title: 2013/461/EÚ: Odporúčanie Komisie zo 17. septembra 2013 o zásadách, ktorými sa riadi sieť SOLVIT Text s významom pre EHP

text:
               19.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 249/10

         ODPORÚČANIE KOMISIE
   zo 17. septembra 2013
   o zásadách, ktorými sa riadi sieť SOLVIT
   (Text s významom pre EHP)
   (2013/461/EÚ)
   EURÓPSKA KOMISIA,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 292,
   keďže:

               (1)

               V článku 26 ZFEÚ sa vnútorný trh vymedzuje ako oblasť bez vnútorných hraníc, v rámci ktorej je zaručený voľný pohyb tovaru, osôb, služieb a kapitálu. V článku 4 ods. 3 ZEÚ sa od členských štátov požaduje, aby prijali všetky primerané kroky na plnenie svojich povinností v súlade s právnymi predpismi Únie.

               (2)

               Vnútorný trh poskytuje mnohé príležitosti jednotlivcom, ktorí chcú žiť a pracovať v inom členskom štáte a podnikom, ktoré chcú rozšíriť svoje trhy. Vnútorný trh síce funguje vo všeobecnosti dobre, niekedy však vzniknú problémy, keď verejné orgány nedodržiavajú právne predpisy Únie.

               (3)

               Na základe odporúčania Komisie 2001/893/ES zo 7. decembra 2001 o zásadách využívania siete SOLVIT – siete na riešenie problémov na vnútornom trhu (1), bola vytvorená sieť SOLVIT ako sieť centier, ktoré členské štáty zriadili v rámci svojich vnútroštátnych správ ako rýchly a neformálny prostriedok na riešenie problémov, s ktorými sa jednotlivci a podniky stretávajú pri výkone svojich práv na vnútornom trhu.

               (4)

               Hoci má sieť SOLVIT neformálnu a pragmatickú povahu, jej zriadenie prispieva k zabezpečeniu toho, aby nájdené riešenia boli v súlade s právnymi predpismi Únie. Sieť SOLVIT je založená na transparentnom riešení problémov, ktoré sa týkajú dvoch členských štátov. Napriek tomu, že sa Komisia spravidla nezapája do vybavovania prípadov, je v úzkom kontakte s centrami siete SOLVIT, zabezpečuje pravidelnú odbornú právnu prípravu a v niektorých zložitých prípadoch poskytuje neformálne poradenstvo. Okrem toho prostredníctvom online databázy sleduje vybavovanie prípadov siete SOLVIT a jeho výsledky a môže zasiahnuť, keď sa domnieva, že riešenia navrhnuté centrami siete SOLVIT sú v rozpore s právnymi predpismi Únie. Uvedená štruktúra nielenže prispieva k zákonnosti výsledkov v jednotlivých prípadoch, ale z výsledkov hodnotenia vyplýva, že práca siete SOLVIT viedla aj k celkovo lepšiemu dodržiavaniu právnych predpisov Únie vnútroštátnymi orgánmi.

               (5)

               Od vzniku siete SOLVIT došlo k jej značnému vývoju. V súčasnosti sa prostredníctvom nej vybavuje desaťkrát viac prípadov ako pred desiatimi rokmi. Vybavujú sa aj omnoho rozmanitejšie prípady, ako sa pôvodne predpokladalo. Drvivá väčšina prípadov sa vyrieši úspešne, a to v priemere za deväť týždňov, čo vedie k vysokej spokojnosti jednotlivcov a podnikov, ktorí využívajú sieť SOLVIT.

               (6)

               Sieť SOLVIT je síce úspešná, ale rozšírenie škály služieb spôsobilo rôzne problémy. Hĺbkové hodnotenie siete vykonané v roku 2010 ukázalo, že nie všetky centrá siete SOLVIT majú zdroje alebo postavenie na rovnako dobrej úrovni. Prijímanie prípadov a úroveň poskytovaných služieb sa v rámci siete takisto líšia. Navyše príliš málo ľudí a podnikov si nájde cestu k sieti SOLVIT.

