title: Odporúčanie Rady z 12. júla 2016, ktoré sa týka národného programu reforiem Litvy na rok 2016 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady k programu stability Litvy na rok 2016

text:
               18.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 299/69

         ODPORÚČANIE RADY
   z 12. júla 2016,
   ktoré sa týka národného programu reforiem Litvy na rok 2016 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady k programu stability Litvy na rok 2016
   (2016/C 299/17)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 121 ods. 2 a článok 148 ods. 4,
   so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii (1), a najmä na jeho článok 5 ods. 2,
   so zreteľom na odporúčanie Európskej komisie,
   so zreteľom na uznesenia Európskeho parlamentu,
   so zreteľom na závery Európskej rady,
   so zreteľom na stanovisko Výboru pre zamestnanosť,
   so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a finančného výboru,
   so zreteľom na stanovisko Výboru pre sociálnu ochranu,
   so zreteľom na stanovisko Výboru pre hospodársku politiku,
   keďže:

               (1)

               Komisia prijala 26. novembra 2015 ročný prieskum rastu, čo znamenalo začiatok európskeho semestra pre koordináciu hospodárskych politík na rok 2016. Priority ročného prieskumu rastu schválila Európska rada v dňoch 17. a 18. marca 2016. Komisia prijala 26. novembra 2015 na základe nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1176/2011 (2) správu o mechanizme varovania, v ktorej Litvu neurčila za jeden z členských štátov, vo vzťahu ku ktorým sa vykoná hĺbkové preskúmanie. V ten istý deň Komisia prijala aj odporúčanie na odporúčanie Rady týkajúce sa hospodárskej politiky v eurozóne. Toto odporúčanie schválila Európska rada na zasadnutí 18. a 19. februára 2016 a Rada ho prijala 8. marca 2016 (3). Litva ako krajina, ktorej menou je euro, by malo aj vzhľadom na úzke prepojenia medzi ekonomikami v hospodárskej a menovej únii zabezpečiť úplné a včasné vykonanie uvedeného odporúčania.

               (2)

               Správa o Litve bola uverejnená 26. februára 2016. Posudzoval sa v nej pokrok, ktorý Litva dosiahla pri plnení odporúčaní pre jednotlivé krajiny prijatých 14. júla 2015, ako aj pokrok Litvy pri dosahovaní jej národných cieľov stratégie Európa 2020.

               (3)

               Litva predložila 29. apríla 2016 svoj národný program reforiem na rok 2016 a svoj program stability na rok 2016. S cieľom zohľadniť prepojenia medzi nimi sa obidva tieto programy posudzovali súčasne.

               (4)

               Príslušné odporúčania pre jednotlivé krajiny sa zohľadnili pri programovaní európskych štrukturálnych a investičných fondov na roky 2014 až 2020. Podľa článku 23 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1303/2013 (4) platí, že ak je to nevyhnutné na podporu vykonávania príslušných odporúčaní Rady, Komisia môže požiadať členský štát, aby preskúmal svoju partnerskú dohodu a príslušné programy a navrhol ich zmeny. Komisia poskytla ďalšie informácie o tom, ako bude využívať toto ustanovenie, v usmerneniach k uplatňovaniu opatrení spájajúcich účinnosť európskych štrukturálnych a investičných fondov s riadnou správou hospodárskych záležitostí.

               (5)

               Litva vo svojom programe stability na rok 2016 požiadala o dočasnú odchýlku od požadovaného postupu úprav smerujúcich k strednodobému cieľu v roku 2017 vo výške 0,6 % HDP s cieľom zohľadniť rozsiahle štrukturálne reformy s pozitívnym vplyvom na dlhodobú udržateľnosť verejných financií. Kým sa nedosiahne konečná dohoda, pretrváva neistota v súvislosti so súborom reformných opatrení, ako aj s ich vykonávaním. Hoci Litva má dostatočný fiškálny priestor na to, aby mohla využiť dočasnú odchýlku, nezdá sa, že by spĺňala kritérium oprávnenosti týkajúce sa vykonávania reformy, aby mohla využiť doložku o štrukturálnej reforme. Okrem toho v súčasnosti nie je možné posúdiť, či je dosah reformy odhadovaný vládou, vierohodný. Preto dosah týchto reforiem nebol dosiaľ zohľadnený v rámci požadovanej úpravy smerom k strednodobému rozpočtovému cieľu na rok 2017.

               (6)

               Na Litvu sa v súčasnosti vzťahuje preventívna časť Paktu stability a rastu. Vláda vo svojom programe stability na rok 2016 plánuje zlepšenie celkového salda z deficitu vo výške 0,8 % HDP v roku 2016 na prebytok vo výške 0,9 % HDP v roku 2019. Štrukturálne saldo (prepočítané (5)) má v roku 2016 a po ňom zostať nad strednodobým rozpočtovým cieľom, ktorým je deficit vo výške 1 % HDP v štrukturálnom vyjadrení. Postup úprav zahŕňa systémovú dôchodkovú reformu v roku 2016, ale neodzrkadľuje plánovanú štrukturálnu reformu v roku 2017. Podľa programu stability sa očakáva, že pomer verejného dlhu k HDP klesne z 39,9 % HDP v roku 2016 na 35,7 % v roku 2019. Makroekonomický scenár, z ktorého vychádzajú tieto rozpočtové prognózy, je vierohodný. Opatrenia potrebné na podporu plánovaných cieľov týkajúcich sa deficitu od roku 2018 neboli dosiaľ dostatočne konkretizované. Na základe prognózy Komisie z jari 2016 sa predpokladá štrukturálne saldo na úrovni – 1,2 % HDP v roku 2016, ktoré možno považovať za blízke strednodobému rozpočtovému cieľu, a na úrovni – 0,8 % HDP v roku 2017, čo znamená, že bude nad úrovňou strednodobého rozpočtového cieľa. Na základe posúdenia programu stability a s ohľadom na prognózu Komisie z jari 2016 možno očakávať, že Litva dodrží ustanovenia Paktu stability a rastu.

               (7)

               Pokles populácie v produktívnom veku spôsobený starnutím, zlým zdravotným stavom a značnou mierou čistej emigrácie môže poškodiť rastový potenciál Litvy a v konečnom dôsledku jej budúci spôsob konvergencie, pričom zároveň ohrozuje udržateľnosť jej dôchodkového systému a systému dlhodobej starostlivosti. Odhaduje sa, že do roku 2030 dôjde ku kumulatívnej strate populácie v produktívnom veku vo výške 35 %. Ak sa tento vývoj nezvráti, ohrozí to dostupnosť vhodných zdrojov pracovnej sily, udržateľnosť dlhodobého hospodárskeho rastu a systémov sociálneho zabezpečenia, najmä dôchodkového systému.

               (8)

               Súčasné demografické trendy podčiarkujú potrebu komplexnej reformy dôchodkového systému v Litve, ktorou by sa riešili riziká v oblasti strednodobej udržateľnosti a primeranosti súčasného dôchodkového systému. Miera chudoby medzi staršími osobami v Litve patrí k najvyšším v Únii. V súčasnosti však neexistujú žiadne indexačné mechanizmy pre dôchodky vyplácané z verejných zdrojov a výdavky na dôchodky zo systému sociálneho poistenia sú pomerne nízke. Parlament dosiaľ neprijal návrh zákona, ktorý navrhla vláda, na zavedenie indexačného mechanizmu, nadviazanie dôchodkového veku na zmeny v strednej dĺžke života po roku 2026 a zlepšenie spôsobu, akým sa financuje základná časť dôchodkov zo systému sociálneho poistenia.

               (9)

               V Litve je situácia v oblasti zdravia najhoršia v Európske únii. Najmä miera úmrtnosti obyvateľstva vo vekovej skupine od 20 do 64 rokov je najvyššia v Únii, čo má významný vplyv na potenciálne dostupnú pracovnú silu a produktivitu práce. K nedostatkom v systéme zdravotníctva patrí prílišná závislosť od nemocničnej starostlivosti a nízke výdavky na prevenciu a verejné zdravie. Je potrebné riešiť negatívny demografický vývoj.

               (10)

               Je dôležité, aby Litva posilnila investície do ľudského kapitálu s cieľom bojovať proti niektorým negatívnym dôsledkom zmenšujúcej sa populácie v produktívnom veku a podporiť prechod Litvy na hospodárstvo s vyššou pridanou hodnotou. Napriek tomu, že úroveň dosiahnutého vzdelania sa zvýšila, podiel žiakov s nedostatočnými základnými zručnosťami je vysoký. Malo by sa vynaložiť úsilie na zabezpečenie vysokokvalitnej výučby, ktorá má zásadný význam v boji proti neuspokojivým výsledkom a nedostatkom vo vzdelávaní. Okrem toho existujú nedostatky v kvalite výučby vo vysokoškolskom vzdelávaní a v jeho schopnosti podporovať inovácie. Dlhotrvajúca nízka úroveň účasti na vzdelávaní dospelých podkopáva snahy o zlepšenie kvality ľudského kapitálu a zvyšovanie produktivity. V určitých odvetviach hospodárstva existujú príznaky vznikajúceho nedostatku zručností. Očakáva sa, že uvedené nedostatky zručností sa stanú v budúcnosti ešte naliehavejšími. Silný rast miezd a spomalenie rastu produktivity môže oslabiť nákladovú konkurencieschopnosť. Preto je dôležité zlepšiť relevantnosť vzdelávania pre trh práce, zefektívniť štruktúru a financovanie systému vzdelávania, rozvinúť celoživotné vzdelávanie a zlepšiť zacielenie a účinnosť aktívnych politík trhu práce. Litva podnikla kroky na zlepšenie svojich aktívnych opatrení trhu práce a iných služieb na podporu uchádzačov o zamestnanie, ale stále existuje priestor na zlepšenie, pokiaľ ide o zameranie sa na osobitné skupiny, najmä na veľmi dlhodobo nezamestnané osoby a osoby bez potrebných zručností. Výdavky na účinné opatrenia politiky trhu práce zostávajú obmedzené a záchranné sociálne siete v Litve sú veľmi slabé. Približne 27 % obyvateľstva Litvy je ohrozených chudobou alebo sociálnym vylúčením a v Litve panuje jedna z najvyšších nerovností príjmov v Únii. Vláda plánuje zlepšiť dosah a primeranosť dávok v nezamestnanosti a dávok sociálnej pomoci, ale dosiaľ sa neprijali príslušné právne predpisy.

               (11)

               Parlament prerokúva komplexnú revíziu zákonníka práce a sociálneho modelu. Zámerom je zvýšiť pružnosť vzťahov na trhu práce a zabezpečiť väčšiu istotu, ale príslušné právne predpisy ešte neboli prijaté. Dôležité je zapojenie sociálnych partnerov do vykonávania reformy a širšieho sociálneho dialógu.

