Je to mimoriadne potrebné v prvom rade na obmedzenie účinkov vírusu a posúdenie potrieb predovšetkým z hľadiska osobných ochranných prostriedkov a jednotiek intenzívnej starostlivosti, a takisto aj na podporu stratégie ukončenia opatrení pomocou modelov založených na údajoch, z ktorých možno odvodiť potenciálne vplyvy zmiernenia opatrení na obmedzovanie sociálnych kontaktov.

                  (21)

                  V aktuálnej kríze sa ukázalo, že orgány verejného zdravotníctva a výskumné inštitúcie by mali prospech z ďalšieho prístupu k podstatným informáciám, aby mohli analyzovať vývoj vírusu a posúdiť účinnosť opatrení v oblasti verejného zdravia.

                  (22)

                  Určité členské štáty prijali opatrenia na zjednodušenie prístupu k potrebným údajom. Spoločnému úsiliu EÚ v boji proti vírusu však bráni súčasná roztrieštenosť rozmanitých koncepcií.

                  (23)

                  Spoločná únijná koncepcia riešenia krízy spôsobenej ochorením COVID-19 je potrebná aj preto, lebo niektoré krajiny prijali opatrenia (napríklad sledovanie jednotlivcov na základe geolokalizácie, používanie technológie na posudzovanie miery zdravotného rizika jednotlivcov a centralizácia citlivých údajov), ktoré sú otázne z hľadiska viacerých základných práv a slobôd zaručených v právnom poriadku EÚ vrátane práva na súkromie a práva na ochranu osobných údajov. V každom prípade podľa Charty základných práv Európskej únie obmedzenia uplatňovania základných práv a slobôd v nej stanovených musia byť odôvodnené a primerané. Akékoľvek takéto obmedzenia by predovšetkým mali byť dočasné, prísne obmedzené na to, čo je nevyhnutné na boj proti kríze, a nesmú bez primeraného opodstatnenia zostať v platnosti po prekonaní krízy.

                  (24)

                  Svetová zdravotnícka organizácia a iné orgány okrem toho varovali pred rizikom, že aplikácie a nepresné údaje by mohli viesť k stigmatizácii osôb s určitými spoločnými črtami z dôvodu vnímaného súvisu s ochorením.

                  (25)

                  V súlade so zásadou minimalizácie údajov by orgány verejného zdravotníctva a výskumné inštitúcie mali spracúvať osobné údaje len vtedy, ak to je primerané, relevantné a obmedzené na nevyhnutné opatrenia, a mali by uplatňovať primerané bezpečnostné záruky, ako je pseudonymizácia, agregácia, šifrovanie a decentralizácia.

                  (26)

                  Účinné opatrenia v oblasti kybernetickej bezpečnosti a opatrenia zamerané na bezpečnosť údajov sú nevyhnutným predpokladom ochrany dostupnosti, pravosti, integrity a dôvernosti údajov.

                  (27)

                  Konzultácie s orgánmi pre ochranu osobných údajov v súlade s požiadavkami stanovenými v práve Únie v oblasti ochrany osobných údajov sú predpokladom na zabezpečenie zákonného spracúvania osobných údajov a dodržiavania práv dotknutých jednotlivcov.

                  (28)

                  V článku 14 smernice 2011/24/EÚ bola Únia poverená tým, aby podporovala a uľahčovala spoluprácu a výmenu informácií medzi členskými štátmi, ktoré spolupracujú v rámci dobrovoľnej siete spájajúcej členskými štátmi určené vnútroštátne orgány zodpovedné za elektronické zdravotníctvo (ďalej len „sieť elektronického zdravotníctva“). Medzi jej ciele patrí činnosť zameraná na zabezpečovanie trvalých ekonomických a sociálnych prínosov európskych systémov a služieb elektronického zdravotníctva a interoperabilných aplikácií v záujme dosiahnutia vysokej miery dôvery a bezpečnosti, posilnenia kontinuity starostlivosti a zaistenia prístupu k bezpečnej a vysokokvalitnej zdravotnej starostlivosti. Vykonávacím rozhodnutím Komisie (EÚ) 2019/1765 (9) sa stanovujú pravidlá zriadenia, riadenia a transparentného fungovania siete elektronického zdravotníctva. Sieť elektronického zdravotníctva by pre svoju štruktúru a oblasť expertízy mala byť hlavným fórom na diskusie o potrebách orgánov verejného zdravotníctva a výskumných inštitúcií v súvislosti s údajmi, pričom zapájať by sa mali aj úradníci z národných regulačných orgánov pre elektronickú komunikáciu, ministerstiev zodpovedných za digitálne záležitosti a orgánov pre ochranu osobných údajov.

