title: Odporúčanie Komisie z  24. októbra 2006 o správe finančných prostriedkov na vyraďovanie jadrových zariadení z prevádzky a zaobchádzanie s vyhoreným palivom a rádioaktívnym odpadom

text:
               28.11.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 330/31

      ODPORÚČANIE KOMISIE

   z 24. októbra 2006
   o správe finančných prostriedkov na vyraďovanie jadrových zariadení z prevádzky a zaobchádzanie s vyhoreným palivom a rádioaktívnym odpadom
   (2006/851/Euratom)
   KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu, a najmä na jej článok 124,
   keďže:

               (1)

               V preambule zmluvy sa uznáva, že členské štáty sú rozhodnuté vytvoriť podmienky pre bezpečnosť nevyhnutné na odstránenie rizík pre život a zdravie verejnosti.

               (2)

               Spoločenstvo sa v článku 2 písm. b) zmluvy vyzýva najmä na to, aby zaviedlo jednotné bezpečnostné normy na ochranu zdravia pracovníkov a širokej verejnosti a zabezpečilo ich uplatňovanie.

               (3)

               V kapitole III zmluvy sa ustanovujú základné normy, ktoré umožňujú Spoločenstvu zabezpečiť ochranu zdravia a bezpečnosť pracovníkov a širokej verejnosti pred nebezpečenstvami vyplývajúcimi z ionizujúceho žiarenia.

               (4)

               Smernicou Rady 96/29/Euratom (1) sa stanovujú základné bezpečnostné normy ochrany zdravia pracovníkov a obyvateľstva pred nebezpečenstvami vznikajúcimi v dôsledku ionizujúceho žiarenia.

               (5)

               Smernicou Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (2) sa členské štáty vyzývajú, aby „prijali všetky potrebné opatrenia, aby zabezpečili, že pred vydaním povolenia projekty, ktoré pravdepodobne majú významné vplyvy na životné prostredie z dôvodov okrem iného ich charakteru, veľkosti alebo umiestnenia, budú posúdené z hľadiska ich vplyvov“.

               (6)

               Ionizujúce žiarenie z rádioaktívnych materiálov môže mať následky pretrvávajúce po prevádzkovej dobe jadrových zariadení a presahujúce štátne hranice.

               (7)

               Bezpečnosť pracovníkov a širokej verejnosti má pre Európske spoločenstvá prvoradý význam. Preto sa majú dodržiavať prísne bezpečnostné normy, aby sa zabezpečilo, že tieto riziká sa udržiavajú pod kontrolou počas a po skončení prevádzkovej doby jadrových zariadení.

               (8)

               Európsky parlament, Rada a Komisia zdôraznili, „že členské štáty musia zabezpečiť, aby primerané finančné prostriedky na činnosti spojené s vyraďovaním jadrových zariadení z prevádzky a so zaobchádzaním s rádioaktívnym odpadom, ktoré sú auditované v členských štátoch, boli k dispozícii na účely, na ktoré sú určené, a aby sa spravovali transparentne, vyhýbajúc sa tak prekážkam pre korektnú hospodársku súťaž na trhu s energiou“ (3).

               (9)

               Komisia ďalej upozornila na to, že „je dôležité zabezpečiť, aby sa finančné prostriedky určené na činnosti spojené s vyraďovaním jadrových zariadení z prevádzky a so zaobchádzaním s rádioaktívnym odpadom, ktoré súvisia s cieľmi Zmluvy o Euratome, spravovali transparentne a používali sa len na uvedené účely. V tejto súvislosti má Komisia v úmysle v rámci sféry svojej zodpovednosti podľa Zmluvy o Euratome uverejniť výročnú správu o využívaní finančných prostriedkov na vyraďovanie jadrových zariadení z prevádzky a zaobchádzanie s rádioaktívnym odpadom. Osobitnú pozornosť bude venovať tomu, aby sa zabezpečilo, že sa príslušné ustanovenia právnych predpisov Spoločenstva budú uplatňovať bez obmedzení“ (4).

               (10)

               Komisia vo svojom oznámení Európskemu parlamentu a Rade (5) upozornila na potrebu zvýšenej transparentnosti a harmonizácie pri spravovaní týchto finančných prostriedkov. Komisia ďalej vyjadrila svoj úmysel predložiť v roku 2005 odporúčanie.

               (11)

               Aj samotné činnosti spojené s vyradením jadrových zariadení z prevádzky môžu predstavovať potenciálne riziká pre ľudské zdravie a životné prostredie, najmä ak sa včas neprijmú opatrenia na riešenie rádiologických rizík činností spojených s vyradením jadrových zariadení z prevádzky.

               (12)

               V snahe odstrániť všetky tieto riziká by sa malo zabezpečiť bezpečné vyraďovanie jadrových zariadení z prevádzky vrátane dlhodobého zaobchádzania s rádioaktívnym odpadom a vyhoreným palivom.

               (13)

               Bezpečné vyraďovanie jadrových zariadení z prevádzky vrátane dlhodobého zaobchádzania s rádioaktívnym odpadom a vyhoreným palivom si vyžaduje značné finančné prostriedky. Nedostatok týchto prostriedkov v čase, keď sú potrebné, môže mať nepriaznivý vplyv na proces vyraďovania jadrových zariadení z prevádzky. V príslušnom čase by mali byť k dispozícii značné finančné prostriedky, aby sa umožnilo úplné vyradenie jadrových zariadení z prevádzky v súlade s bezpečnostnými normami.

               (14)

               V súlade so zásadou „platí znečisťovateľ“ by prevádzkovatelia jadrových zariadení mali vyčleniť počas ich produktívnej doby primerané finančné prostriedky na budúce náklady spojené s ich vyradením z prevádzky.

               (15)

               V súvislosti s osobitosťami rokovaní o pristúpení sa riešila otázka predčasného odstavenia jadrových energetických reaktorov, ktoré sa nezdali byť ekonomicky modernizovateľné. Spoločenstvo sa preto z vlastnej iniciatívy podieľalo na zvýšení finančných prostriedkov a v súlade s určitými podmienkami poskytuje hospodársku pomoc rôznym projektom na vyradenie jadrových zariadení z prevádzky v určitých nových členských štátoch.

               (16)

               Článkom 26 Spoločného dohovoru o bezpečnosti nakladania s vyhoretým palivom a bezpečnosti nakladania s rádioaktívnym odpadom, ktorý nadobudol platnosť 18. júna 2001, sa určuje, že „každá zmluvná strana urobí opatrenia na zaistenie bezpečnosti vyraďovania jadrového zariadenia z prevádzky. Na to je potrebné, aby bol k dispozícii kvalifikovaný personál a primerané finančné zdroje.“ V článku 22 bode ii) dohovoru sa vyzýva každá zmluvná strana, aby urobila opatrenia na zabezpečenie toho, aby „na podporu bezpečnosti zariadení na nakladanie s vyhoretým palivom a s rádioaktívnymi odpadmi počas ich prevádzkovej životnosti a na ich vyraďovanie z prevádzky boli k dispozícii primerané finančné zdroje“.

               (17)

               Článkom 2 písm. c) zmluvy sa Spoločenstvo vyzýva, aby umožnilo investovanie do základných zariadení a zabezpečilo vytváranie týchto zariadení nevyhnutných na rozvoj jadrovej energie v Spoločenstve. Rozvoj tejto energie nemožno oddeliť od procesu vyraďovania takýchto investícií alebo jadrových zariadení z prevádzky. V článku 41 zmluvy sa vyžaduje, aby sa investičné projekty týkajúce sa jadrovej energie oznamovali Komisii na preskúmanie. V nariadení Rady (Euratom) č. 2587/1999 z 2. decembra 1999, ktorým sa vymedzujú investičné projekty, ktoré treba oznamovať Komisii v súlade s článkom 41 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu (6), sú obsiahnuté činnosti spojené s vyradením jadrových zariadení z prevádzky ako investičné projekty, ktoré sa majú oznamovať Komisii a prerokúvať s Komisiou. Osoby a podniky (7) by teda mali informovať Komisiu o režimoch financovania vyraďovania jadrových zariadení z prevádzky v súvislosti s novovybudovanými jadrovými zariadeniami.

               (18)

               Úloha zabezpečiť dostatočné finančné prostriedky, keď budú potrebné, vyžaduje dôkladnú a obozretnú analýzu tak zdrojov takého financovania, ako aj nákladov spojených s vyradením týchto zariadení z prevádzky. Spôsob určovania súm financovania vyraďovania jadrových zariadení z prevádzky musí zohľadňovať technologické aspekty a obmedzenia jadrovej bezpečnosti.

               (19)

               Pre zabezpečenie dostupnosti prostriedkov, keď budú potrebné, na účely vyraďovania jadrových zariadení z prevádzky má prvoradý význam transparentné spravovanie a primeraná externá kontrola týchto finančných prostriedkov; to takisto pomôže vyhnúť sa prekážkam spravodlivej hospodárskej súťaže na trhu s energiou. Na zabezpečenie týchto cieľov by mohli byť k dispozícii rôzne primerané možnosti spravovania. Mal by existovať vyhradený vnútroštátny orgán, ktorý by poskytoval odborné posudky týkajúce sa spravovania fondu a otázok spojených s nákladmi na vyradenie jadrových zariadení z prevádzky.

               (20)

               Týmto odporúčaním sa nevytvára odchýlka od pravidiel štátnej pomoci. V tejto súvislosti zasahovanie štátu súvisí s otázkami zahrnutými do Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu, a preto sa má príslušne posudzovať. Pokiaľ to však nie je nevyhnutné pre ciele alebo presahuje ciele tejto zmluvy, alebo narúša či hrozí, že naruší hospodársku súťaž na vnútornom trhu, musí sa posudzovať na základe Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu.

               (21)

               Spôsob, akým sa tieto finančné prostriedky investujú, by sa mal starostlivo zvážiť, aby sa zabránilo ich prípadnému zneužitiu. Investície by mali byť dlhodobé a mali by mať bezpečný rizikový profil, pričom by mali súčasne poskytovať ochranu skutočnej hodnoty finančných prostriedkov.

               (22)

               Vzhľadom na zabezpečenie bezpečnosti by malo zhromažďovanie príslušných prostriedkov na zabezpečenie vyradenia jadrových zariadení z prevádzky zohľadňovať osobitné okolnosti určitých zariadení.

               (23)

               Skúsenosti ukazujú, že výmena informácií medzi národnými expertmi o rôznych spôsoboch a finančných mechanizmoch vyraďovania jadrových zariadení z prevádzky a zaobchádzania s rádioaktívnym odpadom je skvelým spôsobom umožňujúcim spoločne reagovať na problémy bezpečnosti. Komisia v snahe zlepšiť spoluprácu s členskými štátmi preto oznamuje svoj úmysel zriadiť stálu skupinu na financovanie vyraďovania jadrových zariadení z prevádzky. Táto skupina by mala pomáhať Komisii v jej postupoch súvisiacich s týmto odporúčaním.

               (24)

               Bez toho, aby bol dotknutý všeobecný princíp subsidiarity, treba navrhnúť určitý stupeň harmonizácie, pokiaľ ide o pojmy používané v otázkach spojených s vyraďovaním jadrových zariadení z prevádzky. Táto harmonizácia by sa mala vyvíjať v rámci skupiny na financovanie vyraďovania jadrových zariadení z prevádzky, ktorá by mala dospieť k všeobecne uznávaným výkladom tohto odporúčania v záujme jeho praktickej implementácie, a najmä harmonizácie metodológií na výpočet nákladov na činnosti spojené s vyradením jadrových zariadení z prevádzky.