               (12)

               Od vypuknutia hospodárskej krízy došlo pomaly k oživeniu investícií, ktoré budú v nadchádzajúcich rokoch podporované zo štrukturálnych a z investičných fondov EÚ. Napriek tomu sa vývoj a využívanie nových technológií nerozšírili do celého hospodárstva a inovácie sú na nízkej úrovni, čo brzdí rast produktivity. Súkromné investície do výskumu a inovácií sú takisto na nízkej úrovni, čo môže byť spôsobené nedostatočnými stimulmi pre podnikový výskum a inovácie a nedostatočnou spoluprácou medzi verejným a súkromným sektorom. Posilnenie súkromných investícií by mohlo zmierniť riziká súvisiace so závislosťou verejných investícií do výskumu a inovácií v Litve od štrukturálnych a investičných fondov EÚ. Systém terciárneho vzdelávania vykazuje nedostatky, pokiaľ ide o výstupy v oblasti kvality a inovácií, pričom spolupráca so zahraničnými univerzitami a výskumnými strediskami je obmedzená. Systém výskumu a inovácií je roztrieštený a charakterizuje ho prekrývanie a duplikácia. To Litve bráni v dosiahnutí kritického množstva, pokiaľ ide o výskumné a vývojové kapacity, ktoré sú potrebné na zvýšenie inovačných znalostí. Stimuly pre inováciu a spoluprácu medzi akademickou obcou a podnikateľskou sférou je potrebné zvýšiť, a to okrem iného rozvojom ľudského kapitálu a investovaním do neho, čo by mohlo zvýšiť mieru prenosu technológií do reálnej ekonomiky. Zvýšenie obmedzenej kapacity litovských spoločností absorbovať externé poznatky a uplatňovať ich na komerčné účely by zvýšilo úroveň inovácií.

               (13)

               Komisia vykonala v kontexte európskeho semestra komplexnú analýzu hospodárskej politiky Litvy, ktorú uverejnila v správe o tejto krajine na rok 2016. Zároveň posúdila program stability, národný program reforiem a následné opatrenia v nadväznosti na odporúčania adresované Litve v predchádzajúcich rokoch. Zohľadnila nielen ich význam pre udržateľnú fiškálnu a sociálno-ekonomickú politiku v Litve, ale aj ich súlad s pravidlami a usmerneniami EÚ vzhľadom na potrebu posilniť celkovú správu hospodárskych záležitostí EÚ zabezpečením vstupov na úrovni EÚ do budúceho vnútroštátneho rozhodovania. Odporúčania v rámci európskeho semestra sú premietnuté do ďalej uvedených odporúčaní 1 až 3.

               (14)

               Rada na základe tohto posúdenia preskúmala program stability a jej stanovisko (6) je premietnuté najmä do ďalej uvedeného odporúčania 1,

         TÝMTO ODPORÚČA, aby Litva v rokoch 2016 a 2017 prijala opatrenia s týmto cieľom:

               1.

               Zabezpečiť, aby sa odchýlka od strednodobého rozpočtového cieľa obmedzila len na to, čo je povolené v súvislosti so systémovou dôchodkovou reformou v rokoch 2016 a 2017. Znížiť daňové zaťaženie v prípade osôb s nízkymi príjmami presunom daňového zaťaženia na iné zdroje, ktoré sú menej škodlivé pre rast, a zlepšiť daňovú disciplínu najmä v oblasti DPH.

               2.

               Posilniť investície do ľudského kapitálu a riešiť nedostatky zručností zlepšením relevantnosti vzdelávania pre trh práce, zvýšením kvality výučby a vykonávaním aktívnejších politík trhu práce a vzdelávania dospelých. Zlepšiť dosah a efektívnosť aktívnych politík trhu práce. Posilniť úlohu mechanizmov sociálneho dialógu. Zlepšiť výkonnosť systému zdravotnej starostlivosti posilnením ambulantnej starostlivosti, prevencie chorôb a podpory zdravia. Zlepšiť dosah a primeranosť dávok v nezamestnanosti a dávok sociálnej pomoci.

               3.

               Prijať opatrenia na posilnenie produktivity a zlepšiť vývoj a využívanie nových technológií v celom hospodárstve. Zlepšiť koordináciu politík v oblasti inovácie a podnietiť súkromné investície okrem iného aj rozvojom alternatívnych spôsobov financovania.

      V Bruseli 12. júla 2016

            Za Radu

            predseda

         P. KAŽIMÍR

      (1)  Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1176/2011 zo 16. novembra 2011 o prevencii a náprave makroekonomických nerovnováh (Ú. v. EÚ L 306, 23.11.2011, s. 25).

      (3)  Ú. v. EÚ C 96, 11.3.2016, s. 1.

      (4)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1303/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa stanovujú spoločné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde, Kohéznom fonde, Európskom poľnohospodárskom fonde pre rozvoj vidieka a Európskom námornom a rybárskom fonde a ktorým sa stanovujú všeobecné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde, Kohéznom fonde a Európskom námornom a rybárskom fonde a ktorým sa zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 1083/2006 (Ú. v. EÚ L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (5)  Štrukturálne saldo prepočítané Komisiou podľa spoločne dohodnutej metodiky na základe informácií obsiahnutých v programe stability.

      (6)  Podľa článku 5 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1466/97.


Dôležité právne oznámenie

|

52007SC0066

stanovisko Rady v súlade s tretím odsekom článku 5 nariadenia Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 k aktualizovanému programu stability Francúzska na roky 2006 – 2010  /* SEK/2007/0066 v konečnom znení */

