title: Odporúčanie Rady z 22. mája 2018 o kľúčových kompetenciách pre celoživotné vzdelávanie (Text s významom pre EHP)

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 189/1

         ODPORÚČANIE RADY
   z 22. mája 2018
   o kľúčových kompetenciách pre celoživotné vzdelávanie
   (Text s významom pre EHP)
   (2018/C 189/01)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej články 165 a 166,
   so zreteľom na návrh Európskej komisie,
   keďže:

               (1)

               V Európskom pilieri sociálnych práv (1) sa ako prvá zásada uvádza, že každý má právo na kvalitné a inkluzívne vzdelávanie, odbornú prípravu a celoživotné vzdelávanie, aby si udržal a získal zručnosti, ktoré mu umožnia plne sa zapojiť do života spoločnosti a úspešne zvládať zmeny postavenia na trhu práce. Takisto sa v ňom uvádza, že „každý človek má právo na včasnú a cielenú pomoc na zlepšenie vyhliadok na zamestnanie alebo samostatnú zárobkovú činnosť“, ako aj na odbornú prípravu a rekvalifikáciu a pomoc pri hľadaní pracovného miesta. Posilňovanie rozvoja kompetencií je jedným z cieľov vízie smerujúcej k európskemu vzdelávaciemu priestoru, v ktorej by sa mohol využiť „plný potenciál vzdelávania a kultúry ako hybných síl pre tvorbu pracovných miest, sociálnu spravodlivosť či aktívne občianstvo a príležitosti na zažívanie európskej identity v celej jej rozmanitosti“ (2).

               (2)

               Ľudia potrebujú správne zručnosti a kompetencie, aby sa dala udržať súčasná životná úroveň, podporovať vysoká miera zamestnanosti a pestovať sociálna súdržnosť s ohľadom na budúcu spoločnosť a svet práce. Podpora ľudí v celej Európe pri získavaní zručností a kompetencií potrebných na osobné naplnenie, zdravie, zamestnateľnosť a sociálne začlenenie prispieva k posilňovaniu odolnosti Európy v čase rýchlych a hlbokých zmien.

               (3)

               Európsky parlament a Rada Európskej únie prijali v roku 2006 odporúčanie o kľúčových kompetenciách pre celoživotné vzdelávanie. V uvedenom odporúčaní boli členské štáty požiadané, aby „rozvíjali vyučovanie kľúčových kompetencií u všetkých ako súčasť ich stratégií celoživotného vzdelávania vrátane stratégií na dosiahnutie všeobecnej gramotnosti a aby ako referenčný nástroj využívali ‚Kľúčové kompetencie pre celoživotné vzdelávanie – európsky referenčný rámec‘“ (3). Odkedy sa prijalo toto odporúčanie, stalo sa kľúčovým referenčným dokumentom pre rozvoj vzdelávania, odbornej prípravy a učenia sa zameraných na kompetencie.

               (4)

               V súčasnosti sa požiadavky na kompetencie zmenili. Väčší počet pracovných miest totiž podlieha automatizácii, technológie zohrávajú významnejšiu úlohu vo všetkých oblastiach života a práce a podnikateľské a spoločenské a občianske kompetencie sú čoraz dôležitejšie na zabezpečenie odolnosti a schopnosti prispôsobiť sa zmenám.

               (5)

               Zároveň medzinárodné prieskumy ako Program pre medzinárodné hodnotenie žiakov (PISA) Organizácie pre hospodársku spoluprácu a rozvoj (OECD) alebo Program medzinárodného hodnotenia kompetencií dospelých (PIAAC) OECD naznačujú, že pretrváva vysoký podiel dospievajúcich a dospelých s nedostatočnými základnými zručnosťami. V roku 2015 mal jeden z piatich žiakov vážne ťažkosti pri rozvoji dostatočných zručností v oblasti čítania, matematiky alebo vedy. (4) V niektorých krajinách má až jedna tretina dospelých len najnižšiu úroveň schopnosti čítať, písať a počítať (5). Až 44 % obyvateľstva Únie má slabé alebo nemá žiadne (19 %) digitálne zručnosti (6).

               (6)

               Investície do základných zručností sú teda dôležitejšie než kedykoľvek predtým. Kvalitné vzdelávanie vrátane mimoškolských aktivít a široký prístup k rozvoju kompetencií zlepšuje úroveň dosiahnutých základných zručností. Okrem toho treba preskúmať nové spôsoby vzdelávania, keďže naša spoločnosť je čoraz mobilnejšia a digitálnejšia (7). Digitálne technológie majú vplyv na vzdelávanie, odbornú prípravu i učenie sa, lebo rozvíjajú flexibilnejšie vzdelávacie prostredia prispôsobené potrebám mimoriadne mobilnej spoločnosti (8).

               (7)

               V znalostnej ekonomike je dôležité pamätať si jednotlivé fakty a postupy, avšak na dosiahnutie pokroku a úspechu to nestačí. Zručnosti, ako je riešenie problémov, kritické myslenie, schopnosť spolupracovať, tvorivosť, počítačové myslenie, samoregulácia sú v našej rýchlo sa meniacej spoločnosti dôležitejšie ako kedykoľvek predtým. Sú nástrojmi na praktickú realizáciu naučených vedomostí v reálnom čase, s cieľom generovať nové myšlienky, nové teórie, nové produkty a nové poznatky.

               (8)

               V Novom programe v oblasti zručností pre Európu (9) bolo oznámené preskúmanie odporúčania z roku 2006 o kľúčových kompetenciách pre celoživotné vzdelávanie a uznalo sa, že investovanie do zručností a spôsobilostí a spoločného a aktualizovaného chápania kľúčových kompetencií je prvým krokom pri podpore vzdelávania, odbornej prípravy a neformálneho vzdelávania v Európe.

               (9)

               V reakcii na zmeny v spoločnosti a hospodárstve, v nadväznosti na diskusie o budúcnosti práce a na základe verejnej konzultácie k preskúmaniu odporúčania o kľúčových kompetenciách z roku 2006 treba zrevidovať a aktualizovať jednak spomínané odporúčanie, jednak európsky referenčný rámec kľúčových kompetencií pre celoživotné vzdelávanie.

               (10)

               Rozvoj kľúčových kompetencií, ich potvrdzovanie a poskytovanie vzdelávania, odbornej prípravy a učenia sa zameraných na kompetencie by sa mali podporovať zavedením osvedčených postupov na lepšiu podporu pedagogických pracovníkov pri výkone ich úloh a zlepšenie ich vzdelávania, ale aj v záujme aktualizácie metód a nástrojov posudzovania a potvrdzovania a zavedenia nových a inovatívnych foriem výučby a vzdelávania (10). Preto by sa na základe skúseností z posledného desaťročia v tomto odporúčaní mali riešiť problémy pri zavádzaní vzdelávania, odbornej prípravy a učenia sa zameraných na kompetencie.

               (11)

               Podpora potvrdzovania kompetencií získaných v rôznych kontextoch umožní jednotlivcom, aby ich zručnosti boli uznávané a aby získali úplnú, prípadne čiastočnú kvalifikáciu v určitej oblasti (11). Táto snaha môže vychádzať z existujúcich režimov potvrdzovania neformálneho vzdelávania a informálneho učenia sa, ako aj z európskeho kvalifikačného rámca (12), ktorý predstavuje spoločný referenčný rámec na porovnávanie úrovne kvalifikácií, pričom sa v ňom uvádzajú kompetencie potrebné na ich dosiahnutie. Okrem toho posudzovanie môže pomôcť pri štruktúrovaní učebných postupov a usmerňovaní, aby sa ľuďom pomohlo zlepšiť si kompetencie aj v súvislosti s meniacimi sa požiadavkami na trhu práce (13).

               (12)

               Vymedzenie súboru kľúčových kompetencií potrebných na osobné naplnenie, zdravie, zamestnateľnosť a sociálne začlenenie ovplyvnil nielen spoločenský a hospodársky vývoj, ale aj rôzne iniciatívy v Európe počas posledného desaťročia. Osobitná pozornosť sa venuje zlepšeniu základných zručností, investíciám do jazykového vzdelávania, zlepšovaniu digitálnych a podnikateľských zručností, významu spoločných hodnôt vo fungovaní našich spoločností a motivovaniu väčšieho počtu mladých ľudí, aby začali kariéru na vedeckom poli. Tento vývoj by sa mal odzrkadliť aj v referenčnom rámci.

               (13)

               Cieľ 4.7 spomedzi cieľov udržateľného rozvoja zdôrazňuje, že treba „zabezpečiť, aby všetci učiaci sa získali znalosti a zručnosti potrebné na podporu udržateľného rozvoja, okrem iného prostredníctvom vzdelávania o udržateľnom rozvoji a udržateľnom spôsobe života, o ľudských právach, rodovej rovnosti, presadzovaní kultúry mieru a nenásilia, globálnom občianstve a ocenení kultúrnej rozmanitosti, ako aj o prínose kultúry k udržateľnému rozvoju“ (14). V Celosvetovom akčnom programe o vzdelávaní pre udržateľný rozvoj, ktorý pripravilo Unesco, sa potvrdzuje, že vzdelávanie pre udržateľný rozvoj je neoddeliteľnou súčasťou kvalitného vzdelávania a hlavným faktorom splnenia všetkých ostatných udržateľných cieľov. Tento účel sa odráža aj v revízii referenčného rámca.

               (14)

               Poskytovanie jazykového vzdelávania, ktoré má čoraz väčší význam pre modernú spoločnosť, medzikultúrne porozumenie a spoluprácu, má prínos zo spoločného európskeho referenčného rámca pre jazyky (CEFR). Tento rámec pomáha identifikovať hlavné prvky príslušných kompetencií a podporuje učebný proces. Je zároveň základom všeobecného vymedzenia jazykových kompetencií, najmä tých, ktoré stavajú na cudzích jazykoch, pričom je zohľadnený aj v aktualizácii referenčného rámca.

               (15)

               Rozvoj kompetencií je podporený aj rozvojom rámca digitálnych kompetencií a rámca podnikateľských kompetencií. Podobne aj európsky referenčný rámec kompetencií pre demokratickú kultúru, ktorý vypracovala Rada Európy, predstavuje komplexný súbor hodnôt, zručností a prístupov v záujme primeranej účasti v demokratických spoločnostiach. Všetky boli náležite zohľadnené aj pri aktualizácii referenčného rámca.

               (16)

               S cieľom motivovať viac mladých ľudí, aby si hľadali uplatnenie v profesiách súvisiacich s vedou, technológiou, inžinierstvom a matematikou (STEM), sa v celej Európe začali iniciatívy na užšie prepojenie vedeckého vzdelávania s kultúrou a inými tematickými okruhmi so zameraním na učenie sa pomocou objavovania a s oporou širokého spektra spoločenských aktérov a odvetví. Zatiaľ čo vymedzenie týchto kompetencií sa v priebehu rokov veľmi nezmenilo, podpora rozvoja kompetencií v oblastiach STEM je čoraz podstatnejšia a mala by sa zohľadniť aj v tomto odporúčaní.

               (17)

               Význam a dôležitosť neformálneho vzdelávania a informálneho učenia sa vyplývajú zo skúseností získaných vďaka kultúre, práci s mládežou, dobrovoľníckej činnosti, ako aj športu na miestnej úrovni. Neformálne vzdelávanie a informálne učenie s zohrávajú dôležitú úlohu pri podpore rozvoja základných medziľudských, komunikačných a kognitívnych zručnosti, ako sú: kritické myslenie, analytické zručnosti, tvorivosť, riešenie problémov a odolnosť, ktoré uľahčujú prechod mladých ľudí do dospelosti, aktívneho občianstva a pracovného života (15). Skvalitnenie spolupráce medzi rôznymi vzdelávacími prostrediami pomáha rozvíjať rôzne vzdelávacie prístupy a kontexty (16).

               (18)

               Pri riešení rozvoja kľúčových kompetencií z hľadiska celoživotného vzdelávania by sa mala zabezpečiť podpora na všetkých stupňoch vzdelávania, odbornej prípravy a učenia sa: cieľom by mal byť rozvoj kvalitného vzdelávania a starostlivosti v ranom detstve (17), ďalšie posilňovanie školského vzdelávania a zabezpečenie excelentnej výučby (18), poskytovanie príležitostí na pestovanie zručností pre nízko kvalifikovaných dospelých (19), ako aj ďalší rozvoj počiatočného a pokračujúceho odborného vzdelávania a prípravy či modernizácia vysokoškolského vzdelávania (20).

               (19)

               Toto odporúčanie by sa malo vzťahovať na širokú škálu prostredí vzdelávania, odbornej prípravy a učenia sa, a to formálneho, neformálneho aj informálneho z hľadiska celoživotného vzdelávania. Jeho cieľom by malo byť sformulovanie spoločného chápania kompetencií, ktoré môžu podporovať prechod a spoluprácu medzi týmito rôznymi vzdelávacími prostrediami. Opisujú sa v ňom osvedčené postupy, ktoré by mohli riešiť potreby pedagogických pracovníkov, teda učiteľov, školiteľov, tých, ktorí vyučujú učiteľov, vedúcich predstaviteľov subjektov vzdelávania a odbornej prípravy, zamestnancov zodpovedných za odbornú prípravu kolegov, výskumných pracovníkov a vysokoškolských pedagógov, pracovníkov s mládežou, pedagógov, ktorí vzdelávajú dospelých, ale aj zamestnávateľov a účastníkov trhu práce. Toto odporúčanie je zamerané aj na inštitúcie a organizácie vrátane sociálnych partnerov a organizácií občianskej spoločnosti, pričom usmerňuje ľudí a podporuje ich pri zlepšovaní kompetencií od raného veku počas celého života.

