               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli13. 9. 2017
            COM(2017) 472 final
            Odporúčanie
            ROZHODNUTIE RADY
            o poverení začať rokovania o dohode o voľnom obchode s Austráliou
            {SWD(2017) 292}{SWD(2017) 293}

               DÔVODOVÁ SPRÁVA

               1.KONTEXT NÁVRHU

               ·Dôvody a ciele návrhu

               Európska únia (EÚ) má s Austráliou vynikajúce politické vzťahy a rozvinuté obchodné a investičné vzťahy založené na spoločných hodnotách demokracie a ľudských práv. Austrália uzavrela viaceré dohody o voľnom obchode s inými krajinami. EÚ nemá uzavretú dvojstrannú dohodu o voľnom obchode s Austráliou, a podniky z EÚ tak majú porovnateľne menej priaznivé podmienky, pokiaľ ide o prístup na austrálsky trh.

               V spoločnom vyhlásení
                  1
                vysokej predstaviteľky Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku a podpredsedníčky Európskej komisie a austrálskej ministerky zahraničných vecí z 22. apríla 2015 sa zdôraznila potreba ďalej posilniť dvojstranné obchodné a investičné vzťahy. Po ňom nasledovalo spoločné vyhlásenie
                  2
                vedúcich predstaviteľov EÚ a Austrálie z 15. novembra 2015, ktorí sa dohodli, že začnú pracovať na začatí rokovaní o dohode o voľnom obchode.

                  Hlavným dôvodom tohto návrhu je vytvoriť priaznivejšie podmienky na ďalšie zintenzívnenie obchodu a investícií medzi EÚ a Austráliou. Všeobecné ciele tohto návrhu zahŕňajú:

               ·podporu inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rastu prostredníctvom rozširovania obchodu,

               ·vytváranie pracovných miest a pracovných príležitostí a nárast prosperity,

               ·väčšie výhody pre spotrebiteľa,

               ·zlepšenie konkurencieschopnosti Európy na globálnych trhoch a

               ·posilnenie spolupráce v otázkach obchodu s partnerom podobného zmýšľania.

                  Je to v súlade s oznámením Komisie „Obchod pre všetkých – Smerom k účinnejšej, transparentnejšej a zodpovednejšej obchodnej a investičnej politike“
                     3
                  . V oznámení sa zdôrazňuje potreba napredovať v našich dvojstranných vzťahoch s cieľom vytvoriť pracovné miesta a zabezpečiť rast prostredníctvom riešenia obchodných a investičných bariér komplexným spôsobom. Zároveň je potrebné zaistiť aj vysokú úroveň sociálnej ochrany a ochrany životného prostredia EÚ a prispieť k ďalším politickým cieľom súvisiacim s obchodom vrátane trvalo udržateľného rozvoja a osobitných potrieb malých a stredných podnikov (MSP).

                  V oznámení Obchod pre všetkých sa predovšetkým zdôraznilo, že „Austrália a Nový Zéland sú blízkymi partnermi Európy, majú spoločné európske hodnoty a názory na mnohé otázky a zohrávajú dôležitú úlohu v ázijsko-tichomorskej oblasti a vo viacstrannom kontexte. Silnejšie hospodárske vzťahy s týmito krajinami takisto poskytnú pevnú platformu pre hlbšiu integráciu so širšími ázijsko-tichomorskými hodnotovými reťazcami. Posilniť tieto vzťahy by malo byť prioritou.“

                  Ciele sú navyše v súlade so závermi Rady o obchode z 21. novembra 2014
                     4
                  , v ktorých sa zdôrazňuje, že v tomto smere môžu byť významným prínosom pri dosahovaní cieľov, na ktoré sa sústreďuje „Strategický program pre Úniu v časoch zmien“, obchod s tovarom a službami, ako aj investície. V záveroch sa takisto uviedlo, že na základe viditeľného pokroku, ktorý sa dosiahol v rámci programu EÚ v oblasti bilaterálneho obchodu, by sa malo úsilie zamerať na dohody s kľúčovými partnermi. Tento cieľ je podobne v súlade so záverom Rady o obchode a investíciách z 27. novembra 2015
                     5
                  , v ktorom sa podporilo uzatváranie ambicióznych, komplexných a vzájomne prínosných obchodných a investičných dohôd a Komisia sa vyzýva na dosiahnutie pokroku pri rokovaniach v ázijsko-tichomorskom regióne.

               ·Súlad s existujúcimi ustanoveniami v tejto oblasti politiky

               Opísané ciele sú v úplnom súlade so Zmluvou o Európskej únii (ZEÚ), v ktorej sa zakotvuje, že EÚ by mala povzbudzovať integráciu všetkých krajín do svetového hospodárstva aj prostredníctvom postupného odstraňovania prekážok v medzinárodnom obchode
                  6
               .

               Tieto ciele sú takisto v súlade s oznámením „Európa 2020 – stratégia na zabezpečenie inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rastu“
                  7
               , v ktorom sa stanovuje, že európska obchodná stratégia bude zahŕňať „návrhy strategických dialógov na vysokej úrovni s kľúčovými partnermi s cieľom prediskutovať strategické otázky siahajúce od prístupu na trh, regulačný rámec, globálnu nerovnováhu, energetiku a zmenu klímy, prístup k surovinám, až po globálnu chudobu, vzdelávanie a rozvoj“.

               Ciele sú navyše v úplnom súlade s cieľmi stanovenými v oznámení Európskej komisie „Small Business Act pre Európu“
                  8
                (2008) a „Malý podnik, veľký svet“
                  9
                (2011). Podpora ekonomickej činnosti MSP mimo EÚ je zakotvená aj v celkovej stratégii Únie pre konkurencieschopnosť, ako je naznačené v oznámení „Za obnovu európskeho priemyslu“
                  10
                (2014).

               Ciele sú takisto v súlade so zásadami stanovenými v ZEÚ, podľa ktorých by politiky a činnosti EÚ mali mať za cieľ upevňovať a podporovať ... ľudské práva
                  11
                a prispievať k vypracovaniu medzinárodných opatrení na zachovávanie a zlepšovanie kvality životného prostredia a trvalo udržateľného hospodárenia so svetovými prírodnými zdrojmi
                  12
               .

               Ciele sú v súlade s ostatnými politikami EÚ a Chartou základných práv Európskej únie.

               Ciele sú napokon aj v súlade s prioritou Junckerovej Komisie obnoviť rast v Európe a zvýšiť počet pracovných miest bez ďalšieho zadlžovania sa, s „Investičným plánom“ (alebo „Európskym fondom pre strategické investície“)
                  13
               , ako aj s osobitnými prioritami stanovenými v pracovnom programe Komisie na rok 2017
                  14
               .

               Toto odporúčanie sa týka dohody, ktorý by pokrývala liberalizáciu obchodu s tovarom, službami, verejné obstarávanie a priame zahraničné investície spolu s doplnkovými pravidlami týkajúcimi sa napríklad práv duševného vlastníctva.

               ·Súlad s ostatnými politikami Únie

               Opis otázky súladu s existujúcimi ustanoveniami v tejto oblasti politiky sa nachádza v oddiele s názvom Súlad s existujúcimi ustanoveniami v tejto oblasti politiky.

               2.PRÁVNY ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               ·Právny základ

               Článok 218 ods. 3 a 4 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ).

               ·Subsidiarita (v prípade inej ako výlučnej právomoci)

               Podľa článku 5 ods. 3 ZEÚ sa zásada subsidiarity neuplatňuje v oblastiach vo výlučnej právomoci EÚ. Spoločná obchodná politika sa uvádza medzi oblasťami vo výlučnej právomoci Únie v článku 3 ZFEÚ. Táto politika zahŕňa rokovanie o obchodných dohodách okrem iného podľa článku 207 ZFEÚ.

               ·Proporcionalita

               V súlade so zásadou proporcionality sa zvážili všetky primerané možnosti politiky s cieľom posúdiť pravdepodobný účinok takýchto politických zásahov, ako je podrobne opísané v správe o posúdení vplyvu.

               ·Výber nástroja

                  Rozhodnutie Rady Európskej únie.

               3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

               ·Hodnotenia ex post/kontroly vhodnosti existujúcich právnych predpisov

                  Neuplatňuje sa.

               ·Konzultácie so zainteresovanými stranami

               Komisia aktívne spolupracovala so zainteresovanými stranami a viedla rozsiahlu verejnú online konzultáciu
                  15
                s cieľom zhromaždiť podrobné názory na budúce obchodné a hospodárske vzťahy medzi EÚ a Austráliou
                  16
               .

               Online verejná konzultácia prebiehala od 11. marca do 3. júna 2016. Bola spustená na webovom sídle Generálneho riaditeľstva pre obchod a bola uverejnená na portáli EU Survey (online portál Komisie pre verejné konzultácie). Zainteresované strany z EÚ aj mimo nej boli vyzvané, aby odpovedali na otázky týkajúce sa širokej škály tém v oblasti obchodu a investícií medzi EÚ a Austráliou.

               Komisia dostala 108 odpovedí od širokej škály respondentov. Zhrnutie odpovedí je súčasťou správy o posúdení vplyvu a jednotlivé odpovede boli zverejnené, pokiaľ respondent neuviedol inak.

               ·Získavanie a využívanie expertízy

                  Vykonaním analýzy ex ante možných vplyvov predpokladaných scenárov týkajúcich sa dohody o voľnom obchode bol poverený externý konzultant.

                  Komisia bola v kontakte aj s rôznymi zainteresovanými stranami, ktoré poskytli svoje stanoviská k otázke prístupu na konkrétne trhy a k iným obchodným prekážkam, ktorým čelia pri svojich obchodných a investičných vzťahoch s Austráliou.

               ·Posúdenia vplyvu

                  Hoci posúdenie vplyvu zahŕňajúce obchod, investície a ďalšie otázky malo širšiu pôsobnosť než toto odporúčanie, jeho závery platia aj pre toto odporúčanie.

                  Správa o posúdení vplyvu a sprievodné zhrnutie, ako aj kladné stanovisko s výhradami výboru pre kontrolu regulácie budú zverejnené.

                  Okrem posúdenia vplyvu sa potenciálne hospodárske a sociálne vplyvy a vplyvy na ľudské práva a životné prostredie dohody o voľnom obchode preskúmajú v rámci nezávislého posúdenia vplyvu na udržateľnosť, ktoré vykonajú externí konzultanti. Posúdenie vplyvu na udržateľnosť sa uskutoční súbežne s rokovaniami o dohode o voľnom obchode a bude sa opierať o rozsiahle konzultácie so zainteresovanými stranami, najmä s občianskou spoločnosťou. Posúdenie vplyvu na udržateľnosť sa dokončí pred parafovaním dohody o voľnom obchode a jeho zistenia poslúžia ako podklad pre proces rokovaní.

               ·Regulačná vhodnosť a zjednodušenie

                  MSP by mali mať prospech z nových podnikateľských príležitostí a vďaka liberalizácii, upevnenému právnemu rámcu, lepším colným režimom a zvýšenej regulačnej transparentnosti dosiahnuť v rámci dohody o voľnom obchode úspory. Správa o posúdení vplyvu obsahuje podrobné informácie o možných vplyvoch na zainteresované strany a hospodárske odvetvia.

               ·Základné práva

                  Správa o hodnotení vplyvu sa zaoberá otázkami základných práv v rámci sociálnych aspektov a aspektov životného prostredia a ľudských práv.

                  Dohoda o voľnom obchode by mala v súlade so zaužívanou politikou EÚ obsahovať kapitolu o obchode a trvalo udržateľnom rozvoji.

               4.VPLYV NA ROZPOČET

                  Dohoda o voľnom obchode bude mať obmedzený negatívny vplyv na rozpočet EÚ vo forme zníženia príjmov z ciel v dôsledku liberalizácie colných sadzieb. Nepriame pozitívne vplyvy sa očakávajú z hľadiska zvyšovania zdrojov spojených s daňou z pridanej hodnoty a hrubým národným dôchodkom.

               5.ĎALŠIE PRVKY

               ·Plány vykonávania, spôsob monitorovania, hodnotenia a podávania správ

                  V súlade so záväzkom prijatým v oznámení z roku 2015 „Obchod pre všetkých“ sa vykoná dôkladné ex post hodnotenie účinkov dohody o voľnom obchode, ktorá sa má uzatvoriť s Austráliou, keď už bude v platnosti dostatočne dlho na to, aby boli k dispozícii relevantné údaje. Správa o posúdení vplyvu obsahuje podrobné informácie o plánovaných dojednaniach týkajúcich sa monitorovania a hodnotenia.

               ·Vysvetľujúce dokumenty (v prípade smerníc)

                  Neuplatňuje sa.

                  •
                        Podrobné vysvetlenie konkrétnych ustanovení návrhu

               Neuplatňuje sa.

               ·Procedurálne aspekty

               Komisia bude rokovať v mene EÚ.

               V súlade s článkom 218 ods. 4 ZFEÚ sa navrhuje, aby Rada Európskej únie určila Výbor pre obchodnú politiku za výbor, po porade s ktorým sa musia viesť rokovania.

               Európsky parlament bude informovaný vo všetkých etapách konania v súlade s článkom 218 ods. 10 ZFEÚ.

               Komisia víta, že členovia Rady Európskej únie sa spolu so svojimi parlamentmi čoraz častejšie zapájajú do rokovaní o obchode v skorej etape, a to v súlade so svojimi inštitucionálnymi postupmi. Vyzýva členov Rady Európskej únie, aby postupovali rovnako, pokiaľ ide o toto odporúčanie na rozhodnutie Rady, s náležitým zreteľom na rozhodnutie Rady 2013/488/EÚ o bezpečnostných predpisoch na ochranu utajovaných skutočností EÚ
                  17
               .