	[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV |Brusel, 23.1.2007SEK(2007) 66 v konečnom zneníOdporúčanie preSTANOVISKO RADYv súlade s tretím odsekom článku 5 nariadenia Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 k aktualizovanému programu stability Francúzska na roky 2006 – 2010(predložené Komisiou)DÔVODOVÁ SPRÁVAVšeobecné súvislostiPakt stability a rastu, ktorý nadobudol platnosť 1. júla 1998, je založený na dosiahnutí cieľa zdravých verejných financií ako prostriedku posilňovania podmienok cenovej stability a silného udržateľného rastu smerujúceho k vytváraniu pracovných miest. V reforme paktu z roku 2005 sa mu priznáva užitočnosť pri upevňovaní fiškálnej disciplíny, požaduje sa však posilnenie jeho účinnosti a hospodárskych základov, ako aj zabezpečenie dlhodobej udržateľnosti verejných financií.V nariadení Rady (ES) č. 1466/97 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii[1], ktoré je súčasťou paktu stability a rastu, sa stanovuje, že členské štáty musia Rade a Komisii predložiť programy stability alebo konvergenčné programy a ich ročné aktualizácie (členské štáty, ktoré už prijali jednotnú menu, predkladajú (aktualizované) programy stability a členské štáty, ktoré zatiaľ jednotnú menu neprijali, predkladajú (aktualizované) konvergenčné programy). Prvý program stability Francúzska bol predložený v januári 1999. Rada k nemu v súlade s nariadením predložila stanovisko 15. marca 1999 na základe odporúčania Komisie a po porade s Hospodárskym a finančným výborom. Aktualizované programy stability a konvergenčné programy v súlade s týmto postupom hodnotí Komisia a skúma uvedený výbor, pričom ich môže skúmať aj Rada.Kontext hodnotenia AKTUALIZOVANÉHO PROGRAMUKomisia preskúmala najnovšiu aktualizáciu programu stability Francúzska predloženú 6. decembra 2006 a prijala k nej odporúčanie pre stanovisko Rady.S cieľom vymedziť prostredie, v ktorom sa hodnotí rozpočtová stratégia v aktualizovanom programe stability, obsahujú nasledujúce odseky prehľad o:1.  výsledkoch v hospodárskej a rozpočtovej oblasti za posledných desať rokov,2.  najnovšom hodnotení situácie krajiny v rámci preventívnej časti paktu stability a rastu (zhrnutie stanoviska Rady k predchádzajúcej aktualizácii programu stability) a3.  hodnotení národného programu reforiem z októbra 2006 Komisiou.Súčasn  výsledky v hospodárskej a rozpočtovej oblastiNa základe skúseností z posledných desiatich rokov sa francúzsky hospodársky cyklus pohybuje veľmi zhodne s eurozónou a ukazuje podobnú úroveň rastu. Miera nezamestnanosti v priemere 10 % v poslednom desaťročí vo Francúzsku však predstihla eurozónu o jeden percentuálny bod. Stále ide o relatívne vysoké percento, aj keď sa v poslednom období zaznamenal klesajúci trend z 12,1 % v roku 1997 na menej ako 9 %. Pomerne stabilné výsledky francúzskeho hospodárstva v oblasti rastu boli do veľkej miery poháňané domácim dopytom a hlavne súkromnou spotrebou vďaka priaznivému vývoju kúpnej sily domácností. Strane dopytu v hospodárstve prospel účinok priaznivejšej konfigurácie politík, čo však významne ovplyvnilo fiškálnu nerovnováhu. Konsolidačné úsilie, ktoré začalo v roku 2004, znížilo deficit pod referenčnú hodnotu 3 % stanovenú v zmluve v roku 2005, čo viedlo k odvolaniu postupu pri nadmernom deficite v januári 2007. Ďalšia konsolidácia je však potrebná na zlepšenie dlhodobej udržateľnosti verejných financií a vytvorenie rozpočtovej rezervy pre prípad hospodárskeho poklesu. Rast HDP a zníženie tlaku na verejné financie bude podporovať zvýšenie zamestnanosti starších pracovníkov viac, ako sa v súčasnosti predpokladalo. Následkom toho čelí francúzska ekonomika výzve spojenej s udržateľnosťou a účinnosťou.Hodnotenie v stanovisku Rady o predchádzajúcom programeRada 24. marca 2006 prijala svoje stanovisko k predchádzajúcej aktualizácii programu stability na obdobie rokov 2005 – 2009, v ktorom uvádza, že „víta stanovené priority na zníženie dlhu v programe stability Francúzska, ale poukazuje na existujúce riziká spojené s dosiahnutím rozpočtových cieľov a dlhodobou udržateľnosťou verejných financií.“ Vyzýva Francúzsko, aby „zabezpečilo nevyhnutnú štrukturálnu úpravu na zníženie deficitu verejných financií v roku 2006 pod 3 % HDP spoľahlivým a udržateľným spôsobom; prijalo nevyhnutné opatrenia na zabezpečenie plánovanej fiškálnej konsolidácie smerom k dosiahnutiu strednodobého cieľa a na zlepšenie dlhodobej udržateľnosti; a posilnilo monitorovanie a presadzovanie výdavkových pravidiel stanovených pre podsektor verejných financií s cieľom zabezpečiť dodržiavanie ambicióznych viacročných výdavkových stropov.“Hodnotenie národného programu reforiem z októbra 2006 KomisiouVykonávacia správa národného programu reforiem Francúzska vypracovaná v rámci obnovenej lisabonskej stratégie rastu a zamestnanosti bola predložená 5. októbra 2006. Vo francúzskom národnom programe reforiem sú označené ako priority: vytvorenie nevyhnutných podmienok pre intenzívny hospodársky rast, zníženie nezamestnanosti a zvýšenie zamestnanosti a budovanie znalostnej ekonomiky.V hodnotení Komisiou (prijatom ako súčasť výročnej správy o dosiahnutom pokroku z decembra 2006 [2] ) sa ukázalo, že Francúzsko napreduje v implementácii svojho národného programu reforiem. V súvislosti s priaznivým makroekonomickým vývojom Francúzsko významne sledovalo úsilie o fiškálnu konsolidáciu pri snahe zvýšiť svoj potenciálny rast, najmä prostredníctvom nových záväzkov v oblasti výskumu a inovácií. Výsledky na trhu práce sú stále slabé.Na podklade označených silných a slabých stránok sa Francúzsku odporúčalo prijať opatrenia v oblastiach: dlhodobej udržateľnosti verejných financií; hospodárskej súťaže v sektore plynu, elektrickej energie a železničnej dopravy; rovnako ako aj v oblasti ochrany práce a celoživotného vzdelávania.Tabuľka: Hlavné body hodnotenia V zmysle článku 5 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 1466/97 sa hodnotenie týka týchto bodov: či sú hospodárske predpoklady, na ktorých je program založený, pravdepodobné; strednodobý rozpočtový cieľ predložený členským štátom a či je postup úpravy smerom k jeho dosiahnutiu vhodný; či sú prijímané a/alebo navrhované opatrenia na dodržiavanie postupu úpravy dostatočné na dosiahnutie strednodobého cieľa v rámci cyklu; či pri hodnotení postupu úpravy smerom k strednodobému cieľu je snaha o úpravu vyššia v priaznivom hospodárskom období, pričom snaha môže byť nižšia v nepriaznivom hospodárskom období a či sa v prípade členských štátov eurozóny a ERM II členský štát usiluje o ročné zlepšenie cyklicky upraveného salda bez jednorazových a iných dočasných opatrení o 0,5 % HDP ako minimálnej štandardnej hodnoty na splnenie strednodobého cieľa; pri definovaní postupu úpravy smerom k strednodobému cieľu (pre členské štáty, ktoré ho ešte nedosiahli) alebo pri umožnení dočasného odchýlenia od strednodobého cieľa (pre členské štáty, ktoré ho už dosiahli), zavedenie významných štrukturálnych reforiem, ktoré majú priamy dlhodobý účinok na úsporu nákladov (vrátanie zvýšenia potenciálneho rastu), a preto aj preukázateľný vplyv na dlhodobú udržateľnosť verejných financií (pod podmienkou, že sa zachová primeraná bezpečnostná rezerva vo vzťahu k referenčnej hodnote 3 % HDP a že sa očakáva, že sa rozpočtová pozícia vráti k strednodobému cieľu v rámci programového obdobia), s osobitnou pozornosťou venovanou dôchodkovým reformám, ktoré zavádzajú viacpilierový systém s povinným, plne financovaným pilierom; či sú hospodárske politiky členských štátov v súlade so všeobecnými usmerneniami hospodárskej politiky. Pravdepodobnosť makroekonomických predpokladov v programe sa hodnotí na základe predpovede útvarov Komisie z jesene 2006 spolu s využitím spoločne dohodnutej metodiky na odhad potenciálneho produktu a cyklicky upravených sáld. Hodnotenie súladu so všeobecnými usmerneniami hospodárskej politiky sa vykonáva na podklade všeobecných usmernení hospodárskej politiky v oblasti verejných financií uvedených v integrovaných usmerneniach na obdobie rokov 2005 – 2008. V hodnotení sa takisto skúma: vývoj pomeru dlhu a výhľad pre dlhodobú udržateľnosť verejných financií, ktorým by sa mala venovať „dostatočná pozornosť pri dohľade nad rozpočtovou pozíciou“ podľa správy Rady z 20. marca 2005 o „Zlepšení vykonávania paktu stability a rastu“. V oznámení Komisie z 12. októbra 2006 sa stanovuje prístup k hodnoteniu dlhodobej udržateľnosti[3]; stupeň integrácie s národným programom reforiem predloženým členskými štátmi v kontexte lisabonskej stratégie rastu a zamestnanosti. Rada ECOFIN vo svojom sprievodnom liste o všeobecných usmerneniach hospodárskej politiky na obdobie rokov 2005 – 2008 zo 7. júna 2005 určenom Európskej rade uviedla, že národné programy reforiem by mali byť v súlade s programami stability a konvergenčnými programami; súlad s kódexom správania[4], v ktorom sa okrem iného stanovuje aj spoločná štruktúra a súbor tabuliek údajov pre programy stability a konvergenčné programy. |-  Odporúčanie preSTANOVISKO RADYv súlade s tretím odsekom článku 5 nariadenia Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 k aktualizovanému programu stability Francúzska na roky 2006 – 2010RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii[5], a najmä na jeho článok 5 ods. 3,so zreteľom na odporúčanie Komisie,po porade s Hospodárskym a finančným výborom,PREDLOŽILA TOTO STANOVISKO:4.  Rada [27. februára 2007] preskúmala aktualizovaný program stability Francúzska, ktorý sa vzťahuje na obdobie rokov 2006 až 2010.5.  Program obsahuje dva rôzne scenáre makroekonomických a rozpočtových prognóz „nízky“ scenár a „vysoký“ scenár. „Nízky“ scenár, ktorý je v súlade s predpoveďou útvarov Komisie z jesene 2006, sa považuje za odporúčaný scenár pre hodnotenie rozpočtových prognóz. Na základe v súčasnosti dostupných informácií sa zdá, že tento scenár vychádza z pravdepodobných predpokladov, napriek mierne nadhodnoteným predpokladom na rok 2006. Predpokladá sa, že reálny HDP bude rásť o 2,25 % ročne počas programového obdobia. Prognózy programu týkajúce sa inflácie sa takisto zdajú realistické.6.  Na rok 2006 bol deficit verejných financií podľa predpovede útvarov Komisie z jesene 2006 odhadnutý vo výške 2,7 % HDP oproti plánovanému 2,9 % HDP na rok 2006 stanovenému v predchádzajúcej aktualizácii programu stability (a výslednému deficitu 2,9 % HDP v roku 2005). Aj keď je predpoklad rastu HDP rovnaký v predchádzajúcej aj súčasnej aktualizácii, rozsah medzi 2 % a 2,5 %, skladba rastu v súčasnej aktualizácii sa viac zakladá na dani, čo je založené na vyššej súkromnej spotrebe. Očakávané zlepšenie deficitu je podložené a) zrýchleným rastom HDP (z 1,2 % na približne 2 %), čo podporuje príjmy (približne 5 miliárd EUR, t. j. 0,3 percentuálneho bodu HDP) a b) spomalením výdavkov.7.  