               (20)

               Toto odporúčanie plne rešpektuje zásady subsidiarity a proporcionality,

         PRIJALA TOTO ODPORÚČANIE
   Členské štáty by mali:

               1.

               podporovať právo na kvalitné a inkluzívne vzdelávanie, odbornú prípravu a celoživotné vzdelávanie a zabezpečiť príležitosti pre všetkých, aby si mohli rozvíjať kľúčové kompetencie s plným využitím dokumentu „Kľúčové kompetencie pre celoživotné vzdelávanie – európsky referenčný rámec“ v prílohe, a

                           1.1.

                           podporovať a posilňovať rozvoj kľúčových kompetencií už od útleho veku aj počas celého života u všetkých jednotlivcov ako súčasť vnútroštátnych stratégií celoživotného vzdelávania;

                           1.2.

                           podporovať všetkých učiacich sa vrátane tých, ktorí sú znevýhodnení alebo majú osobitné potreby, aby dokázali naplniť svoj potenciál;

               2.

               podporovať rozvoj kľúčových kompetencií s osobitným dôrazom na:

                           2.1.

                           zvyšovanie úrovne základných zručností (gramotnosti, matematickej gramotnosti a základných digitálnych zručností) a podpora rozvíjania schopnosti učiť sa ako neustále sa zlepšujúceho základu pre učenie a účasť v spoločnosti z hľadiska celoživotného vzdelávania;

                           2.2.

                           zvyšovanie individuálnej a sociálnej kompetencie a schopnosti učiť sa s cieľom zlepšiť riadenie života so zodpovedným prístupom ku zdraviu a zameraním na budúcnosť;

                           2.3.

                           podporovať nadobúdanie kompetencií v oblasti vedy, technológie, inžinierstva a matematiky (STEM) pri zohľadnení ich väzieb na umenie, tvorivosť a inovácie, a motivovať mladých ľudí, najmä dievčat a mladých žien, ku kariére v oblasti STEM;

                           2.4.

                           zvyšovať a zdokonaľovať úroveň digitálnych kompetencií na všetkých stupňoch vzdelávania a odbornej prípravy vo všetkých skupinách obyvateľstva;

                           2.5.

                           podporovať podnikateľské kompetencie, kreatívnosť a iniciatívnosť, najmä u mladých ľudí, napríklad aj prostredníctvom podpory príležitostí pre mladých učiacich sa, aby počas školského vzdelávania mohli získať aspoň jednu praktickú skúsenosť z podnikateľského prostredia;

                           2.6.

                           zvýšiť úroveň jazykových kompetencií v úradných a iných jazykoch a podporovať učiacich sa, aby sa učili rôzne jazyky relevantné pre ich pracovnú a životnú situáciu, a ktoré môžu prispieť k cezhraničnej komunikácii a mobilite;

                           2.7.

                           posilňovať rozvoj občianskych kompetencií s cieľom posilňovania povedomia o spoločných hodnotách uvedených v článku 2 Zmluvy o Európskej únii a v Charte základných práv Európskej únie;

                           2.8.

                           zvyšovať povedomie všetkých učiacich sa a pedagogických pracovníkov o význame získavania kľúčových kompetencií a ich vzťahu k spoločnosti;

               3.

               uľahčiť nadobúdanie kľúčových kompetencií vďaka využitiu osvedčených postupov na podporu rozvoja kľúčových kompetencií tak, ako sa uvádza v prílohe, a to najmä:

                           3.1.

                           podporou rôznych vzdelávacích prístupov a prostredia vrátane primeraného využívania digitálnych technológií v prostrediach vzdelávania, odbornej prípravy a učenia sa;

                           3.2.

                           poskytovaním podpory pedagogickým pracovníkom, ako aj ostatným zainteresovaným stranám podporujúcim učebné postupy vrátane rodín s cieľom zlepšiť schopnosti učiacich sa ako súčasť celoživotného vzdelávania v zariadeniach zameraných na vzdelávanie, odbornú prípravu a učenie sa;

                           3.3.

                           podporou a ďalším rozvojom posudzovania a potvrdzovania kľúčových kompetencií získaných v rôznych prostrediach v súlade s pravidlami a postupmi členských štátov;

                           3.4.

                           posilňovaním spolupráce medzi subjektmi vzdelávania, odbornej prípravy a učenia sa na všetkých úrovniach a v rôznych oblastiach s cieľom zlepšiť plynulosť rozvoja kompetencií učiacich sa a zdokonaliť postupy vývoja inovačných vzdelávacích prístupov;

                           3.5.

                           posilňovaním nástrojov, zdrojov a poradenstva v oblasti vzdelávania, odbornej prípravy, zamestnania a v iných vzdelávacích prostrediach v záujme podpory ľudí pri riadení svojho celoživotného vzdelávania;

               4.

               začleniť ambície cieľov trvalo udržateľného rozvoja do vzdelávania (SDG) OSN, najmä v rámci SDG4.7, do vzdelávania, odbornej prípravy a učenia sa, a to aj podporou získavania vedomostí o obmedzení mnohostranného charakteru zmeny klímy a využívaním prírodných zdrojov udržateľným spôsobom;

               5.

               informovať prostredníctvom existujúcich rámcov a nástrojov strategického rámca pre európsku spoluprácu vo vzdelávaní a odbornej príprave (ET2020) a každého následného rámca o skúsenostiach a pokroku pri presadzovaní kľúčových kompetencií vo všetkých odvetviach vzdelávania a odbornej prípravy vrátane neformálneho vzdelávania, a pokiaľ je to možné, aj informálneho učenia sa;

         TÝMTO VÍTA, ŽE KOMISIA, SO ZRETEĽOM NA KOMPETENCIE ČLENSKÝCH ŠTÁTOV:

               6.

               podporuje vykonávanie odporúčania a využívanie európskeho referenčného rámca tým, že uľahčuje vzájomné učenie medzi členskými štátmi a rozvíja v spolupráci s nimi referenčné materiály a nástroje, ako napríklad:

                           6.1.

                           rámce pre osobitné kompetencie, ktoré uľahčujú rozvoj a posudzovanie kompetencií (21), ak je to vhodné;

                           6.2.

                           usmernenia o nových formách učenia sa a podporných prístupoch založené na dôkazoch;

                           6.3.

                           podporné nástroje pre pedagogických pracovníkov a ostatné zainteresované strany, ako sú vzdelávacie kurzy online, nástroje sebahodnotenia (22), siete vrátane eTwinningu či Elektronická platforma vzdelávania dospelých v Európe (EPALE);

                           6.4.

                           prístupy k posudzovaniu a podpora potvrdzovania kľúčových kompetencií získaných v nadväznosti na predchádzajúcu prácu v kontexte ET 2020 (23) a každého následného rámca;

               7.

               podporuje iniciatívy zamerané na ďalší rozvoj a podporu vzdelávania v oblasti trvalo udržateľného rozvoja v súvislosti s cieľom trvalo udržateľného rozvoja OSN č. 4 o inkluzívnom a spravodlivom kvalitnom vzdelávaní a príležitostiach na celoživotné vzdelávanie pre všetkých;

               8.

               správy o skúsenostiach a osvedčených postupoch na zlepšenie kľúčových kompetencií učiacich sa ako súčasť prístupu celoživotného učenia sa v zariadeniach zameraných na vzdelávanie, odbornú prípravu a učenie sa v Únii prostredníctvom existujúcich rámcov a nástrojov.

         Týmto odporúčaním sa nahrádza odporúčanie Európskeho parlamentu a Rady z 18. decembra 2006 o kľúčových kompetenciách pre celoživotné vzdelávanie.

      V Bruseli 22. mája 2018

            Za Radu

            predseda

         K. VALCHEV

      (1)  COM(2017)250.

      (2)  COM(2017)673.

      (3)  Ú. v. EÚ L 394, 30.12.2006, s. 10.

      (4)  OECD (2016), výsledky PISA 2015.

      (5)  Európska komisia, Monitor vzdelávania a odbornej prípravy 2016.

      (6)  Európska komisia, Hodnotiaca tabuľka digitálnej agendy 2017.

      (7)  Diskusný dokument o využívaní globalizácie, COM(2017) 240 final.

      (8)  Prehodnotenie vzdelávania: Investovanie do zručností na dosiahnutie lepších sociálno-ekonomických výsledkov, COM(2012) 669 final.

      (9)  COM(2016) 381 final.

      (10)  Spoločná správa Rady a Komisie z roku 2015 o vykonávaní strategického rámca pre európsku spoluprácu vo vzdelávaní a odbornej príprave (ET 2020) (Ú. v. EÚ C 417, 15.12.2015, s. 25).

      (11)  Ú. v. EÚ C 398, 22.12.2012, s. 1.

      (12)  Ú. v. EÚ C 189, 15.6.2017, s. 15.

      (13)  Uznesenie Rady z 21. novembra 2008 o lepšom začlenení poradenstva do stratégií celoživotného vzdelávania (Ú. v. EÚ C 319, 13.12.2008, s. 4).

      (14)  Rezolúcia Organizácie Spojených národov prijatá valným zhromaždením 25. septembra 2015 s názvom Transformujeme náš svet: program trvalo udržateľného rozvoja do roku 2030.

      (15)  Závery Rady o úlohe práce s mládežou pri podpore mladých ľudí v rozvíjaní základných životných zručností uľahčujúcich ich úspešný prechod do dospelosti, aktívneho občianstva a pracovného života (Ú. v. EÚ C 189, 15.6.2017, s. 30).

      (16)  Závery Rady o posilňovaní medziodvetvovej politickej spolupráce s cieľom účinne riešiť sociálno-ekonomické výzvy, ktorým čelia mladí ľudia (Ú. v. EÚ C 172, 27.5.2015, s. 3).

      (17)  Závery Rady o úlohe vzdelávania v ranom detstve a primárneho vzdelávania pri podpore tvorivosti, inovačnosti a digitálnej kompetencie (Ú. v. EÚ C 172, 27.5.2015, s. 17).

      (18)  Závery Rady o rozvoji škôl a excelentnej výučbe (Ú. v. EÚ C 421, 8.12.2017, s. 2).

      (19)  Odporúčanie Rady z 19. decembra 2016 s názvom Cesty zvyšovania úrovne zručností: nové príležitosti pre dospelých (Ú. v. EÚ C 484, 24.12.2016, s. 1).

      (20)  Závery Rady o novom programe EÚ pre vysokoškolské vzdelávanie (Ú. v. EÚ C 429, 14.12.2017, s. 3).

      (21)  Na základe skúseností a odborných znalostí získaných pri vytváraní spoločného európskeho referenčného rámca pre jazyky, rámca digitálnych kompetencií a rámca podnikateľských kompetencií.

      (22)  Ako je napríklad rámec digitálnych kompetencií.

      (23)  Hodnotenie kľúčových kompetencií v počiatočnom vzdelávaní a odbornej príprave: politické usmernenia, SWD(2012) 371.

      PRÍLOHA
      KĽÚČOVÉ KOMPETENCIE PRE CELOŽIVOTNÉ VZDELÁVANIE
      EURÓPSKY REFERENČNÝ RÁMEC

         Súvislosti a ciele

      Každý má právo na kvalitné a inkluzívne vzdelávanie, odbornú prípravu a celoživotné vzdelávanie, aby si udržal a získal zručnosti, ktoré mu umožnia plne sa zapojiť do života spoločnosti a úspešne zvládať zmeny postavenia na trhu práce.
      Každý má právo na včasnú a cielenú pomoc na zlepšenie vyhliadok zamestnania alebo samostatnej zárobkovej činnosti. Patrí sem aj právo na pomoc pri hľadaní pracovného miesta, pri odbornej príprave a rekvalifikácii.
      Tieto zásady sú definované v európskom „pilieri sociálnych práv“.
      V rýchlo sa meniacom a úzko prepojenom svete každý bude musieť disponovať širokou škálou zručností a kompetencií a nepretržite ich počas celého života rozvíjať. Účelom kľúčových kompetencií vymedzených v tomto referenčnom rámci je položiť základ pre vybudovanie spravodlivejších a demokratickejších spoločností. Reagujú na potrebu inkluzívneho a udržateľného rastu, sociálnej súdržnosti a ďalšieho rozvoja demokratickej kultúry.
      Hlavným cieľom referenčného rámca je:

                  a)

                  identifikovať a vymedziť kľúčové kompetencie potrebné z hľadiska zamestnateľnosti, osobného naplnenia a zdravia, aktívneho a zodpovedného občianstva a sociálneho začlenenia;

                  b)

                  poskytnúť európsky referenčný nástroj pre tvorcov politík, poskytovateľov vzdelávania a odbornej prípravy, pedagogických pracovníkov, odborníkov na poradenstvo, zamestnávateľov, verejné služby zamestnanosti i samotných učiacich sa;

                  c)

                  podporovať úsilie o posilňovanie rozvoja kompetencií v kontexte celoživotného vzdelávania na európskej, vnútroštátnej, regionálnej a miestnej úrovni.