               Komisia bude informovať Austráliu o vnútorných pravidlách EÚ týkajúcich sa transparentnosti a prístupu Rady Európskej únie a Európskeho parlamentu k rokovacím dokumentom.

               Komisia zverejní toto odporúčanie a dodatok k nemu bezprostredne po ich prijatí.

               Komisia odporúča, aby sa smernice na rokovania zverejnili bezprostredne po ich prijatí.

               Odporúčanie

               ROZHODNUTIE RADY

               o poverení začať rokovania o dohode o voľnom obchode s Austráliou

               RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

               so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 218 ods. 3 a 4,

               so zreteľom na odporúčanie Európskej komisie,

               KEĎŽE by sa mali začať rokovania s cieľom uzavrieť dohodu o voľnom obchode s Austráliou,

               PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:

               Článok 1

               Komisia sa poveruje rokovať v mene Únie o dohode o voľnom obchode s Austráliou.

               Článok 2

               Smernice na rokovania sú uvedené v dodatku.

               Článok 3

               Rokovania sa povedú po porade s Výborom pre obchodnú politiku.

               Článok 4

               Toto rozhodnutie a dodatok k nemu sa zverejnia bezprostredne po ich prijatí.

               Článok 5

               Toto rozhodnutie je určené Komisii.

               V Bruseli

                     Za Radu

                     predseda

                     (1)

                  http://eeas.europa.eu/statements-eeas/2015/150422_04_en.htm.

                     (2)

                  http://europa.eu/rapid/press-release_STATEMENT-15-6088_en.htm.

                     (3)

                  http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2016/january/tradoc_154150.pdf

                     (4)

                  http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/EN/foraff/145908.pdf.

                     (5)
                  http://www.consilium.europa.eu/en/meetings/fac/2015/11/st14688_en15_pdf/.

                     (6)
                  Článok 21 ods. 2 písm. e) ZEÚ.

                     (7)

                  http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2010:2020:FIN:SK:PDF

                     (8)
                  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/SK/TXT/?uri=CELEX:52008DC0394.

                     (9)
                  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/sk/ALL/?uri=CELEX:52011DC0702.

                     (10)
                  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/SK/TXT/?uri=CELEX:52014DC0014.

                     (11)
                  Článok 21 ods. 2 písm. b) ZEÚ.

                     (12)
                  Článok 21 ods. 2 písm. f) ZEÚ.

                     (13)

                  http://ec.europa.eu/priorities/jobs-growth-investment/plan/index_en.htm.

                     (14)
                  https://ec.europa.eu/info/publications/work-programme-commission-key-documents-2017_sk.

                     (15)
                  http://trade.ec.europa.eu/consultations/index.cfm?consul_id=195.

                     (16)
                  Verejná online konzultácia sa týkala aj budúcich obchodných a hospodárskych vzťahov medzi EÚ a Novým Zélandom.

                     (17)

                  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/SK/TXT/?uri=CELEX:32013D0488.

    ---documentbreak---

               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli13. 9. 2017
            COM(2017) 472 final
            PRÍLOHA
            k
            odporúčaniu na rozhodnutie Rady
            o poverení začať rokovania o dohode o voľnom obchode s Austráliou
            {SWD(2017) 292}{SWD(2017) 293}

               DODATOK

               SMERNICE NA ROKOVANIA O UZAVRETÍ DOHODY O VOĽNOM OBCHODE S AUSTRÁLIOU

               A.
                     POVAHA A ROZSAH PÔSOBNOSTI DOHODY

               Dohoda by mala obsahovať výlučne ustanovenia o obchode a oblastiach súvisiacich s priamymi zahraničnými investíciámi, ktoré sú v rámci vzájomných vzťahov relevantné.

               Dohoda by mala byť ambiciózna, komplexná a plne v súlade s pravidlami a povinnosťami vyplývajúcimi z členstva vo Svetovej obchodnej organizácii (WTO). Rokovania by sa mali viesť a uzavrieť tak, aby boli zohľadnené záväzky v rámci WTO. Dohoda by sa mala vyznačovať vysokými ambíciami, ktoré presiahnu existujúce záväzky v rámci WTO.

               V dohode by sa mala stanoviť postupná liberalizácia obchodu s tovarom a službami a priamych zahraničných investícií. Bude obsahovať pravidlá týkajúce sa oblastí súvisiacich s obchodom s cieľom podporovať, uľahčovať alebo upravovať obchod a priame zahraničné investície. Všetky záväzky v rámci dohody sa prijímajú s cieľom dosiahnuť ich priamy a okamžitý účinok na obchod, v náležitých prípadoch v rámci rozsahu pôsobnosti spoločných pravidiel EÚ.

               Súčasťou dohody by mali byť povinnosti v oblastiach, ktoré patria do pôsobnosti všetkých príslušných orgánov a subjektov oboch strán dohody.

               B.
                     NAVRHOVANÝ OBSAH DOHODY

               Preambula, všeobecné zásady

               V preambule by sa malo pripomenúť, že partnerstvo s Austráliou je založené na spoločných zásadách a hodnotách vyjadrených v rámcovej dohode medzi EÚ a Austráliou. Dohoda by mala byť súčasťou všestranného politického partnerstva a inštitucionálneho rámca, ktoré sa stanovujú v rámcovej dohode
                  1
               .

               Vzhľadom na liberalizáciu bilaterálneho obchodu a priamych zahraničných investícií by sa tiež v dohode mali okrem iného uvádzať:

               ·odkaz na zásady a ciele vonkajšej činnosti EÚ,

               ·záväzok strán, pokiaľ ide o trvalo udržateľný rozvoj a príspevok medzinárodného obchodu k trvalo udržateľnému rozvoju z hospodárskeho, sociálneho a environmentálneho hľadiska vrátane hospodárskeho rozvoja, znižovania chudoby, úplnej a produktívnej zamestnanosti a dôstojnej práce pre všetkých, ochrany a uchovania životného prostredia a prírodných zdrojov,

               ·záväzok strán postupovať plne v súlade so svojimi právami a povinnosťami vyplývajúcimi z členstva vo WTO,

               ·záväzok strán zvýšiť blahobyt spotrebiteľov, a to prostredníctvom politík zaisťujúcich vysokú úroveň ochrany spotrebiteľa a hospodársku prosperitu,

               ·právo vo verejnom záujme regulovať hospodársku činnosť s cieľom dosiahnuť legitímne ciele politiky, ako je ochrana a podpora verejného zdravia, sociálnych služieb, verejného vzdelávania, bezpečnosti, životného prostredia, verejnej morálky, sociálna ochrana alebo ochrana spotrebiteľa, ochrana súkromia a údajov a podpora a ochrana kultúrnej rozmanitosti,

               ·cieľ, podľa ktorého by sa dohodou mal vytvoriť nový rámec pre hospodárske vzťahy medzi stranami, a predovšetkým pre rozvoj obchodu a priamych zahraničných investícií,

               ·spoločný cieľ strán zohľadniť osobitné výzvy, ktorým čelia malé a stredné podniky (MSP) pri svojej účasti na rozvoji obchodu a priamych zahraničných investícií,

               ·záväzok strán komunikovať so všetkými príslušnými zainteresovanými stranami vrátane súkromného sektora a organizácií/zástupcov občianskej spoločnosti.

               Ciele

               V dohode by sa malo potvrdzovať, že spoločný cieľ spočíva v postupnej a recipročnej liberalizácii v podstate celého obchodu s tovarom a so službami a priamych zahraničných investícií, a to plne v súlade s pravidlami WTO, najmä s článkom XXIV Všeobecnej dohody o clách a obchode (GATT) a článkom V Všeobecnej dohody o obchode so službami (GATS).

               Dohoda by mala zabezpečovať vysokú úroveň prístupu na trh v prípade verejného obstarávania a práv duševného vlastníctva súvisiacich s obchodom vrátane zemepisných označení a utužovať dialóg a spoluprácu, pokiaľ ide o technický a regulačný rámec.

               V dohode by sa malo zároveň uznávať, že trvalo udržateľný rozvoj je univerzálnym cieľom strán, a mala by zaručiť a uľahčovať dodržiavanie medzinárodných dohôd a noriem v oblasti životného prostredia a v sociálnej oblasti v záujme podpory obchodu. Trvalo udržateľný rozvoj by sa mal zohľadňovať v celej dohode, pričom by sa mal vzťahovať na sociálne otázky aj na otázky životného prostredia. Dohodou by sa malo zaistiť, aby strany nepodnecovali obchod alebo priame zahraničné investície znižovaním požiadaviek vnútroštátnych právnych predpisov alebo noriem v oblasti životného prostredia, práce alebo zdravia a bezpečnosti pri práci, ani zmierňovaním základných pracovných noriem alebo zákonov zameraných na ochranu a podporu kultúrnej rozmanitosti.

               Obchod s tovarom

               Dovozné a vývozné clá a nesadzobné opatrenia

               Cieľom dohody je zabezpečiť čo najrozsiahlejšiu liberalizáciu obchodu. Dohoda by sa mala vzťahovať v podstate na celý obchod s tovarom medzi stranami. Pri nadobudnutí platnosti dohody by sa mali odstrániť clá vo väčšine položiek. Cieľom dohody by malo byť v zásade najneskôr do siedmich rokov odstrániť na oboch stranách dovozné clá a poplatky s rovnocenným účinkom. Výnimky by mali existovať len v minimálnom rozsahu a na najcitlivejšie výrobky by sa mali vzťahovať osobitné ustanovenia. Týka sa to napríklad niektorých poľnohospodárskych výrobkov, pre ktoré by sa mali zvážiť colné kvóty, dlhšie prechodné obdobia alebo iné dojednania.

               Rokovania o znížení ciel by sa mali vychádzať z ciel, ktoré v čase začatia rokovaní EÚ uplatňuje erga omnes, a ciel, ktoré v čase začatia rokovaní uplatňuje erga omnes Austrália.

               Mali by sa zakázať všetky clá alebo poplatky pri vývoze alebo akékoľvek opatrenia s rovnocenným účinkom a nemali by sa zavádzať žiadne nové.

               Pravidlá pôvodu

               Pravidlá pôvodu a ustanovenia, ktorými sa stanoví administratívna spolupráca, by mali uľahčovať obchod, byť jednoduchšie a zohľadňovať štandardné preferenčné pravidlá pôvodu EÚ a záujmy výrobcov z EÚ.

               Opatrenia proti podvodom

               V dohode o posilnenej administratívnej spolupráci by sa mali uviesť postupy a vhodné opatrenia, ktoré môžu strany prijať, ak sa zistí nedostatočná administratívna spolupráca v colných záležitostiach, odhalia sa nezrovnalosti alebo podvod.

               Náprava administratívnych chýb

               Do dohody by sa mali zahrnúť aj ustanovenia o spoločnom preskúmaní možnosti prijatia vhodných opatrení, ak sa príslušné orgány pri uplatňovaní preferenčných pravidiel pôvodu dopustia chýb.

               Colné postupy a uľahčenie obchodu

               Dohoda by mala zahŕňať ustanovenia zamerané na uľahčenie obchodu medzi stranami, pričom sa zabezpečia účinné kontroly. Na tieto účely by mala dohoda obsahovať záväzky týkajúce sa pravidiel, požiadaviek, formalít a postupov strán súvisiacich s dovozom, vývozom a tranzitom.

               Dohoda by mala podporovať účinné vykonávanie a uplatňovanie medzinárodných pravidiel a noriem v oblasti colných režimov a iných postupov súvisiacich s obchodom vrátane ustanovení WTO, Dohody WTO o uľahčení obchodu, nástrojov Svetovej colnej organizácie a revidovaného Kjótskeho dohovoru.

               Dohoda by mala obsahovať ustanovenia na podporu výmeny najlepších postupov a skúseností z konkrétnych oblastí spoločného záujmu. Medzi tieto oblasti môžu patriť záležitosti ako modernizácia a zjednodušenie pravidiel a postupov, štandardizovaná dokumentácia, nomenklatúrne zatriedenie, transparentnosť, vzájomné uznávanie a spolupráca medzi príslušnými orgánmi..

               Dohoda by mala podporiť konvergenciu v oblasti uľahčenia obchodu, pričom bude podľa potreby vychádzať z príslušných medzinárodných noriem a nástrojov.

               Dohoda by mala podporiť účinné a efektívne presadzovanie práv duševného vlastníctva colnými orgánmi v prípade každého tovaru pod colnou kontrolou.

               Dohoda by mala zabezpečovať rovnaké podmienky pre všetky hospodárske subjekty, pričom v ustanoveniach o uľahčení obchodu by sa mali zohľadniť problémy, ktorým čelia MSP.

               Cieľom dohody by malo byť stanovenie protokolu o vzájomnej administratívnej pomoci v colných otázkach, ktorý sa bude vzťahovať na pomoc pri vyšetrovaní colných podvodov (vrátane pomoci na požiadanie, spontánnej pomoci a zachovania dôvernosti),

               Necolné prekážky

               Dohoda by sa mala venovať otázkam regulácie obchodu a necolným prekážkam obchodu (NTB). V dohode by sa preto mal zakazovať akýkoľvek zákaz, obmedzenie alebo iné necolné prekážky obchodu, ktoré nie sú podložené všeobecnými výnimkami uvedenými ďalej v texte a ktoré by mohli spôsobiť svojvoľnú diskrimináciu alebo skryté obmedzenie obchodu medzi stranami. Prioritne by sa mali do nej zahrnúť ustanovenia a postupy na odstránenie neoprávnených necolných prekážok obchodu. V dohode by sa malo predpokladať aj ustanovenie primeraných postupov na zabránenie necolným prekážkam a iným nepotrebným prekážkam obchodu. Dohoda by sa mala zaoberať aj požiadavkami týkajúcimi sa lokalizácie.