Program je zaznamenaný v prekleňujúcej stratégii francúzskych orgánov týkajúcej sa „národného záväzku zníženia dlhu“ a predstavuje tak viacročný program pre zníženie dlhu s cieľom dosiahnuť nulový deficit a úroveň dlhu znížiť pod 60 % HDP do roku 2010. To predpokladá pokračujúce, ale najmä v závere obdobia sústredené zníženie hlavného deficitu z 2,7 % HDP v roku 2006 (2,5 % v roku 2007) na 0 % HDP v roku 2010, dosahujúce celkové zníženie o 2,7 percentuálneho bodu HDP. Primárny deficit 0,1 % HDP v roku 2006 by sa mal od roku 2007 premeniť na prebytok a dosiahnuť 2,5 % HDP v roku 2010. Plánovaná fiškálna konsolidácia je poháňaná výdavkami: je založená na viacročných cieľoch pre zvýšenie celkových verejných výdavkov, ktoré znamenajú zníženie v (primárnom) pomere výdavkov k HDP takmer 3 percentuálne body HDP za sledované obdobie. V porovnaní s predchádzajúcim programom nová aktualizácia v širokej miere potvrdzuje plánovanú fiškálnu úpravu na podklade vo všeobecnosti nezmeneného makroekonomického scenára.8.  Štrukturálne saldo (t. j. cyklicky upravené saldo bez jednorazových a iných dočasných opatrení), vypočítané podľa spoločne dohodnutej metodiky, sa má podľa plánu zlepšiť z deficitu približne 2,5 % HDP v roku 2006 na prebytok približne 0,25 % na konci programového obdobia (2010). Rovnako ako v predchádzajúcej aktualizácii programu stability je strednodobým cieľom pre rozpočtovú pozíciu uvedeným v programe vyvážená pozícia zo štrukturálneho hľadiska, ktorú má program za cieľ dosiahnuť do roku 2010. Keďže strednodobý cieľ je náročnejší ako minimálna štandardná hodnota (odhadovaný deficit je približne 1,5 % HDP), jeho dosiahnutie by malo splniť cieľ zabezpečenia bezpečnostnej rezervy proti vzniku nadmerného deficitu. Tento strednodobý cieľ sa nachádza v rozpätí stanovenom pre členské štáty eurozóny a ERM II v pakte stability a rastu a kódexe správania a primerane odráža pomer dlhu a priemerný potenciálny dlhodobý rast.9.  Riziká pre rozpočtové prognózy v programe sa ukazujú vo všeobecnosti ako vyvážené v najbližšom období (do roku 2008), ale rozpočtové výsledky môžu byť horšie ako predpokladané v záverečných rokoch programu. Pokiaľ ide o najbližšie obdobie, úprava sa spolieha najmä na väčšiu kontrolu výdavkov na úrovni štátu, ktorá je zosilnená postupnou implementáciou nového ústavného nariadenia o rozpočtových účtoch[6] a výsledkami modernizačných auditov a ktorá je pravdepodobná, hoci výdavkové trendy miestnych orgánov sú rizikovým faktorom. V súvislosti so záverečnými rokmi programu vyvoláva výrazná cielená úprava pochybnosti o jej úplnom dosiahnutí. Aj keď sú dosiahnuté výsledky pri dodržiavaní výdavkových pravidiel na úrovni štátu dobré, predpokladajú sa zásadné obmedzenia, ktoré si vyžadujú niektoré reformy, ktoré sa neuvádzajú v programe. Vo všeobecnosti vedú výsledky spojené s dosiahnutím celkového stropu verejných výdavkov, čo je kľúčovým prvkom francúzskej stratégie konsolidácie v oblasti verejných financií, spolu s nedostatkom mechanizmov presadzovania a absenciou výdavkových pravidiel stanovených pre niektoré podsektory, najmä pre miestne orgány, k tomu, že sú riziká skôr negatívne.10.  V zmysle hodnotenia rizika nemusí rozpočtová pozícia v programe postačovať na zabezpečenie dosiahnutia strednodobého cieľa uvedeného v programe do roku 2010. Zdá sa však, že poskytuje dostatočnú bezpečnostnú rezervu proti prekročeniu hraničnej hodnoty deficitu na úrovni 3 % HDP pri bežných makroekonomických výkyvov smerom ku koncu programového obdobia, najpravdepodobnejšie od roku 2009. Okrem roku 2007 je tempo postupu úpravy smerom k strednodobému cieľu stanovené v programe vo všeobecnosti v súlade s paktom stability a rastu, v ktorom sa uvádza, že v prípade členských štátov eurozóna a ERM II by malo ročné zlepšenie štrukturálneho sadla dosiahnuť štandardnú hodnotu 0,5 % HDP a že úprava by mala byť vyššia v priaznivom hospodárskom období a mohla by byť nižšia v nepriaznivom hospodárskom období. Predpokladaná úprava na rok 2007 bude obmedzená na 0,3 percentuálneho bodu HDP, pokiaľ nebude hospodárska situácia posudzovaná ako „nepriaznivá“ a daňová elasticita považovaná za „priaznivú“, napriek tomu, že Francúzsko už upravilo svoj nadmerný deficit.11.  Odhaduje sa, že hrubý verejný dlh dosiahol v roku 2006 64,6 % HDP, čo je nad referenčnou hodnotou 60 % HDP stanovenou v zmluve.V programe sa predpokladá, že pomer dlhu klesne počas programového obdobia o približne 6,5 percentuálneho bodu. Vývoj pomeru dlhu môže byť v záverečných rokoch programu v porovnaní s danou prognózou menej priaznivý z dôvodu (1) rizík pre uvedené rozpočtové ciele a (2) neistoty vzniku predaja nestrategických aktív, ktorý má tendenciu byť väčší ako historický priemer. Napriek týmto rizikám sa zdá, že pomer dlhu sa dostatočne zníži smerom k referenčnej hodnote počas programového obdobia.12.  Dlhodobý vplyv starnutia obyvateľstva na rozpočet je vo Francúzsku o niečo nižší ako priemer EÚ, pričom výdavky na dôchodky vykazujú o niečo obmedzenejší nárast ako v mnohých iných krajinách, čo je výsledkom prijatých dôchodkových reforiem. Počiatočná rozpočtová pozícia, aj keď sa zlepšila v porovnaní s rokom 2005, stále predstavuje riziko pre udržateľnosť verejných financií ešte predtým, ako sa zváži dlhodobý vplyv starnutia obyvateľstva na rozpočet. Súčasná hodnota hrubého dlhu je okrem toho vyššia ako referenčná hodnota stanovená v zmluve. Následná rozpočtová konsolidácia by mala prispieť k zníženiu rizík pre udržateľnosť verejných financií, ktorej by takisto pomohlo zachovanie a prípadné posilnenie výhod dôchodkovej reformy. Celkovo sa zdá, že pre Francúzsko platí v súvislosti s udržateľnosťou verejných financií stredné riziko.13.  Program stability obsahuje kvalitatívne hodnotenie celkového vplyvu francúzskeho národného programu reforiem z októbra 2006 v rámci strednodobej fiškálnej stratégie. Neposkytuje však žiadne systematické informácie o priamych rozpočtových nákladoch alebo úsporách týkajúcich sa hlavných reforiem predpokladaných v národnom programe reforiem, ale zdá sa, že jeho rozpočtové prognózy zohľadňujú dôsledky akcií uvedených v národnom programe reforiem na verejné financie. Opatrenia v oblasti verejných financií predpokladané v programe stability sa zdajú byť v súlade s opatreniami stanovenými v národnom programe reforiem.14.  Rozpočtová stratégia v programe je vo všeobecnosti v súlade so všeobecnými usmerneniami hospodárskej politiky zahrnutými v integrovaných usmerneniach na obdobie rokov 2005 – 2008.15.  Pokiaľ ide o požiadavky na údaje ustanovené v kódexe správania pre programy stability a konvergenčné programy, program má niekoľko nedostatkov v povinných a nepovinných údajoch[7].Celkový záver je taký, že po korekcii nadmerného deficitu a v súvislosti s výrazným rastom príjmov je v programe stanovená priorita zníženia dlhu a pokrok smerom k strednodobému cieľu prostredníctvom úpravy na základe výdavkov, ale mierne sústredenej na konci obdobia. Existujú riziká pre dosiahnutie rozpočtových cieľov, najmä v záverečných rokoch programu.V zmysle uvedeného hodnotenia sa Francúzsko vyzýva, aby:(i) využilo perspektívu masívneho rastu a pozitívny základný účinok výsledku z roku 2006, ktorý bol lepší, ako sa predpokladalo, aby úpravy smerom k strednodobému cieľu boli načasované na začiatku obdobia, najmä v roku 2007, s cieľom dosiahnuť strednodobý cieľ do konca obdobia, a tým znížiť úroveň dlhu a zlepšiť dlhodobú udržateľnosť verejných financií;(ii) posilnilo monitorovanie a presadzovanie výdavkových pravidiel stanovených pre podsektory verejnej správy s cieľom zabezpečiť dodržiavanie ambicióznych viacročných výdavkových stropov.Porovnanie rozpočtových vývojov a prognóz2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |Reálny HDP (zmena v %) | PS dec. 2006 | 1,2 | 2,0-2,5 | 2,0-2,5 | 2,25 | 2,25 | 2,25 |KOM nov. 2006 | 1,2 | 2,2 | 2,3 | 2,1 | neuv. | neuv. |PS jan. 2006 | 1,5-2,0 | 2,0-2,5 | 2,25 | 2,25 | 2,25 | neuv. |Inflácia HISC (%) | PS dec. 2006 | 1,9 | 2,0 | 1,9 | 1,75 | 1,75 | 1,75 |KOM nov. 2006 | 1,9 | 2,0 | 1,8 | 1,9 | neuv. | neuv. |PS jan. 2006 | 1,9 | 1,8 | 1,75 | 1,75 | 1,75 | neuv. |Produkčná medzera (% potenciálneho HDP) | PS dec. 20061 | -0,8 | -0,6 | -0,6 | -0,5 | -0,4 | -0,3 |KOM nov. 20065 | -0,8 | -0,8 | -0,7 | -0,9 | neuv. | neuv. |PS jan. 20061 | -0,5 | -0,4 | -0,6 | -0,8 | -0,9 | neuv. |Saldo verejných financií (% HDP) | PS dec. 2006 | -2,9 | -2,7 | -2,5 | -1,8 | -0,9 | 0,0 |KOM nov. 2006 | -2,9 | -2,7 | -2,6 | -2,2 | neuv. | neuv. |PS jan. 2006 | -3,0 | -2,9 | -2,6 | -1,9 | -1,0 | neuv. |Primárne saldo (% HDP) | PS dec. 2006 | -0,2 | -0,1 | 0,1 | 0,7 | 1,7 | 2,5 |KOM nov. 2006 | -0,2 | -0,1 | 0,0 | 0,4 | neuv. | neuv. |PS jan. 2006 | -0,3 | -0,3 | 0,0 | 0,6 | 1,6 | neuv. |Cyklicky upravené saldo (% HDP) | PS dec. 20061 | -2,5 | -2,4 | -2,2 | -1,6 | -0,7 | 0,2 |KOM nov. 2006 | -2,5 | -2,3 | -2,3 | -1,8 | neuv. | neuv. |PS jan. 20061 | -2,8 | -2,7 | -2,3 | -1,5 | -0,6 | neuv. |Štrukturálne saldo2 (% HDP) | PS dec. 20063 | -3,0 | -2,5 | -2,2 | -1,6 | -0,7 | 0,2 |KOM nov. 20064 | -3,1 | -2,6 | -2,3 | -1,8 | neuv. | neuv. |PS jan. 2006 | -3,3 | -2,9 | -2,3 | -1,5 | -0,6 | neuv. |Hrubý verejný dlh (% HDP) | PS dec. 2006 | 66,6 | 64,6 | 63,6 | 62,6 | 60,7 | 58,0 |KOM nov. 2006 | 66,6 | 64,7 | 63,9 | 63,3 | neuv. | neuv. |PS jan. 2006 | 65,8 | 66,0 | 65,6 | 64,6 | 62,8 | neuv. |Poznámky: |1 Výpočty útvarov Komisie na základe informácií v programe. |2 Cyklicky upravené saldo (ako je uvedené v predchádzajúcich riadkoch) bez jednorazových a iných dočasných opatrení. |3 Jednorazové a iné dočasné opatrenia uvedené v programe (0,5 % HDP v roku 2005, 0,1 % v roku 2006; 0 % v nasledujúcom období; všetko s účinkom zníženia deficitu) |4 Jednorazové a iné dočasné opatrenia uvedené v predpovedi útvarov Komisie z jesene 2006 (0,6 % HDP v roku 2005, 0,2 % v roku 2006; 0 % v nasledujúcom období; všetko s účinkom zníženia deficitu) |5 Založené na odhadovanom potenciálnom raste 2,0 %, 2,2 %, 2,2 % resp. 2,3 % v období rokov 2005 – 2008. |Zdroj: |Program stability (PS); Ekonomické predpovede útvarov Komisie z jesene 2006 (KOM); Výpočty útvarov Komisie |[1] Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1. Nariadenie zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 1055/2005 (Ú. v. EÚ L 174, 7.7.2005, s. 1). Všetky dokumenty uvedené v tomto texte možno nájsť na tejto internetovej stránke: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Oznámenie Komisie pre jarné zasadnutie Európskej rady, „Implementácia obnovenej lisabonskej stratégie rastu a zamestnanosti – rok výsledkov“, 12.12.2006, KOM(2006)816.[3] Oznámenie Komisie Rade a Európskemu parlamentu, „Dlhodobá udržateľnosť verejných financií v EÚ“, 12.10.2006, KOM (2006) 574, konečné znenie, a Európska komisia, Generálne riaditeľstvo pre hospodárske a finančné záležitosti (2006), „Dlhodobá udržateľnosť verejných financií v Európskej únii“, European Economy č. 4/2006.[4] „Špecifikácie vykonávania paktu stability a rastu a usmernenia k forme a obsahu programov stability a konvergenčných programov“, schválené Radou ECOFIN z 11. októbra 2005.[5] Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1. Nariadenie zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 1055/2005 (Ú. v. EÚ L 174, 7.7.2005, s. 1). Dokumenty uvedené v tomto texte možno nájsť na tejto internetovej stránke:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] Cieľom nového ústavného nariadenia o rozpočtových účtoch (LOLF), ktoré sa po prvýkrát uplatňovalo v roku 2006, je dosiahnuť väčšiu transparentnosť a účinnosť riadenia verejných výdavkov.[7] Konkrétne sa neuvádzajú údaje o kolektívnej spotrebe a krátkodobých a dlhodobých úrokových mierach (na obdobie rokov 2008 až 2010).