               (25)

               Spoločné výskumné centrum zriadené na základe článku 8 zmluvy uskutočňuje výskumné programy v jadrovej oblasti, ktoré môžu zahŕňať ionizačné riziká po uplynutí prevádzkovej doby jeho zariadení. Na zaručenie bezpečnosti týchto zariadení by mala Komisia zabezpečiť, aby toto centrum dodržiavalo uvedené odporúčania. Komisia by mala najmä overovať primeranosť finančných prostriedkov na účely vyraďovania jadrových zariadení centra z prevádzky. Odbory Komisie zodpovedné za jadrové a rozpočtové záležitosti sú najvhodnejšie na plnenie takýchto úloh,

         TÝMTO ODPORÚČA:
   ODDIEL 1
   CIEĽ
   Vzhľadom na ciele bezpečnosti uvedené v zmluve sa v tomto odporúčaní navrhujú opatrenia na zabezpečenie toho, aby v čase plánovanom na všetky činnosti spojené s vyradením jadrových zariadení z prevádzky a na zaobchádzanie s vyhoreným palivom a rádioaktívnym odpadom boli k dispozícii primerané finančné prostriedky.
   ODDIEL 2
   VYMEDZENIE POJMOV
   Na účely tohto odporúčania sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:

         a)
         „vyraďovanie z prevádzky“ znamená všetky činnosti zahŕňajúce technické vyradenie jadrového zariadenia z prevádzky (dekontamináciu, demontáž a zbúranie) a zaobchádzanie s odpadom (zaobchádzanie s rádioaktívnym odpadom a vyhoreným palivom a ich zneškodňovanie), ktorých následkom je vyradenie jadrových zariadení z rádiologických obmedzení;

         b)
         „fond na vyradenie z prevádzky“ znamená ľubovoľný druh finančných prostriedkov špecificky určených na krytie výdavkov nevyhnutných na vyradenie jadrových zariadení z prevádzky;

         c)
         „externý fond na vyradenie z prevádzky“ znamená fond na vyradenie jadrových zariadení z prevádzky spravovaný vyhradeným orgánom, ktorý je vo svojom rozhodovaní nezávislý od prispievateľov do fondu;

         d)
         „interný fond na vyradenie z prevádzky“ znamená fond na vyradenie jadrových zariadení z prevádzky spravovaný prevádzkovateľom;

         e)
         „oddelený fond na vyradenie z prevádzky“ znamená interný alebo externý fond na vyradenie jadrových zariadení z prevádzky, ktorý sa označuje samostatne;

         f)
         „prevádzkovateľ“ znamená právnickú osobu, ktorá prevádzkuje jadrové zariadenie a je priamo zodpovedná za jadrovú bezpečnosť;

         g)
         „jadrové zariadenie“ znamená každé civilné zariadenie a jeho pozemok, budovy a vybavenie, v ktorých sa jadrové materiály vyrábajú, spracúvajú, využívajú, manipuluje sa s nimi, v ktorých sa skladujú alebo zneškodňujú.
   ODDIEL 3
   VYRAĎOVANIE JADROVÝCH ZARIADENÍ Z PREVÁDZKY

               1.

               Všetky jadrové zariadenia by sa mali po trvalom odstavení vyradiť z prevádzky a otázka zaobchádzania s rádioaktívnym odpadom by sa mala riadne vyriešiť.

               2.

               Činnosti spojené s vyradením jadrových zariadení z prevádzky by sa mali vykonávať bez nenáležitého rizika pre zdravie a bezpečnosť pracovníkov a širokej verejnosti.

               3.

               Zásada „platí znečisťovateľ“ by sa mala v plnom rozsahu uplatňovať počas vyraďovania jadrových zariadení z prevádzky. V tejto súvislosti by malo byť prvoradou starosťou prevádzkovateľov jadrových zariadení zabezpečenie dostupnosti primeraných finančných prostriedkov na bezpečné vyraďovanie týchto zariadení z prevádzky v čase, keď je príslušné jadrové zariadenie trvalo odstavené.

               4.

               Dostupné finančné prostriedky by mali byť určené na krytie všetkých aspektov činností spojených s vyradením jadrových zariadení z prevádzky, počnúc technickým vyradením z prevádzky a končiac zaobchádzaním s rádioaktívnym odpadom.

         ODDIEL 4
   INŠTITUCIONÁLNE A PROCEDURÁLNE ASPEKTY

               5.

               Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článku 41 zmluvy a platné nariadenia, pokiaľ ide o ich vykonávanie (8), by mali osoby a podniky podávať správy o režime financovania plánovaného vyraďovania jadrových zariadení z prevádzky v kontexte postupu ustanoveného podľa článku 41 zmluvy v súvislosti s výstavbou nových jadrových zariadení.
               Pri skúmaní navrhovaného režimu financovania vyraďovania jadrových zariadení z prevádzky bude Komisia – s výhradou požiadaviek článku 44 zmluvy – konzultovať so skupinou na financovanie vyraďovania jadrových zariadení z prevádzky.

               6.

               Členské štáty by v prípade, že ešte nie je ustanovený, mali zriadiť alebo vymenovať vnútroštátny orgán schopný poskytnúť odborný posudok týkajúci sa spravovania fondu a otázok spojených s nákladmi na vyradenie jadrových zariadení z prevádzky. Tento orgán by mal byť, pokiaľ ide o prispievateľov do fondu, nezávislý.
               Vnútroštátny orgán by mal každoročne skúmať zhromaždené finančné prostriedky a pravidelne, najmenej každých 5 rokov, odhady nákladov na vyradenie jadrových zariadení z prevádzky. Každý rozdiel medzi odhadmi nákladov a zhromaždenými prostriedkami by sa mal včas vyriešiť.
               Členské štáty by mali každoročne predkladať Komisii správy o záveroch postupov uvedeného príslušného vnútroštátneho orgánu.

         ODDIEL 5
   FONDY NA VYRADENIE Z PREVÁDZKY

               7.

               Prevádzkovatelia jadrových zariadení by mali zriadiť primerané fondy na vyradenie jadrových zariadení z prevádzky na základe príjmov zo svojich jadrových činností v priebehu projektovanej životnosti.

               8.

               Oddelený fond s primeranou kontrolou, ktorou sa zabezpečí rozumné využívanie, by mal byť pre všetky jadrové zariadenia prednostnou voľbou. Skúmanie vnútroštátnym orgánom ustanoveným v tomto odporúčaní by malo zohrávať kľúčovú úlohu pri zabezpečení riadneho spravovania a využívania prostriedkov.

               9.

               Nové jadrové zariadenia by mali zriadiť oddelené fondy na vyradenie jadrových zariadení z prevádzky s primeranou kontrolou, ktorou sa zabezpečí rozumné využívanie.

         ODDIEL 6
   ODHAD NÁKLADOV NA VYRADENIE Z PREVÁDZKY

               10.

               Vzhľadom na rozdiely vo využívaní zhromaždených prostriedkov na vyraďovanie jadrových zariadení z prevádzky by sa mali technické vyraďovanie z prevádzky na jednej strane a zaobchádzanie s rádioaktívnym odpadom na strane druhej riešiť oddelene, na základe oddelených výpočtov nákladov.

               11.

               V záujme zabezpečenia dostupnosti primeraných finančných prostriedkov by sa náklady mali vypočítať tak, že sa z reálne dostupných alternatív vyberie rozumná možnosť, ktorá bude podliehať externej kontrole a schváleniu vnútroštátneho orgánu ustanoveného v tomto odporúčaní.

               12.

               Všetky odhady nákladov by mali byť špecifické pre dané miesto a mali by sa opierať o najlepšie dostupné odhady.

               13.

               Ak sa počas realizácie ukáže, že projekt vyradenia jadrových zariadení z prevádzky je nákladnejší ako schválené odhady nákladov, dodatočné výdavky by mal hradiť prevádzkovateľ. Tento aspekt by sa mal starostlivo vyriešiť v prípade výmeny prevádzkovateľa počas životnosti jadrového zariadenia alebo po jej uplynutí.

               14.

               Náležitú pozornosť treba venovať prípadom vznikajúcim z historických dôvodov, keď je najvhodnejšie osobitné riešenie. Prístup od prípadu k prípadu by mal byť transparentný a s plným zapojením vnútroštátneho orgánu ustanoveného v tomto odporúčaní.

         ODDIEL 7
   VYUŽÍVANIE FONDOV NA VYRADENIE Z PREVÁDZKY

               15.

               Finančné prostriedky by sa mali využívať len na účely, na ktoré boli určené a spravované. V tejto súvislosti treba venovať náležitú pozornosť transparentnosti. Všetky nedôverné obchodné informácie by mali byť verejne dostupné.

               16.

               Pri investovaní aktív treba usilovať o bezpečný rizikový profil, pričom by sa malo zabezpečiť, aby sa dosiahla ich pozitívna návratnosť v priebehu ktoréhokoľvek daného časového obdobia.

               17.

               Keďže prevádzkovateľ nemá žiaden vplyv na finančné spravovanie externého fondu na vyradenie jadrových zariadení z prevádzky, hodnotu investícií by mal zabezpečiť štát, aby sa zabezpečilo, že primerané prostriedky budú k dispozícii, keď budú potrebné, a to aj v prípade, ak nezávislý správca investovaných súm vykáže nominálnu stratu v čase, keď sa tieto finančné prostriedky majú použiť. V takýchto prípadoch by sa prostriedky nemali dopĺňať o sumu vyššiu ako strata v investícii.

               18.

               Ak výkon správy interného fondu nie je dostatočný, za zabezpečenie dostupnosti primeraných prostriedkov v čase, keď budú potrebné, by mal zodpovedať prevádzkovateľ.

               19.

               V prípade jadrových zariadení, ktorých hlavný účel je iný ako predaj výrobkov alebo služieb, by sa vyraďovanie z prevádzky malo riadne plánovať a rozpočtovať tak, aby sa zabezpečila dostupnosť primeraných finančných prostriedkov na bezpečné a včasné vyradenie takýchto zariadení z prevádzky.

               20.

               Rozpočtové plánovanie by malo podliehať skúmaniu zo strany vnútroštátneho orgánu ustanoveného v tomto odporúčaní. V prípade, že v členskom štáte taký vnútroštátny orgán nie je, daný členský štát môže požiadať Komisiu o poskytnutie rady týkajúcej sa opatrení, ktoré treba prijať.

      V Bruseli 24. októbra 2006

            Za Komisiu

         Andris PIEBALGS

            člen Komisie

      (1)  Ú. v. ES L 159, 29.6.1996, s. 1.

      (2)  Ú. v. ES L 175, 5.7.1985, s. 40. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/35/ES (Ú. v. EÚ L 156, 25.6.2003, s. 17).

      (3)  Medziinštitucionálne vyhlásenie uverejnené v Ú. v. EÚ L 176, 15.7.2003, s. 56.

      (4)  Vyhlásenie Komisie uverejnené v Ú. v. EÚ L 176, 15.7.2003, s. 56

      (5)  KOM(2004)719, Správa o využívaní finančných zdrojov určených na likvidáciu jadrových elektrární, 26.10.2004.

      (6)  Ú. v. ES L 315, 9.12.1999, s. 1.

      (7)  Osoby a podniky zaoberajúce sa priemyselnými činnosťami uvedenými v prílohe II k Zmluve o Euratome.

      (8)  Nariadenie Rady (Euratom) č. 2587/1999 z 2. decembra 1999, ktorým sa vymedzujú investičné projekty, ktoré treba oznamovať Komisii v súlade s článkom 41 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu (Ú. v. ES L 315, 9.12.1999, s. 1), a nariadenie Komisie (Euratom) č. 1352/2003 z 23. júla 2003, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1209/2000 o podávaní oznámení podľa článku 41 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu (Ú. v. EÚ L 192, 31.7.2003, s. 15).


				|

		52013PC0395

			Odporúčanie pre ROZHODNUTIE RADY, ktorým sa zrušuje rozhodnutie 2009/590/ES o existencii nadmerného deficitu v Rumunsku /* COM/2013/0395 final - 2013/ () */

			   	Odporúčanie pre
ROZHODNUTIE RADY,
ktorým sa zrušuje rozhodnutie 2009/590/ES o
existencii nadmerného deficitu v Rumunsku
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní
Európskej únie, a najmä na jej článok 126 ods. 12,
so zreteľom na odporúčanie Komisie,
keďže:
(1)       Rozhodnutím
Rady 2009/590/ES zo 7. júla 2009[1]
sa na základe odporúčania Komisie v súlade s článkom 104 ods. 6
Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva (Zmluvy o ES) rozhodlo, že
v Rumunsku existuje nadmerný deficit. Rada poukázala na to, že deficit
verejných financií dosiahol v roku 2008 úroveň 5,4 % HDP, čo je nad
referenčnou hodnotou 3 % HDP stanovenou v zmluve, zatiaľ čo hrubý verejný
dlh bol na úrovni 13,6 % HDP, t. j. výrazne pod referenčnou hodnotou
60 % HDP stanovenou v zmluve[2].