               Necolné prekážky obchodu špecifické pre konkrétne výrobky by sa mali riešiť na základe dopytu a ponuky súčasne s rokovaniami o colných koncesiách. Vzhľadom na význam presadzovania cieľov dohody a výraznejšieho rozšírenia prístupu na trh, než aký umožňujú horizontálne pravidlá, by mala dohoda obsahovať záväzky týkajúce sa necolných prekážok špecifické pre jednotlivé sektory.

               Dohoda by mala zahŕňať pravidlá týkajúce sa štátnych obchodných podnikov, pričom sa posúdi akékoľvek možné narušenie hospodárskej súťaže a prekážky obchodu, ktoré by mohli spôsobiť.

               Technické predpisy, normy a postupy posudzovania zhody

               Strany by mali potvrdiť ustanovenia Dohody WTO o technických prekážkach obchodu a zároveň prijať ustanovenia, ktoré vychádzajú z uvedených ustanovení a dopĺňajú ich, s cieľom uľahčiť si navzájom prístup na trhy druhej strany.

               Dohoda by mala obsahovať niekoľko všeobecných zásad (ako napr. proporcionalita, žiadne neopodstatnené obmedzenia, transparentnosť, nediskriminácia) a ustanovenia, ktoré vychádzajú z pravidiel WTO a dopĺňajú ich. K jej cieľom by mali okrem iného patriť zvyšovanie transparentnosti, podpora osvedčených regulačných postupov, prijatie príslušných medzinárodných noriem, snaha o dosiahnutie kompatibility a konvergenciu technických predpisov na základe medzinárodných noriem, zefektívnenie požiadaviek v oblasti skúšobníctva a osvedčovania, a to napríklad prostredníctvom uplatňovania prístupu k posudzovaniu zhody založeného na riziku (vrátane uplatňovania samoosvedčovania v sektoroch, kde je to vhodné a primerané) a zavedenia ustanovení zameraných na dosiahnutie kompatibility požiadaviek v oblasti skúšobníctva vo viacerých prioritných sektoroch a presadzovania používania akreditácie.

               Dohoda by mala obsahovať ustanovenia zamerané na zlepšenie poskytovania informácií dovozcom a vývozcom.

               V rámci rokovaní by sa mala venovať pozornosť vzťahu medzi dohodou a existujúcou dohodou o vzájomnom uznávaní, aby sa zlepšilo jej vykonávanie a zabezpečila efektívnejšia spolupráca.

               Sanitárne a fytosanitárne opatrenia

               Strany by mali vychádzať z Dohody WTO o uplatňovaní sanitárnych a fytosanitárnych opatrení a ísť nad jej rámec, pričom budú sledovať cieľ vzájomného uľahčenia prístupu na trh druhej strany a chrániť pritom život a zdravie ľudí, zvierat alebo rastlín. Kapitola súvisiaca so sanitárnymi a fytosanitárnymi opatreniami by mala pokrývať otázky, ako je transparentnosť, proporcionalita, zbytočné prieťahy, harmonizácia, uznávanie rovnocennosti a alternatívne opatrenia, regionalizácia, postupy kontrol, inšpekcií a schvaľovania, audity, dovozné kontroly, núdzové opatrenia, súhlas s usadením sa bez predchádzajúcej kontroly, možnosť zavedenia celoúniových autorizačných postupov (jediný subjekt), regulačná spolupráca, lepšia spolupráca v oblasti antimikrobiálnej rezistencie, ako aj vytvorenie mechanizmu na urýchlené riešenie konkrétnych obáv v oblasti obchodu spojených so sanitárnymi a s fytosanitárnymi opatreniami.

               Rokovania by sa mali riadiť ustanoveniami smerníc na rokovania, ktoré prijala Rada 20. februára 1995 (dokument Rady č. 4976/95).

               Dobré životné podmienky zvierat

               Dohoda by mala podporovať nepretržitú spoluprácu a výmenu v oblasti dobrých životných podmienok zvierat, ktorých cieľom bude okrem iného prípadné záväzky týkajúce sa rovnocennosti medzi stranami v oblasti dobrých životných podmienok zvierat.

               Záruky

               Dohoda by mala obsahovať doložku o ochranných opatreniach, podľa ktorej môže každá strana prijať primerané opatrenia v súlade s Dohodou WTO o vykonávaní článku  XIX Všeobecnej dohody o clách a obchode z roku 1994 alebo Dohodou WTO o ochranných opatreniach. Zároveň by sa malo v dohode stanoviť, že rušivý vplyv takýchto ochranných opatrení na vzájomný obchod by mal byť čo najmenší.

               V záujme maximalizácie záväzkov k liberalizácii a zabezpečenia potrebnej ochrany so zreteľom na osobitosti citlivých sektorov by dohoda mala v zásade obsahovať bilaterálnu ochrannú doložku, prostredníctvom ktorej môže každá strana čiastočne alebo úplne zrušiť preferencie, ak zvýšenie dovozu určitého výrobku z druhej strany spôsobuje vážnu ujmu jej domácemu výrobnému odvetviu alebo ak existuje hrozba vyvolania vážnej ujmy.

               Antidumpingové a vyrovnávacie opatrenia

               Dohoda by mala obsahovať doložku o antidumpingových a vyrovnávacích opatreniach, podľa ktorej môže každá strana prijať primerané opatrenia proti dumpingu a/alebo napadnuteľným subvenciám v súlade s Dohodou WTO o vykonávaní článku VI Všeobecnej dohody o clách a obchode z roku 1994 alebo Dohodou WTO o subvenciách a vyrovnávacích opatreniach. Do dohody by sa mali zároveň začleniť záväzky nad rámec pravidiel WTO v tejto oblasti v súlade s pravidlami EÚ a predchádzajúcimi dohodami.

               V dohode by sa malo uznať, že platby v rámci „zeleného koša“ nenarúšajú obchod a v zásade by sa teda na ne nemali vzťahovať antidumpingové ani vyrovnávacie opatrenia.

               Obchod so službami, priame zahraničné investície a digitálny obchod

               V súlade s článkom V Všeobecnej dohody o obchode so službami by dohoda mala mať značné sektorové pokrytie a mala by sa vzťahovať na všetky spôsoby dodávok. Z rozsahu pôsobnosti dohody by sa a priori nemal vylúčiť žiadny sektor, okrem vylúčenia audiovizuálnych služieb a služieb a činností, ktoré sú poskytované, resp. vykonávané pri výkone verejnej moci. Cieľom rokovaní by mala byť postupná a recipročná liberalizácia obchodu so službami a priamych zahraničných investícií, ktorá sa má dosiahnuť odstránením obmedzení prístupu na trh a národného zaobchádzania, nad rámec záväzkov a ponúk v rámci WTO, ktoré obe strany predložili v kontexte rokovaní o dohode o obchode so službami. Dohoda by mala zahŕňať pravidlá pre požiadavky na plnenie v spojitosti s priamymi zahraničnými investíciami.

               Dohoda by mala navyše obsahovať regulačné pravidlá. Na tieto účely by rokovania mali zahŕňať napríklad tieto záležitosti:

               ·regulačné ustanovenia týkajúce sa transparentnosti a vzájomného uznávania,

               ·horizontálne ustanovenia týkajúce sa vnútroštátnej regulácie, napr. ustanovenia na zaistenie nestrannosti a riadneho procesu, pokiaľ ide o požiadavky a postupy pre udeľovanie povolení a kvalifikácií, a

               ·regulačné ustanovenia pre konkrétne sektory – vrátane telekomunikačných služieb, finančných služieb, doručovacích služieb a služieb medzinárodnej námornej dopravy.

               V kontexte čoraz rozšírenejšej digitalizácie obchodu by rokovania mali vyústiť do pravidiel vzťahujúcich sa na digitálny obchod a cezhraničné toky údajov, dôveryhodné elektronické služby a elektronické autentifikačné služby, ako aj nevyžiadanú priamu marketingovú komunikáciu, ktoré budú riešiť neoprávnené požiadavky na lokalizáciu dát, bez toho, aby  sa predmetom rokovaní stali alebo boli dotknuté pravidlá EÚ v oblasti ochrany osobných údajov.

               V súlade so záväzkami strán v Mode4 môžu byť súčasťou dohody procedurálne záväzky týkajúce sa vstupu a pobytu fyzických osôb na účely podnikania. Žiadne ustanovenie dohody by však nemalo stranám brániť v uplatňovaní ich vnútroštátnych právnych predpisov, nariadení a požiadaviek týkajúcich sa vstupu a pobytu, za predpokladu, že sa pritom neodstránia ani neobmedzia výhody vyplývajúce z dohody. Naďalej by sa mali uplatňovať právne predpisy, nariadenia a požiadavky týkajúce sa pracovných podmienok a pracovných práv, ktoré platia v EÚ.

               V dohode by sa mala opätovne potvrdiť právo vo verejnom záujme regulovať hospodársku činnosť s cieľom dosiahnuť legitímne ciele politiky, ako je ochrana a podpora verejného zdravia, sociálnych služieb, verejného vzdelávania, bezpečnosti, životného prostredia, verejnej morálky, sociálna ochrana alebo ochrana spotrebiteľa, ochrana súkromia a údajov a podpora a ochrana kultúrnej rozmanitosti, Vysoká kvalita verejných služieb EÚ by sa mala zachovať v súlade so Zmluvou o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ), a najmä Protokolom č. 26 o službách všeobecného záujmu a so zreteľom na záväzky EÚ v tejto oblasti vrátane GATS.

               Pohyb kapitálu a platby

               Dohoda by sa mala usilovať o odstránenie prekážok bežných platieb a pohybu kapitálu súvisiacich s transakciami, ktoré sa liberalizujú v rámci dohody, a mala by obsahovať doložku o zachovaní súčasného stavu.. Mala by obsahovať ochranné ustanovenia a ustanovenia o výnimkách (napr. v súvislosti s hospodárskou a menovou úniou a platobnou bilanciou Únie), ktoré by mali byť v súlade s ustanoveniami ZFEÚ o voľnom pohybe kapitálu.

               Práva duševného vlastníctva

               Dohoda by mala dopĺňať Dohodu WTO o obchodných aspektoch práv duševného vlastníctva (dohoda TRIPS) a vychádzať z nej tak, aby sa zaistila primeraná a účinná úroveň ochrany a presadzovanie práv duševného vlastníctva.

               Kapitola venovaná právam duševného vlastníctva by mala upravovať oblasti, akými sú autorské práva, ochranné známky, dizajn, patenty, práva k odrodám rastlín, nezverejnené informácie vrátane obchodných tajomstiev, zemepisné označenia a dôraznejšie presadzovanie. Dohoda by sa mala usilovať o väčšiu efektívnosť presadzovania práv duševného vlastníctva, a to aj v digitálnom prostredí a na hraniciach (aj pri vývoze)

               Na podporu vykonávania kapitoly venovanej právam duševného vlastníctva by sa mal dohodou zaviesť vhodný mechanizmus spolupráce strán, ako aj nadviazať pravidelný dialóg o právach duševného vlastníctva, ktorého cieľom bude podporiť výmenu informácií o pokroku jednotlivých strán v oblasti legislatívy, výmenu skúseností o presadzovaní a konzultácie v súvislosti s tretími krajinami.

               Zemepisné označenia

               Dohoda by mala poskytovať priamu ochranu zahrnutím  zoznamu zemepisných označení (vína, liehoviny, poľnohospodárske výrobky a potraviny), a to s vysokým stupňom ochrany vychádzajúc z článku 23 dohody TRIPS vrátane evokovania iných označení, dôraznejšieho presadzovania, koexistencie s predchádzajúcimi obchodnými známkami v dobrej viere, ochrany pred následnými nechránenými generickými označeniami a možnosti doplniť nové zemepisné označenia. Mali by sa riešiť aj otázky individuálnych predchádzajúcich práv, napríklad v súvislosti s odrodami rastlín, ochrannými známkami, generickými alebo inými zákonnými predchádzajúcimi použitiami. Rokovania budú zároveň zahŕňať dojednania o ochrane zemepisných označení na trhoch tretích krajín.

               V rámci rokovaní by sa mala venovať pozornosť vzťahu medzi dohodou a existujúcou dohodou medzi EÚ a Austráliou o víne.

               Verejné obstarávanie

               Dohoda mala zameriavať na dosiahnutie komplexného a lepšieho prístupu na trhy verejného obstarávania so zreteľom na vývoj v oblasti pristúpenia Austrálie k Dohode WTO o vládnom obstarávaní. To by malo zahŕňať komplexné a obojstranne prijateľné pokrytie obstarávania na všetkých úrovniach verejnej správy, štátom vlastnené podniky a podniky s osobitnými alebo výhradnými právami, a obstarávanie tovaru, služieb a verejných prác. Strany pritom navzájom uznávajú osobitosti a citlivý charakter svojho prostredia verejného obstarávania. Malo by sa zvážiť, či dohoda bude zahŕňať aj záväzky týkajúce sa verejno-súkromných partnerstiev/koncesií v súlade s príslušnými právnymi predpismi v tejto oblasti. Strany uznávajú význam zásady národného zaobchádzania s cieľom zabezpečiť zaobchádzanie, ktoré nie je menej priaznivé ako zaobchádzanie priznané miestnym usadeným dodávateľom tovaru alebo poskytovateľom služieb.

               Procedurálne záväzky by sa mali zakladať na pravidlách, postupoch a požiadavkách stanovených v Dohode WTO o vládnom obstarávaní. Záväzky by mali v prvom rade zaistiť riadny postup (zahŕňajúci napr. účinné mechanizmy preskúmania) a transparentnosť v príslušnom obstarávaní. S cieľom poskytnúť podnikom jednoducho dostupné informácie by sa mali zvážiť osobitné prvky týkajúce sa transparentnosti, aby sa zabezpečila zrozumiteľnosť, pokiaľ ide o uplatniteľné pravidlá verejného obstarávania a dostupné príležitosti v oblasti verejného obstarávania,

               Obchod a hospodárska súťaž

               Dohoda by mala obsahovať ustanovenia o hospodárskej súťaži, ktoré sa budú týkať pravidiel hospodárskej súťaže a ich presadzovania.