title: Odporúčanie Rady z  10. júla 2012 , ktoré sa týka národného programu reforiem Belgicka na rok 2012 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady k programu stability Belgicka na roky 2012 – 2015

text:
               24.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 219/5

         ODPORÚČANIE RADY
   z 10. júla 2012,
   ktoré sa týka národného programu reforiem Belgicka na rok 2012 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady k programu stability Belgicka na roky 2012 – 2015
   2012/C 219/02
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 121 ods. 2 a článok 148 ods. 4,
   so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii (1), a najmä na jeho článok 5 ods. 2,
   so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1176/2011 zo 16. novembra 2011 o prevencii a náprave makroekonomických nerovnováh (2), a najmä na jeho článok 6 ods. 1,
   so zreteľom na odporúčanie Európskej komisie,
   so zreteľom na závery Európskej rady,
   so zreteľom na stanovisko Výboru pre zamestnanosť,
   po porade s Hospodárskym a finančným výborom,
   keďže:

               (1)

               Európska rada 26. marca 2010 schválila návrh Komisie o spustení novej stratégie pre zamestnanosť a rast nazvanej Európa 2020, založenej na posilnenej koordinácii hospodárskych politík, ktorá sa zameriava na kľúčové oblasti, v ktorých sú potrebné opatrenia na oživenie potenciálu Európy v oblasti udržateľného rastu a konkurencieschopnosti.

               (2)

               Rada 13. júla 2010 prijala odporúčanie týkajúce sa všeobecných usmernení pre hospodárske politiky členských štátov a Únie (2010 až 2014) a 21. októbra 2010 Rada prijala rozhodnutie týkajúce sa usmernení pre politiky zamestnanosti členských štátov (3), ktoré spolu tvoria „integrované usmernenia“. Členské štáty boli vyzvané, aby tieto integrované usmernenia zohľadnili vo svojej vnútroštátnej hospodárskej politike a politike zamestnanosti.

               (3)

               Rada 12. júla 2011 prijala odporúčanie (4), ktoré sa týka národného programu reforiem Belgicka na rok 2011, a vydala svoje stanovisko k aktualizovanému programu stability Belgicka na roky 2011 – 2014.

               (4)

               Komisia 23. novembra 2011 prijala druhý ročný prieskum rastu, čo znamená začiatok druhého európskeho semestra a integrovanej koordinácie politiky ex-ante, ktorá je zakotvená v stratégii Európa 2020. Komisia 14. februára 2012 prijala na základe nariadenia (EÚ) č. 1176/2011 správu o mechanizme varovania, v ktorej určila Belgicko za jeden z členských štátov, vo vzťahu ku ktorému sa vykoná hĺbkové preskúmanie.

               (5)

               Rada 1. decembra 2011 prijala závery, v ktorých vyzvala Výbor pre sociálnu ochranu, aby v spolupráci s Výborom pre zamestnanosť a ďalšími výbormi predložil svoje vyjadrenie k opatreniam odporúčaným v rámci cyklu politík stratégie Európa 2020. Toto vyjadrenie je súčasťou stanoviska Výboru pre zamestnanosť.

               (6)

               Európsky parlament je náležite zapojený do európskeho semestra v súlade s nariadením (ES) č. 1466/97 a 15. februára 2012 prijal uznesenie o zamestnanosti a sociálnych aspektoch v ročnom prieskume rastu 2012 a uznesenie o príspevku k ročnému prieskumu rastu 2012.

               (7)

               Európska rada 2. marca 2012 schválila priority na zabezpečenie finančnej stability, fiškálnej konsolidácie a opatrenia na posilnenie rastu. Zdôraznila potrebu presadzovania fiškálnej konsolidácie, ktorá bude podporovať rast, obnovy bežných úverových podmienok pre hospodárstvo, podpory rastu a konkurencieschopnosti, riešenia nezamestnanosti a sociálnych dôsledkov krízy, ako aj potrebu modernizácie verejnej správy.

               (8)

               Európska rada 2. marca 2012 takisto vyzvala členské štáty, ktoré sa zúčastňujú na Pakte Euro Plus, aby svoje záväzky predložili včas na to, aby sa zaradili do ich programov stability alebo konvergenčných programov a do ich národných programov reforiem.

               (9)

               Belgicko 30. apríla 2012 predložilo svoj program stability na roky 2012 – 2015 a svoj národný programu reforiem na rok 2012. S cieľom zohľadniť prepojenia medzi nimi sa obidva programy posudzovali súčasne. Komisia v hĺbkovom preskúmaní podľa článku 5 nariadenia (EÚ) č. 1176/2011 takisto posúdila, či je Belgicko postihnuté makroekonomickou nerovnováhou. Komisia dospela vo svojom hĺbkovom preskúmaní k záveru, že Belgicko síce zažíva vonkajšiu nerovnováhu, ale nie nadmernú.

               (10)

               Na základe posúdenia programu stability podľa nariadenia (ES) č. 1466/97 sa Rada domnieva, že makroekonomický scenár, ktorý tvorí základ rozpočtových prognóz uvedeného programu, je na roky 2012 a 2013 realistický a na roky 2014 a 2015 optimistický, keďže sa v ňom predpokladá rast HDP, ktorý je podstatne vyšší ako najnovšie odhady potenciálneho rastu v rámci prognózy útvarov Komisie z jari 2012. Cieľom rozpočtovej stratégie uvedenej v programe stability je v roku 2012 znížiť deficit na menej ako 3 % HDP (na 2,8 % HDP z 3,7 % HDP v roku 2011) a do roku 2015 na nulu. Program stability potvrdzuje predchádzajúci strednodobý rozpočtový cieľ - štrukturálny prebytok vo výške 0,5 % HDP, čo zodpovedá požiadavkám Paktu o stabilite a raste. Celkový deficit plánovaný na rok 2012 je v súlade s termínom, ktorý stanovila Rada na korekciu nadmerného deficitu, a plánované fiškálne úsilie dodržiava odporúčania Rady v rámci postupu pri nadmernom deficite, a to priemerné ročné štrukturálne úsilie vo výške minimálne ¾ % HDP. Plánované tempo rastu verejných výdavkov so zohľadnením diskrečných opatrení na strane príjmov zodpovedá v období rokov 2013 - 2015, ale nie v roku 2012, referenčnej hodnote pre výdavky podľa Paktu o stabilite a raste. Na základe (prepočítaného) štrukturálneho salda rozpočtu (5) sa v programe stability predpokladá, že štrukturálne saldo sa v roku 2012 zlepší o 1,1 percentuálneho bodu HDP a v období rokov 2013 - 2015 v priemere približne o 0,8 %.
               Existujú však riziká vyplývajúce z toho, že sa ešte nešpecifikovali dodatočné opatrenia, ktoré sa majú prijať od roku 2013, a že makroekonomický scenár od roku 2014 je príliš optimistický. V súlade s programom stability sa očakáva, že verejný dlh, ktorý je s 98,0 % HDP v roku 2011 výrazne nad prahovou hodnotou 60 %, sa stabilizuje a v roku 2015 zníži na 92,3 %, čo by znamenalo dostatočný pokrok v dosahovaní referenčnej hodnoty pre zníženie dlhu podľa Paktu o stabilite a raste.
               Okrem toho sú implicitné záväzky v súvislosti so zárukami pre finančný sektor mimoriadne vysoké. Pre viacročný rámec založený na pravidlách pre verejnú správu by najmä s ohľadom na výdavky bolo výhodné, ak by belgické regióny, spoločenstvá, a obce naplánovali mechanizmy presadzovania a/alebo záväzky na dosiahnutie pre ne stanovených cieľových deficitov.

               (11)

               Mali by sa riešiť náklady spojené so starnutím obyvateľstva a mal by sa dosiahnuť štrukturálny pokles deficitu, aby sa znížil vysoký verejný dlh. Nová federálna vláda sa v decembri 2011 dohodla na reforme belgického sociálneho systému dôchodkového zabezpečenia. Aby sa zvýšil skutočný vek odchodu do dôchodku, je teraz potrebné účinné vykonávanie a monitorovanie začatých reforiem zákona. Rozhodujúca je podpora reformy sociálneho dôchodkového zabezpečenia opatreniami na stimuláciu aktívneho starnutia a dlhšieho produktívneho života, ale dosiahnuť tento cieľ by pomohli aj ďalšie reformy, ako napríklad prepojenie zákonného veku odchodu do dôchodku so strednou dĺžkou života.

               (12)

               Belgický finančný systém stále čelí veľkým výzvam. Reštrukturalizácia belgických bánk sa ešte nedokončila a štátna pomoc poskytnutá v rokoch 2008/2009 v reakcii na finančnú krízu ešte nebola úplne splatená. Okrem toho vzhľadom na vysokú úroveň záruk riziká bankového a verejného sektora spolu úzko súvisia.

               (13)

               Bežný účet sa v priebehu času postupne zhoršuje. Zlepšenie bilancie v oblasti poskytovania služieb nevykompenzuje zhoršenie obchodnej bilancie v prípade tovaru. V oblasti vývozu tovaru Belgicko stratilo svoje postavenie nielen pokiaľ ide o expandujúci svetový obchod, ale aj v porovnaní s inými členskými štátmi eurozóny a priemerom eurozóny, čo poukazuje na nepriaznivý vývoj domácich jednotkových nákladov práce v porovnaní s hlavnými obchodnými partnermi Belgicka (Holandsko, Francúzsko, Nemecko) a s eurozónou ako celkom. Vzhľadom na existenciu systému automatickej indexácie miezd nemusela snaha verejnej správy obmedziť zvýšenie reálnych miezd v období rokov 2011 – 2012 na maximálne 0,3 % zabrániť tomu, aby bol rast nominálnej mzdy vyšší ako rast v susedných krajinách. Hoci produktivita je vysoká, rast Belgicka je pomalý a aj náklady na medzivstupy, najmä energiu, sú vysoké. S cieľom obmedziť infláciu sa zmrazili maloobchodné ceny plynu a elektrickej energie, ale neprijali sa žiadne konkrétne opatrenia v súvislosti s reformou mzdového vyjednávania a samotného systému indexácie miezd. Intenzita výskumu a vývoja v súkromnom sektore v posledných rokoch stagnovala a nedostatok kvalifikovaných odborníkov, najmä v oblasti vedy a techniky, by sa mohol stať hlavnou prekážkou, pokiaľ ide o ďalšie zlepšovanie inovačných výsledkov belgického hospodárstva.