(2)       Na základe odporúčania
Komisie Rada vydala 7. júla 2009 v súlade s článkom 104 ods. 7 Zmluvy o ES a
článkom 3 ods. 4 nariadenia Rady (ES) č. 1467/97 zo 7. júla 1997 o urýchľovaní
a objasňovaní vykonania postupu pri nadmernom schodku[3] odporúčanie Rumunsku, aby
odstránilo nadmerný deficit najneskôr do roku 2011. Odporúčanie bolo
zverejnené.
(3)       Na základe odporúčania
Komisie, v ktorom sa skonštatovalo, že rumunské orgány prijali účinné
opatrenia v súlade s odporúčaním Rady zo 7. júla 2009 a že v Rumunsku
došlo k neočakávaným nepriaznivým hospodárskym udalostiam s
negatívnym vplyvom na verejné financie, Rada v súlade s článkom 126 ods. 7
Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) a článkom 3 ods. 4 nariadenia Rady
(ES) č. 1467/97 zo 7. júla 1997 o urýchľovaní a objasňovaní vykonania postupu
pri nadmernom schodku vydala 12. februára 2010 zrevidované odporúčanie
Rumunsku, aby odstránilo nadmerný deficit najneskôr do roku 2012. Toto
odporúčanie bolo zverejnené.
(4)       V súlade
s článkom 4 Protokolu o postupe pri nadmernom deficite, ktorý tvorí
prílohu k zmluvám, Komisia poskytuje údaje na účely uplatňovania tohto
postupu. Ako súčasť uplatňovania uvedeného protokolu majú členské štáty
oznamovať údaje o deficite verejných financií a verejnom dlhu, ako aj o
iných súvisiacich ukazovateľoch dvakrát ročne, a to pred 1. aprílom a pred 1.
októbrom, v súlade s článkom 3 nariadenia Rady (ES) č. 479/2009 z 25. mája
2009 o uplatňovaní Protokolu o postupe pri nadmernom schodku, ktorý tvorí
prílohu Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva[4].
(5)       Pri posudzovaní toho, či by
sa rozhodnutie o existencii nadmerného deficitu malo zrušiť, by Rada mala
prijať rozhodnutie na základe oznámených údajov. Okrem toho by sa rozhodnutie o
existencii nadmerného deficitu malo zrušiť len vtedy, keď Komisia vo svojich
predpovediach odhaduje, že deficit nepresiahne hranicu 3 % HDP za
predpovedané obdobie[5].
(6)       Na základe údajov, ktoré
poskytla Komisia (Eurostat) v súlade s článkom 14 nariadenia (ES)
č. 479/2009 v nadväznosti na oznámenie Rumunska pred 1. aprílom 2013,
a na základe predpovede útvarov Komisie z jari 2013 možno prijať tieto
závery:
–
Recesia v roku 2009, ktorá bola výraznejšia,
než sa očakávalo, viedla k veľkému poklesu príjmov štátu, vplyvom ktorého
sa prehĺbil deficit verejných financií na 9 % HDP, a to aj napriek úsiliu
znížiť výdavky štátu. Vzhľadom na neočakávaný vývoj a predĺženie lehoty na
korekciu nadmerného deficitu o jeden rok sa deficit verejných financií následne
znížil na 6,8 % HDP v roku 2010, na 5,6 % HDP v roku 2011 a 2,9 % HDP
v roku 2012, čo je pod referenčnou hodnotou 3 % HDP stanovenou
v zmluve. Korekciu deficitu možno vysvetliť najmä prísnou kontrolou rastu
výdavkov vrátane kontroly mzdových výdavkov vo verejnom sektore, zmrazením
dôchodkov a obmedzením všetkých sociálnych dávok s výnimkou
dôchodkov. Ku korekcii deficitu prispeli aj opatrenia na strane príjmov, ako
napríklad zvýšenie sadzieb DPH o 5 percentuálnych bodov a rozšírenie
základu dane z príjmov fyzických osôb. Fiškálna úprava sa vykonala v rámci
dvoch po sebe nasledujúcich programov ekonomických úprav financovaných
prostredníctvom pomoci pre platobnú bilanciu.
–
V konvergenčnom programe na rok 2013 sa predpokladá
ďalšie klesanie deficitu na úroveň 2,4 % HDP v roku 2013 a 2,0 % HDP
v roku 2014. V predpovedi útvarov Komisie z jari 2013 sa predpokladá
zníženie deficitu verejných financií na 2,6 % HDP v roku 2013
a 2,4 % HDP v roku 2014 za predpokladu nezmenenej politiky, čo je pod
referenčnou hodnotou 3 % HDP stanovenou v zmluve.
–
Podľa predpovede útvarov Komisie z jari 2013 by mal
hrubý verejný dlh mierne narásť z 37,8 % HDP v roku 2012 na 38,5 %
HDP v roku 2014.
(7)       Rada pripomína, že Rumunsko
by malo od roku 2013, t. j. roku, ktorý nasleduje po odstránení nadmerného
deficitu, náležitým tempom smerovať k dosiahnutiu svojho strednodobého
cieľa, ktorého súčasťou je aj dodržiavanie referenčnej hodnoty stanovenej pre
výdavky.
(8)       Rozhodnutie Rady
o existencii nadmerného deficitu sa má v súlade s článkom 126 ods. 12
zrušiť, ak sa podľa názoru Rady v príslušnom členskom štáte odstránil
nadmerný deficit.
(9)       Podľa názoru Rady bol
nadmerný deficit v Rumunsku odstránený, a preto by sa malo
rozhodnutie 2009/590/ES zrušiť,
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Z celkového hodnotenia vyplýva, že nadmerný
deficit v Rumunsku sa odstránil.
Článok 2
Rozhodnutie 2009/590/ES sa týmto zrušuje.
Článok 3
Toto rozhodnutie je určené Rumunsku.
V Bruseli
                                                                       Za
Radu
                                                                       predseda
[1]               Ú. v. EÚ L 202, 4.8.2009, s. 48 – 49.
[2]               Deficit verejných financií a verejný dlh na rok 2008
boli následne upravené na súčasné hodnoty 5,8 % HDP a 13,4 % HDP.
[3]               Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 8.
[4]               Ú. v. EÚ L 145, 10.6.2009, s. 1.
[5]               V súlade so „Špecifikáciami implementácie Paktu stability a rastu
a usmerneniami k forme a obsahu programov stability a konvergenčných programov“
z 3. septembra 2012. Pozri:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf


title: Odporúčanie Komisie zo 7. februára 2008 o kódexe správania pre zodpovedný výskum v oblasti nanovied a nanotechnológií [oznámené pod číslom K(2008) 424]

text:
               30.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 116/46

      ODPORÚČANIE KOMISIE

   zo 7. februára 2008
   o kódexe správania pre zodpovedný výskum v oblasti nanovied a nanotechnológií
   [oznámené pod číslom K(2008) 424]
   (2008/345/ES)
   KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 211,
   keďže:

               (1)

               Komisia vo svojom oznámení Rade, Európskemu parlamentu, Hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov s názvom Smerom k Európskemu výskumnému priestoru v januári 2000 navrhla vytvoriť Európsky výskumný priestor (1) s cieľom konsolidovať a vytvárať európsku výskumnú politiku. V máji 2007 Komisia vo svojej zelenej knihe Európsky výskumný priestor: nové perspektívy znova otvorila širokú medziinštitucionálnu a verejnú diskusiu o tom, čo by sa malo urobiť z hľadiska vytvorenia jednotného a atraktívneho európskeho výskumného priestoru, ktorý by uspokojoval potreby a očakávania vedeckej komunity, podnikateľov a občanov (2).

               (2)

               Vo februári 2000 Komisia prijala oznámenie o zásade prevencie (3) s cieľom vybudovať jednotné chápanie toho, ako pristupovať k rizikám, ktoré veda nedokáže ešte v plnej miere posúdiť, hodnotiť, riadiť a oznamovať.

               (3)

               V marci 2000 Európska rada na svojom zasadnutí v Lisabone vytýčila pre Spoločenstvo cieľ stať sa v najbližšom desaťročí najkonkurencieschopnejšou a najdynamickejšou znalostnou ekonomikou na svete schopnou dosiahnuť udržateľný hospodársky rast s vyššou a lepšou zamestnanosťou a s väčšou sociálnou súdržnosťou.

               (4)

               V roku 2004 Komisia vo svojom oznámení Smerom k európskej stratégii pre nanotechnológie (4) určila opatrenia zamerané na vytvorenie pridanej hodnoty Spoločenstva potrebnej na to, aby v tejto oblasti zostalo aj naďalej konkurencieschopným, a aby sa zároveň zabezpečil jej zodpovedný vývoj. Vo svojich záveroch z 24. septembra 2004 (5) Rada (pre konkurencieschopnosť) uvítala navrhovaný integrovaný, bezpečný a zodpovedný prístup a úmysel Komisie vypracovať akčný plán pre nanotechnológie.

               (5)

               So zreteľom na výsledky verejných konzultácií Komisia v roku 2005 vypracovala akčný plán pre nanotechnológie (6), ktorým sa ustanovujú súdržné a vzájomne prepojené opatrenia na bezodkladnú implementáciu integrovanej, bezpečnej a zodpovednej stratégie pre nanovedy a nanotechnológie, založenej na prioritných oblastiach určených v oznámení Smerom k európskej stratégii pre nanotechnológie. V obidvoch oznámeniach sa výslovne uznalo, že aspekty týkajúce sa životného prostredia, zdravia ľudí a bezpečnosti sa musia začleniť do celého výskumu v oblasti nanovied a nanotechnológií.

               (6)

               V januári 2007 na základe akčného plánu pre nanovedy a nanotechnológie Európska skupina pre etiku vo vede a nových technológiách predložila stanovisko o etických aspektoch nanomedicíny (7).

               (7)

               V marci 2006 na základe pripomienok predložených počas verejných konzultácií týkajúcich sa predchádzajúceho stanoviska Vedecký výbor pre vznikajúce a novoidentifikované zdravotné riziká prijal upravené stanovisko o primeranosti súčasných metodík hodnotenia potenciálnych rizík súvisiacich s vyvíjanými a náhodne získavanými produktmi nanotechnológií (8).

               (8)

               V júni 2006 Európska rada prijala zrevidovanú stratégiu udržateľného rozvoja, ktorou sa dotvára stratégia udržateľného rozvoja Spoločenstva prijatá na samite v Göteborgu v júni 2001 a zameraná na ciele ochrany životného prostredia a zdravia a odstraňovanie chudoby.

               (9)

               Vo svojich záveroch (9) z 23. novembra 2007 Rada (pre konkurencieschopnosť) uznala potrebu posilniť efektívne spolupôsobenie a spoluprácu medzi všetkými zainteresovanými stranami v oblasti nanovied a nanotechnológií vrátane členských štátov, Komisie, akademických subjektov, výskumných centier, priemyslu, finančných orgánov, mimovládnych organizácií a spoločnosti vo všeobecnosti.

               (10)

               Prvú správu o implementácii akčného plánu pre nanotechnológie v Európe Komisia predložila v roku 2007 (10). V tejto správe Komisia oznámila svoj úmysel prijať dobrovoľný kódex správania pre zodpovedný výskum v oblasti nanovied a nanotechnológií.

               (11)

               Toto odporúčanie zahŕňa kódex správania zameraný na podporu integrovaného, bezpečného a zodpovedného výskumu v oblasti nanovied a nanotechnológií v Európe v prospech celej spoločnosti.

               (12)

               Všeobecné zásady a usmernenia uvedené v tomto odporúčaní týkajúce sa opatrení, ktoré sa majú prijať, vychádzajú z verejných konzultácií.

               (13)

               Toto odporúčanie poskytuje členským štátom nástroj na realizáciu budúcich iniciatív s cieľom zaistiť bezpečný, etický a udržateľný výskum v oblasti nanovied a nanotechnológií v Európskej únii.

               (14)

               Ďalším cieľom tohto odporúčania je prispievať k dôkladnej koordinácii medzi členskými štátmi s cieľom optimalizovať efektívne spolupôsobenie medzi všetkými zainteresovanými stranami v oblasti výskumu týkajúceho sa nanovied a nanotechnológií na európskej a medzinárodnej úrovni,

         TÝMTO ODPORÚČA:

               1.

               Aby sa členské štáty riadili všeobecnými zásadami a usmerneniami týkajúcimi sa opatrení, ktoré sa majú prijať, stanovenými v Kódexe správania pre zodpovedný výskum v oblasti nanovied a nanotechnológií uvedenom v prílohe, keďže sa na ich základe formulujú, prispôsobujú a implementujú stratégie rozvoja udržateľného výskumu v oblasti nanovied a nanotechnológií (ďalej len „NaN“), a to v súlade so stratégiou a akčným plánom Komisie pre nanotechnológie.

               2.

               Aby sa členské štáty usilovali dodržiavať tieto všeobecné zásady a usmernenia pri implementácii svojich vnútroštátnych regulačných stratégií výskumu a vývoja alebo pri stanovení noriem odvetvového a inštitucionálneho výskumu a vývoja so zreteľom na predchádzajúce usmernenia, osvedčené postupy alebo právne predpisy týkajúce sa NaN.

               3.

               Aby členské štáty pokladali tieto všeobecné zásady a usmernenia týkajúce sa výskumu za neoddeliteľnú súčasť inštitucionálnych mechanizmov zabezpečovania kvality tým, že ich budú považovať za prostriedky stanovovania kritérií financovania pre vnútroštátne/regionálne schémy financovania, ako aj ich zavádzaním do postupov verejných orgánov používaných pri audite, monitorovaní a hodnotení.