               Dohoda by mala obsahovať ustanovenia o subvenciách. Okrem toho by sa mala zaoberať aj štátom kontrolovanými podnikmi, určenými monopolmi a podnikmi, ktorým boli udelené osobitné práva alebo privilégiá.

               Malé a stredné podniky

               Súčasťou dohody by mala byť samostatná kapitola venovaná MSP. Dohoda by mala napomáhať MSP, aby v plnej miere využili obchodné príležitosti, ktoré poskytuje, a to aj prostredníctvom opatrení na výmenu informácií o požiadavkách týkajúcich sa prístupu na trh a vhodnej inštitucionálnej štruktúry.

               Obchod a trvalo udržateľný rozvoj

               Dohoda by mala zahŕňať ustanovenia o aspektoch obchodu a trvalo udržateľného rozvoja týkajúcich sa práce a životného prostredia s významom v rámci obchodu a priamych zahraničných investícií. Mala by obsahovať ustanovenia na podporu dodržiavania a účinného vykonávania príslušných zásad a pravidiel dohodnutých na medzinárodnej úrovni vrátane základných pracovných noriem a základných dohovorov Medzinárodnej organizácie práce a mnohostranných environmentálnych dohôd (aj tých, ktoré sa týkajú zmeny klímy).

               Dohoda by mala opätovne potvrdiť právo strán na reguláciu v oblastiach týkajúcich sa práce a životného prostredia, ktorá je v súlade s ich medzinárodnými záväzkami, v snahe dosiahnuť vysokú úroveň ochrany. Mala by obsahovať ustanovenia o úrovniach ochrany v oblasti práce a životného prostredia, ktoré sa nesmú znížiť v záujme podpory obchodu a priamych zahraničných investícií. Súčasťou toho by mal byť záväzok neodchyľovať sa od vnútroštátnych právnych predpisov v oblasti práce alebo životného prostredia ani ich neprestať presadzovať.

               Dohoda by mala presadzovať, aby obchod a priame zahraničné investície viac prispievali k trvalo udržateľnému rozvoju, pričom by sa mala zaoberať aj oblasťami ako uľahčenie obchodu s environmentálnym tovarom a službami šetrnými ku klíme a podpora dobrovoľných systémov zabezpečenia trvalej udržateľnosti a sociálnej zodpovednosti podnikov, so zreteľom na nástroje uznané na medzinárodnej úrovni

               Dohoda by mala obsahovať aj záväzky podporujúce obchod so zákonne nadobudnutými a trvalo udržateľne obhospodarovanými prírodnými zdrojmi, predovšetkým v súvislosti s biodiverzitou, voľne žijúcou zverou, produktmi lesného hospodárstva, rybolovom a pokrývať príslušné medzinárodné nástroje a postupy. Mala by podporovať aj obchod, ktorý napomáha nízkoemisný rozvoj odolný proti zmene klímy.

               V dohode by sa mali stanoviť vhodné ustanovenia na zaistenie účinného vykonávania a monitorovania týchto ustanovení, ako aj postupy na urovnávanie prípadných sporov, ku ktorým dôjde medzi stranami, a mala by sa upraviť účasť občianskej spoločnosti.

               Energetika a suroviny

               Súčasťou dohody by mali byť ustanovenia zamerané na aspekty energetiky a surovín, ktoré súvisia s obchodom a priamymi zahraničnými investíciami. Cieľom dohody by malo byť zabezpečenie otvoreného, transparentného nediskriminačného a predvídateľného podnikateľského prostredia, ako aj obmedzenie protisúťažných praktík v tejto oblasti. Do dohody by sa mali takisto začleniť pravidlá, ktoré podporujú a ďalej podnecujú obchod a priame zahraničné investície v sektore energie z obnoviteľných zdrojov. Dohodou by sa takisto mala zintenzívniť spolupráca v uvedených oblastiach.

               Transparentnosť právnych predpisov

               Dohoda by mala obsahovať ustanovenia o:

               ·uverejňovaní návrhov na všeobecne záväzné opatrenia (vrátane verejného sprístupnenia všeobecne záväzných opatrení) nediskriminačným spôsobom a pri poskytnutí primeraného času na pripomienkovanie,

               ·žiadostiach o informácie a kontaktných miestach spolu s mechanizmami na vybavenie žiadostí zainteresovaných strán v súvislosti s navrhovanými opatreniami,

               ·správnych konaniach založených na právnych predpisoch a v súlade s právnymi predpismi, ktoré zabezpečia, aby boli informácie o vykonávaní všeobecne záväzných opatrení dostupné zainteresovaným osobám a aby subjekty dotknuté určitým konaním dostali primeranú príležitosť predložiť svoje stanoviská skôr, než sa prijme konečné správne opatrenie,

               ·primeraných možnostiach preskúmania správneho opatrenia a odvolania sa voči nemu v oblastiach upravených dohodou,

               ·podpore kvalitnej regulácie a osvedčenej správnej praxe.

               Spolupráca v oblasti regulácie

               Dohoda by mala obsahovať prierezové pravidlá týkajúce sa regulačnej súdržnosti a transparentnosti pri navrhovaní, prijímaní a vykonávaní účinných, nákladovo efektívnych a lepšie vzájomne zlučiteľných právnych predpisov s cieľom uľahčiť obchod. Dohoda by mala obsahovať ustanovenia o podpore výmeny informácií, lepšom využívaní osvedčených regulačných postupov a intenzívnejšej spolupráci v oblasti regulácie.

               Na tieto účely by sa malo zvážiť zavedenie ustanovení o spolupráci v oblasti regulácie v určitých osobitných oblastiach, na ktoré sa nevzťahuje súčasný rámec, ako aj mechanizmy odhaľovania potenciálnych prekážok, ktorým je v rámci spolupráce v oblasti regulácie potrebné venovať pozornosť.

               Inštitucionálne a záverečné ustanovenia

               Malo by sa stanoviť jasné právne a inštitucionálne prepojenie medzi dohodou a rámcovou dohodou. Mal by sa tým zabezpečiť vonkajší súlad, najmä pokiaľ ide o existenciu, uplatňovanie, pozastavenie a ukončenie platnosti príslušných ustanovení.

               Dohodou by sa mal zriadiť osobitný zastrešujúci orgán, ktorý bude monitorovať jej vykonávanie. Podľa potreby sa môžu v konkrétnych oblastiach zriadiť výbory a pracovné skupiny, ktoré by mali pôsobiť v rámci pôsobnosti zastrešujúceho orgánu.

               Urovnávanie sporov a mediácia

               Dohoda by mala obsahovať účinný a záväzný mechanizmus urovnávania sporov so skráteným konaním, predovšetkým pokiaľ ide o zloženie rozhodcovského tribunálu a vedenie rozhodcovského konania. Mechanizmus urovnávania sporov by mal byť transparentný, otvorený a inovačný. Mala by zahŕňať ustanovenia o pružnom a rýchlom mediačnom mechanizme.

               Všeobecné výnimky

               Dohoda by mala zahŕňať všeobecné výnimky vzťahujúce sa na príslušné časti dohody vrátane výnimiek týkajúcich sa bezpečnosti, platobnej bilancie, prudenciálneho dohľadu a daní.

               Autentické jazyky

               Dohoda by mala byť rovnako autentická vo všetkých úradných jazykoch EÚ a na tento účel by mala obsahovať jazykovú doložku.

               Iné otázky

               V dohode by sa mala uznať dôležitosť otázok súvisiacich s ochranou spotrebiteľa a podporovať účinná ochrana spotrebiteľa, a to aj v digitálnom prostredí.

               V nadväznosti na analýzu Komisie, po predchádzajúcej konzultácii s Výborom pre obchodnú politiku a v súlade so zmluvami o EÚ môže dohoda obsahovať ďalšie ustanovenia súvisiace s obchodnými a hospodárskymi vzťahmi, ak bude v priebehu rokovaní vyjadrený spoločný záujem takéto ustanovenia do dohody začleniť.

                     (1)

                  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/SK/TXT/?uri=CELEX:52016JC0051


title: Odporúčanie na ROZHODNUTIE RADY o opatreniach potrebných na opätovné prerokovanie menovej dohody s Monackým kniežatstvom

text:
|

52011DC0023

	[pic] | EURÓPSKA KOMISIA |Brusel, 31.1.2011KOM(2011) 23 v konečnom zneníOdporúčanie naROZHODNUTIE RADYo opatreniach potrebných na opätovné prerokovanie menovej dohody s Monackým kniežatstvomDÔVODOVÁ SPRÁVAMenové dohody medzi Európskou úniou a Monakom, San Marínom a Vatikánom sa uzavreli s cieľom poskytnúť právnu kontinuitu režimom, ktoré jestvovali medzi týmito krajinami na strane jednej a Francúzskom a Talianskom na strane druhej pred tým, než sa zaviedlo euro.Desať rokov po tom, ako euro nahradilo pôvodné štátne meny Talianska a Francúzska, ktoré sa používali v Monaku, San Maríne a Vatikáne, Rada vyzvala Komisiu, aby preskúmala fungovanie týchto menových dohôd[1]. Výsledky tohto posúdenia sa prijali v oznámení Komisie o fungovaní menových dohôd s Monakom, San Marínom a Vatikánom[2].Komisia dospela k záveru, že menové dohody v súčasnej forme sa musia zmeniť a doplniť s cieľom zaistiť konzistentnejší prístup vo vzťahoch medzi Úniou a krajinami, ktoré podpísali tieto dohody. Na tomto základe Rada 16. októbra 2009 prijala dve rozhodnutia, ktorými poverila Európsku komisiu a Taliansku republiku opätovným prerokovaním platných dohôd. S Vatikánskym mestským štátom bola nová menová dohoda uzavretá 17. decembra 2009[3], zatiaľ čo diskusie so Sanmarínskou republikou stále prebiehajú.V tomto návrhu odporúčania na rozhodnutie Rady sa vymedzujú opatrenia potrebné na opätovné prerokovanie dohody s Monackým kniežatstvom.Zatiaľ čo v dohodách uzavretých s Vatikánom a San Marínom bolo potrebné vykonať mnohé významné zmeny, opätovné prerokovanie menovej dohody s Monackým kniežatstvom by malo mať oveľa menší rozsah, keďže Monacké kniežatstvo už uplatňuje všetky príslušné právne predpisy Únie v oblasti bankovníctva a financií. Komisia preto navrhuje prijať zmenu a doplnenie týchto ustanovení:-  Stropy na vydávanie euromincíZ historických dôvodov sa stropy maximálneho ročného množstva mincí vydávaných v Monaku, San Maríne a vo Vatikáne určili dvomi spôsobmi (Monako má v súčasnosti povolenie vydávať maximálne 1/500 množstva mincí razených vo Francúzsku, zatiaľ čo Vatikán a San Maríno mali/majú pevne určené kvóty), čo vedie k veľmi rozdielnym výsledkom.S cieľom zabezpečiť spravodlivé zaobchádzanie so všetkými krajinami, ktoré sú zmluvnými stranami menových dohôd, Komisia navrhla zaviesť novú jednotnú metódu výpočtu stropov vydávaných euromincí , ktorá sa má používať aj vo všetkých dohodách. Komisia takisto navrhla zvýšiť stropy vydávaných mincí v krajinách, ktoré podpísali menové dohody, s cieľom umožniť v určitej miere obeh ich mincí. Mince razené v malých množstvách sú predmetom veľkého dopytu zo strany zberateľov mincí. V dôsledku toho mince neslúžia svojmu pôvodnému účelu platobného nástroja, ale sú výlučne uchovávané ako zberateľské predmety.V súlade s novou dohodou s Vatikánom a s dohodami, ktoré sú predmetom rokovaní so San Marínom, by nové stropy pre Monako tvorila pevne určená časť a premenlivá časť:1) Cieľom pevne určenej časti by malo byť pokrytie dopytu zo strany zberateľov mincí. Podľa bežných odhadov by na pokrytie dopytu numizmatického trhu mala postačovať celková hodnota približne 2 340 000 EUR.2) Premenlivá časť by v prípade Monaka vychádzala z priemerného počtu mincí vydávaných vo Francúzsku na obyvateľa. Priemerný počet mincí na obyvateľa (rok n-1) vydávaných vo Francúzsku by sa vynásobil počtom obyvateľov Monackého kniežatstva.-  Voľba príslušného súduNa základe platných menových dohôd nemá Únia žiadny vplyv v prípade, ak krajiny, ktoré podpísali menové dohody, neplnia svoje povinnosti (napríklad netransponujú príslušné právne predpisy Únie v náležitom čase), okrem krajnej, a preto nepravdepodobnej možnosti jednostranne dohodu vypovedať. Komisia preto navrhuje zvoliť si Súdny dvor Európskej únie za príslušný súd na riešenie sporov , ktoré by mohli vzniknúť pri uplatňovaní menových dohôd.-  Forma dohodyForma menovej dohody by sa mala upraviť.-  Odporúčanie naROZHODNUTIE RADYo opatreniach potrebných na opätovné prerokovanie menovej dohody s Monackým kniežatstvomRADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 219 ods. 3,so zreteľom na odporúčanie Komisie[4],so zreteľom na stanovisko Európskej centrálnej banky[5],keďže:1.  Menové a kurzové otázky sú od zavedenia eura v pôsobnosti Únie.2.  Rada by mala určiť opatrenia na prerokovanie a uzavretie dohôd o otázkach súvisiacich s menovým režimom alebo režimom výmenných kurzov.3.  Francúzska republika uzavrela 26. decembra 2001 v mene Európskeho spoločenstva menovú dohodu s Monackým kniežatstvom.4.  Francúzsko má s Monackým kniežatstvom dlhoročné väzby v menovej oblasti, ktoré sa premietli do rôznych právnych nástrojov. Finančné inštitúcie so sídlom v Monackom kniežatstve majú právo využívať nástroje Banque de France na refinancovanie a zúčastňujú sa na niektorých francúzskych platobných systémoch za rovnakých podmienok ako francúzske banky.5.  Rada 10. februára 2009 dospela k záveru, že Komisia by mala fungovanie platných dohôd preskúmať a zvážiť prípadné zvýšenie stropov vydávaných mincí.6.  Komisia vo svojom oznámení o fungovaní menových dohôd s Monakom, San Marínom a Vatikánom[6] usúdila, že menovú dohodu s Monackým kniežatstvom treba v jej súčasnej forme zmeniť a doplniť s cieľom zaistiť konzistentnejší prístup vo vzťahoch medzi Úniou a krajinami, ktoré menovú dohodu podpísali.7.  Menová dohoda s Monakom by sa preto mala opätovne prerokovať s cieľom upraviť strop vydávaných mincí, zvoliť príslušný súd na prípadné riešenie sporov a upraviť formu dohody podľa novej spoločnej formy. Súčasná dohoda by mala ostať v platnosti, kým zmluvné strany neuzatvoria novú dohodu,PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:Článok 1Francúzska republika v mene Európskej únie informuje Monacké kniežatstvo o potrebe čo najskôr zmeniť a doplniť platnú menovú dohodu medzi Francúzskou republikou a Monackým kniežatstvom a navrhuje opätovné prerokovanie dotknutých ustanovení dohody.Článok 2Pri opätovnom prerokovaní dohody s Monackým kniežatstvom sa Únia bude snažiť dosiahnuť tieto zmeny:a) Dohoda sa uzatvorí medzi Úniou, ktorú zastupuje Francúzska republika a Európska komisia, a Monackým kniežatstvom.b) Metóda určenia stropu vydávaných monackých euromincí bude predmetom revízie. Nový strop sa vypočíta pomocou metódy, ktorá bude zahŕňať pevne určenú časť s cieľom predísť nadmerným špekuláciám s monackými mincami tým, že sa uspokojí dopyt numizmatického trhu, a premenlivú časť, ktorá sa vypočíta ako priemerný počet mincí na obyvateľa vydaných vo Francúzsku v roku n-1 vynásobený počtom obyvateľov Monaka. Bez toho, aby bolo dotknuté vydávanie zberateľských mincí, sa v dohode stanoví minimálne 80 % podiel monackých euromincí, ktoré sa majú uviesť do obehu v nominálnej hodnote.c) Súdny dvor Európskej únie sa zvolí za orgán zodpovedný za riešenie sporov, ktoré by mohli vzniknúť pri uplatňovaní dohody. Ak Únia alebo Monako usúdi, že druhá zmluvná strana nesplnila niektorú zo svojich povinností podľa menovej dohody, môže vec podať na Súdny dvor. Rozsudok Súdneho dvora je pre zmluvné strany záväzný. Zmluvné strany prijmú potrebné opatrenia na dosiahnutie súladu s rozsudkom v lehote, ktorú v ňom stanoví Súdny dvor. Ak Únia alebo Monako neprijme v stanovenej lehote opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s rozsudkom, druhá zmluvná strana môže dohodu ihneď vypovedať.d) Forma dohody sa upraví.Článok 3Rokovania s Monackým kniežatstvom bude viesť Francúzska republika a Komisia v mene Únie. Európska centrálna banka sa plne zapojí do rokovaní a bude schvaľovať otázky v oblasti svojej pôsobnosti. Francúzska republika a Komisia predložia návrh dohody Hospodárskemu a finančnému výboru na vyjadrenie stanoviska.Článok 4Francúzska republika a Komisia sú oprávnené uzavrieť dohodu v mene Únie, pokiaľ sa Hospodársky a finančný výbor alebo ECB nevyjadria, že dohoda by sa mala predložiť Rade.Toto rozhodnutie je určené Francúzskej republike, Komisii a ECB.V BruseliZa Radupredseda [1] Závery Rady o „spoločných usmerneniach pre národné strany a vydávanie euromincí určených do obehu“, 2 922. zasadnutie Rady ECOFIN z 10. februára 2009.[2] KOM(2009) 359 zo 14. júla 2009.[3] Ú. v. EÚ C 28, 4.2.2010, s. 13 – 18.[4] Ú. v. EÚ C , , s. .[5] Ú. v. EÚ C , , s. .[6] KOM(2009) 359.