         Kľúčové kompetencie

      Na účely tohto odporúčania sa kompetencie vymedzujú ako kombinácia vedomostí, zručností a postojov, pričom:

                  d)

                  vedomosti sa skladajú z faktov a číselných údajov, konceptov, myšlienok a teórií, ktoré sú už etablované a prispievajú k porozumeniu určitej oblasti alebo témy;

                  e)

                  zručnosti sa vymedzujú ako schopnosť a spôsobilosť vykonávať procesy a využívať existujúce vedomosti na dosahovanie výsledkov;

                  f)

                  postoje opisujú charakter a názory, o ktoré sa opiera konanie či reakcie na myšlienky, osoby alebo situácie.

            Kľúčové kompetencie sú tie, ktoré potrebujú všetci ľudia na svoje osobné naplnenie a rozvoj, zamestnateľnosť, sociálne začlenenie, udržateľný životný štýl, úspešný život v spoločnosti, ktorá žije v mieri, pre riadenie života so zodpovedným prístupom ku zdraviu a aktívne občianstvo. Boli vypracované v kontexte celoživotného vzdelávania, od raného detstva počas celého života dospelého človeka, a majú sa nadobúdať pri formálnom a neformálnom vzdelávaní, ako aj informálnom učení sa v každom prostredí vrátane rodiny, školy, pracoviska a susedských a iných komunít.
      Všetky kľúčové kompetencie sa považujú za rovnako dôležité. Každá z nich prispieva k úspešnému životu v spoločnosti. Kompetencie možno využívať v mnohých rôznych súvislostiach a rozličných kombináciách. Prekrývajú sa a nadväzujú na seba; aspekty, ktoré sú podstatné v jednej oblasti, zvyčajne podporujú kompetencie aj v ďalšej oblasti. V rámci kľúčových kompetencií sú zakotvené zručnosti, ako sú kritické myslenie, riešenie problémov, tímová práca, komunikačné a vyjednávacie zručnosti, analytické zručnosti, tvorivosť a medzikultúrne zručnosti.
      Referenčný rámec stanovuje osem kľúčových kompetencií:

                  —

                  gramotnosť,

                  —

                  viacjazyčnosť;

                  —

                  matematická kompetencia a kompetencia vo vede, v technológii a inžinierstve,

                  —

                  digitálna kompetencia,

                  —

                  osobná a sociálna kompetencia a schopnosť učiť sa;

                  —

                  občianska kompetencia;

                  —

                  podnikateľská kompetencia,

                  —

                  kompetencia v oblasti kultúrneho povedomia a prejavu.

            1.   Gramotnosť

      Gramotnosť je schopnosť identifikovať, pochopiť, vyjadrovať, tvoriť a interpretovať koncepty, pocity, fakty a názory ústnou aj písomnou formou pomocou vizuálnych, zvukových a digitálnych materiálov v rozličných odboroch a kontextoch. Zahŕňa schopnosť efektívne komunikovať a nadväzovať kontakty s ostatnými, a to primerane a tvorivo.
      Rozvoj gramotnosti tvorí základ pre ďalšie vzdelávanie a ďalšiu jazykovú interakciu. V závislosti od kontextu sa gramotnosť môže rozvíjať v materinskom jazyku, jazyku výučby a/alebo úradnom jazyku danej krajiny alebo regiónu.

         Základné vedomosti, zručnosti a postoje súvisiace s touto kompetenciou

      Táto kompetencia znamená znalosť čítania a písania a dostatočné chápanie písomných informácií, a teda vyžaduje, aby mal človek vedomosti o slovnej zásobe, používanej gramatike a jazykových funkciách. Zahŕňa uvedomovanie si hlavných typov verbálnej interakcie, škály literárnych a neliterárnych textov, ako aj hlavných charakteristík rôznych jazykových štýlov a registrov.
      Jednotlivci by mali mať zručnosti v ústnej, ako aj v písomnej komunikácii v rozličných situáciách a v sledovaní a prispôsobovaní vlastnej komunikácie požiadavkám danej situácie. Táto kompetencia takisto zahŕňa schopnosť rozlišovať a používať rôzne typy zdrojov, vyhľadávať, zhromažďovať a spracúvať informácie, používať pomôcky a formulovať a vyjadrovať ústne a písomné argumenty presvedčivým spôsobom primeraným danému kontextu. Zahŕňa kritické myslenie a schopnosť posudzovať informácie a pracovať s nimi.
      Pozitívny postoj ku gramotnosti obsahuje dispozíciu pre kritický a konštruktívny dialóg, zmysel pre estetické kvality a záujem o interakciu s ostatnými ľuďmi. To znamená uvedomiť si vplyv jazyka na ostatných a potrebu chápať a používať ho pozitívne a sociálne zodpovedne.
      2.   Viacjazyčnosť (1)

      Táto kompetencia vymedzuje schopnosť používať rozličné jazyky na primeranú a účinnú komunikáciu. V širšom chápaní má tie isté zručnostné rozmery ako gramotnosť: je založená na schopnosti chápať, vyjadrovať a interpretovať pojmy, myšlienky, pocity, fakty a názory ústnou a písomnou formou (počúvanie, hovorenie, čítanie a písanie) v primeranej škále spoločenských a kultúrnych súvislostí podľa želaní a potrieb jednotlivca. V jazykových kompetenciách sa spája historický rozmer a medzikultúrne kompetencie. Spočívajú v schopnosti sprostredkúvať informácie medzi rôznymi jazykmi a médiami, ako sa uvádza v spoločnom európskom referenčnom rámci. Pokiaľ je to vhodné, môže zahŕňať zachovanie a ďalší rozvoj kompetencií v materinskom jazyku, ako aj osvojenie si úradného jazyka (jazykov) danej krajiny (2).

         Základné vedomosti, zručnosti a postoje súvisiace s touto kompetenciou

      Táto kompetencia si vyžaduje vedomosti o slovnej zásobe a funkčnej gramatike v rôznych jazykoch a uvedomenie si hlavných typov verbálnej interakcie a jazykových registrov. Dôležité sú vedomosti o spoločenských konvenciách a kultúrnom aspekte a variabilite jazykov.
      Základné zručnosti pre túto kompetenciu pozostávajú zo schopnosti porozumieť hovorenému slovu, iniciovať, udržiavať a ukončiť konverzáciu a čítať, chápať a tvoriť texty, a to na rôznych úrovniach pokročilosti v závislosti od jazyka. Jednotlivci by mali dokázať používať nástroje vhodne a učiť sa jazyky formálne, neformálne a informálne počas celého života.
      Pozitívny postoj zahŕňa uvedomovanie si kultúrnej rozmanitosti, záujem a zvedavosť zameranú na rôzne jazyky a medzikultúrnu komunikáciu. Zahŕňa aj rešpektovanie jazykového profilu každého jednotlivca vrátane rešpektovania materinského jazyka osôb patriacich k menšinám a/alebo s prisťahovaleckým pôvodom aj ocenenia úradného jazyka (jazykov) danej krajiny ako spoločného rámca pre interakcie.
      3.   Matematická kompetencia a kompetencia vo vede, v technológii a inžinierstve

                  A.

                  Matematická kompetencia je schopnosť rozvíjať a používať matematické myslenie a porozumenie na riešenie rôznych problémov v každodenných situáciách. Vychádzajúc z dobrej matematickej gramotnosti sa dôraz kladie na postup a aktivitu, ako aj na vedomosti. Matematická kompetencia zahŕňa na rôznych stupňoch schopnosť a ochotu používať matematické modely myslenia a prezentácie (vzorce, modely, diagramy, grafy, tabuľky).

                  B.

                  Kompetencia vo vede sa vzťahuje na schopnosť a ochotu vysvetliť prírodné javy pomocou základných vedomostí a metodiky vrátane pozorovania a experimentovania s cieľom klásť otázky a odvodiť závery podložené dôkazmi. Kompetencie v technológii a inžinierstve sa chápu ako uplatňovanie daných vedomostí a metodiky ako odpovedí na vnímané ľudské túžby a potreby. Kompetencia vo vede, v technológii a inžinierstve zahŕňa porozumenie zmenám spôsobeným ľudskou činnosťou a zodpovednosti občana ako jednotlivca.

         Základné vedomosti, zručnosti a postoje súvisiace s touto kompetenciou

                  A.

                  Potrebné vedomosti z matematiky zahŕňajú dobré vedomosti o počtoch, mierach a štruktúrach, základné operácie a základné matematické prezentácie, chápanie matematických termínov a konceptov a povedomie o otázkach, na ktoré matematika ponúka odpovede.
                  Jednotlivec by mal mať zručnosti na uplatňovanie základných matematických princípov a postupov v každodennom kontexte doma a v práci (napr. finančné zručnosti) a na chápanie a hodnotenie sledu argumentov. Jednotlivec by mal dokázať myslieť matematicky, chápať matematické dôkazy, komunikovať v matematickom jazyku a používať vhodné pomôcky vrátane štatistických údajov a grafov a chápať matematické aspekty digitalizácie.
                  Pozitívny postoj v matematike je založený na rešpektovaní pravdy a na ochote hľadať príčiny a posudzovať ich platnosť.

                  B.

                  Pokiaľ ide o vedu, technológiu a inžinierstvo, základné vedomosti zahŕňajú základné princípy prirodzeného sveta, základné vedecké koncepty, teórie, princípy a metódy, technológiu a technologické produkty a postupy, ako aj chápanie dosahu vedy, technológie, inžinierstva a celkovo ľudskej činnosti na prirodzený svet. Tieto kompetencie by mali následne umožniť jednotlivcom lepšie pochopiť prínos, obmedzenia a riziká vedeckých teórií, aplikácií a technológie v spoločnostiach vo všeobecnosti (v súvislosti s rozhodovaním, hodnotami, morálnymi otázkami, kultúrou atď.).
                  Zručnosti zahŕňajú chápanie vedy ako procesu bádania rôznymi metódami vrátane pozorovania a riadených experimentov, schopnosť používať logické a racionálne myslenie na overovanie hypotéz a pripravenosť vzdať sa vlastného presvedčenia, ak odporuje novým experimentálnym zisteniam. Zahŕňajú schopnosť používať a zaobchádzať s technickými nástrojmi a prístrojmi, ako aj vedeckými údajmi, na dosiahnutie cieľa alebo prijatie rozhodnutia alebo vyvodenie záveru na základe dôkazov. Jednotlivci by mali tiež dokázať rozlišovať základné charakteristiky vedeckého bádania a vedieť formulovať závery a dôvody, ktoré k nim viedli.
                  Kompetencia zahŕňa postoj kritického uvedomovania si a zvedavosti, záujem o etické otázky a podporu bezpečnosti a environmentálnej udržateľnosti, najmä pokiaľ ide o vedecko-technický pokrok v súvislosti s jednotlivcom, rodinou, komunitou a celosvetovými otázkami.

            4.   Digitálna kompetencia

      Digitálna kompetencia zahŕňa sebaisté, kritické a zodpovedné využívanie digitálnych technológií na vzdelávanie, prácu a účasť na dianí v spoločnosti, ako aj interakciu s digitálnymi technológiami. Zahŕňajú informačnú a dátovú gramotnosť, komunikáciu a spoluprácu, mediálnu gramotnosť, tvorbu digitálneho obsahu (vrátane programovania), bezpečnosť (vrátane digitálnej pohody a kompetencií v oblasti kybernetickej bezpečnosti), otázky súvisiace s duševným vlastníctvom, riešenie problémov a kritické myslenie.

         Základné vedomosti, zručnosti a postoje súvisiace s touto kompetenciou

      Jednotlivci by mali chápať, ako digitálne technológie môžu prispievať ku komunikácii, tvorivosti a inovácii, a mali by vedieť, aké príležitosti, obmedzenia, vplyvy a riziká predstavujú. Mali by chápať všeobecné zásady, mechanizmy a logiku vyvíjajúcich sa digitálnych technológií a poznať základné funkcie a spôsoby použitia rôznych zariadení, softvérov a sietí. Jednotlivci by mali mať kritický prístup k platnosti, spoľahlivosti a vplyvu informácií a údajov dostupných vďaka digitálnym prostriedkom a poznať právne a etické zásady súvisiace s prácou s digitálnymi technológiami.
      Jednotlivci by mali byť schopní používať digitálne technológie na podporu svojho aktívneho občianstva a sociálneho začlenenia, spoluprácu s ostatnými a kreatívnosť pri dosahovaní osobných, sociálnych alebo obchodných cieľov. Zručnosti zahŕňajú schopnosť pristupovať k digitálnemu obsahu, používať ho, filtrovať, hodnotiť, tvoriť, programovať a zdieľať digitálny obsah. Jednotlivci by mali vedieť riadiť a chrániť informácie, obsah, údaje a digitálne identity, ako aj rozoznávať softvéry, zariadenia, umelú inteligenciu alebo roboty a efektívne s nimi pracovať.
      Práca s digitálnymi technológiami a digitálnym obsahom si vyžaduje hĺbavý a kritický, ale zároveň zvedavý, otvorený a perspektívny postoj k ich vývoju. Vyžaduje si aj etický, bezpečný a zodpovedný prístup k využívaniu týchto nástrojov.
      5.   Osobná a sociálna kompetencia a schopnosť učiť sa

      Osobná a sociálna kompetencia a schopnosť učiť sa je schopnosť uvažovať o vlastnej osobnosti, efektívne riadiť čas a informácie, konštruktívne spolupracovať s ostatnými, zachovať si odolnosť a riadiť vlastné vzdelávanie a kariéru. Zahŕňa schopnosť zvládnuť neistotu a zložité situácie, schopnosť učiť sa, podporovať vlastnú fyzickú a emocionálnu pohodu, zachovať si fyzické aj duševné zdravie a dokázať dbať o svoje zdravie a viesť život zameraný na budúcnosť, byť empatický a zvládať konflikty v inkluzívnom a podporujúcom prostredí.