               4.

               Aby členské štáty podporovali dobrovoľné prijatie kódexu správania príslušnými vnútroštátnymi a regionálnymi orgánmi, zamestnávateľmi a orgánmi financujúcimi oblasť výskumu, výskumníkmi a všetkými fyzickými osobami alebo organizáciami občianskej spoločnosti zainteresovanými alebo zapojenými do výskumu v oblasti NaN a aby sa usilovali prijať opatrenia potrebné na zabezpečenie podpory rozvoja a udržiavania priaznivého výskumného prostredia napomáhajúceho bezpečnému, etickému a účinnému rozvíjaniu potenciálu NaN.

               5.

               Aby členské štáty spolupracovali s Komisiou s cieľom preskúmať toto odporúčanie raz za dva roky, ako aj s cieľom monitorovať rozsah, v akom príslušné zainteresované strany prijali a uplatnili kódex správania.

               6.

               Aby sa stanovili a dohodli s členskými štátmi kritériá hodnotenia dodržiavania a uplatňovania kódexu správania, a to v súvislosti s podobnou činnosťou vykonávanou na úrovni Spoločenstva.

               7.

               Aby členské štáty vo svojich bilaterálnych dohodách s tretími krajinami o výskumných stratégiách a činnostiach a z pozície členov medzinárodných organizácií venovali náležitú pozornosť tomuto odporúčaniu pri navrhovaní výskumných stratégií a prijímaní rozhodnutí a aby zabezpečili dôkladnú koordináciu s ostatnými členskými štátmi a Komisiou.

               8.

               Aby sa toto odporúčanie uplatňovalo aj ako nástroj na podporu dialógu na všetkých úrovniach správy medzi tvorcami politiky, výskumníkmi, priemyslom, etickými výbormi, organizáciami občianskej spoločnosti a spoločnosťou vo všeobecnosti s cieľom zlepšiť chápanie a účasť širokej verejnosti v súvislosti s vývojom nových technológií.

               9.

               Aby členské štáty do 30. júna 2008 a potom každoročne informovali Komisiu o všetkých opatreniach, ktoré prijali v súvislosti s týmto odporúčaním, ako aj o prvých výsledkoch jeho uplatňovania a aby si navzájom poskytovali osvedčené postupy.

      V Bruseli 7. februára 2008

            Za Komisiu

         Janez POTOČNIK

            člen Komisie

      (1)  KOM(2000) 6 z 18. januára 2000.

      (2)  KOM(2007) 161 zo 4. apríla 2007.

      (3)  KOM(2000) 1 z 2. februára 2000.

      (4)  KOM(2004) 338 z 12. mája 2004.

      (5)  Dok. 12487/04.

      (6)  KOM(2005) 243 zo 7. júna 2005.

      (7)  Stanovisko EGE č. 21 zo 17. januára 2007.

      (8)  SCENIHR/002/05 z 10. marca 2006.

      (9)  Dok. 14865/07.

      (10)  KOM(2007) 505 zo 6. septembra 2007.

      PRÍLOHA
      Kódex správania pre zodpovedný výskum v oblasti nanovied a nanotechnológií
      Tento kódex správania poskytuje členským štátom, zamestnávateľom, subjektom financujúcim výskum, výskumníkom a všeobecne všetkým fyzickým osobám a organizáciám občianskej spoločnosti zainteresovaným alebo zapojeným do výskumu v oblasti nanovied a nanotechnológií (NaN) (ďalej len „všetky zainteresované strany“) usmernenia podporujúce zodpovedný a otvorený prístup k výskumu v oblasti NaN v Spoločenstve.
      Kódex správania dopĺňa existujúce právne predpisy. Neobmedzuje ani iným spôsobom neovplyvňuje možnosti členských štátov zabezpečiť väčšiu mieru ochrany v súvislosti s výskumom v oblasti NaN, než je stanovené v tomto kódexe správania.
      Zainteresované strany, ktoré dodržiavajú tento kódex správania, by sa mali prípadne nechať inšpirovať zásadami stanovenými v Charte základných práv Európskej únie.
      Komisia bude pravidelne raz za dva roky monitorovať a revidovať tento kódex správania, aby sa zohľadnil celosvetový vývoj v oblasti NaN a jeho integrácia do európskej spoločnosti.
      1.   Rozsah pôsobnosti a cieľ
      Kódex správania vyzýva všetky zainteresované strany, aby konali zodpovedne a spolupracovali navzájom v súlade so stratégiou a akčným plánom Komisie pre NaN, čím sa v Spoločenstve zabezpečí vykonávanie výskumu v oblasti NaN v bezpečnom, etickom a účinnom rámci podporujúcom udržateľný hospodársky, spoločenský a environmentálny rozvoj.
      Kódex správania sa vzťahuje na všetky výskumné činnosti v oblasti NaN vykonávané v Európskom výskumnom priestore.
      Kódex správania je dobrovoľný. Poskytuje súbor všeobecných zásad a usmernení týkajúcich sa opatrení, ktoré majú prijať všetky strany zainteresované v oblasti NaN. Mal by uľahčiť a podporiť regulačný a neregulačný prístup stanovený v akčnom pláne pre Európu v oblasti NaN na roky 2005 – 2009, a zlepšovať tak implementáciu súčasných právnych predpisov a riešenie vedeckých neistôt.
      Kódex správania by mal byť aj európskym základom dialógu s tretími krajinami a medzinárodnými organizáciami.
      2.   Vymedzenie pojmov
      Na účely kódexu správania sa uplatňujú tieto pojmy:

                  a)

                  nanoobjekty: vzhľadom na neexistenciu uznávanej medzinárodnej terminológie sa v celom kódexe správania používa na označovanie produktov výskumu v oblasti NaN všeobecný pojem „nanoobjekt“. Patria sem nanočastice a ich zoskupenia v nanomierke, nanosystémy, nanomateriály, nanoštruktúrované materiály a nanoprodukty;

                  b)

                  výskum v oblasti NaN: v najširšom tu chápanom zmysle výskum v oblasti NaN zahŕňa všetky výskumné činnosti zaoberajúce sa látkami v nanometrickej mierke (1 až 100 nm). Patria sem všetky umelo vytvorené nanoobjekty, nehľadiac na to, či boli vyvinuté alebo náhodne získané. Prirodzene sa vyskytujúce nanoobjekty sú z rozsahu pôsobnosti kódexu správania vylúčené. Výskum v oblasti NaN zahŕňa výskumné činnosti, počnúc najzákladnejším výskumom až po aplikovaný výskum, vývoj technológií a prípravný a sprievodný výskum podporujúci vedecké poradenstvo, normy a právne predpisy;

                  c)

                  strany zainteresované v oblasti NaN: členské štáty, zamestnávatelia, subjekty financujúce výskum, výskumníci a všeobecnejšie všetky fyzické osoby a organizácie občianskej spoločnosti zainteresované alebo zapojené do výskumu v oblasti NaN;

                  d)

                  organizácie občianskej spoločnosti: v súvislosti s kódexom správania sa za organizácie občianskej spoločnosti považujú všetky právnické osoby, ktoré sú mimovládne, neziskové, nezastupujúce komerčné záujmy a podporujúce spoločný cieľ vo verejnom záujme.

            3.   Všeobecné zásady
      Tento kódex správania je založený na súbore všeobecných zásad, na základe ktorých sa vyžaduje prijatie opatrení s cieľom zaručiť ich dodržiavanie všetkými zainteresovanými stranami.
      3.1.   Zmysluplnosť
      Výskumné činnosti v oblasti NaN by mali byť pre verejnosť pochopiteľné. Mali by sa pri nich dodržiavať základné práva a ich navrhovanie, realizácia, šírenie a používanie by sa malo vykonávať v záujme blahobytu jednotlivcov a spoločnosti.
      3.2.   Udržateľnosť
      Výskumné činnosti v oblasti NaN by mali byť bezpečné, etické a mali by prispievať k udržateľnému rozvoju, pomáhajúc tak pri dosahovaní cieľov týkajúcich sa udržateľnosti v Spoločenstve a prispievajúc k dosahovaniu miléniových rozvojových cieľov OSN (1). Nesmú byť škodlivé ani predstavovať biologickú, fyzickú či morálnu hrozbu pre ľudí, zvieratá, rastliny alebo životné prostredie v súčasnosti ani v budúcnosti.
      3.3.   Prevencia
      Výskumné činnosti v oblasti NaN by sa mali vykonávať v súlade so zásadou prevencie pri predvídaní potenciálnych účinkov výsledkov dosiahnutých v oblasti NaN na životné prostredie, zdravie a bezpečnosť, pri prijímaní náležitých bezpečnostných opatrení úmerných úrovni ochrany a pri súčasnej podpore pokroku v prospech spoločnosti a životného prostredia.
      3.4.   Účasť
      Riadenie výskumných činností v oblasti NaN by sa malo usmerňovať zásadami otvorenosti voči všetkým zainteresovaným stranám, transparentnosti a rešpektovania zákonného práva na prístup k informáciám. Mala by sa ním umožniť účasť na rozhodovacom procese pre všetky zainteresované strany podieľajúce sa na výskumných činnostiach v oblasti NaN alebo dotknuté týmito činnosťami.
      3.5.   Kvalita
      Výskumné činnosti v oblasti NaN by mali spĺňať najlepšie vedecké normy vrátane noriem podporujúcich integritu výskumu a noriem súvisiacich so správnou laboratórnou praxou (2).
      3.6.   Inovácia
      Riadenie výskumných činností v oblasti NaN by malo podporovať maximálnu tvorivosť, pružnosť a schopnosť plánovať na účely inovácie a rastu.
      3.7.   Zodpovednosť
      Výskumníci a výskumné organizácie by mali ostať zodpovedné za sociálne a environmentálne účinky a za účinky na ľudské zdravie, ktorými výskum v oblasti NaN môže pôsobiť na súčasné a budúce generácie.
      4.   Usmernenia týkajúce sa opatrení, ktoré sa majú prijať
      Usmernenia uvedené v tomto bode sa zakladajú na súbore všeobecných zásad opísaných v bode 3. Ich účelom je poskytnúť návod, ako zabezpečiť správne riadenie, náležité dodržiavanie zásady prevencie, ako aj rozsiahle šírenie a správne monitorovanie kódexu správania. Ďalej sa uvádzajú hlavné povinnosti v súvislosti s opatreniami, ale k ich implementácii by mali podľa možnosti čo najviac prispievať v rozsahu svojej právomoci všetky strany zainteresované v oblasti NaN.
      4.1.   Správne riadenie výskumu v oblasti NaN
      Správne riadenie výskumu v oblasti NaN by malo zohľadňovať potrebu a želanie všetkých zainteresovaných strán byť informovaní o konkrétnych úlohách a možnostiach súvisiacich s NaN. Mala by sa vytvoriť všeobecná kultúra zodpovednosti, pokiaľ ide o úlohy a možnosti, ktoré môžu vzniknúť v budúcnosti a ktoré nemôžeme predpokladať v súčasnosti.
      4.1.1.   Členské štáty by mali spolupracovať s Komisiou, aby sa tak udržiavalo otvorené a pluralitné diskusné fórum o výskume v oblasti NaN na úrovni Spoločenstva ako prostriedok stimulácie spoločenskej diskusie o výskume v oblasti NaN, čím sa podporí určovanie obáv a očakávaní a diskusia o nich a uľahčí sa vznik potenciálnych iniciatív a riešení. V súlade s tým by mali členské štáty posilniť informovanosť o prínose, rizikách a neistotách súvisiacich s výskumom v oblasti NaN. Mimoriadna pozornosť by sa mala venovať mladším a starším obyvateľom.
      4.1.2.   Pri dodržiavaní práv duševného vlastníctva sa členské štáty, orgány financujúce výskum v oblasti NaN, výskumné organizácie a výskumníci podporujú v tom, aby pre laickú verejnosť aj pre vedeckú komunitu zabezpečovali dostupnosť a pochopiteľnosť všetkých vedeckých poznatkov o NaN, ako aj súvisiacich informácií, ako sú príslušné normy, odkazy, označenia, výskum účinkov, právne predpisy a zákony.
      4.1.3.   Členské štáty by mali podporovať laboratóriá súkromného a verejného sektora v tom, aby sa navzájom informovali o osvedčených postupoch týkajúcich sa výskumu v oblasti NaN pri dodržiavaní ochrany duševného vlastníctva.
      4.1.4.   Organizácie a výskumníci zaoberajúci sa výskumom v oblasti NaN by mali zabezpečiť, aby boli vedecké údaje a výsledky riadne overené kolegami ešte predtým, ako sa začnú šíriť mimo vedeckej komunity, s cieľom zaistiť ich jednoznačnosť a vyváženú prezentáciu.
      4.1.5.   Členské štáty a výskumné organizácie zaoberajúce sa NaN by mali vzhľadom na potenciál výskumu v oblasti NaN zabezpečiť, aby sa tento výskum vykonával na najvyššej úrovni vedeckej integrity. Malo by sa bojovať proti používaniu sporných postupov výskumu v oblasti NaN (a to nielen plagiátorstva, falšovania a fabrikácie údajov), keďže predstavujú riziko pre zdravie, bezpečnosť a životné prostredie, vyvolávajú nedôveru verejnosti a spomaľujú šírenie prínosov vyplývajúcich z výskumu. Osoby, ktoré nahlásia nesprávne konanie v oblasti výskumu, by mali byť chránené svojimi zamestnávateľmi a vnútroštátnymi alebo regionálnymi právnymi predpismi.
      4.1.6.   Členské štáty by mali zabezpečiť, aby sa na uplatňovanie existujúcich zákonov a právnych predpisov týkajúcich sa výskumu v oblasti NaN vyčlenili primerané ľudské a finančné zdroje. Organizácie vykonávajúce výskumné činnosti v oblasti NaN by mali transparentne preukázať, že dodržiavajú príslušné právne predpisy.
      4.1.7.   Vnútroštátne a miestne etické výbory a príslušné orgány by mali posudzovať spôsob uplatňovania požiadaviek etickej kontroly na výskum v oblasti nanotechnológií s dvojakým použitím. Mali by sa predovšetkým zaoberať vplyvom akýchkoľvek potenciálnych obmedzení v súvislosti s informovaným súhlasom a uverejňovaním výsledkov výskumu týkajúcich sa zdravia ľudí na základné práva.
      Podpora prístupu založeného na účasti

                  4.1.8.