title: Odporúčanie na rozhodnutie Rady o projekte Európske hlavné mesto kultúry na rok 2011

text:
Dôležité právne oznámenie

|

52007PC0636

Odporúčanie na rozhodnutie Rady o projekte európske hlavné mesto kultúry na rok 2011  /* KOM/2007/0636 v konečnom znení */

	[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV |Brusel, 23.10.2007KOM(2007) 636 v konečnom zneníOdporúčanie naROZHODNUTIE RADYo projekte Európske hlavné mesto kultúry na rok 2011(predložený Komisiou)DÔVODOVÁ SPRÁVAV rozhodnutí Európskeho parlamentu a Rady č. 1622/2006/ES z 24. októbra 2006 o činnosti Spoločenstva na podporu projektu Európske hlavné mesto kultúry na roky 2007 až 2019[1] sa ustanovuje postup vymenovania Európskych hlavných miest kultúry. Podľa článku 2 uvedeného rozhodnutia sa od roku 2009 za Európske hlavné mesto kultúry postupne vymenujú dve mestá z dvoch členských štátov, v súlade s chronologickým poradím ustanoveným v prílohe k danému rozhodnutiu.V súlade s článkom 14 je nominácia na Európske hlavné mesto kultúry na rok 2011 predmetom prechodných ustanovení ako sa uvádza ďalej v texte.Príslušné členské štáty oznamujú nominácie Európskemu parlamentu, Rade, Komisii a Výboru regiónov najneskôr štyri roky pred predpokladaným začiatkom uvedeného projektu.Komisia vytvorí výberovú komisiu, ktorá vydá správu o nomináciách posúdených z hľadiska cieľov a charakteristík tejto činnosti. Výberová komisia je zložená z nezávislých vedúcich osobností, ktoré sú odborníkmi v oblasti kultúry. Výberová komisia predkladá svoju správu Komisii, Európskemu parlamentu a Rade.Európsky parlament môže postúpiť Komisii stanovisko k nomináciám najneskôr však tri mesiace po prijatí správy.Rada na základe odporúčania Komisie vypracovaného so zreteľom na správu výberovej komisie oficiálne vymenuje dané mestá na rok, na ktorý boli nominované.Pred koncom roka 2006 oznámilo Fínsko nomináciu Turku a Estónsko nominovalo Tallinn v súlade s článkom 2 a prílohou, na titul Európske hlavné mesto kultúry na rok 2011.Výberová komisia sa stretla 4. júna 2007 s cieľom posúdiť nominácie. V rámci posudzovania boli vypočutí zástupcovia kandidujúcich miest. Výberová komisia podala Komisii správu dňa 11 júna 2007. Komisia ju na žiadosť výberovej komisie postúpila ostatným inštitúciám.Na základe celkového hodnotenia žiadostí dospela výberová komisia – i keď navrhla určité úpravy – k stanovisku odporučiť inštitúciám Európskej únie Tallinn a Turku ako usporiadateľov Európskeho hlavného mesta kultúry v roku 2011.Výbor Európskeho parlamentu pre kultúru a vzdelávanie poslal 13. septembra Generálnemu riaditeľstvu pre vzdelávanie a kultúru list ako reakciu na prijatú správy od výberovej komisie, v ktorom sú zdôraznené relevantné aspekty výmeny názorov, ktorá v rámci výboru prebehla, pokiaľ ide o túto otázku. Na záver Komisia v súlade s článkom 14 rozhodnutia 1622/2011/ES predkladá Rade pripojené odporúčanie na oficiálne vymenovanie miest Turku a Tallinnu, v uvedenom poradí, za hlavné mestá na rok 2011 v projekte Európske hlavné mesto kultúry.Odporúčanie naROZHODNUTIE RADYo projekte Európske hlavné mesto kultúry na rok 2011RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,so zreteľom na rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady č. 1622/2006/ES o činnosti Spoločenstva na podporu projektu Európske hlavné mesto kultúry na roky 2007 až 2019[2], a najmä na jeho článok 14,so zreteľom na správu výberovej komisie zo septembra 2007, ktorá bola predložená Komisii, Európskemu parlamentu a Rade v súlade s článkom 14 ods. 2 rozhodnutia č. 1622/2006/ES,berúc do úvahy, že kritériá ustanovené v článku 14 ods. 3 rozhodnutia č. 1622/2006/ES sú v celom rozsahu splnené,so zreteľom na odporúčanie Komisie z  2007,ROZHODLA TAKTO:Článok 1Titul „Európske hlavné mesto kultúry na rok 2011“ bol v súlade s článkom 14 rozhodnutia č 1622/2006/ES udelený mestám Turku a Tallinn.Článok 2Určené mestá prijmú potrebné opatrenia na zabezpečenie účinného vykonávania článku 3 rozhodnutia č.1622/2006/ES.V Bruseli […]Za Radupredseda […] [1] Ú. v. EÚ L 304, 3.11.2006, s. 1.[2] Ú. v. EÚ L 304, 3.11.2006, s. 1.


                          RESTREINT UE

                    EUROPSKA
                    KOMISIA

                                          V Bruseli 12.2.2014
                                          COM(2014) 68 final

                               Odporúčanie

                         ROZHODNUTIE RADY,

    ktorým sa povoľuje začatie rokovaní o dohode medzi Európskou úniou a
Azerbajdžanskou republikou o právnom rámci upravujúcom kontrolu spoločnosti
                        DESFA spoločnosťou SOCAR

                                                     DECLASSIFIE
                                                    Je 29 JUIN 2015

                           RESTREINT UE
 ---pagebreak---                                           RESTREINT UE
                                          DÔVODOVÁ SPRÁVA

     1.     KONTEXT ODPORÚČANIA
     1.1    Bezprostredný dôvod tohto odporúčania
     V kontexte reštrukturalizačného plánu pre Grécko privatizuje Hellenic Republic Asset
     Development Fund (Fond rozvoja majetku Helénskej republiky, ďalej len „fond HRADF")
     určitý majetok, ktorý je momentálne vo vlastníctve Helénskej republiky („HR"). Patria sem
     okrem iného akcie spoločnosti Hellenic Gas Transmission System Operator S.A. (Helénsky
     prevádzkovateľ prepravnej siete pre plyn S.A., „DESFA"), ktorá je gréckym
     prevádzkovateľom prepravnej siete („PPS"); tieto akcie v súčasnosti HR vlastní
     prostredníctvom fondu HRADF.

     Fond HRADF ako prednostný uchádzač o spoločnosť DESFA vlastní Štátnu ropnú
     spoločnosť Azerbajdžanskej republiky („SOCAR"), podnik založený v Azerbajdžane a
     kontrolovaný Azerbajdžanskou republikou. Fond HRADF a štátna spoločnosť SOCAR
     hodlajú podpísať dohodu o kúpe akcií („SPA"), ktorou, ak sa splnia všetky predchádzajúce
     podmienky1, SOCAR získa 66 % akciového kapitálu a hlasov v spoločnosti DESFA po tom,
     ako uzavrie dohodu o kúpe akcií („operácia"). S prihliadnutím na práva, ktoré má HR podľa
     akcionárskej dohody („SHA"), ktorá bude podpísaná medzi spoločnosťou SOCAR a HR,
     SOCAR tiež po uzavretí dohody o kúpe akcií získa výlučnú kontrolu nad spoločnosťou
     DESFA.

     1.2    Súčasný regulačný rámec
     Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/73/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách
     pre vnútorný trh so zemným plynom, ktorou sa zrušuje smernica 2003/55/ES2 („smernica
     2009/73/ES") obsahuje spoločné pravidlá pre vnútorný trh so zemným plynom. Stručne
     povedané, stanovuje sa v nej regulačný rámec umožňujúci úplnú liberalizáciu trhov EÚ s
     plynom, najmä pokiaľ ide o ťažbu a dodávky plynu. V rovnakej smernici sa stanovujú
     spoločné pravidlá pre určité neliberalizované súčasti hodnotového reťazca s cieľom
     zabezpečiť, aby hospodárska súťaž v rámci liberalizovaných súčastí prebiehala za rovnakých
     podmienok. Do tejto kategórie patria aj spoločné pravidlá uplatniteľné na určité druhy
     plynárenskej infrastruktury vrátane prepravných sietí a ich vlastníkov a prevádzkovateľov,
     ako je spoločnosť DESFA.