               (7)

               Na základe týchto zistení je potrebné prijať opatrenia na ďalšie posilnenie siete SOLVIT a zvýšenie informovanosti o nej online a offline, ako sa zdôrazňuje v pracovnom dokumente útvarov Komisie „Posilnenie účinného riešenia problémov na jednotnom trhu“, v oznámení Komisie Lepšia správa pre jednotný trh (2) a v správe o občianstve EÚ (3). Ako súčasť tohto procesu by sa odporúčanie 2001/893/ES malo nahradiť novým odporúčaním. Cieľom tohto nového odporúčania je objasniť na základe osvedčených postupov, čo by mala sieť SOLVIT priniesť. Stanovujú sa v ňom ciele a normy pre členské štáty aj pre Komisiu, aby podniky a občania dostávali účinnú pomoc v situáciách, keď sa nedodržiavajú právne predpisy Únie. Jeho zámerom je takisto zaručiť, aby centrá siete SOLVIT uplatňovali rovnaké pravidlá a poskytovali rovnaký, konzistentný druh služieb v celej sieti.

               (8)

               V tomto odporúčaní sa na zaistenie konzistentného výkladu mandátu v celej sieti vymedzujú typy prípadov, ktoré by sa mali vybavovať prostredníctvom siete SOLVIT. V odporúčaní 2001/893/ES sa uvádza, že prostredníctvom siete SOLVIT sa riešia prípady nesprávneho uplatňovania pravidiel jednotného trhu. Takéto vymedzenie rozsahu viedlo k nezrovnalostiam. Argumentovalo sa po prvé tým, že výraz nesprávne uplatňovanie znamená, že centrá siete SOLVIT nemôžu riešiť prípady, keď sú vnútroštátne pravidlá v rozpore s právnymi predpismi Únie (takzvané štrukturálne prípady) a po druhé, že sieť SOLVIT môže konať, len keď sa predmetná legislatíva Únie týka vnútorného trhu.

               (9)

               Prípady siete SOLVIT sa teraz vymedzujú ako všetky cezhraničné problémy spôsobené možným porušením právnych predpisov Únie, ktorými sa riadi vnútorný trh, verejným orgánom v tých prípadoch a do tej miery, keď tieto problémy nie sú predmetom právnych konaní na vnútroštátnej úrovni alebo na úrovni EÚ.

               (10)

               Pojem „porušenie“ sa používa na špecifikovanie, že centrá siete SOLVIT prijímajú ako prípad siete SOLVIT všetky situácie, keď verejné orgány nedodržiavajú právne predpisy Únie, ktorými sa riadi vnútorný trh, bez ohľadu na hlavnú príčinu problému. V drvivej väčšine prípadov spracúvaných prostredníctvom siete SOLVIT ide o situácie, v rámci ktorých verejný orgán nesprávne uplatňuje právne predpisy Únie, ktorými sa riadi vnútorný trh. Ukázalo sa však, že centrá siete SOLVIT vedia poskytnúť účinnú pomoc aj v prípade vzniku štrukturálnych problémov. Hoci štrukturálne prípady predstavujú len malú časť všetkých prípadov riešených prostredníctvom siete SOLVIT, prijímanie takýchto prípadov v sieti SOLVIT je dôležité na zabezpečenie toho, aby takéto problémy nezostali nepovšimnuté. Predstavuje to najlepšiu záruku toho, že sa štrukturálne problémy budú účinne riešiť na náležitej úrovni.

               (11)

               V tomto odporúčaní sa potvrdzuje, že prostredníctvom siete SOLVIT sa riešia prípady, ktoré predstavujú cezhraničný problém s verejným orgánom. Cezhraničným kritériom sa zabezpečí, aby prípad siete SOLVIT riešili centrá siete SOLVIT v dvoch členských štátoch, čo zaručuje transparentnosť a kvalitu výsledkov. Kritérium verejného orgánu je spojené so skutočnosťou, že sieť SOLVIT je súčasťou vnútroštátnej správy a koná len na neformálnom základe.