         Základné vedomosti, zručnosti a postoje súvisiace s touto kompetenciou

      Pre úspešné medziľudské vzťahy a účasť na spoločenskom dianí je podstatné chápať normy správania a pravidlá komunikácie, ktoré všeobecne platia v rozličných spoločnostiach a prostrediach. Osobná a sociálna kompetencia a schopnosť učiť sa si vyžadujú aj znalosť zložiek zdravého ducha, tela a životného štýlu. Zahŕňa znalosť svojich preferovaných stratégií učenia sa, vlastných potrieb rozvoja kompetencií a rôznych spôsobov, ako to dosiahnuť a hľadať príležitosti na vzdelávanie, odbornú prípravu a kariérny rast, ako aj dostupné usmernenia či pomoc.
      Zručnosti zahŕňajú schopnosť identifikovať vlastné kapacity, sústrediť sa, čeliť komplexnosti, kriticky uvažovať a prijímať rozhodnutia. Zahŕňa to schopnosť učiť sa a pracovať v skupine aj individuálne, organizovať si vlastné učenie sa a nepoľavovať v ňom, hodnotiť ho a komunikovať o ňom, vyhľadať prípadnú pomoc a účinne riadiť vlastnú kariéru a sociálne vzťahy. Jednotlivci by mali byť odolní a schopní čeliť pocitom neistoty a stresu. Mali by mať možnosť konštruktívne komunikovať v rozličných prostrediach, spolupracovať v tímoch a diskutovať. Zahŕňa to preukazovanie tolerancie, vyjadrovanie a chápanie rôznych uhlov pohľadu, ako aj schopnosť získavať si dôveru a cítiť empatiu.
      Táto kompetencia je založená na pozitívnom postoji k vlastnej osobnej, sociálnej a fyzickej pohode a učeniu sa počas celého života. Opiera sa o kombinovaný postoj spolupráce, asertivity a integrity. Zahŕňa rešpektovanie rozmanitosti ostatných a ich potrieb a pripravenosť prekonávať predsudky a robiť kompromisy. Jednotlivci by mali dokázať identifikovať a stanovovať ciele, sami sa motivovať a rozvíjať si odolnosť a sebadôveru, aby mohli pokračovať v učení sa a dosahovať v tejto oblasti úspechy počas celého života. Konštruktívny postoj k riešeniu problémov podporuje proces učenia sa a schopnosť jednotlivca vysporiadať sa s prekážkami a so zmenami. To zahŕňa vôľu uplatniť predchádzajúce vzdelanie a životné skúsenosti a hľadať príležitosti na vzdelávanie a uplatňovanie vzdelania v rozličných životných súvislostiach.
      6.   Občianska kompetencia

      Občianska kompetencia je schopnosť konať ako zodpovedný občan a v plnej miere sa zúčastňovať na občianskom a sociálnom živote, a to opierajúc sa o znalosť sociálnych, hospodárskych, právnych a politických konceptov a štruktúr, ako aj o chápanie celosvetového vývoja a udržateľnosti.

         Základné vedomosti, zručnosti a postoje súvisiace s touto kompetenciou

      Občianska kompetencia je založená na znalostiach základných konceptov a javov vzťahujúcich sa na jednotlivcov, skupiny, pracovné organizácie, spoločnosť, hospodárstvo a kultúru. Zahŕňa aj chápanie spoločných európskych hodnôt, ako sa uvádza v článku 2 Zmluvy o Európskej únii a v Charte základných práv Európskej únie. Patria sem vedomosti o súčasnom dianí, ako aj chápanie hlavných trendov v národných, európskych a svetových dejinách s kritickým odstupom. Okrem toho je súčasťou tejto kompetencie informovanosť o cieľoch, hodnotách a politikách sociálnych a politických hnutí, ako aj o udržateľných systémoch, najmä z hľadiska zmeny klímy a demografických zmien na celosvetovej úrovni a ich základných príčin. Zásadný význam má aj znalosť európskej integrácie a informovanosť o rozmanitosti a kultúrnych identitách v Európe a vo svete. To zahŕňa porozumenie viackultúrnym a sociálno-ekonomickým rozmerom európskych spoločností a spôsobu, akým národná kultúrna identita prispieva k európskej identite.
      Zručnosti súvisiace s občianskou kompetenciou sa týkajú schopnosti účinne komunikovať s ostatnými v spoločnom alebo vo verejnom záujme vrátane udržateľného rozvoja spoločnosti. Patria sem zručnosti umožňujúce kritické myslenie a integrované riešenie problémov, ako aj zručnosť vedieť argumentovať a konštruktívna účasť na komunitných činnostiach, ako aj v rozhodovaní na všetkých úrovniach od tej miestnej a celoštátnej až po tú európsku a medzinárodnú. Zahŕňa tiež schopnosť pristupovať k tradičným i novým druhom médií, kriticky na ne nazerať a pracovať s nimi a chápať úlohu a funkcie médií v demokratickej spoločnosti.
      Rešpektovanie ľudských práv ako základ demokracie predstavuje základ zodpovedného a konštruktívneho prístupu. Konštruktívna účasť zahŕňa ochotu zúčastňovať sa na demokratickom rozhodovaní na všetkých úrovniach, ako aj na občianskych aktivitách. Jej súčasťou je podpora sociálnej a kultúrnej rozmanitosti, rodovej rovnosti a sociálnej súdržnosti, udržateľných životných štýlov, podpora kultúry mieru a nenásilia, pripravenosť rešpektovať súkromie iných a prevziať zodpovednosť za životné prostredie. Na to, aby ľudia dokázali prekonávať predsudky a robiť prípadné kompromisy a aby sa zabezpečila sociálna spravodlivosť a spravodlivé zaobchádzanie, je nevyhnutný záujem o politické a sociálno-ekonomické dianie, humanitné vedy a medzikultúrnu komunikáciu.
      7.   Podnikateľská kompetencia

      Podnikateľská kompetencia sa vzťahuje na schopnosť využívať príležitosti a myšlienky a meniť ich na hodnoty pre ostatných. Je založená na tvorivosti, kritickom myslení a riešení problémov, iniciatívnosti, vytrvalosti, ako aj schopnosti spolupracovať s cieľom plánovať a riadiť projekty s kultúrnou, sociálnou alebo finančnou hodnotou.

         Základné vedomosti, zručnosti a postoje súvisiace s touto kompetenciou

      Podnikateľská kompetencia si vyžaduje znalosť toho, že existujú rôzne kontexty a príležitosti na premenu myšlienok na konkrétne kroky v rámci osobnej, sociálnej a profesionálnej činnosti, a chápanie, ako sa tieto príležitosti rodia. Jednotlivci by mali poznať a chápať prístupy k plánovaniu a riadeniu projektov, ktoré zahŕňajú postupy i zdroje. Mali by mať znalosti z ekonómie a chápať sociálne a hospodárske príležitosti a výzvy, ktorým čelí zamestnávateľ, organizácia či spoločnosť. Mali by si takisto uvedomovať etické zásady a výzvy udržateľného rozvoja a vlastné silné a slabé stránky.
      Podnikateľské zručnosti sú založené na tvorivosti, ktorá zahŕňa predstavivosť, strategické myslenie a riešenie problémov, a kritickom a konštruktívnom uvažovaní v rámci vyvíjajúcich sa kreatívnych procesov a inovácií. Patrí medzi ne schopnosť pracovať individuálne i v tímoch, mobilizovať zdroje (ľudí a veci) a udržiavať činnosť. To zahŕňa schopnosť prijímať finančné rozhodnutia týkajúce sa nákladov a hodnoty. Kľúčová je aj schopnosť účinne komunikovať a diskutovať s ostatnými a zvládať neistotu, nejednoznačnosť a riziko pri prijímaní fundovaných rozhodnutí.
      Podnikateľský postoj charakterizuje zmysel pre iniciatívu a akčnosť, proaktivitu, perspektívne myslenie, odvahu a vytrvalosť pri dosahovaní cieľov. Jeho súčasťou je snaha motivovať iných a vážiť si ich nápady, empatia a záujem o ľudí a o svet, a uvedomovanie si zodpovednosti, opierajúc sa o etické postupy počas celého procesu.
      8.   Kompetencia v oblasti kultúrneho povedomia a prejavu

      Kompetencia v oblasti kultúrneho povedomia a prejavu zahŕňa chápanie a rešpektovanie toho, ako sa myšlienky a význam kreatívne vyjadrujú a šíria v rôznych kultúrach a prostredníctvom rôznych druhov umenia a iných kultúrnych foriem. Zahŕňa aktívne chápanie, rozvoj a vyjadrovanie vlastných názorov a schopnosť identifikovať svoje miesto alebo úlohu v spoločnosti rôznymi spôsobmi a v rôznych kontextoch.

         Základné vedomosti, zručnosti a postoje súvisiace s touto kompetenciou

      Táto kompetencia si vyžaduje znalosť miestnej, národnej, regionálnej, európskej a globálnej kultúry a prejavov vrátane jazyka, dedičstva a tradícií či kultúrnych produktov a porozumenie tomu, ako sa tieto prejavy môžu navzájom ovplyvňovať a ako môžu ovplyvňovať názory jednotlivca. Patrí sem chápanie rôznych spôsobov komunikácie o myšlienkach medzi tvorcom, účastníkom a publikom vo forme písomných, tlačených a digitálnych textov, tanca, divadla, filmu, hier, umenia a dizajnu, hudby, rituálov a architektúry, ako aj v hybridných formách. Vyžaduje si to pochopenie vlastnej rozvíjajúcej sa identity a kultúrneho dedičstva vo svete charakterizovanom kultúrnou rozmanitosťou, ako aj toho, ako umenie a iné kultúrne formy môžu byť nástrojom, pomocou ktorého sa dá nazerať na svet a formovať ho.
      Zručnosti zahŕňajú schopnosť empaticky vyjadrovať a interpretovať prenesené a abstraktné myšlienky, skúsenosti a emócie a robiť tak v rôznych druhoch umenia a iných kultúrnych formách. Zručnosti zahŕňajú aj schopnosť identifikovať a využívať príležitosti na tvorbu osobnej, sociálnej alebo obchodnej hodnoty prostredníctvom umenia a iných kultúrnych foriem a zapájať sa do kreatívnych procesov, a to individuálne i kolektívne.
      Je dôležité mať otvorený postoj a rešpekt k rôznorodosti kultúrneho prejavu, ako aj etický a zodpovedný prístup k intelektuálnemu a kultúrnemu vlastníctvu. Pozitívny postoj zahŕňa aj záujem o svet, otvorenosť voči úvahám o nových možnostiach a ochotu podieľať sa na kultúrnych zážitkoch.

         Podpora rozvoja kľúčových kompetencií

      Kľúčové kompetencie sú dynamickou kombináciou vedomostí, zručností a postojov, ktoré si učiaci sa musí rozvíjať počas celého života, a to od raného veku. Kvalitné a inkluzívne vzdelávanie, odborná príprava a celoživotné vzdelávanie všetkým poskytujú možnosti rozvíjať si kľúčové kompetencie, a tak sa prístupy zamerané na kompetencie môžu uplatňovať vo všetkých oblastiach vzdelávania, odbornej prípravy a učenia sa počas celého života.
      V záujme podpory vzdelávania, odbornej prípravy a učenia sa v kontexte celoživotného vzdelávania boli identifikované tri výzvy: používanie rôznych vzdelávacích prístupov a kontextov, podpora učiteľov a iných pedagogických pracovníkov a posudzovanie a uznávanie rozvoja kompetencií. Na riešenie týchto otázok sa identifikovalo niekoľko príkladov osvedčených postupov.
      a)   Rôzne vzdelávacie prístupy a prostredia

                  a)

                  Učenie sa možno obohatiť vďaka multidisciplinárnemu vzdelávaniu, partnerstvám medzi rôznymi stupňami vzdelávania, aktérmi odbornej prípravy a vzdelávania vrátane tých na trhu práce, ako aj vďaka celoškolským prístupom so zameraním na kolaboratívnu výučbu a vzdelávanie a aktívnu účasť a rozhodovanie učiacich sa. Aj multidisciplinárne vzdelávanie umožňuje intenzívnejšie prepojenie medzi rôznymi predmetmi v učebnom pláne, ako aj vytvorenie pevnej väzby medzi tým, čo sa vyučuje, a spoločenskými zmenami a významom. Kľúčom k účinnému rozvoju kompetencií je medzisektorová spolupráca medzi inštitúciami vzdelávania a odbornej prípravy a externými aktérmi z podnikateľskej, umeleckej, športovej a mládežníckej komunity, inštitúcií vysokoškolského vzdelávania alebo výskumných inštitúcií.