                  O všeobecných smerovaniach výskumu v oblasti NaN by sa malo rozhodovať spôsobom založeným na účasti, ktorým sa umožní, aby predbežné diskusie o týchto smerovaniach obohatili všetky zainteresované strany.

                  4.1.9.

                  Členské štáty, orgány financujúce výskum v oblasti NaN, výskumné organizácie a výskumníci sa podporujú v tom, aby už v počiatočných etapách a prostredníctvom participatívnych prognostických postupov posudzovali budúce účinky technológií alebo objektov, ktoré sú predmetom výskumu. Tým by sa umožnil vývoj riešení potenciálnych negatívnych účinkov vyvolaných používaním nového objektu alebo technológie v neskoršej etape. Konzultácie s príslušnými etickými výbormi by mali byť prípadne súčasťou takýchto prognostických postupov.

                  4.1.10.

                  Samotný výskum v oblasti NaN by mal byť otvorený príspevkom všetkých zainteresovaných strán, ktoré by mali byť informované a podporované tak, aby sa mohli aktívne podieľať na výskumných činnostiach v rámci svojho poslania a mandátu.

            Kľúčové priority

                  4.1.11.

                  Výskumné orgány a normalizačné úrady by sa mali usilovať prijať štandardnú terminológiu v oblasti NaN, aby sa uľahčilo poskytovanie informácií o vedeckých dôkazoch. Mali by podporovať štandardné postupy merania, ako aj používanie vhodných referenčných materiálov, aby sa zlepšila porovnateľnosť vedeckých údajov.

                  4.1.12.

                  Orgány financujúce výskum v oblasti NaN by mali venovať primeranú časť výskumu v oblasti NaN vývoju metód a nástrojov na hodnotenie rizík, zdokonaľovaniu metrológie v nanomierke a štandardizačným činnostiam. V tejto súvislosti by sa mimoriadna pozornosť mala venovať vývoju metód na hodnotenie rizík spojených s aktívnymi nanoštruktúrami druhej generácie.

                  4.1.13.

                  Členské štáty, orgány financujúce výskum v oblasti NaN a organizácie by mali podporovať tie oblasti výskumu, ktoré majú najrozsiahlejší potenciálny pozitívny vplyv. Uprednostňovať by sa mal výskum zameraný na ochranu verejnosti a životného prostredia, spotrebiteľov alebo pracovníkov a výskum určený na odstránenie, zmiernenie alebo nahradenie pokusov na zvieratách.

                  4.1.14.

                  Orgány financujúce výskum v oblasti NaN by mali vykonávať a uverejňovať vyvážené hodnotenia založené na najlepších dostupných vedeckých údajoch a týkajúce sa potenciálnych nákladov, rizík a prínosov výskumných oblastí oprávnených na financovanie.

            Zákazy a obmedzenia

                  4.1.15.

                  Orgány financujúce výskum v oblasti NaN by nemali financovať výskum v oblastiach, v ktorých by mohlo dôjsť k porušovaniu základných práv alebo základných etických zásad, a to buď v etape výskumu, alebo v etape vývoja (napr. umelé vírusy s patogénnym potenciálom).

                  4.1.16.

                  Organizácie zaoberajúce sa výskumom v oblasti NaN by nemali vykonávať výskum zameraný na neterapeutické zdokonaľovanie ľudských bytostí vedúce k závislosti alebo určený výhradne na nezákonné zvyšovanie výkonnosti ľudského tela.

                  4.1.17.

                  Pokiaľ nie sú k dispozícii štúdie hodnotenia rizík týkajúcich sa dlhodobej bezpečnosti, malo by sa zabrániť výskumu zahŕňajúcemu úmyselné zavádzanie nanoobjektov do ľudského tela, potravín (predovšetkým do potravín pre malé deti), krmiva, hračiek, kozmetiky a iných výrobkov, ktoré by mohlo viesť k vystaveniu ľudí a životného prostredia ich účinkom.

            4.2.   Náležité dodržiavanie zásady prevencie
      Členské štáty by mali vzhľadom na nedostatok znalostí o environmentálnych a zdravotných účinkoch nanoobjektov pri vykonávaní výskumných činností v oblasti NaN uplatňovať zásadu prevencie, aby chránili nielen výskumníkov, ktorí sa ako prví dostanú do styku s nanoobjektmi, ale aj ostatných odborníkov, spotrebiteľov, občanov a životné prostredie.
      4.2.1.   Študenti, výskumníci a výskumné organizácie zaoberajúce sa výskumom v oblasti NaN by mali dodržiavať osobitné zdravotné, bezpečnostné a environmentálne opatrenia prispôsobené vlastnostiam nanoobjektov, s ktorými sa manipuluje. V súlade so stratégiou Spoločenstva na roky 2007 – 2012 v oblasti zdravia a bezpečnosti pri práci (3) by sa mali vypracovať osobitné usmernenia týkajúce sa prevencie výskytu patologických javov vyvolaných nanoobjektmi.
      4.2.2.   Organizácie zaoberajúce sa výskumom v oblasti NaN by mali v súvislosti s klasifikáciou a označovaním uplatňovať existujúce osvedčené postupy. Okrem toho, keďže nanoobjekty môžu mať vďaka svojej veľkosti špecifické vlastnosti, by sa výskum mal uskutočňovať v súvislosti so systémami (vrátane napr. vývoja špecifických piktogramov) s cieľom informovať výskumníkov a všeobecnejšie aj osoby, ktoré sa pravdepodobne dostanú do styku s nanoobjektmi vo výskumných priestoroch (napr. zamestnanci bezpečnostnej a ochrannej služby), a to takým spôsobom, aby tieto osoby mohli počas vykonávania svojich povinností dodržiavať potrebné a primerané ochranné opatrenia.
      4.2.3.   Verejné a súkromné orgány financujúce výskum v oblasti NaN by mali požadovať, aby sa spolu s každým predloženým návrhom na financovanie výskumu v oblasti NaN predkladalo aj hodnotenie rizík.
      4.2.4.   Programy orgánov financujúcich výskum v oblasti NaN by mali obsahovať monitorovanie potenciálnych účinkov NaN na spoločnosť, životné prostredie a zdravie ľudí počas príslušného časového obdobia.
      Uplatňovanie zásady prevencie by malo zahŕňať odstraňovanie nedostatkov vo vedeckých znalostiach, a teda vykonávanie ďalších činností v oblasti výskumu a vývoja, ako napríklad:
      4.2.5.   Orgány financujúce výskum by mali venovať primeranú časť výskumu v oblasti NaN chápaniu potenciálnych rizík, najmä pokiaľ ide o životné prostredie a zdravie ľudí, vyvolaných nanoobjektmi a zahŕňajúcimi celý ich životný cyklus, počnúc ich vytvorením až do ukončenia životnosti, vrátane recyklácie.
      4.2.6.   Výskumné organizácie a výskumníci v oblasti NaN by mali iniciovať a koordinovať špecifické výskumné činnosti v oblasti NaN, aby sa tak zabezpečilo lepšie chápanie základných biologických procesov vyskytujúcich sa v toxikológii a ekotoxikológii umelo vytvorených alebo prirodzene získaných nanoobjektov. Po dôkladnom hodnotení by sa mali uverejňovať údaje a zistené skutočnosti o ich biologických účinkoch nezávisle od toho, či sú pozitívne, negatívne alebo nulové.
      4.2.7.   Orgány financujúce výskum v oblasti NaN by mali iniciovať a koordinovať špecifické výskumné činnosti s cieľom zabezpečiť lepšie chápanie etických, právnych a spoločenských účinkov nových oblastí otvorených v rámci NaN. Mimoriadna pozornosť by sa mala venovať informačným a komunikačným technológiám a biotechnológiám, ako aj spolupráci medzi týmito oblasťami, kognitívnymi vedami a NaN.
      4.3.   Rozsiahle šírenie a monitorovanie kódexu správania
      4.3.1.   Členské štáty by mali podporovať rozsiahle šírenie tohto kódexu správania, predovšetkým prostredníctvom vnútroštátnych a regionálnych verejných orgánov financujúcich výskum.
      4.3.2.   Okrem existencie tohto kódexu správania by mali orgány financujúce výskum v oblasti NaN zabezpečiť, aby boli výskumníci v oblasti NaN informovaní o všetkých relevantných právnych predpisoch, ako aj o etických a sociálnych rámcoch.
      4.3.3.   Keďže by sa malo uplatňovanie kódexu správania monitorovať v celom Spoločenstve, členské štáty by mali spolupracovať s Komisiou pri prijímaní primeraných opatrení na vykonávanie takéhoto monitorovania na vnútroštátnej úrovni, aby sa tak zaručilo efektívne spolupôsobenie s ostatnými členskými štátmi.

         (1)  Miléniová deklarácia OSN, uznesenie Valného zhromaždenia 55/2 z 8.9.2000.

         (2)  Smernica 2004/9/ES a smernica 2004/10/ES.

         (3)  KOM(2007) 62 z 21.2.2007.


title: Odporúčanie Komisie z  8. decembra 2005  na riešenie niektorých otázok týkajúcich sa reformy zdravotnej starostlivosti v harmonizovaných indexoch spotrebiteľských cien v rámci nariadenia Rady (ES) č. 2494/95 a v osobitných vykonávacích opatreniach súvisiacich s týmto nariadením   (Text s významom pre EHP)

text:
               10.12.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 324/94

      ODPORÚČANIE KOMISIE

   z 8. decembra 2005
   na riešenie niektorých otázok týkajúcich sa reformy zdravotnej starostlivosti v harmonizovaných indexoch spotrebiteľských cien v rámci nariadenia Rady (ES) č. 2494/95 a v osobitných vykonávacích opatreniach súvisiacich s týmto nariadením
   (Text s významom pre EHP)
   (2005/881/ES)
   KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 211,
   keďže:

               (1)

               Poistenie zdravotnej starostlivosti v Holandsku sa bude reformovať od januára 2006. Nový povinný základný systém sociálneho zabezpečenia bude zahŕňať veľkú časť zdravotnej starostlivosti pre celkovú populáciu a očakáva sa, že asi 37,5 % populácie sa presunie zo systémov súkromného poistenia do nového systému sociálneho zabezpečenia (ďalej len „reforma“).