               (12)

               Zámerom tohto odporúčania je takisto objasniť úroveň služieb, ktorú môžu jednotlivci a podniky očakávať od siete SOLVIT. Uvádza sa v ňom, ako by mali byť žiadatelia informovaní a aká minimálna pomoc by sa im mala poskytnúť. Objasňujú sa aj rôzne procesné kroky a lehoty, ktoré sa majú dodržiavať pri vybavovaní prípadu siete SOLVIT, ako aj následné kroky, ak prípad nie je možné vyriešiť.

               (13)

               Ďalej sa v tomto odporúčaní stanovujú minimálne normy, ktoré majú centrá siete SOLVIT dodržiavať, pokiaľ ide o organizáciu, odborné poznatky v oblasti práva a vzťahy s ostatnými sieťami. Objasňuje sa v ňom aj úloha Komisie v rámci siete SOLVIT.

               (14)

               Komisia nedávno pretvorila online databázu siete SOLVIT na samostatný modul v informačnom systéme o vnútornom trhu. Vzhľadom na jeho technickú integráciu sa pravidlá stanovené v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1024/2012 z 25. októbra 2012 o administratívnej spolupráci prostredníctvom informačného systému o vnútornom trhu a o zrušení rozhodnutia Komisie 2008/49/ES („nariadenie o IMI“) (4) o spracúvaní osobných údajov a dôverných informácií uplatňujú aj na postupy siete SOLVIT. V tomto odporúčaní sa ďalej spresňujú určité aspekty spracúvania osobných údajov v sieti SOLVIT v súlade s nariadením o IMI.

               (15)

               Zámerom tohto odporúčania nie je stanoviť, ako má Komisia riešiť sťažnosti, ktoré dostáva priamo, a ani nijako ovplyvniť úlohu Komisie ako strážkyne zmlúv. Takisto sa v ňom neurčuje úloha pilotného projektu EÚ a vnútroštátnych koordinátorov pilotného projektu EÚ. Na tieto prvky sa zameriavajú špecifické usmernenia, ktoré sa pravidelne aktualizujú,

         PRIJALA TOTO ODPORÚČANIE:
   I.   CIEĽ A VYMEDZENIA POJMOV

   A.   Cieľ

   V tomto odporúčaní sa stanovujú zásady, ktorými sa riadi fungovanie siete SOLVIT. Cieľom siete SOLVIT je dosiahnuť rýchle, účinné a neformálne riešenia problémov, s ktorými sa jednotlivci a podniky stretávajú, keď im verejné orgány na vnútornom trhu odopierajú ich práva EÚ. Prispieva k lepšie fungujúcemu jednotnému trhu podporovaním a presadzovaním lepšieho dodržiavania právnych predpisov Únie. V záujme dosiahnutia tohto cieľa by vnútroštátne centrá siete SOLVIT mali pracovať spoločne na základe zásad stanovených v tomto odporúčaní.
   B.   Vymedzenia pojmov

   Na účely tohto odporúčania sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:

               1.

               „žiadateľ“ je fyzická alebo právnická osoba s cezhraničným problémom, ktorý predkladá sieti SOLVIT priamo alebo prostredníctvom sprostredkovateľa, alebo organizácia, ktorá predkladá konkrétny problém v mene svojho člena(ov);

               2.

               „cezhraničný problém“ je problém, s ktorým sa stretáva žiadateľ v jednom z členských štátov a ktorý zahŕňa možné porušenie právnych predpisov EÚ, ktorými sa riadi vnútorný trh, verejným orgánom v inom členskom štáte; ide aj o problémy spôsobené žiadateľom ich vlastnými verejnými správami po tom, čo uplatnili svoje práva na voľný pohyb alebo sa o to pokúšali;

               3.