               (14)

               Prijali sa určité štrukturálne opatrenia s cieľom zvýšiť zamestnanosť mladých a starších pracovníkov a zlepšiť účasť nezamestnaných na trhu práce. Belgicko zaviedlo rozsiahlu reformu svojho systému dávok v nezamestnanosti. Štrukturálne problémy na trhu práce však pretrvávajú a pre ich odstránenie by sa mohlo urobiť viac. Pre zlepšenie účinnosti aktívnych politík trhu práce (APTP) je rozhodujúce zvýšenie miery účasti na celoživotnom vzdelávaní a uskutočňovanie reforiem v odbornom vzdelávaní a príprave (OVP), a to najmä pokiaľ ide o starších pracovníkov a znevýhodnené skupiny, ako sú napríklad osoby z prostredia migrantov. Pri znižovaní daňového zaťaženia pracovnej sily sa nedosiahol žiadny významný pokrok. V júni 2011 sa síce zaviedla daňová úľava pre najnižšie mzdy, ale ukázalo sa, že to nestačí na odstránenie výrazných rizík nezamestnanosti v dolnej časti príjmovej škály. Nedošlo k žiadnej zmene fiškálneho zaťaženia zo zdanenia práce na spotrebné a/alebo ekologické dane.

               (15)

               Ceny mnohých výrobkov a služieb sú vo všeobecnosti vyššie ako v ostatných členských štátoch, čo je podmienené slabým tlakom konkurencie – najmä v maloobchodnom sektore a sieťových odvetviach - a slabým rámcom dohľadu. V maloobchodnom sektore sú prekážky a prevádzkové obmedzenia stále výrazné. Ide najmä o to, že protikonkurenčné predpisy obmedzujú otváracie hodiny, chránia etablovaných poskytovateľov pred vstupom novej konkurencie a zabraňujú šíreniu nových obchodných modelov a technológií. Rozšíreným problémom súvisiacim s hospodárskou súťažou v sieťových odvetviach v Belgicku je silné postavenie etablovaných poskytovateľov a veľmi vysoké prekážky pre vstup v porovnaní s inými členskými štátmi, čo znamená, že bývalé monopoly v týchto odvetviach môžu stále požadovať vyššie ceny, než by to dovoľoval konkurenčný trh. Belgický orgán pre hospodársku súťaž sa v súčasnosti reformuje, ale stále nie je jasné, či reformovaný orgán bude dostatočne nezávislý a či bude mať dostatočné prostriedky.

               (16)

               Hoci Belgicko je na najlepšej ceste dodržať plánované zvýšenie podielu energie z obnoviteľných zdrojov v hospodárstve, pri dosahovaní cieľa, ktorým je 15 % zníženie emisií skleníkových plynov v sektoroch, na ktoré sa nevzťahuje ETS (6), sa podľa prognózy dosiahne nedostatočný pokrok. Belgicko neprijalo v roku 2011 dosť opatrení ani politických iniciatív na zlepšenie tejto situácie.

               (17)

               Belgicko v rámci Paktu Euro Plus prijalo niekoľko záväzkov. Tieto záväzky a plnenie záväzkov predložených v roku 2011 sa týkajú zlepšovania konkurencieschopnosti, zvyšovania miery zamestnanosti, posilnenia udržateľnosti verejných financií a posilnenia finančnej stability. Komisia posúdila vykonávanie záväzkov v rámci Paktu Euro Plus. Výsledky tohto posúdenia boli zohľadnené v nižšie uvedených odporúčaniach.

               (18)

               Komisia vykonala v kontexte európskeho semestra dôkladnú analýzu hospodárskej politiky Belgicka. Posúdila program stability aj národný program reforiem a predložila hĺbkové preskúmanie. Zohľadnila nielen ich význam pre udržateľnú fiškálnu a sociálno-ekonomickú politiku v Belgicku, ale aj ich súlad s pravidlami a usmerneniami EÚ vzhľadom na potrebu posilniť celkové hospodárske riadenie Únie tým, že sa poskytne vstup na úrovni EÚ do budúceho vnútroštátneho rozhodovania. Jej odporúčania v rámci európskeho semestra sú premietnuté do nižšie uvedených odporúčaní 1 až 7.

               (19)

               Rada na základe tohto posúdenia preskúmala program stability a jej stanovisko (7) je premietnuté najmä do nižšie uvedeného odporúčania 1.

               (20)

               Rada na základe výsledkov hĺbkového preskúmania vykonaného Komisiou a na základe tohto posúdenia preskúmala národný program reforiem a program stability. Jej odporúčania podľa článku 6 nariadenia (EÚ) č. 1176/2011 sú premietnuté najmä do nižšie uvedených odporúčaní 1, 4, 5 a 6,

         TÝMTO ODPORÚČA, aby Belgicko prijalo v období rokov 2012 – 2013 opatrenia s týmito cieľmi:

               1.

               Plniť rozpočet na rok 2012, aby sa zabezpečila korekcia nadmerného deficitu do konca roku 2012. Okrem toho špecifikovať opatrenia potrebné na vykonávanie rozpočtovej stratégie na rok 2013 a nasledujúce roky a pritom zabezpečiť, aby bola korekcia nadmerného deficitu trvalá a aby sa dosiahol dostatočný pokrok pri dosahovaní strednodobého rozpočtového cieľa vrátane dodržania referenčnej hodnoty pre výdavky, a zabezpečiť pokrok pri dodržiavaní referenčnej hodnoty pre zníženie dlhu. Upraviť fiškálny rámec s cieľom zabezpečiť, aby boli rozpočtové ciele záväzné na federálnej i subfederálnej úrovni a zvýšiť transparentnosť rozdelenia zaťaženia a zodpovednosti na všetkých úrovniach verejnej správy.

               2.

               Naďalej zlepšovať dlhodobú udržateľnosť verejných financií tým, že sa obmedzia výdavky súvisiace so starnutím obyvateľstva vrátane výdavkov na zdravotníctvo. Predovšetkým uskutočniť reformu systému predčasného dôchodku a dôchodkového systému a podniknúť ďalšie kroky na zabezpečenie zvýšenia skutočného veku odchodu do dôchodku vrátane prepojenia zákonného veku odchodu do dôchodku so strednou dĺžkou života.

               3.

               Stimulovať zvyšovanie kapitálu najslabších bánk na posilnenie bankového sektora, aby mohol zohrávať bežnú úlohu poskytovateľa pôžičiek pre hospodárstvo.

               4.

               Podniknúť kroky po porade so sociálnymi partnermi a v súlade s vnútroštátnou praxou na reformovanie systému mzdového vyjednávania a indexácie miezd, aby sa podporila tvorba pracovných miest a konkurencieschopnosť. V prvom kroku zabezpečiť, aby rast miezd lepšie odzrkadľoval vývoj produktivity práce a konkurencieschopnosti tým, že i) sa zabezpečí zavedenie mechanizmov ex-post korekcií plánovaných v „mzdovej norme“ a podporí sa uzatváranie globálnych dohôd s cieľom zlepšiť konkurencieschopnosť a ii) sa uľahčí využívanie doložky o možnosti neúčasti na odvetvových kolektívnych zmluvách, aby sa lepšie zosúladil vývoj rastu miezd a produktivity práce na miestnej úrovni.

               5.

               Presunúť daňové zaťaženie z práce na oblasti, v ktorých dane menej bránia rastu, napríklad zvýšiť environmentálne dane. Pokračovať v zavedenej reforme systému dávok v nezamestnanosti, aby sa obmedzili faktory odrádzajúce od práce a ťažisko sa sústredilo na podporu zamestnanosti a aktivačné politiky pre starších pracovníkov a zraniteľné skupiny, najmä osoby z prostredia migrantov. Využiť plánovanú ďalšiu regionalizáciu kompetencií týkajúcich sa trhu práce s cieľom podporiť medziregionálnu mobilitu pracovnej sily a posilniť súdržnosť medzi vzdelávaním, celoživotným vzdelávaním, odborným vzdelávaním a politikou zamestnanosti. Rozšíriť existujúcu snahu o aktiváciu na všetky vekové skupiny.

               6.

               Ďalej posilniť hospodársku súťaž v maloobchode odstraňovaním prekážok a znižovaním prevádzkových obmedzení. Zaviesť opatrenia na posilnenie hospodárskej súťaže v sieťových odvetviach revíziou regulačných prekážok a posilnením inštitucionálnych mechanizmov účinného presadzovania pravidiel týkajúcich sa štátnej pomoci.

               7.

               Prijať ďalšie opatrenia na posilnenie pokroku pri dosahovaní cieľov spočívajúcich v znížení emisií skleníkových plynov z činností, na ktoré sa nevzťahuje ETS, najmä zabezpečením významného prispenia sektora dopravy.

      V Bruseli 10. júla 2012

            Za Radu

            predseda

         V. SHIARLY

      (1)  Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Ú. v. EÚ L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Platnosť predĺžená na rok 2012 rozhodnutím Rady 2012/238/EÚ z 26. apríla 2012 o usmerneniach pre politiky zamestnanosti členských štátov (Ú. v. EÚ L 119, 4.5.2012, s. 47).

      (4)  Ú. v. EÚ C 209, 15.7.2011, s. 1.

      (5)  Saldo očistené od cyklických výkyvov bez jednorazových a dočasných opatrení prepočítané útvarmi Komisie na základe informácií poskytnutých v rámci programu podľa spoločne dohodnutej metodiky.

      (6)  V Belgicku pochádza len 37,9 % emisií zo sektorov zahrnutých do systému EÚ na obchodovanie s emisiami (ETS). Z odvetví, na ktoré sa nevzťahuje ETS, sú najdôležitejšími zdrojmi emisií skleníkových plynov v krajine cestná doprava (21,5 %) a spotreba energie (38,9 %).

      (7)  Podľa článku 5 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1466/97.