      Medzi spoločné pravidlá týkajúce sa prepravných sietí patrí režim oddelenia podľa článku 9
      smernice 2009/73/ES, ktorým sa má zabezpečiť, aby PPS boli prevádzkovaní nezávisle od

      1      Medzi predchádzajúce podmienky patria kontrolné povolenia pre fúziu a certifikácia v zmysle článku
             10 a 11 smernice 2009/73/ES.
      2      Ú. v. EÚ L 211 zo 14.8.2009, s. 94.
                                                                            ÚECLASSÍFÍÍÍ
                                                                           le 29            2015
>к

                                            RESTREINT UE
 ---pagebreak---                                  RESTREINT UE
ťažobných a odberateľských záujmov svojich vlastníkov. S cieľom zabezpečiť súlad so
spoločnými pravidlami uplatniteľnými na PPS, v článku 10 smernice 2009/73/ES sa
predpokladá takzvaný certifikačný postup, v rámci ktorého národný regulačný orgán pre
oblasť energetiky („NRO") overuje súlad PPS s požiadavkami článku 9 smernice 2009/73/ES.
V prípade, ak kontrolu nad PPS prevzala, alebo má prevziať, (právnická) osoba alebo osoby z
tretej krajiny, v článku 11 smernice 2009/73/ES sa predpokladá, že okrem súladu s článkom 9
smernice 2009/73/ES sa počas certifikačného postupu potvrdí, že udelenie certifikácie
neohrozí bezpečnosť dodávky energie dotknutých členských štátov a Európskej únie, a
zároveň sa okrem iného zohľadnia práva a povinnosti Európskej únie vyplývajúce z
medzinárodného práva vrátane dohôd uzavretých s jednou alebo viacerými tretími krajinami,
ktorých zmluvnou stranou je Európska únia a ktoré sa týkajú otázok bezpečnosti dodávky
energie.

Komisia poskytuje stanovisko k návrhu rozhodnutia o certifikácii pripravenému národným
regulačným orgánom, ktorý potom prijme konečné rozhodnutie o certifikácii, po ktorom je
možné určiť PPS.

1.3    Uplatnenie regulačného rámca na súčasný prípad
V článku 9 smernice 2009/73/ES sa stanovujú všeobecné zásady oddelenia, z ktorých
vyplýva, že (právnické) osoby, ktoré kontrolujú prepravnú alebo prenosovú sieť, nemôžu
zároveň, či už priamo, alebo nepriamo, vykonávať kontrolu nad spoločnosťami, ktoré ťažia
zemný plyn, resp. vyrábajú elektrickú energiu, alebo ich dodávajú spotrebiteľom. SOCAR je
spoločnosť, ktorá okrem iného ťaží a dodáva zemný plyn.

V článku 9 sa však predpokladá aj možnosť uplatnenia alternatívnych modelov oddelenia, za
predpokladu, že sa splnia podmienky stanovené v článku 9 ods. 8, ako je to v prípade
spoločnosti DESFA. Preto spoločnosť DESFA predpokladá uplatnenie podmienky oddelenia
stanovenej v kapitole IV smernice 209/73/ES, teda uplatnenie tzv. modelu nezávislého
prevádzkovateľa prepravnej siete čiže modelu „ITO". Uplatnenie tohto modelu znamená, že
spoločnosť SOCAR napriek svojim aktivitám týkajúcim sa ťažby a dodávky plynu môže
prevziať kontrolu nad spoločnosťou DESFA za predpokladu, že sa počas certifikačného
postupu potvrdí, že spĺňa všetky podmienky modelu ITO a bude ich spĺňať dovtedy, kým
bude vlastniť spoločnosť DESFA.

V článku 10 ods. 3 smernice 2009/73/ES sa od PPS vyžaduje, aby oznamovali NRO všetky
plánované transakcie, ktoré môžu vyžadovať opätovné posúdenie ich súladu s požiadavkami
článku 9 tejto smernice. Preto predpokladaná operácia, v dôsledku ktorej SOCAR získa
kontrolu nad spoločnosťou DESFA, vyžaduje opätovné posúdenie súladu spoločnosti DESFA
najmä so všetkými podmienkami týkajúcimi sa modelu ITO.

 Spoločnosť SOCAR bola založená v Azerbajdžanskej republike a vlastní ju Azerbajdžanská
 republika. V takýchto prípadoch sa v článku 11 smernice 2009/73/ES predpokladá, že NRO

                                                                   DECLASSIFIE
                                             3                    ie 29 JUIN 2015

                                  RESTREINT UE
 ---pagebreak---                                       RESTREINT UE
(článok 11 ods. 4) a Komisia (článok 11 ods. 7) okrem súladu PPS s článkom 9 posúdia aj to,
či udelenie certifikácie neohrozí bezpečnosť dodávky energie dotknutého členského štátu a
Európskej únie.

V článku 11 sa stanovuje, že certifikácia sa odmietne, ak sa nepreukáže, že kontrola osobou z
tretej krajiny neohrozí bezpečnosť dodávky energie členského štátu a Európskej únie. Pri
zvažovaní tejto otázky NRO a Komisia zohľadňujú práva a povinnosti Európskej únie vo
vzťahu k tretím krajinám, ktoré vyplývajú z medzinárodného práva, vrátane všetkých dohôd
uzavretých s jednou alebo viacerými tretími krajinami, ktorých zmluvnou stranou je Európska
únia a ktoré sa týkajú otázok bezpečnosti dodávky enegie.

V odôvodnení 22 smernice 2009/73/ES sa ďalej objasňuje, že: „Zabezpečenie dodávky
energie je zásadným prvkom verejnej bezpečnosti, a je preto neodmysliteľne spojené s
účinným fungovaním vnútorného trhu s plynom [...]. Fungujúce otvorené trhy s plynom a
predovšetkým siete a iné aktíva súvisiace s dodávkou plynu sú nevyhnutné pre verejnú
bezpečnosť [...]. Osobám z tretích krajín by sa preto mala umožniť kontrola nad prepravnou
sieťou alebo prevádzkovateľom prepravnej siete, iba ak spĺňajú požiadavky na skutočné
oddelenie, ktoré platia v Spoločenstve. Spoločenstvo sa domnieva, že odvetvie prepravných
sietí plynu má preň mimoriadny význam, a že sú preto potrebné, bez toho, aby boli dotknuté
medzinárodné záväzky Spoločenstva, dodatočné ochranné opatrenia v oblasti zachovania
bezpečnosti dodávky energie do Spoločenstva, aby sa zabránilo akémukoľvek ohrozeniu
verejného poriadku a verejnej bezpečnosti v Spoločenstve a blahobytu občanov Európskej
únie. Bezpečnosť dodávky energie do Spoločenstva okrem iného vyžaduje posúdenie
nezávislosti prevádzky siete, úrovne závislosti Spoločenstva a jednotlivých členských štátov na
dodávke energie z tretích krajín, ako aj posúdenie domáceho aj zahraničného obchodu s
energiou konkrétnej tretej krajiny a jej investícií do energetiky. Bezpečnosť dodávky by sa
teda mala posudzovať na základe faktických okolností každého prípadu, ako aj práv a
 povinností vyplývajúcich z medzinárodného práva, najmä pokiaľ ide o medzinárodné dohody
 medzi Spoločenstvom a dotknutou treťou krajinou. Komisia sa nabáda, aby vo vhodných
 prípadoch predkladala odporúčania na dojednanie relevantných dohôd s tretími krajinami,
 ktorých predmetom bude bezpečnosť dodávky energie do Spoločenstva, alebo aby začlenila
 potrebné otázky do iných rokovaní s takýmito tretími krajinami.

 V súčasnosti neexistuje nijaká dohoda medzi Azerbajdžanskou republikou na jednej strane a
 Európskou úniou a/alebo Gréckom na druhej strane, ktorá by sa zaoberala otázkami
 bezpečnosti dodávky energie.3

        V súčasnosti existujú tieto právne nástroje: i) Dohoda medzi vládou Helénskej republiky a vládou
        Azerbajdžanskej republiky o podpore a vzájomnej ochrane investícií (podpísaná 21. júna 2004,
        nadobudla platnosť 3. 9. 2006) ii) Dohoda o partnerstve a spolupráci medzi Európskymi spoločenstvami

                                                                             DECLASSIFIE

                                                     4                       Je    2 9 JUIN 2015

                                       RESTREINT UE
 ---pagebreak---                                       RESTREINT UE
1.4    Obavy, ktoré musí odstrániť medzivládna dohoda
Spoločnosť DESFA vlastní a prevádzkuje prepravnú sieť pre zemný plyn v Grécku,
prepojenia tejto prepravnej siete so susednými krajinami vrátane Turecka a Bulharska, ako aj
terminál LNG Revithoussa. Navyše prepravná sieť pre zemný plyn, ktorú vlastní spoločnosť
DESFA, v budúcnosti môže byť, a v súčasnosti sa už plánuje, že bude, prepojená s inými
infrastrukturami významnými pre dopravu plynu do Grécka, ako aj iných členských štátov EÚ
a členov Energetického spoločenstva. V tomto kontexte možno uviesť plánovaný
Transjadranský ropovod (Trans Adriatic Pipeline, „TAP"), ktorým sa prepravná sieť
spoločnosti DESFA prepojí s Talianskom a Albánskom a ktorým sa posilní jej prepojenie s
Tureckom, ako aj prepojovácie vedenia v skoršom štádiu plánovania, ako je prepojovácie
vedenie medzi Gréckom a Bulharskom („IGB"), ktorým sa zvýši kapacita prepravy plynu
medzi Gréckom a Bulharskom. Tieto prepojovacie vedenia majú vplyv na členské štáty EÚ a
Energetického spoločenstva, ktoré sú bezprostredne prepojené so sieťou spoločnosti DESFA,
 ale aj na tie štáty, do ktorých sa zemný plyn dodáva alebo môže dodávať cez tieto krajiny, ako
 sú napríklad členské štáty EÚ Rumunsko a Maďarsko a členovia Energetického spoločenstva.

Spoločnosť DESFA preto zohráva kľúčovú úlohu v dovoze plynu do EÚ a jeho preprave do
iných členských štátov EÚ a Energetického spoločenstva, a z tohto dôvodu predstavuje
strategické aktívum ovplyvňujúce bezpečnosť dodávky energie do Európskej únie.

Grécko je prostredníctvom svojho prepojenia s Tureckom v súčasnosti jediným vstupným
bodom EÚ, pokiaľ ide o plyn vyťažený v Azerbajdžane, vrátane plynu, ktorý ťaží spoločnosť
SOCAR. Plánovaný plynovod TAP a prepojenia s miestami ťažby významne zvýšia objemy
plynu z Azerbajdžanu, ktorý bude možné doviezť do EÚ. Sieť spoločnosti DESFA však
umožňuje aj dovoz plynu z iných zdrojov, vrátane ruského plynu (cez Bulharsko), LNG (cez
terminál LNG Revithoussa) a v budúcnosti plynu z rozličných zdrojov dostupného v
Taliansku (prostredníctvom plynovodu TAP, v ktorom sa majú ponúkať obchodné i fyzické
reverzné toky).

Zatiaľ čo pravidlá o oddelení v smernici 2009/73/ES by mali zabezpečiť, aby sa prepravné
siete prevádzkovali nezávisle od výrobných a dodávateľských záujmov príbuzných podnikov,
klauzula tretej krajiny predpisuje dodatkovú skúšku v prípade, ak PPS je kontrolovaný osobou
alebo osobami z tretej krajiny. Táto skúška má zaručiť, aby sa neohrozila bezpečnosť
dodávky dotknutého členského štátu ani EÚ.

 V tomto prípade by takéto ohrozenie mohlo vyplývať okrem iného z:

        a ich členskými štátmi najednej strane a Azerbajdžanskou republikou na druhej strane (podpísaná 18. 5.
        2004, nadobudla platnosť 1. 11. 2005). Ani jeden z týchto nástrojov nepokrýva plánované témy
        medzivládnej dohody.                                                 DECLASSIFY
                                                                            le 29 JUIN 2015

                                        RESTREINT UE
 ---pagebreak---                                     RESTREINT UE
(1)    prijímania aktov Azerbajdžanskou republikou, ktoré by spoločnostiam SOCAR alebo
       DESFA znemožňovali alebo sťažovali dosiahnutie súladu s požiadavkami tretieho
       balíka, iných príslušných právnych predpisov EÚ4 a povinností vyplývajúcich zo
       zmluvy tým, že by vytvorili právnu neistotu alebo konflikt zákonov medzi
       azerbajdžanským právom a právom EU;
(2)    vytvárania právnej neistoty alebo konfliktu zákonov sťažujúcich alebo
       znemožňujúcich konkrétne presadzovanie práva v prípade nesúladu, okrem iného
       presadzovanie práva energetickým regulačným orgánom EÚ alebo súdom EÚ;
(3)     uplatňovania vlastníckych práv Azerbajdžanskej republiky v spoločnosti SOCAR, v
        dôsledku ktorého by spoločnosti SOCAR alebo DESFA konali v nesúlade s
        požiadavkami tretieho balíka, inými príslušnými právnymi predpismi EÚ a
        záväzkami zmluvy;
(4)     aktov prijatých Azerbajdžanskou republikou, alebo hrozby prijatia takýchto aktov,
        ktoré by priamo alebo nepriamo sankcionovali presadzovanie právnych predpisov
        EÚ zamerané na spoločnosť SOCAR alebo DESFA, a to vrátane opatrení, pokiaľ ide
        o dodávku zemného plynu do EÚ alebo podmienok spojených s touto dodávkou.
1.5   Potreba medzivládnej dohody („IGA")
Vzhľadom na uvedené potenciálne riziká sa považuje za potrebné uzavretie medzivládnej
dohody („IGA") s cieľom umožnenia prípadnej certifikácie spoločnosti DESFA ako ITO
(nezávislého prevádzkovateľa prepravnej siete) kontrolovaného prostredníctvom spoločnosti
SOCAR Azerbajdžanskou republikou podľa článku 11 smernice 2009/73/ES. Táto
medzivládna dohoda by mala prostriedkami právne vymáhateľnej dohody podľa
medzinárodného práva zabezpečiť, aby konečný vlastník spoločnosti DESFA, ktorým je
Azerbajdžanská republika, konal, či už ako zvrchovaný štát, alebo ako vykonávateľ
vlastníckych práv viažucich sa na spoločnosť SOCAR, v plnom súlade s právnym rámcom
EÚ. 5

Cieľom tohto navrhovaného rozhodnutia Rady je prijať opatrenia „v oblasti zachovania
bezpečnosti dodávky energìe do Spoločenstva, aby sa zabránilo akémukoľvek ohrozeniu
verejného poriadku a verejnej bezpečnosti v Spoločenstve a blahobytu občanov Európskej
únie6." Preto je cieľom navrhovaného opatrenia zabrániť akýmkoľvek možným negatívnym
vplyvom plánovanej akvizície spoločnosti DESFA spoločnosťou SOCAR.