                  (29)

                  Sieť elektronického zdravotníctva a Komisia by mali úzko spolupracovať aj s inými orgánmi a sieťami, ktoré môžu poskytovať vstupy potrebné na zabezpečenie účinnosti tohto odporúčania, vrátane Výboru pre zdravotnú bezpečnosť, siete pre epidemiologický dohľad nad prenosnými ochoreniami, ECDC, Európskeho výboru pre ochranu údajov, Orgánu európskych regulátorov pre elektronické komunikácie a skupiny pre spoluprácu v oblasti kybernetickej bezpečnosti.

                  (30)

                  Transparentnosť a jednoznačná a pravidelná komunikácia, ako aj prijímanie vstupov od najviac postihnutých osôb a komunít budú základným predpokladom zabezpečenia dôvery verejnosti v boji proti kríze spôsobenej ochorením COVID-19.

                  (31)

                  Vzhľadom na rýchly vývoj situácie v jednotlivých členských štátoch, pokiaľ ide o krízu spôsobenú ochorením COVID-19, je mimoriadne potrebné, aby členské štáty nahlasovali svoje koncepcie riešenia a Komisia skúmala koncepciu zachytenú v tomto odporúčaní, a to rýchlo a pravidelne počas trvania krízy.

                  (32)

                  Toto odporúčanie by sa v prípade potreby malo doplniť dodatočným usmernením Komisie vrátane usmernenia k ochrane údajov a dôsledkom, ktoré používanie výstražných a preventívnych mobilných aplikácií bude mať pre súkromie,

            PRIJALA TOTO ODPORÚČANIE:

         ÚČEL TOHTO ODPORÚČANIA

                  1.

                  Týmto odporúčaním sa zavádza postup vypracovania spoločnej koncepcie, označovanej ako súbor nástrojov, ktorá spočíva vo využívaní digitálnych prostriedkov na riešenie krízy. Súbor nástrojov bude pozostávať z praktických opatrení na účinné využívanie technológií a údajov a bude zameraný na dve konkrétne oblasti:

                              1.

                              celoeurópska koncepcia používania mobilných aplikácií koordinovaná na úrovni Únie s cieľom umožniť občanom prijímať účinné a cielenejšie opatrenia obmedzovania sociálnych kontaktov a vystríhať pred kontaktmi, brániť im a sledovať ich v snahe obmedziť šírenie ochorenia COVID-19. Bude zahŕňať metodiku monitorovania a spoločného využívania posudkov účinnosti daných aplikácií, ich interoperability a cezhraničných dôsledkov, ako aj spôsobu a miery, akým dodržiavajú bezpečnosť, ochranu súkromia a ochranu osobných údajov, a

                              2.

                              spoločná schéma používania anonymizovaných a súhrnných údajov o mobilite populácií s cieľom i) modelovať a predpovedať vývoj ochorenia, ii) monitorovať účinnosť rozhodovania orgánov členských štátov v otázkach opatrení, ako je obmedzovanie sociálnych kontaktov a pohybu, a iii) vybudovať základňu poznatkov pre koordinovanú stratégiu prekonania krízy spôsobenej ochorením COVID-19.

                  2.

                  Členské štáty by mali tieto kroky vykonať bezodkladne a v úzkej koordinácii s inými členskými štátmi, Komisiou a ostatnými relevantnými zainteresovanými stranami a bez toho, aby boli dotknuté právomoci členských štátov v oblasti verejného zdravia. Mali by zaručiť, aby sa všetky kroky prijímali v súlade s právom Únie, predovšetkým právom v oblasti zdravotníckych pomôcok, a v súlade s právom na súkromie a ochranu osobných údajov spolu s inými právami a slobodami ukotvenými v Charte základných práv Európskej únie. Komisia doplní súbor nástrojov o usmernenia vrátane usmernení k ochrane údajov a dôsledkom, ktoré môže mať používanie mobilných výstražných a preventívnych aplikácií pre súkromie.

         VYMEDZENIE POJMOV

                  3.