Dôležité právne oznámenie

|

52004SC0918

Odporúčanie Komisie k transpozícii smerníc ovplyvňujúcich vnútorný trh do vnútroštátneho práva  /* SEK/2004/0918 v konečnom znení */

	[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV |Brusel, 12.7.2004SEK(2004) 918 v konečnom zneníODPORÚČANIE KOMISIEk transpozícii smerníc ovplyvňujúcich vnútorný trh do vnútroštátneho právaODPORÚČANIE KOMISIEk transpozícii smerníc ovplyvňujúcich vnútorný trh do vnútroštátneho práva(Text s významom pre EHP)KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä jej článok 211,keďže:1.  Členské štáty, ktoré transponujú smernice do vnútroštátneho práva, si môžu zvoliť formu a metódy pre takúto transpozíciu, ale sú viazané podmienkami smernice, pokiaľ ide o výsledok, ktorý sa má dosiahnuť a konečný termín, do ktorého by sa mala transpozícia uskutočniť.2.  Na niekoľkých summitoch, vrátane summitov konaných v Štokholme v marci 2001, v Barcelone v marci 2002 a v Bruseli v marci 2003 a 2004, Európska rada, ktorá uznáva dôležitosť správneho fungovania vnútorného trhu[1] pre konkurencieschopnosť európskeho hospodárstva, opakovane naliehala na členské štáty, aby udelili vysokú prioritu transpozícii smerníc ovplyvňujúcich vnútorný trh do vnútroštátneho práva.3.  Európsky parlament[2], Európsky hospodársky a sociálny výbor[3] a Výbor regiónov[4] opakovane vyjadrili svoje obavy o slabých záznamoch členských štátov pri správnom a včasnom transponovaní smerníc o vnútornom trhu. Medziinštitucionálna dohoda o lepšom zákonodarstve zo dňa 16. decembra 2003[5] tiež zdôraznila potrebu, aby členské štáty dodržiavali článok 10 zmluvy a vyzvala členské štáty, aby zabezpečili správne a rýchle transponovanie práva spoločenstva do vnútroštátneho práva v predpísaných lehotách.4.  Napriek týmto výzvam a skutočnosti, že včasná a správna transpozícia je zákonnou povinnosťou, členské štáty pravidelne netransponujú smernice o vnútornom trhu správne v lehotách, s ktorými sami vyjadrili súhlas, väčšina členských štátov dokonca nedosiahla dočasné transpozičné ciele stanovené Európskou radou, a mnoho takýchto smerníc ešte stále nebolo transponovaných do vnútroštátneho práva vo všetkých členských štátoch dlho po uplynutí konečného termínu pre transpozíciu.5.  Oneskorená alebo nesprávna transpozícia smerníc o vnútornom trhu škodí podnikom a občanom a často ich pripravuje o ich práva.6.  Oneskorená alebo nesprávna transpozícia tiež zbavuje podniky a spotrebiteľov úplných hospodárskych prínosov správneho fungovania vnútorného trhu a škodí konkurencieschopnosti európskeho hospodárstva ako celku, pričom podkopáva schopnosť spoločenstva tvoriť hospodársky rast pri trvalom udržiavaní vysokej úrovne sociálnej súdržnosti.7.  V Európskej únii s dvadsiatimi piatimi členskými štátmi existuje zvýšené riziko, že oneskorená alebo nesprávna transpozícia smerníc spôsobí fragmentáciu vnútorného trhu a následné zmenšenie jeho hospodárskych prínosov.8.  Komisia bude pokračovať, v rámci priority, v prijímaní ráznych právnych krokov proti členským štátom za oneskorenú alebo nesprávnu transpozíciu, a podporovať rovnocenný tlak prostredníctvom pravidelného zverejňovania transpozičných záznamov členských štátov na hodnotiacej tabuli vnútorného trhu, pričom tieto kroky mali v minulosti určitý úspech, napriek tomu pretrvávajú deficity v transpozícii a je preto nutný proaktívnejší prístup Komisie a členských štátov.9.  Komisia naznačila vo svojom oznámení z roku 2002 o lepšom monitorovaní uplatňovania práva Európskeho spoločenstva[6] ako môže pomáhať a pomáha členským štátom s transpozíciou smerníc do vnútroštátneho práva.10.  Záleží však na členských štátoch, aby zabezpečili, že smernice transponujú správne a včas.11.  Článok 10 zmluvy vyžaduje od členských štátov, aby prijali všetky vhodné opatrenia, či už všeobecné alebo konkrétne, aby zaistili plnenie svojich povinností vyplývajúcich zo zmluvy alebo vyplývajúcich z krokov prijatých inštitúciami spoločenstva.12.  Súdny dvor Európskych spoločenstiev sa neustále domnieval, že členské štáty sa nemôžu dovolávať ustanovení, praktík alebo okolností existujúcich v ich vlastných právnych systémoch za účelom zdôvodnenia nedodržiavania povinností a lehôt ustanovených v smerniciach.13.  Členské štáty potrebujú, vzhľadom na opakujúci sa charakter ich neschopnosti transponovať smernice správne a včas, opakovane preskúmať svoje postupy a praktiky, aby sa zabezpečilo, že si neustále plnia túto zákonnú povinnosť.14.  Niektoré členské štáty majú neustále omnoho lepšie transpozičné záznamy než iné členské štáty, ktoré odrážajú existenciu alebo prijímanie účinnejších štruktúr, postupov a praktík; avšak skutočnosť, že žiaden členský štát nemá dokonalý záznam naznačuje, že všetky sa musia snažiť o zlepšovanie. V súlade s Medziinštitucionálnou dohodou o lepšom zákonodarstve by mali členské štáty zostaviť, sami a v záujme spoločenstva, korelačné tabuľky ilustrujúce, pokiaľ je to možné, korešpondovanie medzi smernicami a transpozičnými opatreniami, a mali by tieto tabuľky zverejniť.15.  Komisia oznámila vo svojom oznámení „Stratégia vnútorného trhu na roky 2003-2006“[7] že by mala vydať odporúčanie ustanovujúce počet správnych praktík, ktoré by mali byť dodržiavané členskými štátmi, aby sa zabezpečila lepšia a rýchlejšia transpozícia smerníc o vnútornom trhu.16.  Členské štáty vyjadrili záujem o učenie sa praktík jeden od druhého, a dostali rady, prostredníctvom Poradného výboru pre vnútorný trh, o svojich správnych transpozičných praktikách a svojich rôznych vnútroštátnych ústavných, zákonných a administratívnych pravidlách a praktikách, pokiaľ tieto môžu ovplyvniť transpozíciu.17.  Bol zistený celý rad správnych praktík, ktoré pomáhajú členským štátom včas a správne transponovať smernice o vnútornom trhu do vnútroštátneho práva.18.  Je na každom členskom štáte, aby si zvolil postupy a praktiky najlepšie vytvorené tak, aby zabezpečili správnu a včasnú transpozíciu smerníc o vnútornom trhu, zohľadňujúc to, čo by mohlo byť najúčinnejšie v kontexte daného členského štátu, keďže postupy a praktiky, ktoré sú účinné v jednom členskom štáte nemusia byť tak účinné v druhom členskom štáte.19.  Vzhľadom na právnu neistotu a zmätok spôsobený oneskorenou transpozíciou smerníc o vnútornom trhu, podniky a občania by mali byť informovaní, keď smernice nebudú transponované včas a o svojich zákonných právach v takýchto prípadoch.20.  Ak sú navrhované vykonávacie ustanovenia predložené národným parlamentom, mali by byť doplnené vyhlásením týkajúcim sa ich kompatibility s právom spoločenstva a mali by informovať parlament, či predmetnú smernicu transponujú úplne alebo čiastočne.21.  Bez toho, aby tým bola dotknutá úloha a povinnosti Komisie ako ochrancu zmluvy, Komisia by mala byť informovaná, keď bude oboznámená o vnútroštátnych vykonávacích ustanoveniach, či je predmetná smernica plne alebo čiastočne transponovaná do vnútroštátneho práva a či sa má za to, že ustanovenia vyhovujú právu spoločenstva.22.  Ak sa členské štáty rozhodnú zahrnúť transpozíciu smernice ako súčasť širšieho výkonu legislatívy, môže to viesť k tomu, že nesplnia konečný termín pre transpozíciu; zahrnutie podmienok a požiadaviek doplňujúcich podmienky a požiadavky potrebné na transpozíciu smernice tiež môže brániť cieľom sledovaným dotknutou smernicou,TÝMTO ODPORÚČA NASLEDOVNÉ:(1) Členské štáty by mali prijať kroky, organizačné alebo iné, ktoré sú potrebné na urýchlené a účinné zaoberanie sa základnými príčinami pretrvávajúcich porušovaní ich zákonnej povinnosti transponovať smernice o vnútornom trhu správne a včas.(2) Členské štáty by mali preskúmať najlepšie praktiky ustanovené v prílohe a s ohľadom na svoje vnútroštátne inštitucionálne tradície prijať tieto praktiky, ktoré povedú, alebo sa očakáva, že povedú k zlepšeniu rýchlosti a kvality transpozície smerníc o vnútornom trhu.(3) Členské štáty by mali včas zverejniť zoznam smerníc o vnútornom trhu, ktoré neboli plne transponované do vnútroštátneho práva včas a informovať podniky a občanov, že by bez ohľadu na nerealizovanie transpozície mohli mať za určitých okolností zákonné práva podľa netransponovaných smerníc; tieto informácie by mali byť dané k dispozícii aspoň na vládnej webovej stránke.(4) Členské štáty by mali zabezpečiť, že ak sú navrhované vnútroštátne vykonávacie ustanovenia predložené národným parlamentom, budú sprevádzanévyhlásením, že sa má za to, že vyhovujú právu spoločenstva, a že transponujú konkrétnu smernicu úplne alebo čiastočne.(5) Pri oznamovaní vnútroštátnych vykonávacích ustanovení by mali členské štáty prehlásiť, že podľa ich najlepšieho vedomia, takéto ustanovenia vyhovujú právu spoločenstva, a prehlásiť, či transponujú konkrétnu smernicu úplne alebo čiastočne.(6) Členské štáty by sa mali zdržať dopĺňania vnútroštátnych podmienok alebo požiadaviek implementácie legislatívy, ktoré nie sú potrebné na transpozíciu predmetnej smernice, ak by takéto podmienky alebo požiadavky mohli brániť dosiahnutiu cieľov sledovaných danou smernicou.(7) V prípade, keď je transpozícia smernice zahrnutá do širšieho vykonávania legislatívy na vnútroštátnej úrovni, by členské štáty mali zabezpečiť, že to nebude viesť k zmeškaniu konečného termínu pre transpozíciu.V Bruseli dňa [...]Za Komisiu[...]Člen KomisiePRÍLOHAIDENTIFIKOVANÉ PRAKTIKY ČLENSKÝCH ŠTÁTOV, KTORÉ UMOŽŇUJÚ SPRÁVNE A VČASNÉ TRANSPONOVANIE SMERNÍC OVPLYVŇUJÚCICH VNÚTORNÝ TRH DO VNÚTROŠTÁTNEHO PRÁVA23.  