                  b)

                  Získavanie základných zručností, ako aj širší rozvoj kompetencií možno systematicky podporovať tak, že akademické vzdelávanie sa obohatí o sociálne a emocionálne učenie sa, umenie, zdraviu prospešné pohybové aktivity podporujúce starostlivosť o svoje zdravie a na budúcnosť zamerané a fyzicky aktívne štýly života. Posilňovanie osobných, sociálnych a vzdelávacích kompetencií od raného veku môže poskytnúť oporu pri rozvoji základných zručností.

                  c)

                  Motiváciu a angažovanosť môžu zvýšiť vzdelávacie metódy, ako napríklad učenie sa zamerané na bádanie alebo projekty, zmiešané učenie sa či učenie sa umením a hrou. Rozvoj širokej škály kompetencií môže podporiť aj experimentálne učenie sa, učenie sa prácou a vedecké metódy v oblasti vedy, technológie, inžinierstva a matematiky (STEM).

                  d)

                  Učiaci sa, pedagogickí pracovníci a poskytovatelia vzdelávania alebo odbornej prípravy by sa mali nabádať na používanie digitálnych technológií, aby sa zlepšila kvalita vzdelávania a podporoval rozvoj digitálnych zručností. Príkladom je účasť na iniciatívach Únie, akou je Európsky týždeň programovania. Digitálnu kapacitu vzdelávania, odbornej prípravy a poskytovateľov vzdelávania by mohlo zlepšiť používanie nástrojov sebahodnotenia, ako napríklad nástroja SELFIE.

                  e)

                  Pre mladých ľudí, ale aj pre dospelých a učiteľov by mohli byť osobitne užitočné konkrétne možnosti na získanie podnikateľských skúseností, stáže v podnikoch alebo hosťovanie podnikateľov v inštitúciách vzdelávania a odbornej prípravy vrátane praktických podnikateľských skúseností, ako sú tvorivé výzvy, start-upy, komunitné iniciatívy vedené študentmi, podnikové simulácie alebo podnikateľské projektové vzdelávanie. Mladí ľudia mali mať počas svojho školského vzdelávania možnosť získať aspoň jednu skúsenosť z podnikateľského prostredia. Partnerstvá v rámci škôl, komunít a firiem alebo podnikov a platformy na miestnej úrovni, a to najmä vo vidieckych oblastiach, môžu byť kľúčovými subjektmi z hľadiska podnikateľského vzdelávania. Zásadný význam pre dosiahnutie trvalého pokroku a vedúceho postavenia by mohla mať primeraná odborná príprava a podpora pre učiteľov a riaditeľov škôl.

                  f)

                  Viacjazyčnosť možno rozvíjať vďaka úzkej spolupráci so subjektmi vzdelávania, odbornej prípravy a výučby v zahraničí, mobilite pedagogických pracovníkov a učiacich sa či využívaniu eTwinningu, EPALE a/alebo podobných internetových portálov.

                  g)

                  Všetkým učiacim sa vrátane tých, ktorí sú znevýhodnení alebo majú osobitné potreby, by sa mohla poskytovať primeraná podpora v inkluzívnych prostrediach, aby mohli naplniť svoj vzdelávací potenciál. Táto podpora by mohla zahŕňať jazykovú, pedagogickú alebo sociálno-emocionálnu podporu, výpomoc zo strany spolužiakov, mimoškolské činnosti, profesijné poradenstvo alebo materiálnu podporu.

                  h)

                  Spolupráca medzi subjektmi vzdelávania, odbornej prípravy a výučby na všetkých úrovniach môže byť kľúčom k zlepšeniu plynulosti rozvoja kompetencií učiacich sa počas celého života a k vypracovaniu inovačných vzdelávacích prístupov.

                  i)

                  Spolupráca medzi partnermi v oblasti vzdelávania a odbornej prípravy a aj mimo vzdelávania v miestnych spoločenstvách a zamestnávateľmi v kombinácii s formálnym a neformálnym vzdelávaním a informálnym učením sa môže podporiť rozvoj kompetencií a uľahčiť prechod od vzdelávania k práci, ako aj od práce k vzdelávaniu.

            b)   Podpora pedagogických pracovníkov

                  a)

                  Začlenenie prístupov zameraných na kompetencie do vzdelávania, odbornej prípravy a učenia sa v rámci počiatočného vzdelávania a kontinuálneho profesijného rozvoja môže pomôcť pedagogickým pracovníkom pri zavádzaní zmien vo vyučovaní a učení sa v ich prostredí a môže im pomôcť kompetentne využívať takéto prístupy.

                  b)

                  Pedagogickí pracovníci by mohli získať podporu pri vypracúvaní prístupov zameraných na kompetencie vo svojich konkrétnych situáciách vďaka výmenám pracovníkov a partnerskému učeniu a partnerskému poradenstvu umožňujúcu flexibilitu a autonómnosť pri organizovaní vzdelávania, a to prostredníctvom kontaktov, spolupráce a v rámci odborných komunít.

                  c)

                  Pedagogickým pracovníkom by sa mohla poskytovať pomoc pri vytváraní inovatívnych postupov, účasti na výskume a náležitom využívaní nových technológií vrátane digitálnych technológií pri uplatňovaní prístupov zameraných na kompetencie vo vyučovaní a učení sa.

                  d)

                  Pedagogickým pracovníkom by sa mohli poskytnúť usmernenia, prístup do centier odborných znalostí, vhodné nástroje a materiály – to všetko totiž môže zvýšiť kvalitu metodiky a praxe vyučovania a učenia sa.

            c)   Posudzovanie a uznávanie rozvoja kompetencií

                  a)

                  Opis kľúčových kompetencií by sa mohol premietnuť do rámcov výsledkov vzdelávania, ktoré možno doplniť vhodnými nástrojmi na diagnostické formatívne a sumačné posudzovanie a validáciu na príslušných úrovniach (3).

                  b)

                  Najmä digitálne technológie by mohli prispieť k sledovaniu rôznych dimenzií pokroku učiacich sa vrátane podnikateľského vzdelávania.

                  c)

                  Mohli by sa vypracovať rôzne prístupy k hodnoteniu kľúčových kompetencií v prostrediach neformálneho vzdelávania a informálneho učenia sa vrátane súvisiacich činností zamestnávateľov, odborníkov na poradenstvo a sociálnych partnerov. Tie by mali byť dostupné pre všetkých, a najmä pre nízkokvalifikovaných pracovníkov, aby sa im poskytla podpora pri napredovaní v ďalšom vzdelávaní.

                  d)

                  V súlade s odporúčaním Rady o potvrdzovaní neformálneho vzdelávania a informálneho učenia sa by sa mohlo rozšíriť a posilniť potvrdzovanie výsledkov vzdelávania získaných prostredníctvom neformálneho vzdelávania a informálneho učenia sa vrátane rôznych procesov vzájomného uznávania. Proces vzájomného uznávania môže podporiť aj využívanie nástrojov, ako sú Europass a Youthpass, ktoré slúžia na dokumentáciu a sebahodnotenie.

         (1)  Zatiaľ čo Rada Európy pri označovaní schopnosti ľudí zvládnuť viaceré jazyky (viacjazyčnosť) používa pojem „plurilingualism“, v úradných dokumentoch Európskej únie sa na opis jazykových schopností jednotlivých ľudí a aj na opis rôznych spoločenských situácií používa pojem „multilingualism“. Čiastočne je to kvôli tomu, že v iných jazykoch ako je angličtina a francúzština, je ťažké rozlíšiť medzi pojmami plurilingual a multilingual.

         (2)  Zahrnuté je aj osvojenie si klasických jazykov, ako je starogréčtina a latinčina. Z klasických jazykov vychádzajú mnohé moderné jazyky, a preto môžu tieto jazyky uľahčiť štúdium jazykov vo všeobecnosti.

         (3)  Podkladovým materiálom na posudzovanie kompetencií je napr. spoločný európsky referenčný rámec pre jazyky, rámec digitálnych kompetencií, rámec podnikateľských kompetencií či opisy kompetencií PISA.


title: Odporúčanie Európskej centrálnej banky z 7. januára 2019 o prístupe k rozdeľovaniu dividend (ECB/2019/1)

text:
               11.1.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 11/1

      ODPORÚČANIE EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKY
      z 7. januára 2019
      o prístupe k rozdeľovaniu dividend
      (ECB/2019/1)
      (2019/C 11/01)
      RADA GUVERNÉROV EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKY,
      so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 127 ods. 6 a článok 132,
      so zreteľom na Štatút Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky, a najmä na jeho článok 34,
      so zreteľom na nariadenie Rady (EÚ) č. 1024/2013 z 15. októbra 2013, ktorým sa Európska centrálna banka poveruje osobitnými úlohami, pokiaľ ide o politiky týkajúce sa prudenciálneho dohľadu nad úverovými inštitúciami (1), a najmä na jeho článok 4 ods. 3,
      so zreteľom na nariadenie Európskej centrálnej banky (EÚ) č. 468/2014 zo 16. apríla 2014 o rámci pre spoluprácu v rámci jednotného mechanizmu dohľadu medzi Európskou centrálnou bankou, príslušnými vnútroštátnymi orgánmi a určenými vnútroštátnymi orgánmi (nariadenie o rámci JMD) (ECB/2014/17) (2),
      keďže:
      Je potrebné, aby úverové inštitúcie pokračovali v príprave na včasné a úplné uplatňovanie nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 (3) a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/36/EÚ (4), a aby sa pripravili na uplynutie prechodného obdobia zavedeného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/2395 (5) s cieľom zmierniť potencionálne významný negatívny vplyv na vlastný kapitál Tier 1 vyplývajúci z účtovania očakávaných úverových strát podľa IFRS 9 v náročnom makroekonomickom a finančnom prostredí, ktoré vytvára tlak na ziskovosť úverových inštitúcií a v dôsledku toho na ich schopnosť vytvoriť si kapitálovú základňu. Okrem toho, keďže úverové inštitúcie potrebujú financovať hospodárstvo, súčasťou spoľahlivého bankového systému a primeraného riadenia rizika je konzervatívny prístup k rozdeľovaniu dividend. Mala by sa použiť rovnaká metóda, aká bola stanovená v odporúčaní Európskej centrálnej banky ECB/2017/44 (6),
      PRIJALA TOTO ODPORÚČANIE:
      I.

                  1.

                  Úverové inštitúcie by mali prijať politiky týkajúce sa dividend, ktoré budú používať konzervatívne a prudenciálne predpoklady tak, aby po každom rozdelení dividend spĺňali platné kapitálové požiadavky a požiadavky vyplývajúce z výsledkov postupu preskúmania a hodnotenia orgánmi dohľadu (SREP).

                              a)

                              Povinnosťou úverových inštitúcií je neustále spĺňať platné minimálne kapitálové požiadavky (požiadavky piliera 1). Ten zahŕňa podiel vlastného kapitálu Tier 1 vo výške 4,5 %, podiel kapitálu Tier 1 vo výške 6 % a celkový podiel kapitálu vo výške 8 %, ako sa uvádza v článku 92 nariadenia (EÚ) č. 575/2013.

                              b)

                              Okrem toho, povinnosťou úverových inštitúcií je neustále spĺňať kapitálové požiadavky, ktoré sú uložené rozhodnutím prijatým v rámci SREP v zmysle článku 16 ods. 2 písm. a) nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 a to nad rámec požiadaviek piliera 1 („požiadavky piliera 2“).

                              c)

                              Povinnosťou úverových inštitúcií je tiež spĺňať požiadavku na kombinovaný vankúš ustanovenú v článku 128 ods. 6 smernice 2013/36/EÚ.

                              d)

                              Povinnosťou úverových inštitúcií je tiež spĺňať v plnom rozsahu (7) požiadavku na podiel vlastného kapitálu Tier 1, na podiel kapitálu Tier 1 a na celkový podiel kapitálu k ustanovenému dátumu úplného zavedenia. To znamená uplatňovanie uvedených podielov v plnom rozsahu po uplatnení prechodných ustanovení, ako aj požiadavky na kombinovaný vankúš vymedzenej v článku 128 ods. 6 smernice 2013/36/EÚ. Prechodné ustanovenia sú ustanovené v hlave XI smernice 2013/36/EÚ a v časti desať nariadenia (EÚ) č. 575/2013.

                              e)

                              Úverové inštitúcie, ktoré sa rozhodli uplatňovať dojednania podľa nariadenia (EÚ) 2017/2395 počas prechodného obdobia sú tiež povinné spĺňať v plnom rozsahu požiadavku na podiel vlastného kapitálu Tier 1 ku koncu prechodného obdobia ustanoveného uvedeným nariadením.

                        Tieto požiadavky sa majú splniť na konsolidovanej a prípadne na subkonsolidovanej úrovni, ako aj na individuálnom základe, pokiaľ nebolo upustené od uplatňovania prudenciálnych požiadaviek na individuálnom základe, ako sa uvádza v článkoch 7 a 10 nariadenia (EÚ) č. 575/2013.

                  2.