                  Na účely tohto odporúčania:

                              a)

                              „mobilné aplikácie“ sú softvérové aplikácie využívajúce inteligentné zariadenia, najmä smartfóny, ktoré sú zväčša určené na rozsiahlu a cielenú interakciu s webovými zdrojmi, ktoré spracúvajú údaje o blízkosti a iné kontextové informácie zbierané početnými snímačmi nachádzajúcimi sa v akomkoľvek inteligentnom zariadení a ktoré si dokážu vymieňať informácie cez mnohé sieťové rozhrania s inými pripojenými zariadeniami;

                              b)

                              „sieť elektronického zdravotníctva“ je sieť zriadená článkom 14 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/24/EÚ, ktorej úlohy boli objasnené vo vykonávacom rozhodnutí (EÚ) 2019/1765;

                              c)

                              „Výbor pre zdravotnú bezpečnosť“ je orgán zložený zo zástupcov členských štátov, ktorý bol zriadený podľa článku 17 rozhodnutia Európskeho parlamentu a Rady č. 1082/2013/EÚ;

                              d)

                              „sieť pre epidemiologický dohľad“ je sieť zaoberajúca sa epidemiologickým dohľadom nad prenosnými ochoreniami a súvisiacimi osobitnými zdravotnými problémami, ktorú prevádzkuje a koordinuje ECDC, ktorá zabezpečuje trvalú komunikáciu medzi Komisiou, ECDC a príslušnými orgánmi zodpovednými na vnútroštátnej úrovni za epidemiologický dohľad a ktorá bola zriadená podľa článku 6 rozhodnutia Európskeho parlamentu a Rady č. 1082/2013/EÚ.

         PROCES VÝVOJA SÚBORU NÁSTROJOV NA POUŽÍVANIE TECHNOLÓGIÍ A ÚDAJOV

                  4.

                  Tento proces by mal uľahčiť naliehavý vývoj súboru praktických opatrení a jeho prijatie zo strany členských štátov a Komisie. Spomínaný súbor by mal zahŕňať európsku koncepciu pre mobilné aplikácie zamerané na COVID-19 a pre využívanie údajov o mobilite na modelovanie a predvídanie vývoja vírusu.

                  5.

                  V záujme vývoja súboru nástrojov by sa členské štáty zastúpené v sieti elektronického zdravotníctva mali okamžite stretnúť spoločne so zástupcami Komisie a Európskeho centra pre prevenciu a kontrolu chorôb a následne by sa mali stretávať pravidelne. Mali by diskutovať o tom, ako najlepšie využívať údaje z rôznych zdrojov na riešenie krízy spôsobenej ochorením COVID-19 a zároveň dosiahnuť vysokú úroveň dôvery a bezpečnosti v súlade s právom Únie, najmä pokiaľ ide o ochranu osobných údajov a súkromia, a ako si vymieňať najlepšie postupy a v tejto súvislosti uľahčovať spoločné koncepcie.

                  6.

                  Sieť elektronického zdravotníctva by sa mala okamžite stretnúť s cieľom uviesť toto odporúčanie do praxe.

                  7.

                  Členské štáty zastúpené v sieti elektronického zdravotníctva by pri vykonávaní tohto odporúčania mali podľa potreby informovať Výbor pre zdravotnú bezpečnosť, Orgán európskych regulátorov pre elektronické komunikácie, skupinu pre spoluprácu v oblasti kybernetickej bezpečnosti a príslušné agentúry Komisie vrátane Agentúry Európskej únie pre kybernetickú bezpečnosť (ENISA), Europolu a pracovných skupín Rady, a mali by so všetkými týmito subjektmi konzultovať.

                  8.

                  V záujme toho, aby súbor nástrojov zahŕňal zásady ochrany osobných údajov a ochrany súkromia už v štádiu návrhu, by mal byť úzko zapojený aj Európsky výbor pre ochranu údajov a európsky dozorný úradník pre ochranu údajov.

                  9.

                  Orgány členských štátov a Komisia by mali zabezpečiť pravidelné, jasné a komplexné informovanie verejnosti o opatreniach prijatých podľa tohto odporúčania a mali by verejnosti poskytovať príležitosti na interakciu a účasť na diskusiách.

                  10.

                  Počas celého procesu by sa mala venovať prvoradá pozornosť všetkým základným právam, najmä ochrane súkromia, ochrane údajov, predchádzaniu sledovania a stigmatizácie. V súvislosti s týmito osobitnými otázkami by preto súbor nástrojov mal:

                              1.