Vytvorenie trvalej politickej a prevádzkovej priority zo správnej a včasnej transpozície24.  Jeden vyšší člen vlády, na úrovni ministra alebo štátneho tajomníka, je určený ako zodpovedný člen za monitorovanie transpozície všetkých smerníc o vnútornom trhu do vnútroštátneho práva a za zlepšovanie transpozičného záznamu členského štátu. Tento člen vlády má viditeľnú podporu predsedu vlády v tejto úlohe a ministrom a verejnej správe je jasné, že vláda považuje správnu a včasnú transpozíciu za prioritu.25.  Všetci ministri dostanú správu o transpozičných záznamoch všetkých ministerstiev/vládnych orgánov pravidelne (napríklad raz za mesiac). Transpozičné záznamy sa pravidelne prediskutovávajú na zasadnutiach ministrov.26.  Dostatočné zdroje sú vyčlenené na to, aby sa zabezpečila správna a včasná transpozícia.27.  Zabezpečenie trvalého monitorovania a koordinácie transpozície smerníc o vnútornom trhu na administratívnej a politickej úrovni28.  Jedno ministerstvo alebo vládny orgán je zodpovedný za monitorovanie transpozície ako celku. Koordinuje transpozíciu s ministrami a sub-federálnymi, regionálnymi a decentralizovanými vládnymi orgánmi zodpovednými za transpozíciu, a odosiela sa mu plánovací harmonogram transpozície. Zabezpečuje, že pokrok v transpozícii sa prediskutováva s ministrami na vysokej administratívnej úrovni pravidelne (napríklad raz za mesiac). Pravidelne podáva hlásenia (napríklad raz za mesiac) ministrovi alebo štátnemu tajomníkovi zodpovednému za monitorovanie transpozície. Tiež koná ako národný koordinátor pre jednanie s Komisiou vo veci transpozičného záznamu členského štátu.29.  Každé ministerstvo a každý sub-federálny, regionálny a decentralizovaný vládny orgán, ktorý vykonáva transpozíciu menuje štátnych úradníkov, ktorí sú zodpovední za monitorovanie transpozície na ministerstve alebo v orgáne a za konanie ako kontaktný bod. Medzi týmito štátnymi orgánmi je vytvorená národná sieť.30.  Sú vydané smernice, ktoré stanovujú, ako by sa mala vykonávať transpozícia a zabezpečujú, že existuje jednotný prístup k transpozícii v rámci celej verejnej správy.31.  O transpozícii sa udržiava centrálna národná databáza. Táto databáza je dostupná všetkým ministerstvám a sub-federálnym, regionálnym a decentralizovaným orgánom angažovaným do transpozície. Pre každú smernicu obsahuje: referencie a predmet smernice; ministerstvo alebo iný vládny orgán zodpovedný za transpozíciu a osoby zodpovedné v rámci ministerstva alebo vládneho orgánu; zoznam ostatných ministerstiev a vládnych orgánov angažovaných do transpozície a zodpovedných osôb; zdroje potrebné pre transpozíciu; konečný termín pre transpozíciu; opatrenia, ktoré sa majú prijať, aby sa smernica transponovala; plánovaný časový harmonogram transpozície (vrátane akýchkoľvek parlamentných uznesení); stav pokroku; akékoľvek ťažkosti pri transpozícii; a či sa začali súdne konania za oneskorenú alebo nesprávnu transpozíciu. Kedykoľvek je možné znovu vytvoriť transpozičný záznam členského štátu ako celok a podľa ministerstva.32.  Ministerstvu alebo inému zodpovednému vládnemu orgánu sú pred konečným termínom pre transpozíciu zasielané upomienky (napríklad tri mesiace pred konečným termínom a znova jeden mesiac pred konečným termínom).33.  Keď konečný termín uplynul, na administratívnej, ako aj ministerskej úrovni sa automaticky odosiela upomienka, a národný parlament je informovaný.34.  Členské štáty sú proaktívne pri včasnom hľadaní rady a pomoci Komisie vo veciach transpozície. Databáza kontaktných bodov zriadená Komisiou sa používa na identifikáciu zodpovedných štátnych úradníkov.35.  Záruka, že prípravy na transpozíciu sa uskutočnia v prvotnom štádiu, a že majú za cieľ správnu a včasnú transpozíciu36.  Plánovací harmonogram pre transpozíciu sa pripravuje počas rokovaní o smernici ministerstvom alebo iným vládnym orgánom zodpovedným za rokovania, a za každých okolností pred prijatím smernice. Pre každú smernicu plánovací harmonogram obsahuje: referencie a predmet smernice; ministerstvo alebo iný vládny orgán zodpovedný za transpozíciu, a osoby zodpovedné v rámci ministerstva alebo vládneho orgánu; zoznam iných ministerstiev a vládnych orgánov angažovaných do transpozície a zodpovedné osoby; zdroje potrebné na transpozíciu; porovnanie existujúceho vnútroštátneho práva a podmienok navrhovanej smernice; opatrenia, ktoré sa majú prijať, aby sa daná smernica transponovala; a plánovaný harmonogram pre transpozíciu (vrátane akýchkoľvek parlamentných uznesení). Tento plánovací harmonogram sa zasiela ministerstvu alebo vládnemu orgánu zodpovednému za monitorovanie transpozície ako celku v krátkom čase (napríklad štyri týždne) po uverejnení danej smernice v Úradnom vestníku Európskej únie , aby sa zabezpečilo, že transpozičná databáza je aktualizovaná.37.  Návrh legislatívy sa začína pred zverejnením smernice v Úradnom vestníku Európskej únie alebo bezodkladne po ňom.38.  Korelačnú tabuľku pripravuje ministerstvo alebo iný vládny orgán zodpovedný za transpozíciu, pričom uvádza ako sa každé ustanovenie smernice transponuje do vnútroštátneho práva. Táto tabuľka sprevádza akýkoľvek návrh vnútroštátnej vykonávacej legislatívy, keď sa zasiela parlamentu alebo vláde, aby sa umožnili ich rokovania, a sprevádza akékoľvek oznámenie o vnútroštátnej vykonávacej legislatíve Komisii.39.  Je potrebné vyhýbať sa pridaniu doplňujúcich ustanovení, ktoré nie sú potrebné na transponovanie smernice. Ak k nemu dôjde, ministerstvo alebo iný zodpovedný vládny orgán odôvodní, preto sa to považuje za nutné, a potvrdí, že to nepovedie k omeškaniam v transpozícii.40.  V možnom rozsahu sú národní štátni úradníci zodpovední za dohodnutie smernice angažovaní do transpozície do vnútroštátneho práva. Ak to nie je možné, úzko spolupracujú s tými, ktorí sú zodpovední za transpozíciu. Za každých okolností, štátni úradníci, ktorí dohadujú smernicu, informujú tých štátnych úradníkov, ktorí ju budú transponovať, počas rokovaní o smernici, aby sa zabezpečilo, že sa akékoľvek potenciálne problémy s transpozíciou nadnesú a riešia pred prijatím smernice.41.  Zástupcovia akéhokoľvek sub-federálneho, regionálneho alebo decentralizovaného vládneho orgánu, ktorí budú musieť transponovať smernicu, sú informovaní počas rokovaní o danej smernici.42.  Vnútroštátna vykonávacia legislatíva sa oznamuje Komisii elektronicky.43.  Úzka spolupráca s národnými, regionálnymi a decentralizovanými parlamentmi angažovanými do transpozície smerníc o vnútornom trhu, aby sa zabezpečila správna a včasná transpozícia44.  Parlamentom sa zasielajú návrhy smerníc, hneď ako sú predkladané Komisiou, a neustále sú informované o pokroku pri rokovaní o smerniciach.45.  Parlamenty dostávajú pravidelne správy (napríklad každé tri mesiace) o pokroku v transpozícii, o smerniciach, ktorých transpozícia je oneskorená, a o súdnych konaniach iniciovaných Komisiou za oneskorenú alebo nesprávnu transpozíciu.46.  Spolu s návrhom vnútroštátnej legislatívy sa parlamentom zasiela časový harmonogram pre transpozíciu, jasné určenie konečného termínu, všetky korelačné tabuľky, ktoré boli pripravené, a vyhlásenie vlády, že sa má za to, že vnútroštátne vykonávacie opatrenie vyhovuje právu spoločenstva.47.  Parlamenty dostávajú od vlády včasné varovania (napríklad tri mesiace pred konečným termínom na transpozíciu), že konečný termín pre transpozíciu sa blíži. Sú informované, keď konečný termín uplynie.48.  Vláda presviedča parlamenty, aby si vyhradili čas na transponovanie smerníc v dobrom čase.49.  Prijímanie krokov rýchle, viditeľne a účinne na transponovanie smerníc, ktorých transpozícia je oneskorená50.  Sú prijaté všetky potrebné opatrenia, aby sa zabezpečilo, že akékoľvek smernice, ktoré neboli transponované včas, budú transponované hneď, ako to bude možné, po konečnom termíne pre transpozíciu.51.  Ak je transpozícia jednej alebo viacerých smerníc omeškaná, parlamenty sú presviedčané, aby si vyhradili dodatočný čas na transponovanie takýchto smerníc, hneď ako to bude možné, a aby sa zaoberali akoukoľvek procesnou príčinou omeškaní.52.  Členské štáty zverejnia zoznam smerníc, ktoré netransponovali včas a poradia podnikom a občanom, že bez ohľadu na netransponovanie môžu mať za určitých okolností zákonné práva podľa netransponovaných smerníc.53.  Ak pretrváva včasné netransponovanie smerníc , členské štáty preskúmajú, v akom rozsahu môže byť legislatívny postup pred parlamentom skrátený pre transpozíciu smerníc. Počíta sa s prijatím v jednom čítaní alebo v rámci zrýchleného konania.54.  Ak pretrváva včasné netransponovanie smerníc, a keď je to povolené ústavou členského štátu alebo vnútroštátnym právnym poriadkom, používanie vládnych vyhlášok alebo nariadení na transponovanie sa zvažuje, ak to transpozíciu urýchli.[1] Vnútorný trh tiež pokrýva tri štáty EFTA, Island, Lichtenštajnsko a Nórsko, v dôsledku ich členstva v Dohode o Európskom hospodárskom priestore.[2] Harbourova správa, Ú.v. EÚ C 234, 30.9.2003, s. 55; Millerova správa z 25. februára 2004.[3] Ú.v. ES C 221, 7.8.2001, s. 25; Ú.v. ES C 241, 7.10.2002, s. 180; Ú.v. EÚ C 234, 30.9.2003, s. 55.[4] Ú.v. EÚ C 128, 29.5.2003, s. 48.[5] Ú.v. EÚ C 321, 31.12.2003, s. 1.[6] KOM(2002) 725 v konečnom znení z 11.12.2002.[7] KOM(2003) 238 v konečnom znení zo 7.5.2003.