                  Pokiaľ ide o výplatu dividend úverovými inštitúciami (8) za finančný rok 2018 v roku 2019, ECB odporúča:

                              a)

                              Kategória 1: Úverové inštitúcie, ktoré i) spĺňajú platné kapitálové požiadavky uvedené v odseku 1 písm. a), b) a c), a ii) k 31. decembru 2018 dosiahli výšku podielov v plnom rozsahu, ako sa uvádza v odsekoch 1 písm. d) a 1 písm. e), by mali rozdeliť svoj čistý zisk v podobe dividend konzervatívnym spôsobom, aby boli naďalej schopné plniť všetky uvedené požiadavky a požiadavky vyplývajúce z výsledkov SREP, hoci aj v prípade zhoršených hospodárskych a finančných podmienok;

                              b)

                              Kategória 2: Úverové inštitúcie, ktoré spĺňajú platné kapitálové požiadavky uvedené v odseku 1 písm. a), b) a c) k 31. decembru 2018, ale ktoré k 31. decembru 2018 nedosiahli výšku podielov v plnom rozsahu, ako sa uvádza v odsekoch 1 písm. d) a 1 písm. e), by mali rozdeliť svoj čistý zisk v podobe dividend len konzervatívnym spôsobom, aby boli naďalej schopné plniť všetky uvedené požiadavky a požiadavky vyplývajúce z výsledkov SREP, hoci aj v prípade zhoršených hospodárskych a finančných podmienok. Navyše by mali v zásade vyplácať dividendy len v takom rozsahu, aby bola tiež splnená požiadavka ustanovená v odseku 1 písm. d), alebo aby bola prinajmenšom zabezpečená priamočiara (9) cesta smerom k splneniu požadovaných kapitálových požiadaviek v plnom rozsahu, ako sa uvádza v odseku 1 písm. e), a k požiadavkám vyplývajúcim z výsledkov SREP;

                              c)

                              Kategória 3: Úverové inštitúcie, ktoré porušujú kapitálové požiadavky uvedené v odseku 1 písm. a), b) alebo c), by v zásade nemali rozdeľovať žiadne dividendy.

                        Úverové inštitúcie, ktoré nie sú schopné postupovať v súlade s týmto usmernením, lebo sú toho názoru, že od nich právne predpisy vyžadujú, aby vyplatili dividendy, by sa mali bez zbytočného odkladu obrátiť na svoje spoločné dohliadacie tímy.
                  Od úverových inštitúcií zaradených do kategórií 1, 2 a 3, ako sú uvedené v odseku 2 písm. a), b) a c), sa tiež očakáva, že budú dodržiavať všeobecné zásady piliera 2. Ak úverová inštitúcia nedodržiava alebo očakáva, že nebude dodržiavať všeobecné zásady piliera 2, mala by sa bez zbytočného odkladu obrátiť na svoj spoločný dohliadací tím. ECB preskúma dôvody, pre ktoré sa výška kapitálu úverovej inštitúcie znížila, alebo sa očakáva, že sa zníži, a rozhodne o prijatí vhodných a primeraných opatrení voči danej inštitúcii.
                  Od inštitúcií sa zároveň očakáva, že vo svojej dividendovej politike a pri riadení kapitálu zohľadnia potenciálny vplyv budúcich zmien v právnom, regulačnom a účtovnom rámci Únie na kapitálové požiadavky. Ak nie je špecificky stanovené inak, budúca úroveň požiadaviek druhého piliera a odporúčaní druhého piliera použitá v kapitálovom plánovaní by mala byť minimálne rovnaká ako súčasná úroveň.

            II.
      Toto odporúčanie je adresované významným dohliadaným subjektom a významným dohliadaným skupinám vymedzeným v článku 2 ods. 16 a 22 nariadenia (EÚ) č. 468/2014 (ECB/2014/17).
      III.
      Toto odporúčanie je adresované aj príslušným vnútroštátnym a určeným orgánom v súvislosti s menej významnými dohliadanými subjektmi a menej významnými dohliadanými skupinami vymedzenými v článku 2 ods. 7 a 23 nariadenia (EÚ) č. 468/2014 (ECB/2014/17). Od príslušných vnútroštátnych a určených orgánov sa očakáva, že uplatnia toto odporúčanie na takéto subjekty a skupiny vhodným spôsobom (10).

         Vo Frankfurte nad Mohanom 7. januára 2019

               Prezident ECB

            Mario DRAGHI

         (1)  Ú. v. EÚ L 287, 29.10.2013, s. 63.

         (2)  Ú. v. EÚ L 141, 14.5.2014, s. 1.

         (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 z 26. júna 2013 o prudenciálnych požiadavkách na úverové inštitúcie a investičné spoločnosti a o zmene nariadenia (EÚ) č. 648/2012 (Ú. v. EÚ L 176, 27.6.2013, s. 1).

         (4)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/36/EÚ z 26. júna 2013 o prístupe k činnosti úverových inštitúcií a prudenciálnom dohľade nad úverovými inštitúciami a investičnými spoločnosťami, o zmene smernice 2002/87/ES a o zrušení smerníc 2006/48/ES a 2006/49/ES (Ú. v. EÚ L 176, 27.6.2013, s. 338).

         (5)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/2395 z 12. decembra 2017, ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 575/2013, pokiaľ ide o prechodné dojednania na zmiernenie vplyvu zavedenia IFRS 9 na vlastné zdroje a vplyvu zaobchádzania s veľkou majetkovou angažovanosťou v prípade expozícií voči niektorým subjektom verejného sektora denominovaných v domácej mene ktoréhokoľvek členského štátu (Ú. v. EÚ L 345, 27.12.2017, s. 27).

         (6)  Odporúčanie Európskej centrálnej banky ECB/2017/44 z 28. decembra 2017 o prístupe k rozdeľovaniu dividend (Ú. v. EÚ C 8, 11.1.2018, s. 1).

         (7)  Všetky vankúše v plnom rozsahu.

         (8)  Úverové inštitúcie môžu mať rôzne právne formy, napr. formu kótovaných spoločností a spoločností ktoré nie sú akciovými spoločnosťami, akými sú napríklad vzájomné spoločnosti (mutuals), družstvá alebo sporiteľne. Pojem dividenda používaný v tomto odporúčaní označuje každý druh výplaty hotovosti, ktorý podlieha schváleniu valným zhromaždením.

         (9)  V praxi to znamená, že počas zostávajúceho prechodného obdobia by si mali úverové inštitúcie v zásade ponechať ročne najmenej pomernú časť tej časti podielu vlastného kapitálu Tier 1, podielu kapitálu Tier 1 a celkového podielu kapitálu, ktorá im chýba k naplneniu uvedených kapitálových požiadaviek v plnom rozsahu, ako sa uvádza v odseku 1 písm. e).

         (10)  Ak sa toto odporúčanie uplatňuje na menej významné dohliadané subjekty a menej významné dohliadané skupiny, ktoré dospeli k záveru, že nie sú schopné postupovať v súlade s týmto usmernením, lebo sú toho názoru, že od nich právne predpisy vyžadujú, aby vyplatili dividendy, mali by sa bez zbytočného odkladu obrátiť na svoje príslušné vnútroštátne orgány.


title: Odporúčania pre vnútroštátne súdy pri podávaní návrhov na začatie prejudiciálneho konania

text:
               20.7.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/1

               Tento text vychádzajúci z Rokovacieho poriadku Súdneho dvora (1) pripomína základné charakteristiky prejudiciálneho konania a tie skutočnosti, ktoré by mali vnútroštátne súdy vziať do úvahy pred podaním návrhu na Súdny dvor, pričom im má poskytnúť niekoľko praktických informácií o formálnych a obsahových náležitostiach návrhu na začatie prejudiciálneho konania. Keďže takýto návrh má byť po zabezpečení jeho prekladu doručený všetkým oprávneným subjektom uvedeným v článku 23 Protokolu č. 3 o štatúte Súdneho dvora Európskej únie a samotné konečné rozhodnutie Súdneho dvora má byť uverejnené vo všetkých úradných jazykoch Európskej únie, je potrebné venovať veľkú pozornosť vypracovaniu návrhu na začatie prejudiciálneho konania a osobitne ochrane osobných údajov fyzických osôb, ktorých sa týka konanie.

         ODPORÚČANIA
   pre vnútroštátne súdy pri podávaní návrhov na začatie prejudiciálneho konania
   (2018/C 257/01)

      Úvod

               1.

               Prejudiciálne konanie je základný mechanizmus práva Európskej únie, ktorý upravuje článok 19 ods. 3 písm. b) Zmluvy o Európskej únii (ďalej len „ZEÚ“) a článok 267 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ďalej len „ZFEÚ“). Jeho účelom je zabezpečiť jednotný výklad a uplatňovanie tohto práva v rámci Únie pomocou nástroja, ktorý súdom členských štátov umožňuje obrátiť sa na Súdny dvor Európskej únie (ďalej len „Súdny dvor“) v prejudiciálnom konaní s otázkami o výklade práva Únie alebo platnosti aktov prijatých orgánmi, úradmi alebo agentúrami Únie.

               2.

               Prejudiciálne konanie sa zakladá na úzkej spolupráci medzi Súdnym dvorom a súdmi členských štátov. V záujme zabezpečenia plnej účinnosti tohto konania je potrebné pripomenúť jeho základné znaky a poskytnúť niektoré spresnenia v rámci vysvetlení ustanovení rokovacieho poriadku, najmä pokiaľ ide o podávateľa, rozsah návrhu na začatie prejudiciálneho konania, formu a jeho obsah. Tieto spresnenia, ktoré sa použijú na všetky návrhy na začatie prejudiciálneho konania (I), sú doplnené o ustanovenia uplatniteľné na návrhy na začatie prejudiciálneho konania, pri ktorých sa vyžaduje konať s osobitným urýchlením (II), a o prílohu, ktorá zhrňuje podstatné náležitosti každého návrhu na začatie prejudiciálneho konania.

         I.   Ustanovenia uplatniteľné na všetky návrhy na začatie prejudiciálneho konania

      Podávateľ návrhu na začatie prejudiciálneho konania

               3.

               V prejudiciálnom konaní Súdny dvor vykonáva svoju právomoc rozhodovať o výklade a platnosti práva Únie výlučne len na základe iniciatívy vnútroštátnych súdov bez ohľadu na to, či to účastníci konania vo vnútroštátnom konaní navrhli alebo nie. Keďže vnútroštátny súd, ktorý prejednáva vec, nesie zodpovednosť za súdne rozhodnutie, je výlučne len na ňom, aby s prihliadnutím na osobitosti veci posúdil potrebu rozhodnutia o prejudiciálnej otázke pre vydanie svojho rozhodnutia, ako aj relevantnosť otázok, ktoré položí Súdnemu dvoru.

               4.

               Súdny dvor vykladá povahu súdneho orgánu ako autonómny pojem práva Únie, pričom v tejto súvislosti zohľadňuje súbor faktorov, akými sú otázky týkajúce sa toho, či orgán, ktorý sa naň obrátil, bol zriadený zákonom, či ide o stály orgán, či má obligatórnu právomoc, či má konanie kontradiktórnu povahu, či aplikuje právne predpisy a či je nezávislý.

               5.

               Súdy členských štátov sa môžu obrátiť s otázkou výkladu alebo platnosti práva Únie na Súdny dvor, pokiaľ usúdia, že jeho rozhodnutie je nevyhnutné pre vydanie ich rozhodnutí (pozri článok 267 druhý odsek ZFEÚ). Návrh na začatie prejudiciálneho konania však môže byť osobitne užitočný najmä v prípade, ak sa pred vnútroštátnym súdom nastolila nová otázka výkladu, s ktorou sa spája všeobecný záujem na jednotnom uplatňovaní práva Únie, alebo ak existujúca judikatúra neposkytuje potrebné objasnenie v rámci úplne nového právneho a skutkového rámca.

               6.

               Ak sa takáto otázka položí v konaní pred vnútroštátnym súdnym orgánom, proti ktorého rozhodnutiu nie je prípustný opravný prostriedok podľa vnútroštátneho práva, je tento súdny orgán povinný obrátiť sa na Súdny dvor s návrhom na začatie prejudiciálneho konania (pozri článok 267 tretí odsek ZFEÚ), okrem prípadu keď v danej oblasti existuje riadne ustálená judikatúra alebo o správnom výklade sporného právneho pravidla neexistujú nijaké dôvodné pochybnosti.

               7.

               Z ustálenej judikatúry vyplýva, že súdy členských štátov síce môžu odmietnuť pred nimi uvádzané žalobné dôvody, ktoré sa odvolávajú na neplatnosť aktu inštitúcie, orgánu, úradu alebo agentúry Únie, ale jedine Súdny dvor má možnosť vyhlásiť takýto akt za neplatný. Pokiaľ má vnútroštátny súd členského štátu pochybnosti o neplatnosti takého aktu, musí sa obrátiť na Súdny dvor a uviesť dôvody, pre ktoré si myslí, že uvedený akt je neplatný.

      Predmet a rozsah návrhu na začatie prejudiciálneho konania

               8.

               Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa musí týkať výkladu alebo platnosti práva Únie, a nie výkladu vnútroštátnych právnych predpisov alebo skutkových otázok, ktoré sa objavili vo vnútroštátnom konaní.

               9.

               Súdny dvor môže prejednať návrh na začatie prejudiciálneho konania a rozhodnúť o ňom, len ak sa na predmetnú vec vo vnútroštátnom konaní uplatní právo Únie. V tejto súvislosti je nevyhnutné, aby vnútroštátny súd uviedol všetky relevantné skutkové okolnosti a právne skutočnosti, ktoré ho vedú k záveru, že ustanovenia práva Únie sa môžu na danú vec uplatniť.