       Ako sú tie, ktoré sa týkajú spracovania údajov alebo kritickej infrastruktury.
       Pokiaľ sa prostredníctvom iných právnych nástrojov pre spoločnosť SOCAR určia relevantné podobné
       podmienky ako podmienky certifikácie.
       Odôvodnenie 22 smernice 2009/73/ES.

                                                                            DECLASSIFIE
                                                                            íe 29 JUIN 2015

                                     RESTREINT UE
 ---pagebreak---                                       RESTREINT UE
2.    PRÁVNE PRVKY ODPORÚČANIA
2.1   Právomoc Európskej únie uzavrieť medzivládnu dohodu
Predmet navrhovanej medzivládnej dohody spadá v celom rozsahu do pôsobnosti vnútorných
spoločných pravidiel:

(5)     Smernica 2009/73/ES je súčasťou tretieho energetického balíka. Stanovujú sa v nej
        spoločné pravidlá pre trhy s plynom všeobecne a najmä pre PPS.
        Vo všeobecnosti sa smernicou 2009/73/ES ustanovuje regulačný rámec pre
        prevádzkovanie trhov s plynom v EÚ vrátane záväzkov verejnej služby, povoľovania
        prístupu na trh, oddeľovania PPS a PDS, novej infrastruktury, otvorenia trhu,
        dohľadu a práv regulačných orgánov a povinností účastníkov trhu, a v prípade PPS
        takých, ktoré sa týkajú oddelenia, prístupu tretích strán a investícií do siete.
        Konkrétnejšie, pokiaľ ide o oddelenie PPS, podrobné podmienky uplatňovania
        pravidiel o oddelení sa uvádzajú v článku 9, článkoch 14 až 16 a v kapitole IV
        (článkoch 17 až 23) smernice 2009/73/ES. Okrem toho v článku 10 smernice
        2009/73/ES sa stanovuje postup certifikácie zaručujúcej súlad s pravidlami o
        oddelení. V článku 11 sa predpokladá ďalší postup, ktorý sa uplatňuje v prípadoch,
        ak vlastník siete pochádza z tretej krajiny, a ktorým sa zavádza potreba posúdenia
        toho, či certifikovanie neohrozuje bezpečnosť dodávky.
(6)     V nariadení Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 715/2009 z 13. júla 2009 o
        podmienkach prístupu do prepravných sietí pre zemný plyn, ktorým sa zrušuje
        nariadenie (ES) č. 1775/2005 („nariadenie o plyne")7 sa v článku 8 ods. 6 ustanovujú
        sieťové predpisy, ktoré podrobne upravujú mnohé otázky týkajúce sa prevádzky PPS,
        a v článku 3 postup certifikácie;
(7)      V smernici Rady 2008/114/ES z 8. decembra 2008 o identifikácii a označení
         európskych kritických infrastruktur a zhodnotení potreby zlepšiť ich ochranu8
         („smernica 2008/114") sa stanovujú spoločné pravidlá týkajúce sa opatrení na
         ochranu kritickej energetickej infrastruktury.
 Keďže predmet predpokladanej medzivládnej dohody patrí do rozsahu vnútorných
 spoločných pravidiel - kritérium, ktoré zabezpečuje výlučnú právomoc Európskej únie,
 pokiaľ ide o uzavretie medzinárodnej dohody podľa článku 3 ods. 2 ZFEÚ, ako ho
 interpretoval aj Súdny dvor v judikatuře ERTA9 -, Európska únia má výlučnú právomoc
 uzavrieť medzivládnu dohodu s Azerbajdžanskou republikou, ktorej cieľom je zabezpečiť,

        Úl. V. EÚ L 211 zo 14.8.2009, s. 36.
        Ú. v. EÚ L 345, 23.12.2008, s. 75-82š
        Vec C-22/70 Komisia/Rada, Zb. 1971, s. 263, týkajúca sa Európskej dohody o cestnej doprave (ERTA).
        Pozri aj vec C-471/98, Komisia/Belgicko („Otvorené nebo"); stanovisko 1/03, Zb. 2006, s. 1150, k
        Luganskému dohovoru, ods. 116 a nasledujúce; vec C-45/07, Komisia!Grécko, rozsudok z 12. februára
        2009, ods. 16 a 17.

                                                                            DECLASSIFIE
                                                                           le 2 9 M m
                                                    7

                                        RESTREINT UE
 ---pagebreak---                                 RESTREINT UE
aby Azerbajdžanská republika konala ako zvrchovaný štát, a to aj pri výkone vlastníckych
práv viažucich sa na spoločnosť SOCAR, v plnom súlade s regulačným rámcom EÚ
upravujúcim trhy s plynom.

Okrem toho cieľom navrhovaného obsahu medzivládnej dohody je v podstate zabezpečiť, aby
sa regulačný rámec EÚ riadne uplatňoval a bol vymožiteľný v celej EÚ. Preto možno
uzavretie medzinárodnej dohody považovať za potrebné na dosiahnutie toho, aby Európska
únia mohla uplatňovať svoju vnútornú právomoc, vzhľadom na ďalšie oprávnenie podľa
článku 3 ods. 2 ZFEÚ spočívajúce vo výlučnej právomoci Európskej únie uzavrieť
medzinárodnú dohodu.

2.2    Obsah odporúčanej medzivládnej dohody
Medzivládna dohoda by mala obsahovať záruky Azerbajdžanskej republiky týkajúce sa týchto
bodov:

(8)     Vlastnícke vzťahy spoločnosti SOCAR k spoločnosti DESFA podliehajú výlučne
        právnym predpisom EÚ a Grécka.
(9)     Azerbajdžanská republika akceptuje výlučnú právomoc súdov EÚ, pokiaľ ide o
        uplatňovanie pravidiel o oddelení a iných práv a povinností regulačných orgánov
        vyplývajúcich z grécky právnych predpisov a právnych predpisov EÚ pre spoločnosť
        DESFA.
(10)    Azerbajdžanská republika nemôže prijať nijaké legislatívne opatrenia, ktoré by sa
        dotýkali spoločnosti SOCAR a/alebo vykonávania kontroly Azerbajdžanskou
        republikou v spoločnosti SOCAR a ktoré by viedli k tomu, že spoločnosť SOCAR
        alebo spoločnosť DESFA by si neplnili povinnosti podľa právnych predpisov EÚ,
        najmä pokiaľ ide o vykonávanie právomocí národných regulačných orgánov, ako sa
        vymedzujú v právnych predpisoch EÚ, s cieľom monitorovať a vymáhať plnenie
        zákonných povinností zo strany spoločností DESFA a SOCAR.
(11)     Azerbajdžanská republika neumožní, nedovolí spoločnosti SOCAR, aby umožnila, a
         ani sa nepokúsi dosiahnuť, aby došlo k situácii, v ktorej by dodávka alebo
         podmienky dodávky zemného plynu do EÚ záviseli od otázky uplatňovania
         právnych predpisov Grécka alebo EÚ na spoločnosť DESFA.
(12)     Azerbajdžanská republika bude plne rešpektovať a zabezpečovať úplný súlad s tými
         právnymi predpismi Grécka a EÚ, ktoré sa dajú uplatniť na spoločnosť DESFA,
         vrátane pravidiel vnútorného trhu EÚ a právnych predpisov EÚ týkajúcich sa
         spracovania údajov a ochrany kritickej infrastruktury.

3.     VPLYV NA ROZPOČET
Odporúčaný postup nemá nijaký vplyv na rozpočet.

                                                              DECLASSIFY
                                                             Je 29 JUIN 2015

                                            8

                                 RESTREINT UE
 ---pagebreak---                                    RESTREINT UE

                                         Odporúčanie

                                  ROZHODNUTIE RADY,

          ktorým sa povoľuje začatie rokovaní o dohode medzi Európskou úniou a
      Azerbajdžanskou republikou o právnom rámci upravujúcom kontrolu spoločnosti
                              DESFA spoločnosťou SOCAR

RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 218 ods. 3 a 4,
so zreteľom na odporúčanie Európskej komisie,
keďže
(1)       Zámerom Štátnej ropnej spoločnosti Azerbajdžanskej republiky („spoločnosť
          SOCAR"), podniku zriadeného v Azerbajdžane a kontrolovaného Azerbajdžanskou
          republikou je prevziať kontrolu nad spoločnosťou Hellenic Gas Transmission System
          Operator S.A. (Helénsky prevádzkovateľ prepravnej siete pre plyn S.A., „spoločnosť
          DESFA"), gréckym prevádzkovateľom prepravnej siete.
(2)        V článku 11 smernice 73/2009 sa stanovuje, že v takýchto prípadoch je potrebné
           uistiť sa, že kontrola majiteľa alebo prevádzkovateľa prepravnej siete osobou alebo
           osobami z tretej krajiny alebo tretích krajín neohrozí bezpečnosť dodávky energie do
           Európskej únie.
(3)        Z faktov týkajúcich sa tohto prípadu vyplýva, že i) sieť v podobe, v akej ju
           prevádzkuje spoločnosť DESFA, predstavuje strategické aktívum ovplyvňujúce
           bezpečnosť dodávky energie do Európskej únie ii) Azerbajdžanská republika a
           spoločnosť SOCAR majú strategické záujmy, ktoré sa nemusia nevyhnutne zhodovať
           s cieľmi právnych predpisov EÚ uplatnitelných na prepravné siete pre zemný plyn.
           To vyvoláva obavy, pokiaľ ide o bezpečnosť dodávky energie, ktoré je potrebné
           odstrániť.
(4)        Spoločnosť DESFA bude, prostredníctvom spoločnosti SOCAR, v konečnom
           dôsledku kontrolovaná Azerbajdžanskou republikou, a preto vhodným právnym
           nástrojom na odstránenie obáv je v tomto prípade medzivládna dohoda.
(5)        Predmet medzivládnej dohody je plne pokrytý rozsahom právnych predpisov EÚ.
           Navyše je medzinárodná dohoda potrebná na to, aby Európska únia mohla
           vykonávať svoju vnútornú kompetenciu. Preto je uzavretie takejto medzivládnej
           dohody vo výlučnej právomoci Európskej únie.
(6)        Mali by sa preto začať rokovania s cieľom uzavrieť medzivládnu dohodu medzi
           Európskou úniou a Azerbajdžanskou republikou o právnom rámci upravujúcom
           kontrolu spoločnosti DESFA spoločnosťou SOCAR zameranú na zabezpečenie toho,
           aby zamýšľaná akvizícia neohrozila bezpečnosť dodávky energie do Európskej únie,
                                                                   declassify
                                                                  le 2 9 J(j/N 2015

                                     RESTREINT UE
 ---pagebreak---                                       RESTREINT UE
     PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE

                                              Článok 1
     Komisia sa týmto poveruje rokovaním v mene Európskej únie o dohode medzi Európskou
     úniou a Azerbajdžanskou republikou o právnom rámci upravujúcom kontrolu spoločnosti
     DESFA spoločnosťou SOCAR.

                                              Článok 2
     Smernice na rokovania sú stanovené v prílohe.

                                              Článok 3
     Rokovania sa vedú v konzultácii s [doplní Rada], ktorý pôsobí ako osobitný výbor.

                                              Článok 4
     Toto rozhodnutie je určené Komisii.

     V Bruseli

                                                Za Radu

                                                                  íe   2 9 JUIN 2015
SK                                                   10

                                        RESTREINT UE
 ---documentbreak---                           RESTREINT UE

                                          V Bruseli 12. 2. 2014
                                          COM(2014) 68 final

                                          ANNEX 1

                                PRÍLOHA

                                 Odporúčanie
                          ROZHODNUTIE RADY,
    ktorým sa povoľuje začatie rokovaní o dohode medzi Európskou úniou a
Azerbajdžanskou republikou o právnom rámci upravujúcom kontrolu spoločnosti
                        DESFA spoločnosťou SOCAR

                                                DECLASSIFIE
                                               le 29 JUIN 2015

                           RESTREINT UE
 ---pagebreak---                                        RESTREINT UE
     SMERNICE NA ROKOVANIA O DOHODE MEDZI EURÓPSKOU ÚNIOU A AZERBAJDŽANSKOU
     REPUBLIKOU O PRÁVNOM RÁMCI UPRAVUJÚCOM KONTROLU SPOLOČNOSTI DESFA
     SPOLOČNOSŤOU SOCAR.

     Dohodou by sa malo zabezpečiť, aby:

     Kontrola, ktorú bude spoločnosť SOCAR a Azerbajdžanská republika vykonávať nad spoločnosťou
     DESFA, neohrozila bezpečnosť dodávky energie do Európskej únie, a to tým, že sa zabezpečí:

     (1)     aby sa plne uplatňovali právne predpisy EU a Grécka týkajúce sa spoločnosti
             DESFA, ako aj ich akékoľvek budúce zmeny, a
     (2)     aby boli v plnom rozsahu vymožiteľné vo vzťahu k spoločnosti DESFA, spoločnosti
             SOCAR a Azerbajdžanskej republike.