               (2)

               Reformou sa zavádza zásadná zmena v organizácii a inštitucionálnej štruktúre systému zdravotnej starostlivosti. Jej riešenie v harmonizovaných indexoch spotrebiteľských cien (HISC) musí byť primerané, v súlade s právnym rámcom HISC, a najmä s týmito nariadeniami:

                           —

                           nariadením Rady (ES) č. 2494/95 z 23. októbra 1995, týkajúcim sa harmonizovaných indexov spotrebiteľských cien (1), a najmä s jeho článkom 4, článkom 5 ods. 3, článkom 8 ods. 3 a článkami 9 a 12,

                           —

                           nariadením Komisie (ES) č. 1749/96 z 9. septembra 1996 o počiatočných vykonávacích opatreniach pre nariadenie Rady (ES) č. 2494/95, týkajúcich sa harmonizovaných indexov spotrebiteľských cien (2), s článkami 2, 4 a prílohou Ia, a najmä s poznámkami pod čiarou 16 a 17,

                           —

                           nariadením Komisie (ES) č. 2454/97 z 10. decembra 1997, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá pre implementáciu nariadenia Rady (ES) č. 2494/95, pokiaľ ide o minimálne normy pre kvalitu vážených podielov HISC (3),

                           —

                           nariadením Komisie (ES) č. 1617/1999 z 23. júla 1999, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá pre implementáciu nariadenia Rady (ES) č. 2494/95, pokiaľ ide o minimálne normy na riešenie poistenia v harmonizovanom indexe spotrebiteľských cien, a ktorým sa upravuje nariadenie Komisie (ES) č. 2214/96 (4), s článkami 2 a 3 tohto nariadenia,

                           —

                           nariadením Rady (ES) č. 2166/1999 z 8. októbra 1999, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá pre implementáciu nariadenia (ES) č. 2494/95, pokiaľ ide o minimálne normy zaobchádzania s produktmi v sektoroch zdravotníctva, vzdelávania a sociálnej ochrany v harmonizovanom indexe spotrebiteľských cien (5), s článkom 4 tohto nariadenia,

                     a výsledkom musia byť HISC, ktoré sú porovnateľné, spoľahlivé a relevantné.

               (3)

               Právny rámec HISC sa nezaoberá explicitne a špecificky prípadom tejto reformy, ktorá zahŕňa zásadné zmeny, pokiaľ ide o oprávnenosť a prístupové pravidlá sociálneho zabezpečenia. Vzhľadom na možný dosah na HISC a následnú neistotu pre používateľov Komisia pokladá za potrebné vydať odporúčania súvisiace s riešením tejto reformy v HISC s cieľom objasniť existujúce nariadenia týkajúce sa HISC.

               (4)

               Na určenie zmien v spotrebiteľských cenách právny rámec HISC vyžaduje, aby HISC zohľadňovali zmeny od nulových cien ku kladným cenám a naopak. Znenie tejto požiadavky, vytrhnuté z kontextu, by mohlo naznačovať, že HISC by mali zaznamenávať veľmi výrazný pokles inflácie v dôsledku tejto reformy. V kontexte tejto reformy však Komisia (Eurostat) usudzuje, že takýto prístup by predstavoval neoprávnenú zmenu cien ako dôsledok oceňovacích transakcií, pri ktorých sa použijú rozličné ohodnocovacie metódy.

               (5)

               Ohodnocovanie výdavkov na zdravotnú starostlivosť v HISC (COICOP/HISC 06) (6) je podmienené riešením zdravotného poistenia (COICOP/HISC 12.5.3).

               (6)

               Sociálne zabezpečenie nie je zahrnuté do výdavkov konečnej spotreby domácností (HFMCE) ani pred reformou, ani po jej zavedení. Dôsledkom reformy bude značný pokles počtu obyvateľstva, ktoré bude zahrnuté do systémov súkromného poistenia.

               (7)

               Objemy spotreby na zdravotnú starostlivosť obyvateľa zostávajú v podstate nezmenené v porovnaní s objemami v základnom alebo referenčnom období, ale zloženie spotrebiteľskej populácie, ako aj ohodnocovacia metóda sa v obdobiach, ktoré sa porovnávajú, menia v dôsledku novej oprávnenosti a nových prístupových pravidiel pre systémy zdravotného poistenia.

               (8)

               Od januára, keď táto reforma nadobudne účinok, by preto mal byť vplyv spotrebiteľov, ktorí prechádzajú na nový systém sociálneho zdravotného poistenia, na HISC viac-menej neutrálny.

               (9)

               Komisia usudzuje, že takéto riešenie nespochybňuje riešenie skorších príkladov zmien z nulových cien na kladné ceny a naopak (napr. zrušenie poplatkov za televízne vysielanie v roku 2000 a reforma zdravotného poistenia v roku 2004 v Holandsku alebo reforma zdravotnej starostlivosti v roku 2004 v Nemecku).

               (10)

               Vzhľadom na uvedené skutočnosti Komisia (Eurostat) zohľadnila názory hlavných používateľov HISC a národných expertov HISC,

         TÝMTO ODPORÚČA:

               1.

               Zmeny v spotrebiteľských cenách by sa nemali vytvárať pre HISC len v dôsledku zmien v oprávnenosti a v prístupových pravidlách sociálneho zdravotného poistenia. V HISC by sa mali skôr zohľadniť zmeny cien v rámci jedného a toho istého systému a zmeny cien vyplývajúce zo zmien v pravidlách určujúcich ceny v rámci jedného a toho istého systému.

               2.

               Ceny, ako aj koeficienty zdravotného poistenia a výdavkov na zdravotnú starostlivosť by mali byť vzájomne koherentné, a to z dlhodobého hľadiska.

               3.

               Aby bol HISC presný a relevantný, reformy sprevádzané uvedenými charakteristickými vlastnosťami by sa mali dosiahnuť prostredníctvom prispôsobenia vážených podielov a reťazenia cenových indexov pre:

                           a)

                           zdravotné poistenie alebo v rámci zdravotného poistenia medzi predchádzajúcim decembrom a januárom, keď reforma nadobudne účinnosť;

                           b)

                           výdavky na zdravotnú starostlivosť alebo v rámci výdavkov na zdravotnú starostlivosť medzi predchádzajúcim decembrom a januárom, keď reforma nadobudne účinnosť. Toto riešenie je tak v súlade s riešením zdravotného poistenia.

               4.

               Toto odporúčanie by mali vziať do úvahy orgány, ktoré vypracúvajú HISC a ktoré by mali zohľadniť špecifické okolnosti jednotlivých reforiem.

               5.

               Toto odporúčanie je určené členským štátom.

      V Bruseli 8. decembra 2005

            Za Komisiu

         Joaquín ALMUNIA

            člen Komisie

      (1)  Ú. v. ES L 257, 27.10.1995, s. 1. Nariadenie zmenené a doplnené nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 (Ú. v. EÚ L 284, 31.10.2003, s. 1).

      (2)  Ú. v. ES L 229, 10.9.1996, s. 3. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 1708/2005 (Ú. v. EÚ L 274, 20.10.2005, s. 9).

      (3)  Ú. v. ES L 340, 11.12.1997, s. 24.

      (4)  Ú. v. ES L 192, 24.7.1999, s. 9.

      (5)  Ú. v. ES L 266, 14.10.1999, s. 1.

      (6)  Klasifikácia individuálnej spotreby podľa účelu, prispôsobená potrebám HISC (COICOP/HISC).


title: Odporúčanie Rady z 11. júla 2017, ktoré sa týka národného programu reforiem Švédska na rok 2017 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady ku konvergenčnému programu Švédska na rok 2017

text:
               9.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/119

         ODPORÚČANIE RADY
   z 11. júla 2017,
   ktoré sa týka národného programu reforiem Švédska na rok 2017 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady ku konvergenčnému programu Švédska na rok 2017
   (2017/C 261/26)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 121 ods. 2 a článok 148 ods. 4,
   so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii (1), a najmä na jeho článok 9 ods. 2,
   so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1176/2011 zo 16. novembra 2011 o prevencii a náprave makroekonomických nerovnováh (2), a najmä na jeho článok 6 ods. 1,
   so zreteľom na odporúčanie Európskej komisie,
   so zreteľom na uznesenia Európskeho parlamentu,
   so zreteľom na závery Európskej rady,
   so zreteľom na stanovisko Výboru pre zamestnanosť,
   so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a finančného výboru,
   so zreteľom na stanovisko Výboru pre sociálnu ochranu,
   so zreteľom na stanovisko Výboru pre hospodársku politiku,
   keďže:

               (1)

               Komisia začala európsky semester pre koordináciu hospodárskych politík na rok 2017 prijatím ročného prieskumu rastu 16. novembra 2016. Priority ročného prieskumu rastu schválila Európska rada v dňoch 9. až 10. marca 2017. Komisia 16. novembra 2016 na základe nariadenia (EÚ) č. 1176/2011 prijala správu o mechanizme varovania, v ktorej určila Švédsko za jeden z členských štátov, vo vzťahu ku ktorým sa vykoná hĺbkové preskúmanie.

               (2)

               Správa o Švédsku na rok 2017 bola uverejnená 22. februára 2017. Posúdil sa v nej pokrok, ktorý Švédsko dosiahlo pri plnení odporúčaní pre jednotlivé krajiny prijatých Radou 12. júla 2016, následné opatrenia v nadväznosti na odporúčania pre jednotlivé krajiny prijaté v predchádzajúcich rokoch a pokrok Švédska pri dosahovaní jeho národných cieľov stratégie Európa 2020. Obsahovala aj hĺbkové preskúmanie podľa článku 5 nariadenia (EÚ) č. 1176/2011, ktorého výsledky boli uverejnené takisto 22. februára 2017. Komisia na základe svojej analýzy dospela k záveru, že vo Švédsku existujú makroekonomické nerovnováhy. Najmä pretrvávajúci rast cien nehnuteľností z už nadhodnotených úrovní spolu s pokračujúcim nárastom dlhu domácností predstavuje riziká neusporiadanej nápravy. Hoci sa banky zdajú byť dostatočne kapitalizované, neusporiadaná náprava by mohla ovplyvniť aj finančný sektor, keďže banky vykazujú čoraz vyššiu expozíciu voči hypotékam domácností. V takomto prípade by mohli vzniknúť presahy do susedných krajín, keďže švédske bankové skupiny majú v seversko-pobaltskom regióne systémový význam. Švédske orgány si veľmi dobre uvedomujú narastajúce riziká a v uplynulých rokoch boli prijaté opatrenia na obmedzenie rastu hypotekárneho dlhu a zvýšenie bytovej výstavby. Doterajšie politické kroky však neboli dostatočné na vyriešenie problému prehriatia v sektore bývania. Pretrvávajú celkovo medzery v politike v oblasti zdaňovania obytných nehnuteľností, makroprudenciálneho rámca a pri riešení prekážok pre nové ponuky bývania, ako aj prekážok pre efektívne využívanie existujúceho bytového fondu.

               (3)

               Švédsko predložilo 28. apríla 2017 svoj národný program reforiem na rok 2017 a svoj konvergenčný program na rok 2017. S cieľom zohľadniť prepojenia medzi nimi sa obidva tieto programy posudzovali súčasne.

               (4)

               Príslušné odporúčania pre jednotlivé krajiny sa zohľadnili pri programovaní európskych štrukturálnych a investičných fondov („EŠIF“) na roky 2014 až 2020. Ako je stanovené v článku 23 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1303/2013 (3), platí, že ak je to nevyhnutné na podporu vykonávania príslušných odporúčaní Rady, Komisia môže požiadať členský štát, aby preskúmal svoju partnerskú dohodu a príslušné programy a navrhol ich zmeny. Komisia poskytla ďalšie informácie o tom, ako bude využívať uvedené ustanovenie, v usmerneniach o uplatňovaní opatrení spájajúcich účinnosť EŠIF a riadnu správu hospodárskych záležitostí.

               (5)

               Na Švédsko sa v súčasnosti vzťahuje preventívna časť Paktu stability a rastu. Vláda vo svojom konvergenčnom programe na rok 2017plánuje dosiahnuť prebytok 0,3 % HDP v roku 2017 a naďalej počas celého programového obdobia spĺňať strednodobý rozpočtový cieľ, ktorým je štrukturálny deficit na úrovni 1 % HDP. Podľa konvergenčného programu na rok 2017 sa očakáva, že pomer dlhu verejnej správy k HDP sa zníži na 39,5 % v roku 2017 a bude naďalej klesať na úroveň 31,4 % v roku 2020. Solídny hospodársky rast a zdravé verejné financie sú hlavnými faktormi spôsobujúcimi pokles pomeru verejného dlhu k HDP. Makroekonomický scenár, na ktorom sa zakladajú tieto rozpočtové prognózy, je realistický. Na základe prognózy Komisie z jari 2017 sa predpokladá, že štrukturálne saldo vykáže v roku 2017 prebytok 0,4 % HDP a v roku 2018 prebytok 0,8 % HDP, nad úrovňou strednodobého rozpočtového cieľa. Rada na základe svojho posúdenia konvergenčného programu na rok 2017 a s ohľadom na prognózu Komisie z jari 2017 zastáva názor, že možno očakávať, že Švédsko dodrží ustanovenia Paktu stability a rastu v roku 2017 aj v roku 2018.