               10.

               Pokiaľ ide o prejudiciálne návrhy, ktoré sa týkajú výkladu Charty základných práv Európskej únie, je dôležité pripomenúť, že podľa jej článku 51 ods. 1 sú ustanovenia Charty určené členským štátom výlučne vtedy, ak vykonávajú právo Únie. Prípady, v ktorých sa vykonáva právo Únie, môžu byť rôznorodé, ale z návrhu na začatie prejudiciálneho konania musí jasne a jednoznačne vyplývať, že v predmetnej veci sa vo vnútroštátnom konaní okrem Charty uplatní aj iné pravidlo práva Únie. Vzhľadom na to, že Súdny dvor nemá právomoc prejednávať návrh na začatie prejudiciálneho konania a rozhodovať o ňom, keď právna situácia nespadá do pôsobnosti práva Únie, ustanovenia Charty, ktoré vnútroštátny súd prípadne uvádza, nemôžu samy osebe založiť túto právomoc.

               11.

               Hoci Súdny dvor pri vydaní svojich rozhodnutí nevyhnutne zohľadňuje právny a skutkový stav, tak ako ho vymedzil vnútroštátny súd v návrhu na začatie prejudiciálneho konania, neaplikuje však na danú vnútroštátnu vec právo Únie. Súdny dvor sa pri podávaní výkladu práva Únie alebo rozhodovaní o jeho platnosti snaží dať odpoveď, ktorá bude užitočná pre riešenie veci vo vnútroštátnom konaní, ale je úlohou vnútroštátneho súdu, aby z tejto odpovede vyvodil konkrétne závery a v prípade potreby neuplatnil vnútroštátny právny predpis, ktorý nie je v súlade s právom Únie.

      Kedy je vhodné podať prejudiciálny návrh

               12.

               Vnútroštátny súd môže adresovať návrh na začatie prejudiciálneho konania Súdnemu dvoru, len čo zistí, že na vydanie jeho rozhodnutia je potrebné rozhodnúť o výklade alebo platnosti práva Únie. Práve vnútroštátny súd dokáže najlepšie posúdiť, v ktorom štádiu konania je potrebné takýto návrh podať.

               13.

               Keďže tento návrh bude základom pre konanie, ktoré sa uskutoční pred Súdnym dvorom, a Súdny dvor musí mať k dispozícii skutočnosti, ktoré mu umožnia jednak overiť svoju právomoc na zodpovedanie položených otázok a jednak v prípade, že bude disponovať touto právomocou, poskytnúť užitočnú odpoveď na tieto otázky, je nevyhnutné, aby sa rozhodnutie podať prejudiciálny návrh prijalo v takom štádiu konania, v ktorom je vnútroštátny súd schopný dostatočne presne vymedziť právny a skutkový rámec veci vo vnútroštátnom konaní a tiež právne otázky, ktoré kladie. V záujme riadneho výkonu spravodlivosti sa tiež môže ukázať, že je žiaduce, aby sa prejudiciálna otázka položila po kontradiktórnej debate.

      Forma a náležitosti návrhu na začatie prejudiciálneho konania

               14.

               Návrh na začatie prejudiciálneho konania môže mať akúkoľvek formu, ktorú vnútroštátne právo pripúšťa pre rozhodnutia o prekážkach v konaní, pričom je však potrebné mať na pamäti, že tento návrh slúži ako základ pre konanie prebiehajúce pred Súdnym dvorom a že sa doručuje všetkým oprávneným subjektom podľa článku 23 Protokolu č. 3 o štatúte Súdneho dvora Európskej únie (ďalej len „Štatút“) a najmä členským štátom, aby mohli prípadne zaslať písomné pripomienky. Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa musí preložiť do všetkých úradných jazykov Európskej únie, a preto je v tejto súvislosti nevyhnutné, aby bol tento dokument napísaný jednoducho, jasne a presne, bez nadbytočných informácií. Prax ukazuje, že na opísanie skutkového a právneho rámca často stačí približne 10 strán.

               15.

               Náležitosti návrhu na začatie prejudiciálneho konania stanovuje článok 94 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora a sú zhrnuté v prílohe tohto dokumentu. Návrh na začatie prejudiciálneho konania okrem samotného znenia prejudiciálnych otázok položených Súdnemu dvoru musí obsahovať:

                           —

                           stručné zhrnutie predmetu sporu, ako aj relevantné skutočnosti, ktoré zistil vnútroštátny súd, alebo aspoň zhrnutie skutkového stavu, z ktorého prejudiciálne otázky vychádzajú,

                           —

                           znenie vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré možno v danom prípade použiť, a prípadne príslušnú vnútroštátnu judikatúru a tiež

                           —

                           uvedenie dôvodov, pre ktoré sa vnútroštátny súd rozhodol položiť otázku o výklade alebo platnosti určitých ustanovení práva Únie, a súvislosti, ktoré vnútroštátny súd vidí medzi týmito ustanoveniami a svojou právnou úpravou uplatniteľnou vo vnútroštátnom konaní.

                     V prípade, ak chýba jeden alebo viaceré vyššie uvedené údaje, Súdny dvor môže rozhodnúť, že nemá právomoc prejednať prejudiciálne otázky a rozhodnúť o nich, alebo môže odmietnuť návrh na začatie prejudiciálneho konania ako neprípustný.

               16.

               V návrhu na začatie prejudiciálneho konania musí vnútroštátny súd presne uviesť vnútroštátne právne predpisy, ktoré sa uplatnia na skutkový stav vo veci vo vnútroštátnom konaní, a presne označiť ustanovenia práva Únie, o ktorých výklad sa žiada alebo ktorých platnosť je spochybnená. V návrhu sa prípadne uvedie stručné zhrnutie relevantných argumentov účastníkov vnútroštátneho konania. V tejto súvislosti treba pripomenúť, že sa prekladá len návrh na začatie prejudiciálneho konania, no prípadné prílohy k tomuto návrhu sa neprekladajú.

               17.

               Vnútroštátny súd tiež môže stručne uviesť svoje stanovisko k odpovedi, ktorá by sa mala dať na položené prejudiciálne otázky. Toto stanovisko môže byť pre Súdny dvor užitočné najmä vtedy, ak rozhoduje o návrhu v rámci skráteného alebo naliehavého konania.

               18.

               Samotné prejudiciálne otázky sa musia uviesť v oddelenej a jasne označenej časti, ktorá by sa mala nachádzať buď na začiatku rozhodnutia o návrhu na začatie prejudiciálneho konania, alebo na jeho konci. Samotné otázky musia byť zrozumiteľné bez toho, aby odkazovali na obsah návrhu.

               19.

               Z dôvodu uľahčenia čitateľnosti návrhu na začatie prejudiciálneho konania doručeného na Súdny dvor je nutné, aby bol tento návrh napísaný strojopisom a aby sa strany a jeho odseky očíslovali.

               20.

               Návrh na začatie prejudiciálneho konania musí byť datovaný, podpísaný a následne zaslaný do kancelárie Súdneho dvora, a to buď elektronicky (DDP-GreffeCour@curia.europa.eu), alebo poštou (Greffe de la Cour de justice, Rue du Fort Niedergrünewald, 2925 Luxembourg, LUXEMBOURG). V prípade elektronického zaslania samotného pôvodného návrhu na začatie prejudiciálneho konania je potrebné, aby pokiaľ to bude možné, bol tento návrh zaslaný spolu s elektronickým záznamom textu tohto návrhu v editovateľnom formáte (textový editor ako „Word“, „OpenOffice“ alebo „LibreOffice“) na účely zjednodušenia spracovania návrhu na Súdnom dvore, a osobitne pokiaľ ide o jeho preklad do všetkých úradných jazykov Európskej únie.

               21.

               K návrhu na začatie prejudiciálneho konania sa musia pripojiť všetky dokumenty, ktoré sú relevantné a užitočné pre priebeh konania na Súdnom dvore, a najmä presné údaje o účastníkoch konania vo veci samej a ich prípadných zástupcoch, ako aj spis vzťahujúci sa na konanie vo veci samej, prípadne jeho kópia. Tento spis (alebo jeho kópia), ktorý je možné zaslať elektronicky alebo poštou, bude uložený v kancelárii Súdneho dvora počas celého trvania konania, pričom pokiaľ vnútroštátny súd neuvedie inak, budú môcť doňho nahliadať oprávnené subjekty podľa článku 23 Štatútu.

               22.

               Na účely zabezpečenia čo najlepšej ochrany osobných údajov pri spracovaní návrhu počas konania na Súdnom dvore, doručovaní návrhu oprávneným subjektom uvedeným v článku 23 Štatútu a pri ďalšom šírení konečného rozhodnutia vo všetkých úradných jazykoch Európskej únie je potrebné, aby vnútroštátny súd, ktorý ako jediný pozná celý spis predložený Súdnemu dvoru, vykonal sám vo svojom návrhu na začatie prejudiciálneho konania anonymizáciu fyzických osôb, ktoré sa uvádzajú v návrhu alebo ktorých sa týka konanie vo veci samej, ako aj odstránenie informácií, ktoré by mohli umožňovať ich identifikáciu. Vzhľadom na nárast používania nových informačných technológií, osobitne pokiaľ ide o používanie vyhľadávacích nástrojov, už totiž akákoľvek anonymizácia vykonaná po podaní návrhu na začatie prejudiciálneho konania, a a fortiori po doručení tohto návrhu oprávneným subjektom uvedeným v článku 23 Štatútu a po uverejnení oznámenia o dotknutej veci v Úradnom vestníku Európskej únie, stráca takmer akýkoľvek potrebný účinok.

      Vzťah medzi prejudiciálnym a vnútroštátnym konaním

               23.

               Napriek tomu, že vnútroštátny súd je naďalej príslušný prijímať predbežné opatrenia, najmä v prípade návrhu smerujúceho k posúdeniu platnosti, podanie návrhu na začatie prejudiciálneho konania má za následok prerušenie konania pred vnútroštátnym súdom až do vydania rozhodnutia Súdneho dvora.

               24.

               Hoci v zásade Súdny dvor koná o návrhu na začatie prejudiciálneho konania až kým tento návrh nebude vzatý späť, treba mať na zreteli úlohu Súdneho dvora v prejudiciálnom konaní, ktorou je podieľať sa na efektívnom výkone súdnictva v členských štátoch, a zároveň mať na pamäti, že jeho úloha nespočíva v podávaní konzultatívnych stanovísk k všeobecným alebo hypotetickým otázkam. Vzhľadom na to, že predpokladom prejudiciálneho konania je skutočne prebiehajúce konanie pred vnútroštátnym súdom, prináleží tomuto vnútroštátnemu súdu, aby upozornil Súdny dvor na všetky prekážky konania, ktoré môžu ovplyvniť pokračovanie konania a osobitne na späťvzatie žaloby/návrhu, uzavretie zmieru alebo inú prekážku vedúcu k zastaveniu konania. Vnútroštátny súd tiež musí informovať Súdny dvor, či prípadne vydal rozhodnutie o opravnom prostriedku proti návrhu na začatie prejudiciálneho konania, a uviesť, aké to má dôsledky pre tento návrh.

               25.

               V záujme riadneho priebehu prejudiciálneho konania pred Súdnym dvorom a s cieľom zachovať jeho potrebný účinok je dôležité, aby sa tieto informácie oznámili Súdnemu dvoru v čo najkratšej lehote. Osobitnú pozornosť by mali vnútroštátne súdy venovať tiež skutočnosti, že späťvzatie návrhu na začatie prejudiciálneho konania môže mať vplyv na organizáciu rozhodovania podobných vecí (alebo série vecí) predkladajúcim vnútroštátnym súdom. Pokiaľ od odpovede Súdneho dvora na otázky, ktoré mu položil vnútroštátny súd, závisí výsledok viacerých konaní prebiehajúcich pred vnútroštátnym súdom, je vhodné zahrnúť aj tieto konania do návrhu na začatie prejudiciálneho konania a umožniť tak Súdnemu dvoru odpovedať na položené otázky aj napriek prípadnému späťvzatiu jednej alebo viacerých žalôb.

      Trovy konania a právna pomoc

               26.

               Prejudiciálne konanie pred Súdnym dvorom je bezplatné a Súdny dvor nerozhoduje o trovách účastníkov konania v konaní prebiehajúcom pred vnútroštátnym súdom; v tomto ohľade je príslušný rozhodnúť vnútroštátny súd.

               27.

               Ak niektorý účastník konania vo veci samej nemá dostatočné zdroje, Súdny dvor mu môže priznať právnu pomoc na pokrytie jeho trov, predovšetkým na pokrytie trov právneho zastúpenia, ktoré mu vzniknú v konaní pred Súdnym dvorom. Túto právnu pomoc je však možné priznať len v prípade, že dotknutému účastníkovi konania ešte nebola priznaná právna pomoc na vnútroštátnej úrovni, prípadne vtedy, ak táto právna pomoc úplne alebo čiastočne nepokrýva trovy konania vynaložené v konaní pred Súdnym dvorom.

      Komunikácia medzi Súdnym dvorom a vnútroštátnymi súdmi

               28.