               „právne predpisy Únie, ktorými sa riadi vnútorný trh“ je každá legislatíva Únie a všetky predpisy alebo zásady, ktoré sa týkajú fungovania vnútorného trhu v zmysle článku 26 ods. 2 ZFEÚ; patria medzi ne aj pravidlá, ktorých cieľom nie je regulovať vnútorný trh ako taký, ale ovplyvňujú voľný pohyb tovaru, služieb, osôb alebo kapitálu medzi členskými štátmi;

               4.

               „verejný orgán“ je akákoľvek časť verejnej správy členského štátu na vnútroštátnej, regionálnej alebo miestnej úrovni alebo orgán v akejkoľvek právnej forme, ktorý je podľa opatrenia prijatého štátom zodpovedný za poskytovanie verejnej služby pod kontrolou štátu, a preto má na tento účel osobitné právomoci presahujúce právomoci, ktoré vyplývajú z normálnych predpisov, ktoré sa uplatňujú na vzťahy medzi jednotlivcami;

               5.

               „právne postupy“ sú formálne postupy na riešenie sporov pred súdnym alebo kvázisúdnym orgánom; vylučujú sa správne opravné prostriedky proti tomu istému orgánu, ktorý problém spôsobil;

               6.

               „štrukturálny problém“ je porušenie vyplývajúce z vnútroštátneho pravidla, ktoré je v rozpore s právnymi predpismi Únie;

               7.

               „domovské centrum“ je centrum siete SOLVIT v členskom štáte, ktorý má najužšie väzby so žiadateľom založené napríklad na štátnej príslušnosti, mieste pobytu, sídle alebo mieste, kde žiadateľ získal príslušné práva;

               8.

               „vedúce centrum“ je centrum siete SOLVIT členského štátu, v ktorom došlo k údajnému porušeniu právnych predpisov Únie, ktorými sa riadi vnútorný trh;

               9.

               „databáza siete SOLVIT“ je online aplikácia vytvorená v informačnom systéme o vnútornom trhu (IMI) na podporu vybavovania prípadov siete SOLVIT.

         II.   MANDÁT SIETE SOLVIT

   V rámci siete SOLVIT sa riešia cezhraničné problémy spôsobené možným porušením právnych predpisov Únie, ktorými sa riadi vnútorný trh, verejným orgánom, v tých prípadoch a do tej miery, keď tieto problémy nie sú predmetom právnych konaní na vnútroštátnej úrovni alebo na úrovni Únie. Prispieva k lepšie fungujúcemu jednotnému trhu podporovaním a presadzovaním lepšieho dodržiavania právnych predpisov Únie.
   III.   SLUŽBY, KTORÉ POSKYTUJE SIEŤ SOLVIT

   Členské štáty by mali zabezpečiť, aby žiadatelia mohli využívať minimálne tieto služby:

               1.

               Centrá siete SOLVIT by mali byť dostupné telefonicky alebo e-mailom a mali by rýchlo odpovedať na im určené hlásenia.

               2.

               Žiadatelia by mali do jedného týždňa dostať prvú reakciu na svoj problém spoločne s údajom o tom, či by sieť SOLVIT mohla prijať ich prípad, ak to je možné určiť na základe poskytnutých informácií. Ak to je potrebné, mali by byť zároveň vyzvaní, aby predložili dokumentáciu potrebnú na spracovanie ich spisu. Žiadatelia by do jedného mesiaca po prvom posúdení a za podmienky, že ich spis je kompletný, mali dostať potvrdenie o tom, či vedúce centrum prijalo ich vec a zaregistrovalo ju ako prípad siete SOLVIT.

               3.