                                                               ĐECLASSIFIE
                                                               le   29 JUIN 2015

SK

                                        RESTREINT UE


Dôležité právne oznámenie

|

52007PC0839(01)

Odporúčanie pre rozhodnutie Rady o pristúpení Bulharska a Rumunska k Dohovoru z 23. júla 1990 o zamedzení dvojitého zdanenia v súvislosti s úpravou ziskov združených podnikov  /* KOM/2007/0839 v konečnom znení - CNS 2007/0283 */

	[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV |Brusel, 20.12.2007KOM(2007) 839 v konečnom znení2007/0283 (CNS)Odporúčanie preROZHODNUTIE RADYo pristúpení Bulharska a Rumunska k Dohovoru z 23. júla 1990 o zamedzení dvojitého zdanenia v súvislosti s úpravou ziskov združených podnikovNávrhROZHODNUTIA RADY,ktorým sa mení a dopĺňa príloha I k Aktu o pristúpení Bulharska a Rumunska(predložená Komisiou)ODÔVODNENIEAktom o pristúpení Bulharska a Rumunska[1] z roku 2005 sa zaviedol zjednodušený systém pristúpenia Bulharska a Rumunska k dohovorom (a protokolom), ktoré uzatvorili členské štáty na základe článku 34 Zmluvy o EÚ (predtým článok K.3 Zmluvy o EÚ) alebo článku 293 Zmluvy o ES. V súčasnosti už nie je potrebné o osobitných prístupových protokoloch k týmto dohovorom rokovať a uzatvárať ich, ako tomu bolo v minulosti (vyžadovala by sa ratifikácia 27 štátmi): v článku 3 ods. 3 aktu o pristúpení sa ustanovuje, že Bulharsko a Rumunsko pristúpia k týmto dohovorom a protokolom na základe uvedeného aktu o pristúpení.V článku 3 ods. 3 a ods. 4 aktu o pristúpení sa v tejto súvislosti ustanovuje, že Rada prijme rozhodnutie, v ktorom určí dátum nadobudnutia platnosti týchto dohovorov pre Bulharsko a Rumunsko a urobí k nim všetky potrebné úpravy, ktoré sa vyžadujú v dôsledku pristúpenia dvoch nových členských štátov (ide najmä o prijatie dohovorov v bulharskom a rumunskom jazyku, aby aj tieto znenia boli „rovnako autentické“). Rada má konať na základe odporúčania Komisie a po konzultácii s Európskym parlamentom.V prílohe I k aktu o pristúpení sa uvádza zoznam dotknutých dohovorov a protokolov.Zoznam obsahuje dohovor 90/436/EHS z 23. júla 1990 o zamedzení dvojitého zdanenia v súvislosti s úpravou ziskov združených podnikov (tzv. arbitrážny dohovor), dohovor z 21. decembra 1995 o pristúpení Rakúska, Fínska a Švédska k arbitrážnemu dohovoru a protokol z 25. mája 1999, ktorým sa mení a dopĺňa arbitrážny dohovor.V období, ktoré predchádzalo pristúpeniu Bulharska a Rumunska k Európskej únii, členské štáty 8. decembra 2004 podpísali dohovor o pristúpení Českej republiky, Estónska, Cypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Poľska, Slovinska a Slovenska k arbitrážnemu dohovoru.Je preto vhodné ustanoviť pristúpenie Bulharska a Rumunska k arbitrážnemu dohovoru zmenenému a doplnenému dohovorom z 8. decembra 2004 a uvedený dohovor by sa mal doplniť do prílohy I k aktu o pristúpení. Komisia na tento účel a v súlade s článkom 3 ods. 6 aktu o pristúpení vypracovala návrh rozhodnutia Rady doplniť do zoznamu dohovor z 8. decembra 2004 o pristúpení desiatich nových členských štátov k dohovoru 90/436/EHS.Cieľom odporúčania Komisie pre rozhodnutie Rady je urobiť úpravy potrebné v dôsledku pristúpenia Bulharska a Rumunska k uvedenému dohovoru, v súlade s článkom 3 ods. 4 aktu o pristúpení.2007/0283 (CNS)Odporúčanie preROZHODNUTIE RADYo pristúpení Bulharska a Rumunska k Dohovoru z 23. júla 1990 o zamedzení dvojitého zdanenia v súvislosti s úpravou ziskov združených podnikovRADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,so zreteľom na Akt o pristúpení Bulharska a Rumunska, a najmä na jeho článok 3 ods. 4,so zreteľom na odporúčanie Komisie[2],so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu[3],keďže:(1) Dohovor 90/436/EHS z 23. júla 1990 o zamedzení dvojitého zdanenia v súvislosti s úpravou ziskov združených podnikov[4] (ďalej len „arbitrážny dohovor“) bol podpísaný 23. júla 1990 v Bruseli a do platnosti vstúpil 1. januára 1995.(2) Arbitrážny dohovor bol zmenený a doplnený protokolom[5] podpísaným 25. mája 1999, ktorý vstúpil do platnosti 1. novembra 2004.(3) Rakúsko, Fínsko a Švédsko pristúpili k arbitrážnemu dohovoru dohovorom[6] podpísaným 21. decembra 1995.(4) Česká republika, Estónsko, Cyprus, Lotyšsko, Litva, Maďarsko, Malta, Poľsko, Slovinsko a Slovensko pristúpili k arbitrážnemu dohovoru dohovorom[7] podpísaným 8. decembra 2004.(5) Článkom 3 ods. 3 aktu o pristúpení z roku 2005 sa ustanovuje, že Bulharsko a Rumunsko pristupujú k dohovorom a protokolom uzatvoreným medzi členskými štátmi a uvedeným v prílohe I k aktu o pristúpení, vrátane arbitrážneho dohovoru. Pre Bulharsko a Rumunsko majú nadobudnúť platnosť dňom, ktorý stanoví Rada.(6) V súlade s článkom 3 ods. 4 aktu o pristúpení z roku 2005 má Rada urobiť všetky úpravy požadované z dôvodu pristúpenia k uvedeným dohovorom a protokolom,ROZHODLA TAKTO:Článok 1Arbitrážny dohovor sa mení a dopĺňa takto:(1) V článku 2 ods. 2 sa písmená a) až y) nahrádzajú takto:(i) v Belgicku:(a) impôt des personnes physiques/personenbelasting(b) impôt des sociétés/vennootschapsbelasting(c) impôt des personnes morales/rechtspersonenbelasting(d) impôt des non-résidents/belasting der niet-verblijfhouders(e) taxe communale et la taxe d'agglomération additionnelles à l'impôt des personnes physiques/aanvullende gemeentebelasting en agglomeratiebelasting op de personenbelasting(ii) v Bulharsku:(a) данък върху доходите на физическите лица(b) корпоративен данък(iii) v Českej republike:(a) daň z příjmů fyzických osob(b) daň z příjmů právnických osob(iv) v Dánsku:(a) indkomstskat til staten(b) den kommunale indkomstskat(c) den amtskommunale indkomstskat(v) v Nemecku:(a) Einkommensteuer(b) Koerperschaftsteuer(c) Gewerbesteuer, pokiaľ je táto daň založená na zisku z obchodovania(vi) v Estónsku:(a) tulumaks(vii) v Grécku:(a) foros eisodimatos fysikon prosopon(b) foros eisodimatos nomikon prosopon(c) eisfora yper ton epicheiriseon ydrefsis kai apochetefsis(viii) v Španielsku:(a) Impuesto sobre la Renta de las Personas Físicas(b) Impuesto sobre Sociedades(c) Impuesto sobre la Renta de no Residentes(ix) vo Francúzsku:(a) impôt sur le revenu(b) impôt sur les sociétés(x) v Írsku:(a) Income Tax(b) Corporation Tax(xi) v Taliansku:(a) imposta sul reddito delle persone fisiche(b) imposta sul reddito delle società(c) imposta regionale sulle attività produttive(xii) na Cypre:(a) Φόρος Εισοδήματος(b) Έκτακτη Εισφορά για την Άμυνα της Δημοκρατίας(xiii) v Lotyšsku:(a) uzņēmumu ienākuma nodoklis(b) iedzīvotāju ienākuma nodoklis(xiv) v Litve:(a) Gyventojų pajamų mokestis(b) Pelno mokestis(xv) v Luxembursku:(a) impôt sur le revenu des personnes physiques(b) impôt sur le revenu des collectivités(c) impôt commercial, pokiaľ je táto daň založená na zisku z obchodovania(xvi) v Maďarsku:(a) személyi jövedelemadó(b) társasági adó(c) osztalékadó(xvii) na Malte:(a) taxxa fuq l-income(xviii) v Holandsku:(a) inkomstenbelasting(b) vennootschapsbelasting(xix) v Rakúsku:(a) Einkommensteuer(b) Körperschaftsteuer(xx) v Poľsku:(a) podatek dochodowy od osób fizycznych(b) podatek dochodowy od osób prawnych(xxi) v Portugalsku:(a) imposto sobre o rendimento das pessoas singulares(b) imposto sobre o rendimento das pessoas colectivas(c) derrama para os municípios sobre o imposto sobre o rendimento das pessoas colectivas(xxii) v Rumunsku:(a) impozitul pe venit(b) impozitul pe profit(c) impozitul pe veniturile obţinute din România de nerezidenţi(xxiii) v Slovinsku:(a) dohodnina(b) davek od dobička pravnih oseb(xxiv) na Slovensku:(a) daň z príjmov právnických osôb(b) daň z príjmov fyzických osôb(xxv) vo Fínsku:(a) valtion tuloverot/de statliga inkomstskatterna(b) yhteisöjen tulovero/inkomstskatten för samfund(c) kunnallisvero/kommunalskatten(d) kirkollisvero/kyrkoskatten(e) korkotulon lähdevero/källskatten å ränteinkomst(f) rajoitetusti verovelvollisen lähdevero/källskatten för begränsat skattskyldig(xxvi) vo Švédsku:(a) statlig inkomstskatt(b) kupongskatt(c) kommunal inkomstskatt(xxvii) v Spojenom kráľovstve:(a) Income Tax(b) Corporation Tax.(2) V článku 3 ods. 1 sa pridávajú tieto zarážky:-  v Bulharsku:Министъра на финансите или негов упълномощен представител,-  v Rumunsku:Agenţia Naţionala de Administrare Fiscala.Článok 2Arbitrážny dohovor zmenený a doplnený protokolom z 25. mája 1999, dohovory z 21. decembra 1995 a z 8. decembra 2004 a toto rozhodnutie, vyhotovené v bulharskom a rumunskom jazyku a pripojené k tomuto rozhodnutiu, sú autentické za rovnakých podmienok ako ostatné znenia arbitrážneho dohovoru a protokolu.Článok 3Arbitrážny dohovor zmenený a doplnený protokolom z 25. mája 1999, dohovormi z 21. decembra 1995 a z 8. decembra 2004 a týmto rozhodnutím vstupuje do platnosti medzi Bulharskom, Rumunskom a ostatnými členskými štátmi, pre ktoré je arbitrážny dohovor platný, 1. januára 2007. Do platnosti medzi Bulharskom, Rumunskom a každým z ostatných členských štátov vstupuje dňom, keď arbitrážny dohovor nadobúda platnosť pre príslušný iný členský štát.Článok 4Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie .V Bruseli […]Za Radupredseda[…]PRÍLOHAText dohovoru o zamedzení dvojitého zdanenia v súvislosti s úpravou ziskov združených podnikov zmenený a doplnený protokolom z 25. mája 1999, dohovory z 21. decembra 1995 a z 8. decembra 2004 v bulharskom a rumunskom jazyku.NávrhROZHODNUTIE RADY,ktorým sa mení a dopĺňa príloha I k Aktu o pristúpení Bulharska a RumunskaRADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,so zreteľom na Akt o pristúpení Bulharska a Rumunska, a najmä na jeho článok 3 ods. 6,so zreteľom na návrh Komisie[8],keďže:(1) V článku 3 ods. 3 aktu o pristúpení z roku 2005 sa ustanovuje, že Bulharsko a Rumunsko pristupujú k dohovorom a protokolom uzatvoreným medzi členskými štátmi a uvedeným v jeho prílohe I.(2) V období, ktoré predchádzalo pristúpeniu Bulharska a Rumunska k Európskej únii, členské štáty podpísali 8. decembra 2004 Dohovor o pristúpení Českej republiky, Estónska, Cypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Poľska, Slovinska a Slovenska k Dohovoru z 23. júla 1990 o zamedzení dvojitého zdanenia v súvislosti s úpravou ziskov združených podnikov[9] (ďalej len „arbitrážny dohovor“).(3) Je preto vhodné ustanoviť pristúpenie Bulharska a Rumunska k arbitrážnemu dohovoru zmenenému a doplnenému dohovorom z 8. decembra 2004. Uvedený dohovor by sa mal preto doplniť do prílohy I k aktu o pristúpení z roku 2005,ROZHODLA TAKTO:Článok 1Príloha I k aktu o pristúpení z roku 2005 sa mení a dopĺňa takto:V bode 2 sa vkladá táto zarážka:„ - Dohovor z 8. decembra 2004 o pristúpení Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Lotyšskej republiky, Litovskej republiky, Maďarskej republiky, Maltskej republiky, Poľskej republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej republiky k Dohovoru o zamedzení dvojitého zdanenia v súvislosti s úpravou ziskov združených podnikov (Ú. v. EÚ C 160, 30. 6. 2005, s. 1).“Článok 2Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie .V Bruseli […]Za Radupredseda [1] Ú. v. EÚ C 157, 21.6.2005, s. 203.[2] Ú. v. EÚ C […], […], s. […].[3] Ú. v. EÚ C […], […], s. […].[4] Ú. v. ES L 225, 20. 8.1990, s.10.[5] Ú. v. ES L 202, 16.7.1999, s. 1.[6] Ú. v. ES L 26, 31.1.1996, s. 1.[7] Ú. v. EÚ L 160, 30.6.2005, s. 1.[8] Ú. v. EÚ C […], […], s. […].[9] Ú. v. ES L 225, 20.8.1990, s. 10.