                              prísne obmedziť spracúvanie osobných údajov na účely boja proti kríze spôsobenej ochorením COVID-19 a zabezpečiť, aby sa osobné údaje nepoužívali na žiadne iné účely – napríklad na účely presadzovania práva alebo na komerčné účely;

                              2.

                              zabezpečiť pravidelné prehodnocovanie pretrvávajúcej potreby spracúvania osobných údajov na účely riešenia krízy spôsobenej ochorením COVID-19 a zaviesť primerané doložky o ukončení platnosti, aby spracúvanie nepresahovalo rámec toho, čo je nevyhnutné na dané účely;

                              3.

                              prijať opatrenia na to, aby vo chvíli, keď už spracúvanie nie je striktne nevyhnutné, bolo skutočne ukončené a aby príslušné osobné údaje boli nezvratne zničené, s výnimkou prípadov, keď podľa odporúčania etických orgánov a orgánov pre ochranu osobných údajov ich vedecká hodnota pri plnení verejného záujmu prevažuje nad vplyvom na príslušné práva, a to pod podmienkou primeraných záruk.

                  11.

                  Súbor nástrojov by sa mal vyvíjať postupne so zreteľom na diskusie so všetkými zainteresovanými stranami a na monitorovanie situácie, najlepších postupov, problémov a riešení týkajúcich sa zdrojov a druhov údajov, ktoré orgány verejného zdravotníctva a výskumné inštitúcie v oblasti verejného zdravia potrebujú a majú k dispozícii na účely boja proti pandémii COVID-19.

                  12.

                  Súbor nástrojov by sa mal poskytnúť medzinárodným partnerom Európskej únie na výmenu najlepších postupov a pomoc pri riešení šírenia vírusu na celom svete.

         CELOEURÓPSKA KONCEPCIA PRE MOBILNÉ APLIKÁCIE ZAMERANÉ NA COVID-19

                  13.

                  Prvou prioritou súboru nástrojov by mala byť celoeurópska koncepcia pre mobilné aplikácie zamerané na COVID-19, ktorú majú spoločne vypracovať členské štáty a Komisia do 15. apríla 2020. Na tomto procese sa zúčastnia aj Európsky výbor pre ochranu údajov a európsky dozorný úradník pre ochranu údajov. Uvedená koncepcia by mala pozostávať z týchto prvkov:

                              1.

                              špecifikácie na zabezpečenie účinnosti mobilných informačných, výstražných a sledovacích aplikácií pri boji proti ochoreniu COVID-19 z lekárskeho a technického hľadiska;

                              2.

                              opatrenia na zabránenie šíreniu aplikácií, ktoré nie sú v súlade s právom Únie, na podporu požiadaviek na prístupnosť pre osoby so zdravotným postihnutím a na interoperabilitu a podporu spoločných riešení, pričom by sa nemalo vylúčiť ani prípadné celoeurópske využitie;

                              3.

                              mechanizmy riadenia, ktoré majú uplatňovať orgány verejného zdravotníctva, a spolupráca s ECDC;

                              4.

                              identifikácia osvedčených postupov a mechanizmov na výmenu informácií o fungovaní aplikácií a

                              5.

                              výmena údajov s príslušnými epidemiologickými verejnými orgánmi a výskumnými inštitúciami v oblasti verejného zdravia vrátane súhrnných údajov pre ECDC.

                  14.

                  Orgány členských štátov zastúpené v sieti elektronického zdravotníctva by mali zaviesť proces výmeny informácií a zabezpečenia interoperability aplikácií, keď sa plánujú cezhraničné scenáre.

         ASPEKTY OCHRANY SÚKROMIA A OSOBNÝCH ÚDAJOV PRI POUŽÍVANÍ MOBILNÝCH APLIKÁCIÍ

                  15.

                  Vypracovanie súboru nástrojov by sa malo riadiť zásadami ochrany súkromia a osobných údajov.

                  16.

                  S osobitným zreteľom na používanie mobilných výstražných a preventívnych aplikácií zameraných na COVID-19 by sa mali dodržiavať tieto zásady:

                              1.

                              záruky zabezpečujúce dodržiavanie základných práv a predchádzanie stigmatizácii, najmä uplatniteľné pravidlá upravujúce ochranu osobných údajov a dôvernosť komunikácií;

                              2.