               (6)

               Dlh domácností sa neustále zvyšuje, hoci už aj predtým dosahoval vysoké úrovne. Dlh domácností vzrástol o 7,1 % v roku 2016 na takmer 86 % HDP a asi 180 % disponibilného príjmu, najmä v dôsledku vyšších hypotekárnych úverov spojených s pokračujúcim zvyšovaním cien nehnuteľností. Rozdelenie dlhu je čoraz nerovnomernejšie, pričom sa zvýšil podiel nových hypotekárnych úverov domácností (16,4 % v roku 2016), ktoré predstavujú až 600 % ich disponibilného príjmu. Vláda podnikla určité relevantné makroprudenciálne opatrenia – vrátane zavedenia novej požiadavky amortizácie hypotekárnych úverov v roku 2016, ale stále nie je jasné, či to bude mať v strednodobom horizonte dostatočný vplyv. Vo februári 2017 vláda začala legislatívny proces so zámerom posilniť zákonný mandát orgánu makroprudenciálneho dohľadu, aby sa zaručilo, že tento orgán bude môcť v budúcnosti včas zaviesť potenciálne makroprudenciálne opatrenia a bude môcť využívať širšiu škálu nástrojov. Legislatívne zmeny by mali nadobudnúť účinnosť do februára 2018. Úpravy fiškálnych stimulov, napríklad prostredníctvom postupného obmedzovania daňovej odpočítateľnosti platieb úrokov z hypotekárnych úverov alebo zvýšením periodických daní z nehnuteľného majetku, by pomohli obmedziť rast dlhu domácností, vláda však v tejto oblasti nedosiahla žiadny pokrok.

               (7)

               Švédsko zažíva rýchly a trvalý rast cien nehnuteľností od polovice 90. rokov minulého storočia. Ceny nehnuteľností naďalej neustále rýchlo rastú, najmä v hlavných mestských oblastiach. Ku kľúčovým faktorom patrí veľkorysé daňové zaobchádzanie pri vlastníctve obytných nehnuteľností a hypotekárnych dlhoch, prispôsobivé úverové podmienky spojené s relatívne nízkou mierou amortizácie hypoték a neustála nedostatočná ponuka bytov a domov. Tento nedostatok je spojený so štrukturálnymi nedostatkami na trhu nehnuteľností. Bytová výstavba naďalej rástla, ale stále výrazne zaostáva za potrebami novej výstavby. Plán vlády s 22 bodmi pre trh s bývaním sa dotýka niektorých základných faktorov týkajúcich sa nedostatku obytných nehnuteľností vrátane opatrení na zvýšenie množstva dostupných pozemkov na výstavbu, zníženia nákladov výstavby a skrátenia čakacích lehôt v procese plánovania výstavby. Niektorým iným štrukturálnym nedostatkom, napríklad slabej hospodárskej súťaži v stavebníctve, sa však nevenuje primeraná pozornosť. Nedostatok bytov a domov zhoršujú aj prekážky, ktoré bránia efektívnemu využitiu existujúceho bytového fondu. Prísne regulovaný švédsky trh s nájomným bývaním vytvára stav pripútanosti a efekty polarizácie na insiderov a outsiderov, no napriek tomu nebolo prijaté žiadne významné politické opatrenie s cieľom zaviesť väčšiu pružnosť pri stanovovaní nájomného. Relatívne vysoké dane z kapitálových ziskov na trhu s nehnuteľnosťami obývanými vlastníkmi obmedzujú mobilitu vlastníkov obydlí. Bola zavedená dočasná reforma pravidiel odkladu pri dani z kapitálových ziskov z transakcií s nehnuteľnosťami, jej účinok bude však zrejme limitovaný. Nedostatok cenovo dostupného bývania môže obmedzovať aj mobilitu pracovníkov a účinnú integráciu migrantov na trhu práce, či prispievať k nerovnosti medzi generáciami.

               (8)

               Švédsko malo v roku 2016 v rámci Únie jednu z najvyšších mier zamestnanosti (81,2 %) a jednu z najnižších mier dlhodobej nezamestnanosti. Výzvy však pretrvávajú, ako napríklad potreba začleniť ľudí s nízkou kvalifikáciou a migrantov z krajín mimo EÚ do pracovného trhu a znížiť značný rozdiel v zamestnanosti žien narodených mimo EÚ v porovnaní s ostatnými. Švédsko vynaložilo značné úsilie v oblasti prijímania žiadateľov o azyl a integrácie utečencov a iných migrantov. Zdá sa však, že je čo zlepšovať, keďže v roku 2016 iba jedna tretina účastníkov úvodného programu pracovala alebo sa vzdelávala aj 90 dní po dokončení programu, no a stále chýba komplexný prístup a riadenie vhodného uznávania kvalifikácií.

               (9)

               Podľa prieskumu Programu OECD pre medzinárodné hodnotenie žiakov (PISA) z roku 2015 sa výsledky 15-ročných žiakov v zvládaní základných zručností po rokoch úpadku zlepšili. Avšak podiel žiakov so slabými výsledkami je stále približne na úrovni priemeru Únie a výkonnostné rozdiely súvisiace so sociálno-ekonomickým zázemím študentov sa prehĺbili. Opatrenia, ktoré vláda odštartovala na zlepšenie výsledkov a rovnosti vo vzdelávaní, vyžadujú dôkladné monitorovanie, ako aj iniciatívy zamerané na integráciu žiakov z rodín migrantov, ktorí práve pricestovali, do školského systému.

               (10)

               Komisia vykonala v kontexte európskeho semestra na rok 2017 komplexnú analýzu hospodárskej politiky Švédska, ktorú uverejnila v správe o tejto krajine na rok 2017. Zároveň posúdila konvergenčný program na rok 2017, národný program reforiem na rok 2017 a následné opatrenia v nadväznosti na odporúčania adresované Švédsku v predchádzajúcich rokoch. Zohľadnila nielen ich význam pre udržateľnú fiškálnu a sociálno-ekonomickú politiku vo Švédsku, ale aj ich súlad s pravidlami a usmerneniami Únie vzhľadom na potrebu posilniť celkovú správu hospodárskych záležitostí Únie zabezpečením vstupov na úrovni Únie do budúceho vnútroštátneho rozhodovania.

               (11)

               Rada na základe tohto posúdenia preskúmala konvergenčný program na rok 2017 a zastáva názor (4), že Švédsko podľa predpokladov dodrží ustanovenia Paktu stability a rastu.

               (12)

               Rada na základe hĺbkového preskúmania vykonaného Komisiou a na základe tohto posúdenia preskúmala národný program reforiem na rok 2017 a konvergenčný program na rok 2017. Jej odporúčania vydané podľa článku 6 nariadenia (EÚ) č. 1176/2011 sú premietnuté do odporúčania 1,

         TÝMTO ODPORÚČA, aby Švédsko v rokoch 2017 a 2018 prijalo opatrenia s týmto cieľom:

               1.

               Riešiť riziká týkajúce sa dlhu domácností, a to najmä postupným obmedzovaním daňovej odpočítateľnosti platieb úrokov z hypotekárnych úverov alebo zvýšením periodických daní z nehnuteľného majetku, a súčasným obmedzením požičiavania pri vysokých pomeroch zadlženosti domácnosti k výške príjmu. Podporiť investície do bývania a zlepšiť efektívnosť trhu s bývaním, a to aj zavedením väčšej pružnosti pri stanovovaní cien nájomného a prehodnotením koncepcie dane z kapitálových ziskov.

      V Bruseli 11. júla 2017

            Za Radu

            predseda

         T. TÕNISTE

      (1)  Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Ú. v. EÚ L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1303/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa stanovujú spoločné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde, Kohéznom fonde, Európskom poľnohospodárskom fonde pre rozvoj vidieka a Európskom námornom a rybárskom fonde a ktorým sa stanovujú všeobecné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde, Kohéznom fonde a Európskom námornom a rybárskom fonde, a ktorým sa zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 1083/2006 (Ú. v. EÚ L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (4)  Podľa článku 9 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 1466/97.


title: Odporúčanie Komisie z  27. novembra 2013 o práve podozrivých alebo obvinených osôb na právnu pomoc v trestnom konaní

text:
               24.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/11

         ODPORÚČANIE KOMISIE
   z 27. novembra 2013
   o práve podozrivých alebo obvinených osôb na právnu pomoc v trestnom konaní
   2013/C 378/03
   EURÓPSKA KOMISIA,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 292,
   keďže:

               (1)

               Cieľom tohto odporúčania je posilniť právo podozrivých alebo obvinených osôb na právnu pomoc v trestnom konaní a právo vyžiadaných osôb na právnu pomoc v konaní o európskom zatykači podľa rámcovej smernice Rady 2002/584/SVV (1), a doplniť a zefektívniť tak právo na prístup k obhajcovi stanovené v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2013/48/EÚ (2).

               (2)

               Právo na právnu pomoc v trestnom konaní je zakotvené v článku 47 ods. 3 Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „charta“) a v článku 6 ods. 3 písm. c) Európskeho dohovoru o ľudských právach (ďalej len „EDĽP“). Uznáva sa aj v článku 14 ods. 3 písm. d) Medzinárodného paktu o občianskych a politických právach. Základné zásady, z ktorých by mal vychádzať systém právnej pomoci, sú stanovené v dokumente OSN Principles and Guidelines on Access to Legal Aid in Criminal Justice Systems (Zásady a usmernenia týkajúce sa prístupu k právnej pomoci v systémoch trestného súdnictva), ktorý prijalo Valné zhromaždenie 20. decembra 2012.

               (3)

               Rozsah a obsah práva na prístup k obhajcovi sú stanovené v smernici 2013/48/EÚ. Nič v tom odporúčaní sa nesmie interpretovať tak, aby to obmedzilo práva uvedené v tejto smernici.

               (4)

               Podozrivá alebo obvinená osoba v trestnom konaní má právo na prístup k obhajcovi od chvíle, keď bola príslušnými orgánmi prostredníctvom úradného oznámenia alebo inak upovedomená, že je podozrivá alebo obvinená zo spáchania trestného činu, a to bez ohľadu na to, či bola pozbavená osobnej slobody. Toto právo sa uplatňuje do ukončenia konania, čo znamená právoplatné rozhodnutie o tom, či podozrivá alebo obvinená osoba spáchala trestný čin, a to vrátane uloženia trestu a rozhodnutia o prípadnom opravnom prostriedku. Rovnaký časový rozsah by mal platiť aj pre právo na právnu pomoc.

               (5)

               Pojem „obhajca“ v tomto odporúčaní znamená akúkoľvek osobu, ktorá je v súlade s vnútroštátnym právom, napríklad na základe akreditácie oprávneným orgánom, spôsobilá a oprávnená poskytovať právne poradenstvo a právnu pomoc podozrivým alebo obvineným osobám.

               (6)

               „Právna pomoc“ znamená finančné prostriedky a pomoc členského štátu na zabezpečenie účinného využívania práva na prístup k obhajcovi. Finančné prostriedky by mali podozrivým alebo obvineným osobám v trestných konaniach a vyžiadaným osobám v konaní o európskom zatykači pokryť náklady na obhajobu a konania.

               (7)

               Podozrivé alebo obvinené osoby a vyžiadané osoby, ktoré nemajú dostatok finančných prostriedkov na pokrytie niektorých alebo všetkých nákladov na obhajobu a konania, by mali mať prístup k právnej pomoci, pokiaľ je táto pomoc potrebná v záujme spravodlivosti.

               (8)

               Podozrivá alebo obvinená osoba by nemala byť povinná preukázať bez akýchkoľvek pochybností, že nemá dostatok finančných prostriedkov, ako je stanovené v judikatúre Európskeho súdu pre ľudské práva. Európsky súd pre ľudské práva rozhodol, že pri určovaní, či si „záujem spravodlivosti“ vyžaduje poskytnutie bezplatnej právnej pomoci, sa majú vziať do úvahy nekumulatívne kritériá závažnosti trestného činu, prísnosti hroziaceho trestu, zložitosti prípadu alebo osobnej situácie podozrivých alebo obvinených osôb.

               (9)

               Európsky súd pre ľudské práva ďalej rozhodol, že ak hrozí pozbavenie osobnej slobody, podmienka záujmu spravodlivosti sa má v zásade považovať za splnenú.

               (10)

               Rozhodnutie o tom, či sa má alebo nemá poskytnúť právna pomoc v trestnom konaní, by sa malo uskutočniť v primeranom čase, aby podozrivá alebo obvinená osoba mohla prezentovať svoj prípad konkrétnym a účinným spôsobom.