               Keď sa problém nemôže prijať ako prípad siete SOLVIT, žiadateľom by sa mali uviesť dôvody a malo by sa im poskytnúť poradenstvo o ďalšom možnom postupe, ktorý by im mohol pomôcť prekonať problém vrátane naznačenia ďalšieho postupu alebo prenesenia problému, ak to je možné, do inej relevantnej informačnej siete alebo siete na riešenie problémov alebo relevantnému vnútroštátnemu príslušnému orgánu.

               4.

               Žiadateľ by do desiatich týždňov od dátumu otvorenia prípadu mal dostať riešenie svojho problému, ktoré môže zahŕňať objasnenie platných právnych predpisov Únie. Za výnimočných okolností a najmä, keď je riešenie na dosah alebo keď ide o štrukturálny problém, môže prípad zostať otvorený po uvedenej lehote maximálne ďalších desať týždňov, pričom o tom treba informovať žiadateľa.

               5.

               Žiadatelia by mali byť informovaní o neformálnej povahe siete SOLVIT a o platných postupoch a časových harmonogramoch. Tieto informácie by mali zahŕňať informácie o možných prostriedkoch nápravy, varovanie, že vybavením prípadu v sieti SOLVIT sa nepozastavujú vnútroštátne odvolacie lehoty a že riešenia siete SOLVIT sú neformálne a nemožno sa proti nim odvolať. Žiadatelia by takisto mali byť informovaní o tom, že sieť SOLVIT je bezplatná a pravidelne by mali byť informovaní o stave svojho prípadu.

               6.

               Aj keď sú postupy siete SOLVIT neformálne, žiadateľovi to nebráni začať formálne konania na vnútroštátnej úrovni, čo povedie k uzavretiu prípadu siete SOLVIT.

               7.

               Po dosiahnutí úspešného výsledku by sa žiadateľovi malo poskytnúť poradenstvo o tom, aké kroky by mal podniknúť, aby mal prospech z navrhnutého riešenia.

               8.

               Hneď ako sa ukáže, že prípad sa prostredníctvom siete SOLVIT nevyrieši, mal by sa uzavrieť a žiadateľ by o tom mal byť bezodkladne informovaný. V takomto prípade by sieť SOLVIT mala žiadateľovi poskytnúť poradenstvo o ďalších možnostiach nápravy na vnútroštátnej úrovni alebo na úrovni Únie. Keď centrá siete SOLVIT sťažovateľom radia, aby podali sťažnosť Komisii, mali by im odporučiť, aby sa odvolali na predchádzajúce konanie v sieti SOLVIT (uvedením referenčného čísla a krátkym zhrnutím týchto konaní). Nevyriešené prípady by sa mali prostredníctvom databázy systematicky hlásiť Komisii.

               9.

               Žiadatelia by sa mali po uzavretí prípadu vyzvať, aby poskytli spätnú väzbu o tom, ako sieť SOLVIT vybavila ich prípad.

         IV.   ORGANIZÁCIA CENTIER SIETE SOLVIT

               1.

               Každý členský štát by mal mať centrum siete SOLVIT.

               2.

               S cieľom zabezpečiť, aby centrá siete SOLVIT mohli vykonávať úlohy stanovené v tomto odporúčaní, by členské štáty mali zabezpečiť, aby centrá siete SOLVIT:

                           a)

                           mali dostatok dobre vyškoleného personálu s operačnými znalosťami viacerých jazykov Únie, aby bola v prípade potreby zaistená rýchla a transparentná komunikácia s ostatnými centrami siete SOLVIT;

                           b)

                           mali primerané odborné znalosti v oblasti práva alebo primerané skúsenosti s uplatňovaním právnych predpisov Únie, aby vedeli vykonať nezávislé právne posúdenia prípadov;

                           c)

                           boli umiestnené v časti vnútroštátnej správy s dostatočnými právomocami na koordináciu tak, aby vedeli zaistiť správne vykonávanie právnych predpisov Únie v rámci svojej správy;

                           d)

                           boli schopné zriadiť sieť v rámci vnútroštátnej správy, a mali tak prístup k špecifickým odborným znalostiam v oblasti práva a k podpore potrebnej na nájdenie praktických riešení prípadov.