                              uprednostňovanie opatrení, ktoré si vyžadujú čo najmenšie narušenie súkromia, ale zároveň sú účinné – vrátane využívania údajov o blízkosti a zabránenia spracúvaniu údajov o polohe alebo pohybe fyzických osôb – a podľa možnosti využívanie anonymizovaných a súhrnných údajov;

                              3.

                              technické požiadavky týkajúce sa vhodných technológií (napr. Bluetooth Low Energy – nízkoenergetický systém Bluetooth) na určenie blízkosti zariadenia, šifrovanie, bezpečnosť údajov, uchovávanie údajov v mobilnom zariadení, možný prístup zo strany zdravotníckych orgánov a uchovávanie údajov;

                              4.

                              účinné kyberneticko-bezpečnostné požiadavky na ochranu dostupnosti, pravosti, integrity a dôvernosti údajov;

                              5.

                              uplynutie platnosti prijatých opatrení a vymazanie osobných údajov získaných vďaka týmto opatreniam, a to najneskôr vo chvíli, keď bude pandémia vyhlásená za kontrolovanú;

                              6.

                              nahratie údajov o blízkosti v prípade potvrdenej infekcie a vhodné metódy výstrahy osôb, ktoré boli v úzkom kontakte s infikovanou osobou, pričom tieto musia zostať anonymné, a

                              7.

                              požiadavky na transparentnosť týkajúce sa nastavení ochrany súkromia, aby sa zabezpečila dôvera v aplikácie.

                  17.

                  Komisia uverejní usmernenia, v ktorých bližšie určí zásady ochrany súkromia a osobných údajov so zreteľom na praktické aspekty vyplývajúce z vypracovania a vykonávania súboru nástrojov.

         VYUŽÍVANIE ÚDAJOV O MOBILITE NA ÚČELY VYPRACOVANIA OPATRENÍ A STRATÉGIE UKONČENIA OPATRENÍ

                  18.

                  Druhou prioritou súboru nástrojov by mala byť spoločná koncepcia využívania anonymizovaných a súhrnných údajov o mobilite potrebných na:

                              1.

                              modelovanie na účely mapovania a predvídania šírenia ochorenia a jeho vplyvu na potreby zdravotníckych systémov v členských štátoch, ako sú okrem iného nemocničné jednotky intenzívnej starostlivosti či osobné ochranné prostriedky, a

                              2.

                              optimalizáciu účinnosti opatrení na zamedzenie šírenia ochorenia COVID-19 a riešenie jeho účinkov vrátane obmedzenia pohybu (a jeho zrušenia), ako aj na získavanie a využívanie týchto údajov.

                  19.

                  Pri vypracúvaní tejto koncepcie by si členské štáty (zastúpené v sieti elektronického zdravotníctva, ktorá bude svoju činnosť koordinovať s Výborom pre zdravotnú bezpečnosť, sieťou pre epidemiologický dohľad, ECDC a v prípade potreby s agentúrou ENISA) mali vymieňať najlepšie postupy pri používaní údajov o mobilite, vymieňať si a porovnávať modely a predpovede šírenia vírusu a monitorovať vplyv opatrení na obmedzenie jeho šírenia.

                  20.

                  Uvedený cieľ by mal zahŕňať tieto prvky:

                              1.

                              náležité využívanie anonymných a súhrnných údajov o mobilite na modelovanie s cieľom pochopiť, ako sa vírus bude šíriť, a modelovanie hospodárskych účinkov krízy;

                              2.

                              poradenstvo orgánom verejnej moci, aby si od poskytovateľov údajov vyžadovali metodiku, ktorú použili na anonymizáciu údajov, a aby otestovali hodnovernosť použitej metodiky;

                              3.

                              záruky, ktoré by sa mali zaviesť na zabránenie deanonymizácii a opätovnému identifikovaniu jednotlivcov, vrátane záruk primeranej úrovne bezpečnosti údajov a informačných technológií a posúdenia rizika opätovnej identifikácie pri korelácii anonymizovaných údajov s inými údajmi;

                              4.

                              okamžité a nezvratné vymazanie všetkých náhodne spracovaných údajov, na základe ktorých je možné identifikovať jednotlivcov, a informovanie poskytovateľov údajov, ako aj príslušných orgánov o náhodnom spracovaní a vymazaní;

                              5.

                              vymazanie údajov – v zásade po uplynutí lehoty 90 dní alebo v každom prípade najneskôr vtedy, keď bude pandémia vyhlásená za kontrolovanú, a

                              6.