               (11)

               Vedenie obhajoby je vzhľadom na nezávislosť profesie právneho zástupcu v zásade záležitosťou podozrivej alebo obvinenej osoby alebo vyžiadanej osoby a jej zástupcu. V záujme zabezpečenia vysokého profesionálneho štandardu právnej pomoci, ktorý zaistí spravodlivé súdne konanie, by členské štáty mali zaviesť účinné systémy na všeobecné zaistenie kvality obhajcov poskytujúcich právnu pomoc. Na tieto účely by členské štáty mali zaviesť akreditačné systémy pre obhajcov poskytujúcich právnu pomoc. Členské štáty by sa v každom prípade mali postarať o to, aby sa prijali príslušné opatrenia v prípade, že je zlyhanie v poskytovaní právnej pomoci evidentné alebo naň bol členský štát dostatočne upozornený.

               (12)

               Obhajcovia a pracovníci, ktorí sa podieľajú na rozhodovaní o práve na právnu pomoc, ako sú prokurátori, sudcovia a zamestnanci rád pre právnu pomoc, by mali absolvovať primeranú odbornú prípravu v oblasti presadzovania práva na účinný prístup k právnej pomoci.

               (13)

               Vzhľadom na význam dôvernosti medzi obhajcom a klientom by relevantné príslušné orgány mali pri výbere obhajcu poskytujúceho právnu pomoc v čo najväčšej možnej miere brať do úvahy preferencie a želania podozrivej alebo obvinenej osoby. Ako však vyplýva z judikatúry Európskeho súdu pre ľudské práva, tieto želania nemusia zohľadniť v prípade, že existujú relevantné a dostatočné dôvody na rozhodnutie, že to je v záujme spravodlivosti.

               (14)

               Toto odporúčanie podporuje základné práva a dodržiava zásady uvedené v Charte základných práv Európskej únie a Európskom dohovore o ochrane ľudských práv a základných slobôd. Toto odporúčanie má konkrétne za cieľ presadzovať právo na slobodu, právo na spravodlivé súdne konanie a právo na obhajobu. Podľa toho by sa malo interpretovať a uplatňovať.

               (15)

               Pokiaľ Charta základných práv Európskej únie obsahuje práva, ktoré zodpovedajú právam zaručeným Európskym dohovorom o ochrane ľudských práv a základných slobôd, zmysel a rozsah týchto práv by mal byť rovnaký ako v prípade práv stanovených v tomto dohovore. Príslušné ustanovenia tohto odporúčania by sa teda mali interpretovať a uplatňovať takým spôsobom, ktorý je v súlade s týmito právami a ich interpretáciou v judikatúre Európskeho súdu pre ľudské práva.

               (16)

               Členské štáty by mali oznámiť Komisii opatrenia, ktoré prijali v nadväznosti na toto odporúčanie.

               (17)

               Komisia by v priebehu 48 mesiacov od oznámenia tohto odporúčania mala posúdiť, či sú potrebné nejaké ďalšie opatrenia vrátane legislatívnych opatrení na zaistenie úplného splnenia cieľov tohto odporúčania,

         TÝMTO ODPORÚČA:
   ODDIEL 1

      PREDMET A ROZSAH PÔSOBNOSTI

               1.

               Toto odporúčanie sa týka práva na právnu pomoc podozrivým a obvineným osobám v trestnom konaní a vyžiadaným osobám v konaní o európskom zatykači v záujme zaistenia účinného prístupu k obhajcovi v súlade so smernicou 2013/48/EÚ.

               2.

               Podozrivé a obvinené osoby v trestnom konaní by mali mať právo na právnu pomoc od chvíle, keď začnú byť podozrievané zo spáchania trestného činu. Toto právo platí do ukončenia konania.

         ODDIEL 2

      PRÍSTUP K PRÁVNEJ POMOCI

      Právo na právnu pomoc

               3.

               Členské štáty by mali prijať primerané opatrenia na zabezpečenie práva podozrivých a obvinených osôb a vyžiadaných osôb na účinnú právnu pomoc, ktoré by im zaručovalo právo na spravodlivé súdne konanie v súlade s týmto odporúčaním.

               4.

               Podozrivým alebo obvineným osobám a vyžiadaným osobám by ako minimum mala byť poskytnutá právna pomoc, ak nemajú dostatok finančných prostriedkov na pokrytie niektorých alebo všetkých nákladov na obhajobu a konania v dôsledku svojej ekonomickej situácie („preskúmanie majetkových pomerov“) a/alebo vtedy, keď je táto pomoc potrebná v záujme spravodlivosti („preskúmanie podstaty“).

               5.

               Mali by sa prijať všetky nevyhnutné opatrenia na zaistenie jednoduchého prístupu podozrivých alebo obvinených osôb a vyžiadaných osôb ku všetkým relevantným informáciám o právnej pomoci v trestnom konaní a na zaistenie pochopiteľnosti týchto informácií vrátane informácií o tom, kde a ako majú požiadať o túto pomoc, transparentných kritérií posudzovania oprávnenosti osoby získať právnu pomoc, ako aj informácií o možnostiach podania sťažnosti v situácii, keď je prístup k právnej pomoci odoprený alebo keď obhajca poskytujúci právnu pomoc poskytne nedostatočnú právnu pomoc.

      Preskúmanie majetkových pomerov

               6.

               Keď sa pri posudzovaní práva na právnu pomoc uplatňuje podmienka nedostatku finančných prostriedkov (preskúmanie majetkových pomerov), ekonomická situácia žiadateľa by sa mala posudzovať na základe objektívnych faktorov, ako sú príjem, kapitál, rodinná situácia, životný štandard a náklady na obhajcu. Ak ide o právnu pomoc pre dieťa, do úvahy by sa mal brať vlastný majetok dieťaťa, nie majetok jeho rodičov alebo osoby, ktorá má vo vzťahu k tomuto dieťaťu rodičovské práva a povinnosti.

               7.

               Ak sa pri skúmaní majetkových pomerov berie do úvahy príjem domácnosti rodiny, ale jednotliví členovia rodiny vedú medzi sebou spor alebo nemajú rovnaký prístup k rodinným príjmom, mal by sa použiť len príjem osoby, ktorá žiada o právnu pomoc.

               8.

               Pri určovaní, či podozrivé alebo obvinené osoby alebo vyžiadané osoby majú nedostatok finančných prostriedkov, by sa mali zohľadniť všetky relevantné okolnosti.

               9.

               Ak členský štát vymedzuje prahovú hodnotu, nad ktorou sa osoba považuje za čiastočne alebo úplne schopnú niesť náklady na obhajobu a konania, mali by pri tom zohľadniť faktory uvedené v bode 6. Existencia tejto prahovej hodnoty by navyše nemala brániť tomu, aby osoby, ktoré sú nad ňou, získali právnu pomoc v súvislosti so všetkými alebo niektorými nákladmi, ak nemajú dostatok finančných prostriedkov v konkrétnom predmetnom prípade.

               10.

               Podozrivé alebo obvinené osoby a vyžiadané osoby by nemali byť povinné preukázať bez akýchkoľvek pochybností, že nemajú dostatok finančných prostriedkov na pokrytie nákladov na obhajobu a konania.

      Preskúmanie podstaty

               11.

               Keď sa uplatňuje podmienka potreby právnej pomoci v záujme spravodlivosti (preskúmanie podstaty), postup by mal zahŕňať posúdenie zložitosti prípadu, sociálnej a osobnej situácie podozrivej alebo obvinenej osoby alebo vyžiadanej osoby, závažnosť trestného činu a prísnosť potenciálneho trestu, ktorý môže byť uložený. Je potrebné zohľadniť všetky relevantné okolnosti.

               12.

               V situáciách, keď je osoba podozrivá alebo obvinená z trestného činu, pri ktorom môže byť uložený trest odňatia slobody, a v situáciách, keď je právna pomoc povinná, by sa poskytnutie právnej pomoci malo považovať za záujem spravodlivosti.

               13.

               Keď sa právna pomoc poskytuje podozrivým alebo obvineným osobám alebo vyžiadaným osobám na základe preskúmania podstaty, náklady na právnu pomoc možno vymáhať v prípade právoplatného usvedčenia za predpokladu, že daná osoba má v čase vymáhania dostatok prostriedkov v súlade s bodmi 6 až 10.

      Rozhodnutia o žiadostiach o právnu pomoc

               14.

               Rozhodnutia o tom, či sa má poskytnúť právna pomoc, alebo nie, by mal urýchlene prijímať nezávislý príslušný orgán v časovom rámci, ktorý umožní podozrivým alebo obvineným osobám a vyžiadaným osobám účinne a konkrétne si pripraviť obhajobu.

               15.

               Podozrivé alebo obvinené osoby a vyžiadané osoby by mali mať právo preskúmať rozhodnutia, ktorými sa čiastočne alebo úplne zamietla ich žiadosť o právnu pomoc.

               16.

               V prípade úplného alebo čiastočného zamietnutia žiadosti sa musí písomne uviesť odôvodnenie zamietnutia.

         ODDIEL 3

      ÚČINNOSŤ A KVALITA PRÁVNEJ POMOCI

      Kvalita právnej pomoci poskytnutej v rámci systémov právnej pomoci

               17.

               Právna pomoc poskytnutá v rámci systémov právnej pomoci by mala mať vysokú kvalitu, aby sa zaistila spravodlivosť konaní. Všetky členské štáty by preto mali zaviesť systémy na zaistenie kvality obhajcov poskytujúcich právnu pomoc.

               18.

               Mali by sa vytvoriť mechanizmy, ktoré príslušným orgánom umožnia vymeniť obhajcov poskytujúcich právnu pomoc alebo od nich vyžadovať splnenie ich povinností, ak títo obhajcovia neposkytnú primeranú právnu pomoc.

      Akreditácia

               19.

               Každý členský štát by mal vytvoriť a udržiavať akreditačný systém pre obhajcov poskytujúcich právnu pomoc.

               20.

               Členské štáty sa vyzývajú, aby stanovili kritériá akreditácie obhajcov poskytujúcich právnu pomoc s ohľadom na osvedčené postupy.

      Odborná príprava

               21.

               Pracovníci, ktorí sa podieľajú na rozhodovaní o právnej pomoci v trestných konaniach, by mali absolvovať primeranú odbornú prípravu.

               22.

               V záujme zabezpečenia vysokej kvality právneho poradenstva a právnej pomoci by sa mala podporovať odborná príprava a rozvoj školiacich programov pre obhajcov, ktorí poskytujú služby právnej pomoci.

               23.

               Akreditácia obhajcov poskytujúcich právnu pomoc by v čo najväčšej možnej miere mala byť spojená s povinnosťou absolvovať nepretržitú odbornú prípravu.

      Vymenovanie obhajcov poskytujúcich právnu pomoc

               24.

               Vnútroštátne systémy právnej pomoci by pri výbere obhajcu poskytujúceho právnu pomoc mali v čo najväčšej možnej miere brať do úvahy preferencie a želania podozrivých alebo obvinených osôb a vyžiadaných osôb.

               25.

               Systém právnej pomoci by sa mal snažiť zaistiť kontinuitu právneho zastúpenia tým istým obhajcom, ak si to podozrivá alebo obvinená osoba alebo vyžiadaná osoba želá.

               26.

               Mali by sa vytvoriť transparentné mechanizmy, ktoré umožňujú vyvodenie zodpovednosti, na základe ktorých by podozrivé alebo obvinené osoby a vyžiadané osoby mohli vykonať informovanú voľbu v súvislosti s právnou pomocou v rámci systému právnej pomoci bez toho, aby bol na ne vyvíjaný neprimeraný tlak.

         ODDIEL 4

      ZHROMAŽĎOVANIE ÚDAJOV A MONITOROVANIE

      Zhromažďovanie údajov

               27.

               Členské štáty by mali v nadväznosti na toto odporúčanie zhromažďovať údaje o relevantných záležitostiach.

      Monitorovanie

               28.

               Členské štáty by mali oznámiť Komisii opatrenia, ktoré prijali na vykonanie tohto odporúčania, do (36 mesiacov od oznámenia).

         ODDIEL 5

      ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA

               29.

               Toto odporúčanie je určené členským štátom.

      V Bruseli 27. novembra 2013

            Za Komisiu

         Viviane REDING

            podpredsedníčka

      (1)  Rámcové rozhodnutie Rady 2002/584/SVV z 13. júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi (Ú. v. ES L 190, 18.7.2002, s. 1).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/48/EÚ z 22. októbra 2013 o práve na prístup k obhajcovi v trestnom konaní a v konaní o európskom zatykači a o práve na informovanie tretej osoby po pozbavení osobnej slobody a na komunikáciu s tretími osobami a s konzulárnymi úradmi po pozbavení osobnej slobody (Ú. v. EÚ L 294, 6.11.2013, s. 1).