         V.   POSTUP SIETE SOLVIT

   A.   Zásady, ktorými sa riadi vybavovanie prípadov siete SOLVIT

               1.

               Všetky prípady siete SOLVIT by mali vybavovať dve centrá siete SOLVIT, domovské centrum a vedúce centrum.

               2.

               Domovské a vedúce centrum by mali otvorene a transparentne spolupracovať s cieľom nájsť pre žiadateľov rýchle a účinné riešenia.

               3.

               Domovské a vedúce centrum by si mali dohodnúť jazyk, ktorý budú používať na vzájomnú komunikáciu a zároveň zohľadniť cieľ čo najrýchlejšieho a najefektívnejšieho vyriešenia problémov prostredníctvom neformálnych kontaktov, zaistenia transparentnosti a podávania správ.

               4.

               Po prijatí všetkých problémov by sa v databáze siete SOLVIT mali jasne a vyčerpávajúco zaregistrovať posúdenia vykonané centrami siete SOLVIT zapojenými do prípadu, podniknuté kroky a navrhnuté výsledky. Keď prípad predstavuje štrukturálny problém, mal by sa ako taký v databáze označiť, aby Komisia mohla systematicky monitorovať takéto prípady.

               5.

               Všetky navrhnuté riešenia musia byť vždy v úplnom súlade s právnymi predpismi Únie.

               6.

               Centrá siete SOLVIT by mali dodržiavať podrobné pravidlá spracúvania prípadov stanovené v príručke siete SOLVIT na vybavovanie prípadov, ktorú bude Komisia v spolupráci s centrami siete SOLVIT pravidelne revidovať.

         B.   Domovské centrum

               1.

               Domovské centrum by malo zaregistrovať všetky prijaté právne problémy bez ohľadu na to, či sa kvalifikujú ako prípad siete SOLVIT alebo nie.

               2.

               Keď domovské centrum prijme sťažnosť ako prípad siete SOLVIT, malo by založiť kompletný spis a vykonať vyčerpávajúcu právnu analýzu problému predtým, ako ho predloží vedúcemu centru.

               3.

               Keď prijme návrh riešenia od vedúceho centra spoločne s objasnením platných právnych predpisov Únie by malo skontrolovať, či je riešenie v súlade s právnymi predpismi Únie.

               4.

               Domovské centrum by počas relevantných krokov postupu malo žiadateľovi poskytovať včasné a primerané informácie.

         C.   Vedúce centrum

               1.

               Vedúce centrum by malo potvrdiť prijatie prípadu do jedného týždňa po jeho predložení domovským centrom.

               2.

               Vedúce centrum by sa malo usilovať o nájdenie riešení pre žiadateľov vrátane objasnenia platných právnych predpisov Únie a malo by pravidelne informovať domovské centrum o tom, ako napreduje.

               3.

               Keď je problém predložený žiadateľom štrukturálnym problémom, vedúce centrum by malo čo najskôr posúdiť, či je problém možné vyriešiť prostredníctvom postupu siete SOLVIT. Ak usúdi, že to nie je možné, malo by prípad uzavrieť ako nevyriešený a informovať príslušné vnútroštátne orgány zodpovedné za správne vykonávanie právnych predpisov Únie v danom členskom štáte, aby sa zabezpečilo skutočné ukončenie porušovania právnych predpisov Únie. Prostredníctvom databázy by sa mala informovať aj Komisia.

         VI.   ÚLOHA KOMISIE

               1.