                              obmedzenie spracúvania údajov výlučne na uvedené účely a vylúčenie možnosti výmeny údajov s akoukoľvek treťou stranou.

         PODÁVANIE SPRÁV A PRESKÚMANIE

                  21.

                  Celoeurópska koncepcia pre mobilné aplikácie zamerané na COVID-19 bude zverejnená 15. apríla a doplnia ju usmernenia Komisie o ochrane súkromia a osobných údajov.

                  22.

                  Členské štáty by mali do 31. mája 2020 podať Komisii správu o opatreniach prijatých podľa tohto odporúčania. Takéto správy by sa potom mali podávať pravidelne počas trvania krízy spôsobenej ochorením COVID-19.

                  23.

                  Od 8. apríla 2020 by členské štáty mali opatrenia uplatňované v oblastiach, na ktoré sa vzťahuje toto odporúčanie, sprístupniť ostatným členským štátom a Komisii na partnerské preskúmanie. Členské štáty a Komisia môžu k týmto opatreniam vzniesť pripomienky do jedného týždňa. Dotknutý členský štát by mal takéto pripomienky v čo najväčšej miere zohľadniť.

                  24.

                  Komisia bude na základe týchto správ členských štátov počnúc júnom 2020 posudzovať dosiahnutý pokrok a účinok tohto odporúčania. Komisia môže poskytnúť členským štátom ďalšie odporúčania vrátane načasovania opatrení uplatňovaných v oblastiach, na ktoré sa vzťahuje toto odporúčanie.

         V Bruseli 8. apríla 2020

               Za Komisiu

            Thierry BRETON

               člen Komisie

         (1)  Rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady č. 1082/2013/EÚ z 22. októbra 2013 o závažných cezhraničných ohrozeniach zdravia, ktorým sa zrušuje rozhodnutie č. 2119/98/ES (Ú. v. EÚ L 293, 5.11.2013, s. 1).

         (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/24/EÚ z 9. marca 2011 o uplatňovaní práv pacientov pri cezhraničnej zdravotnej starostlivosti (Ú. v. EÚ L 88, 4.4.2011, s. 45).

         (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/679 z 27. apríla 2016 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov a o voľnom pohybe takýchto údajov, ktorým sa zrušuje smernica 95/46/ES (všeobecné nariadenie o ochrane údajov) (Ú. v. EÚ L 119, 4.5.2016, s. 1).

         (4)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/1725 z 23. októbra 2018 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov inštitúciami, orgánmi, úradmi a agentúrami Únie a o voľnom pohybe takýchto údajov, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 45/2001 a rozhodnutie č. 1247/2002/ES (Ú. v. EÚ L 295, 21.11.2018, s. 39).

         (5)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/58/ES z 12. júla 2002, týkajúca sa spracovávania osobných údajov a ochrany súkromia v sektore elektronických komunikácií (smernica o súkromí a elektronických komunikáciách) (Ú. v. ES L 201, 31.7.2002, s. 37).

         (6)  Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov – Európska dátová stratégia, COM(2020) 66 final.

         (7)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/745 z 5. apríla 2017 o zdravotníckych pomôckach, zmene smernice 2001/83/ES, nariadenia (ES) č. 178/2002 a nariadenia (ES) č. 1223/2009 a o zrušení smerníc Rady 90/385/EHS a 93/42/EHS (Ú. v. EÚ L 117, 5.5.2017, s. 1).

         (8)  Smernica Rady č. 93/42/EHS zo 14. júna 1993 o zdravotníckych pomôckach (Ú. v. ES L 169, 12.7.1993, s. 1).

         (9)  Vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2019/1765 z 22. októbra 2019, ktorým sa stanovujú pravidlá pre zriadenie, riadenie a fungovanie siete vnútroštátnych orgánov zodpovedných za elektronické zdravotníctvo a ktorým sa zrušuje vykonávacie rozhodnutie 2011/890/EÚ (Ú. v. EÚ L 270, 24.10.2019, s. 83).


title: Odporúčanie Rady (EÚ) 2020/1186 zo 7. augusta 2020, ktorým sa mení odporúčanie Rady (EÚ) 2020/912 o dočasnom obmedzení ciest do EÚ, ktoré nie sú nevyhnutné, a o možnom zrušení tohto obmedzenia

text:
                  11.8.2020

                  SK

                  Úradný vestník Európskej únie

                  L 261/83

         ODPORÚČANIE RADY (EÚ) 2020/1186
         zo 7. augusta 2020,
         ktorým sa mení odporúčanie Rady (EÚ) 2020/912 o dočasnom obmedzení ciest do EÚ, ktoré nie sú nevyhnutné, a o možnom zrušení tohto obmedzenia
         RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
         so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 77 ods. 2 písm. b) a e) a článok 292 prvú a druhú vetu,
         keďže:

                     (1)

                     Rada 30. júna 2020 prijala odporúčanie Rady o dočasnom obmedzení ciest do EÚ, ktoré nie sú nevyhnutné, a o možnom zrušení tohto obmedzenia (1) (ďalej len „odporúčanie Rady“). Rada 16. júla 2020 prijala odporúčanie Rady (EÚ) 2020/1052 zo 16. júla 2020, ktorým sa mení odporúčanie Rady (EÚ) 2020/912 o dočasnom obmedzení ciest do EÚ, ktoré nie sú nevyhnutné, a o možnom zrušení tohto obmedzenia (2). Rada 30. júla 2020 prijala odporúčanie Rady (EÚ) 2020/1144 z 30. júla 2020, ktorým sa mení odporúčanie Rady (EÚ) 2020/912 o dočasnom obmedzení ciest do EÚ, ktoré nie sú nevyhnutné, a o možnom zrušení tohto obmedzenia (3).

                     (2)

                     V odporúčaní Rady sa stanovuje, že členské štáty by mali od 1. júla 2020 postupne koordinovaným spôsobom rušiť dočasné obmedzenie ciest do EÚ, ktoré nie sú nevyhnutné, vo vzťahu k osobám s pobytom v tretích krajinách uvedených v prílohe I k odporúčaniu Rady. Rada by mala po dôkladnej konzultácii s Komisiou a príslušnými agentúrami a útvarmi EÚ, v nadväznosti na celkové posúdenie založené na metodike, kritériách a informáciách uvedených v odporúčaní Rady, zoznam tretích krajín uvedený v prílohe I každé dva týždne preskúmať a podľa potreby aktualizovať.

                     (3)

                     Odvtedy sa v úzkej spolupráci s Komisiou a príslušnými agentúrami a útvarmi EÚ uskutočnili rokovania v rámci Rady o preskúmaní zoznamu tretích krajín uvedeného v prílohe I k odporúčaniu Rady a pri uplatňovaní kritérií a metodiky stanovených v odporúčaní Rady. Výsledkom týchto rokovaní je, že zoznam tretích krajín uvedený v prílohe I by sa mal zmeniť. Konkrétne by sa zo zoznamu malo vypustiť Maroko.

                     (4)

                     Kontrola hraníc je nielen v záujme členského štátu, na ktorého vonkajších hraniciach sa vykonáva, ale všetkých členských štátov, ktoré zrušili kontrolu hraníc na vnútorných hraniciach. Členské štáty by preto mali zabezpečiť, aby boli opatrenia prijímané na vonkajších hraniciach koordinované, s cieľom zabezpečiť dobré fungovanie schengenského priestoru. Na tento účel by členské štáty mali od 8. augusta 2020 pokračovať v rušení dočasných obmedzení ciest do EÚ, ktoré nie sú nevyhnutné, koordinovaným spôsobom vo vzťahu k osobám s pobytom v tretích krajinách uvedených v prílohe I k odporúčaniu Rady zmenenej týmto odporúčaním.

                     (5)

                     V súlade s článkami 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii a ZFEÚ, sa Dánsko nezúčastňuje na prijatí tohto odporúčania, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu. Vzhľadom na to, že toto odporúčanie je založené na schengenskom acquis, sa Dánsko v súlade s článkom 4 uvedeného protokolu rozhodne do šiestich mesiacov po rozhodnutí Rady o tomto odporúčaní, či ho bude vykonávať.

                     (6)

                     Toto odporúčanie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis, na ktorom sa Írsko nezúčastňuje v súlade s rozhodnutím Rady 2002/192/ES (4); Írsko sa preto nezúčastňuje na jeho prijatí, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu.

                     (7)

                     Pokiaľ ide o Island a Nórsko, toto odporúčanie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis v zmysle dohody uzavretej medzi Radou Európskej únie a Islandskou republikou a Nórskym kráľovstvom o pridružení Islandskej republiky a Nórskeho kráľovstva pri vykonávaní, uplatňovaní a vývoji schengenského acquis, ktoré patria do oblasti uvedenej v článku 1 bode A rozhodnutia Rady 1999/437/ES (5).