               Počas celej dĺžky konania zostane kancelária Súdneho dvora v kontakte s vnútroštátnym súdom a bude mu doručovať kópie všetkých procesných písomností, ako aj prípadné žiadosti o spresnenie alebo vysvetlenie, ktoré sa považujú za nevyhnutné na užitočné zodpovedanie otázok položených týmto súdom.

               29.

               Na konci konania kancelária Súdneho dvora doručí rozhodnutie Súdneho dvora vnútroštátnemu súdu, pričom je žiaduce, aby tento súd informoval Súdny dvor o tom, ako uplatnil prejudiciálne rozhodnutie v konaní vo veci samej, a zaslal mu svoje konečné rozhodnutie vo veci samej.

         II.   Ustanovenia uplatniteľné na návrhy na začatie prejudiciálneho konania, pri ktorých sa vyžaduje konať s osobitným urýchlením

               30.

               Za podmienok stanovených v článku 23a Štatútu a v článkoch 105 až 114 rokovacieho poriadku môže byť prejudiciálny návrh za určitých okolností prejednaný v skrátenom alebo naliehavom konaní. O uplatnení týchto konaní rozhoduje Súdny dvor na základe riadne odôvodneného návrhu vnútroštátneho súdu s preukázaním právnych alebo skutkových okolností opodstatňujúcich uplatnenie tohto konania (týchto konaní) alebo výnimočne z úradnej moci, ak si to vyžaduje povaha alebo samotné okolnosti veci.

      Podmienky uplatnenia skráteného a naliehavého konania

               31.

               Podľa článku 105 rokovacieho poriadku môže byť prejudiciálny návrh prejednaný v skrátenom konaní, odchylne od ustanovení rokovacieho poriadku, ak si povaha veci vyžaduje jej prejednanie bez zbytočného odkladu. Vzhľadom na to, že toto konanie ukladá všetkým účastníkom značné obmedzenia, najmä všetkým členským štátom, ktoré budú podávať písomné alebo ústne pripomienky v oveľa kratších než bežných lehotách, jeho použitie sa môže navrhnúť len za osobitných okolností, ktoré odôvodňujú urýchlenosť rozhodnutia Súdneho dvora o položených otázkach. Podľa ustálenej judikatúry samotný vysoký počet osôb alebo právnych situácií potenciálne dotknutých rozhodnutím, ktoré vnútroštátny súd bude musieť vydať po tom, ako sa obrátil s prejudiciálnym návrhom na Súdny dvor, nepredstavuje výnimočnú okolnosť, ktorá by mohla odôvodniť použitie skráteného konania.

               32.

               Uvedené platí o to viac pre naliehavé prejudiciálne konanie upravené v článku 107 rokovacieho poriadku. Toto konanie, ktoré sa použije len v oblastiach uvedených v hlave V tretej časti ZFEÚ týkajúcej sa priestoru slobody, bezpečnosti a spravodlivosti, ukladá príslušným účastníkom ešte väčšie obmedzenia, pretože obmedzuje počet účastníkov konania oprávnených predložiť písomné pripomienky a v osobitne naliehavých prípadoch umožňuje úplne vynechať písomnú časť konania pred Súdnym dvorom. Použitie tohto konania sa môže navrhnúť len vtedy, keď je absolútne nevyhnutné, aby Súdny dvor o otázkach položených vnútroštátnym súdom rozhodol čo najrýchlejšie.

               33.

               Keďže najmä z dôvodu rozmanitého a neustále sa vyvíjajúceho charakteru právnych pravidiel Únie upravujúcich priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti nie je možné poskytnúť úplný výpočet týchto okolností, vnútroštátny súd môže podať takýto návrh napríklad v prípade stanovenom v článku 267 štvrtom odseku ZFEÚ v súvislosti s osobou vo väzbe alebo s osobou, ktorej osobná sloboda bola obmedzená, ak je odpoveď na položenú otázku rozhodujúca pre posúdenie jej právnej situácie, alebo v spore týkajúcom sa rodičovských práv a povinností alebo styku s maloletým dieťaťom, ak právomoc súdu, ktorý koná a rozhoduje na základe práva Únie, závisí od odpovede na prejudiciálnu otázku.

      Návrh na uplatnenie skráteného alebo naliehavého konania

               34.

               Na to, aby mohol Súdny dvor čo najrýchlejšie rozhodnúť, či je postup podľa skráteného alebo naliehavého prejudiciálneho konania potrebný, musí návrh obsahovať presný opis skutkových a právnych okolností odôvodňujúcich naliehavosť konania a najmä riziká hroziace v prípade, ak by sa postupovalo podľa riadneho prejudiciálneho konania. V rámci možností musí vnútroštátny súd tiež stručne zhrnúť svoj názor na odpoveď, ktorá sa má dať na položené otázky. Takýto názor uľahčuje prijatie stanoviska účastníkov vnútroštátneho konania a iných subjektov, ktoré sa zúčastňujú na konaní, a preto prispieva k urýchleniu konania.

               35.

               Návrh na uplatnenie skráteného alebo naliehavého konania treba v každom prípade predložiť v jednoznačnej forme, ktorá kancelárii Súdneho dvora umožní okamžite zistiť, že si vec vyžaduje osobitný prístup. Z tohto dôvodu je potrebné, aby vnútroštátny súd vo svojom návrhu presne uviedol, ktoré z týchto dvoch konaní navrhuje, a pripojil odkaz na príslušný článok rokovacieho poriadku (článok 105 pri skrátenom konaní alebo článok 107 pri naliehavom konaní). Tento odkaz musí byť uvedený v rozhodnutí vnútroštátneho súdu na jasne viditeľnom mieste (napríklad v záhlaví alebo v osobitnom súdnom akte). Na tento návrh môže účelne poukázať aj prípadný sprievodný list vnútroštátneho súdu.

               36.

               Pokiaľ ide o samotné rozhodnutie vnútroštátneho súdu, vzhľadom na naliehavosť situácie by toto rozhodnutie malo byť čo najstručnejšie, aby sa prispelo k urýchleniu konania.

      Komunikácia medzi Súdnym dvorom, vnútroštátnym súdom a účastníkmi konania vo veci samej

               37.

               Je žiaduce, aby vnútroštátny súd, ktorý podáva návrh na uplatnenie skráteného alebo naliehavého konania, zaslal takúto žiadosť, ako aj návrh na začatie prejudiciálneho konania spolu s elektronickým záznamom jeho textu v editovateľnom formáte (textový editor ako „Word“, „OpenOffice“ alebo „LibreOffice“) prostredníctvom elektronickej pošty (DDP-GreffeCour@curia.europa.eu).

               38.

               Na urýchlenie a uľahčenie komunikácie Súdneho dvora s vnútroštátnym súdom a s účastníkmi konania vo veci samej je tiež potrebné, aby vnútroštátny súd uviedol adresu elektronickej pošty, prípadne číslo faxu súdu, ktoré bude môcť Súdny dvor použiť, ako aj adresy elektronickej pošty, prípadne čísla faxov zástupcov dotknutých účastníkov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ L 265, 29.9.2012, s. 1.

      PRÍLOHA

         Podstatné náležitosti návrhu na začatie prejudiciálneho konania

      1.   Vnútroštátny súd

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania musí obsahovať presné označenie vnútroštátneho súdu, prípadne senátu alebo rozhodovacieho zloženia, ktorý vydal alebo vydalo prejudiciálny návrh, a musí byť v ňom uvedený úplný názov a adresa tohto súdu, aby sa uľahčil následný kontakt medzi ním a Súdnym dvorom.
      2.   Účastníci vnútroštátneho konania a ich zástupcovia

      Po označení vnútroštátneho súdu sa uvedie označenie účastníkov vnútroštátneho konania a prípadne osôb, ktoré ich zastupujú pred vnútroštátnym súdom. Ak sa to javí ako potrebné z dôvodu ochrany osobných údajov, vnútroštátny súd vykoná anonymizáciu návrhu na začatie prejudiciálneho konania a na tento účel odstráni mená fyzických osôb uvádzaných v návrhu alebo tých, ktorých sa týka konanie vo veci samej, ako aj všetky údaje, ktoré by mohli umožniť ich identifikáciu.
      V prípade, že vnútroštátny súd má k dispozícii tak neanonymizovanú verziu návrhu na začatie prejudiciálneho konania uvádzajúcu mená a úplné údaje účastníkov konania vo veci samej, ako aj jeho anonymizovanú verziu, zašle Súdnemu dvoru obe tieto verzie. Po zabezpečení prekladu do všetkých úradných jazykov Únie bude práve anonymizovaná verzia doručená všetkým oprávneným subjektom uvedeným v článku 23 Štatútu a táto verzia bude slúžiť ako základ pre šírenie a ďalšie zverejňovanie dokumentov súvisiacich s danou vecou.
      3.   Predmet vnútroštátneho konania a relevantné skutkové okolnosti

      Vnútroštátny súd musí stručne opísať, čo je predmetom veci vo vnútroštátnom konaní, a tiež relevantné skutkové okolnosti, ktoré zistil alebo s ktorými sa stotožnil.
      4.   Relevantné právne ustanovenia

      V návrhu na začatie prejudiciálneho konania sa musia presne uviesť vnútroštátne právne predpisy, ktoré sa uplatnia na skutkový stav vo veci vo vnútroštátnom konaní a prípadne relevantná judikatúra a tiež sa musia presne označiť ustanovenia práva Únie, o ktorých výklad sa žiada alebo ktorých platnosť je spochybnená. Tieto ustanovenia musia byť úplné a musia obsahovať názov a presné označenie sporných ustanovení, ako aj ich údaje o uverejnení. Citácie vnútroštátnej alebo európskej judikatúry obsahujú, pokiaľ je to možné, číslo ECLI („European Case Law Identifier“) príslušného rozhodnutia.
      5.   Odôvodnenie prejudiciálneho návrhu

      Súdny dvor môže prejednať návrh na začatie prejudiciálneho konania alebo o ňom rozhodnúť len vtedy, keď sa na vec vo vnútroštátnom konaní uplatní právo Únie. Z tohto dôvodu musí vnútroštátny súd uviesť dôvody, pre ktoré sa rozhodol položiť otázku o výklade alebo platnosti určitých ustanovení práva Únie, a súvislosti, ktoré vnútroštátny súd vidí medzi týmito ustanoveniami a svojou právnou úpravou uplatniteľnou vo vnútroštátnom konaní. Pokiaľ to považuje vnútroštátny súd za užitočné pre porozumenie veci, môže v tejto časti uviesť príslušné argumenty účastníkov konania.
      6.   Prejudiciálne otázky

      Vnútroštátny súd uvedie jasne a v oddelenej časti prejudiciálne otázky, ktoré kladie Súdnemu dvoru. Tieto otázky musia byť zrozumiteľné bez toho, aby odkazovali na odôvodnenie návrhu na začatie prejudiciálneho konania.
      V rámci možností vnútroštátny súd tiež stručne zhrnie svoj názor na odpoveď, ktorá sa má dať na položené prejudiciálne otázky.
      7.   Prípadná potreba osobitného zaobchádzania

      Ak sa vnútroštátny súd domnieva, že návrh, ktorý predložil Súdnemu dvoru, si vyžaduje osobitné zaobchádzanie, pokiaľ ide o potrebu zachovať anonymitu osôb vo vnútroštátnom konaní a o prípadné urýchlené prejednanie návrhu Súdnym dvorom, v návrhu na začatie prejudiciálneho konania a prípadne v sprievodnom liste musí presne vymedziť dôvody na podporu takého prejednania.

         Formálne náležitosti návrhu na začatie prejudiciálneho konania

      Návrhy na začatie prejudiciálneho konania musia byť vyhotovené tak, aby sa uľahčilo ich následné elektronické spracovanie na Súdnom dvore a najmä aby sa umožnilo ich skenovanie a optické rozlíšenie znakov. Na tento účel:

                  —

                  návrhy musia byť napísané strojopisom na bielom nelinkovanom papieri vo formáte A 4,

                  —

                  text musí byť napísaný bežným typom písma (ako napr. Times New Roman, Courrier alebo Arial) s veľkosťou aspoň 12 bodov pre text a aspoň 10 bodov pre poznámky pod čiarou, s riadkovaním 1,5 a s horizontálnymi a vertikálnymi okrajmi strany aspoň 2,5 cm (hore, dole, vľavo a vpravo na strane) a

                  —

                  všetky strany návrhu a jeho odseky musia byť vzostupne neprerušovane očíslované.

            Návrh na začatie prejudiciálneho konania musí byť datovaný a podpísaný. Súdnemu dvoru sa zasiela spolu so spisom vo veci samej, a to buď elektronicky (DDP-GreffeCour@curia.europa.eu), alebo poštou ako doporučená zásielka adresovaná kancelárii Súdneho dvora (Rue du Fort Niedergrünewald, 2925 Luxembourg, LUXEMBOURG). V prípade elektronického zaslania sa samotný pôvodný návrh na začatie prejudiciálneho konania zasiela spolu s elektronickým záznamom textu tohto návrhu v editovateľnom formáte (textový editor ako „Word“, „OpenOffice“ alebo „LibreOffice“).
      V prípade návrhu na uplatnenie skráteného súdneho konania alebo naliehavého konania sa odporúča uprednostniť ako spôsob zaslania pôvodného návrhu na začatie prejudiciálneho konania, ako aj jeho editovateľnej verzie elektronickú poštu.