               Komisia pomáha a podporuje fungovanie siete SOLVIT:

                           a)

                           organizovaním pravidelných školení a sieťových podujatí v spolupráci s vnútroštátnymi centrami siete SOLVIT;

                           b)

                           navrhovaním a aktualizovaním príručky siete SOLVIT na vybavovanie prípadov v spolupráci s vnútroštátnymi centrami siete SOLVIT;

                           c)

                           poskytovaním pomoci pri spracúvaní prípadov na žiadosť centier siete SOLVIT; v zložitých prípadoch to môže zahŕňať poskytnutie neformálneho právneho poradenstva; útvary Komisie by na žiadosti o neformálne právne poradenstvo mali reagovať do dvoch týždňov; toto poradenstvo je výlučne neformálne a nemôže sa považovať za záväzné pre Komisiu;

                           d)

                           spravovaním a vedením databázy siete SOLVIT a verejného rozhrania a poskytovaním špecifického školenia a podkladov na uľahčenie ich používania centrami siete SOLVIT;

                           e)

                           monitorovaním kvality a výsledkov centier siete SOLVIT a prípadov, ktoré vybavujú; Komisia bude v prípadoch, ktoré predstavujú štrukturálny problém, prípady pozorne monitorovať a ak to bude potrebné, poskytne poradenstvo a pomoc na zaistenie vyriešenia štrukturálneho problému; Komisia posúdi, či si nevyriešené štrukturálne problémy vyžadujú následné kroky;

                           f)

                           zabezpečením primeranej komunikácie medzi sieťou SOLVIT, systémom CHAP (5) a pilotným projektom EÚ (6) na zaistenie primeraného ďalšieho riešenia nevyriešených prípadov siete SOLVIT, monitorovania štrukturálnych prípadov a zamedzenia duplikáciám pri vybavovaní sťažností;

                           g)

                           informovaním centier siete SOLVIT na ich žiadosť o následných krokoch, ktoré Komisia podnikla v súvislosti s nevyriešenými prípadmi, keď bola sťažnosť predložená Komisii.

               2.

               Komisia môže so súhlasom sťažovateľa v náležitých prípadoch postúpiť sťažnosti, ktoré dostala, sieti SOLVIT s cieľom nájsť rýchle a neformálne riešenie.

         VII.   KONTROLA KVALITY A PODÁVANIE SPRÁV

               1.

               Centrá siete SOLVIT by mali vykonávať pravidelné kontroly kvality prípadov, ktoré vybavujú ako domovské centrum a ako vedúce centrum, ako je stanovené v príručke na vybavovanie prípadov.

               2.

               Útvary Komisie budú vykonávať pravidelné kontroly kvality všetkých prípadov a na možné problémy upozornia príslušné centrá siete SOLVIT, ktoré by mali prijať primerané kroky na nápravu zistených nedostatkov.

               3.

               Komisia bude pravidelne podávať správy o kvalite a výsledkoch siete SOLVIT. Bude podávať správy aj o type problémov, ktoré sieť SOLVIT prijala, a o prípadoch vybavovaných prostredníctvom siete SOLVIT s cieľom určiť trendy a identifikovať zostávajúce problémy na vnútornom trhu. Komisia bude v tomto rámci na podávanie správ osobitne podávať správy o štrukturálnych prípadoch.

         VIII.   INFORMOVANOSŤ O SIETI

               1.

               Komisia bude v organizáciách zainteresovaných strán a inštitúciách Únie podporovať informovanosť o sieti SOLVIT a jej používaní a prostredníctvom online prostriedkov zlepší dostupnosť a prítomnosť siete SOLVIT.

               2.

               Členské štáty by mali zabezpečiť dostupnosť ľahko použiteľných informácií a jednoduchý prístup k službám siete SOLVIT, najmä na všetkých relevantných webových lokalitách verejnej správy.

               3.

               Členské štáty by mali takisto vykonávať činnosti s cieľom zvýšenia informovanosti svojich zainteresovaných strán o sieti SOLVIT. Komisia poskytne týmto činnostiam pomoc.

         IX.   SPOLUPRÁCA S INÝMI SIEŤAMI A KONTAKTNÝMI MIESTAMI

               1.