                     (8)

                     Pokiaľ ide o Švajčiarsko, toto odporúčanie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis v zmysle Dohody medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o pridružení Švajčiarskej konfederácie k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis, ktoré patria do oblasti uvedenej v článku 1 bode A rozhodnutia 1999/437/ES (6) v spojení s článkom 3 rozhodnutia Rady 2008/146/ES (7).

                     (9)

                     Pokiaľ ide o Lichtenštajnsko, toto odporúčanie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis v zmysle Protokolu medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom, Švajčiarskou konfederáciou a Lichtenštajnským kniežatstvom o pristúpení Lichtenštajnského kniežatstva k Dohode medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o pridružení Švajčiarskej konfederácie k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis, ktoré patria do oblasti uvedenej v článku 1 bode A rozhodnutia 1999/437/ES (8) v spojení s článkom 3 rozhodnutia 2011/350/EÚ (9).

               PRIJALA TOTO ODPORÚČANIE:
         Odporúčanie Rady (EÚ) 2020/912 zmenené odporúčaním (EÚ) 2020/1052 a odporúčaním (EÚ) 2020/1144 o dočasnom obmedzení ciest do EÚ, ktoré nie sú nevyhnutné, a o možnom zrušení tohto obmedzenia sa mení takto:

                     1.

                     Prvý odsek bodu 1 odporúčania Rady sa nahrádza takto:

                                 „1.

                                 Členské štáty by mali od 8. augusta 2020 postupne koordinovaným spôsobom rušiť dočasné obmedzenie ciest do EÚ, ktoré nie sú nevyhnutné, vo vzťahu k osobám s pobytom v tretích krajinách uvedených v prílohe I.“

                     (2)

                     Príloha I k odporúčaniu sa nahrádza takto:

                           „PRÍLOHA I
                           Tretie krajiny, v prípade ktorých platí, že na osoby s pobytom v nich by sa nemalo na vonkajších hraniciach uplatňovať dočasné obmedzenie ciest do EÚ, ktoré nie sú nevyhnutné

                                       1.

                                       AUSTRÁLIA

                                       2.

                                       KANADA

                                       3.

                                       GRUZÍNSKO

                                       4.

                                       JAPONSKO

                                       5.

                                       NOVÝ ZÉLAND

                                       6.

                                       RWANDA

                                       7.

                                       JUŽNÁ KÓREA

                                       8.

                                       THAJSKO

                                       9.

                                       TUNISKO

                                       10.

                                       URUGUAJ

                                       11.

                                       ČÍNA (*1)

                        (*1)  s výhradou potvrdenia reciprocity"

            V Bruseli 7. augusta 2020

                  Za Radu

                  predseda

               M. ROTH

            (1)  Ú. v. EÚ L 208I, 1.7.2020, s. 1.

            (2)  Ú. v. EÚ L 230, 17.7.2020, s. 26.

            (3)  Ú. v. EÚ L 248, 31.7.2020, s. 26.

            (4)  Rozhodnutie Rady 2002/192/ES z 28. februára 2002 o požiadavke Írska zúčastňovať sa na niektorých ustanoveniach schengenského acquis (Ú. v. ES L 64, 7.3.2002, s. 20).

            (5)  Ú. v. ES L 176, 10.7.1999, s. 36.

            (6)  Ú. v. EÚ L 53, 27.2.2008, s. 52.

            (7)  Rozhodnutie Rady 2008/146/ES z 28. januára 2008 o uzavretí v mene Európskeho spoločenstva Dohody medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o pridružení Švajčiarskej konfederácie k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis (Ú. v. EÚ L 53, 27.2.2008, s. 1).

            (8)  Ú. v. EÚ L 160, 18.6.2011, s. 21.

            (9)  Rozhodnutie Rady 2011/350/EÚ zo 7. marca 2011 o uzavretí v mene Európskej únie Protokolu medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom, Švajčiarskou konfederáciou a Lichtenštajnským kniežatstvom o pristúpení Lichtenštajnského kniežatstva k Dohode medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o pridružení Švajčiarskej konfederácie k implementácii, uplatňovaniu a rozvoju schengenského acquis, ktoré sa vzťahuje na zrušenie kontrol na vnútorných hraniciach a pohyb osôb (Ú. v. EÚ L 160, 18.6.2011, s. 19).