               S cieľom zaistiť, aby žiadatelia dostávali účinnú pomoc, by centrá siete SOLVIT mali spolupracovať s ďalšími európskymi a vnútroštátnymi informačnými a pomocnými sieťami, ako je napríklad Vaša Európa, Europe Direct, Vaša Európa – Poradenstvo, Európska sieť podnikov, Európska sieť spotrebiteľských stredísk, EURES, Fin-net a Európska sieť ombudsmanov. Centrá siete SOLVIT by si mali vybudovať dobré pracovné vzťahy aj s príslušnými vnútroštátnymi členmi Správnej komisie pre koordináciu systémov sociálneho zabezpečenia na umožnenie účinného vybavovania prípadov sociálneho zabezpečenia.

               2.

               Centrá siete SOLVIT by mali byť v pravidelnom kontakte a úzko spolupracovať so svojimi vnútroštátnymi kontaktnými miestami pilotného projektu EÚ s cieľom zabezpečiť náležitú výmenu informácií o prípadoch a prijatých sťažnostiach.

               3.

               Komisia uľahčí túto spoluprácu okrem iného organizovaním spoločných sieťových podujatí a zriadením technických spojovacích prostriedkov s týmito sieťami a kontaktnými miestami, ako sa uvádza v bode 1 (7).

         X.   OCHRANA OSOBNÝCH ÚDAJOV A DÔVERNOSŤ

   Spracúvanie osobných údajov na účely tohto odporúčania, najmä pokiaľ ide o požiadavky na transparentnosť a práva dotknutých osôb, sa riadi nariadením o IMI. V súlade s týmto nariadením by sa malo uplatňovať toto pravidlo:

               1.

               Žiadatelia by mali mať možnosť predložiť svoje sťažnosti sieti SOLVIT prostredníctvom verejného rozhrania spojeného s informačným systémom o vnútornom trhu, ktorý poskytne k dispozícii Komisia. Žiadatelia nemajú prístup k databáze siete SOLVIT.

               2.

               Domovské a vedúce centrá by mali mať prístup k databáze siete SOLVIT a prostredníctvom tejto databázy by mali byť schopné riešiť prípad, do ktorého sú zapojené. Zahŕňa to prístup k osobným údajom žiadateľa.

               3.

               Ostatné centrá siete SOLVIT, ktoré nie sú zapojené do konkrétneho prípadu, a Komisia by mali mať prístup umožňujúci len čítanie anonymných informácií o prípade.

               4.

               Domovské centrum by na uľahčenie riešenia problému malo základnému centru normálne sprístupniť totožnosť žiadateľa. Žiadateľ by o tom mal byť informovaný na začiatku postupu a mala by sa mu poskytnúť možnosť vzniesť námietku a v takom prípade by sa totožnosť žiadateľa nemala sprístupniť.

               5.

               Informácie poskytnuté žiadateľom by mali vedúce centrum a verejné orgány, ktorých sa sťažnosť týka, používať len na účely vyriešenia prípadu. Úradníci, ktorí prípad riešia, by osobné údaje mali spracúvať len na účely, na ktoré boli tieto údaje odovzdané. Mali by sa prijať primerané kroky aj na ochranu komerčne citlivých informácií, ktoré neobsahujú osobné údaje.

               6.

               Prípad možno postúpiť do inej siete alebo organizácie, ktorá rieši problémy, len so súhlasom žiadateľa.

               7.

               Personál Komisie by mal mať prístup k osobným údajom žiadateľov len vtedy, keď to je potrebné na:

                           a)

                           zamedzenie paralelného spracovania rovnakého problému predloženého Komisii alebo inej inštitúcii Únie prostredníctvom iného postupu;

                           b)

                           poskytnutie neformálneho právneho poradenstva v súlade s oddielom VI;

                           c)

                           rozhodovanie o možných následných krokoch v súvislosti s prípadmi, ktoré sa už vybavujú prostredníctvom siete SOLVIT;

                           d)

                           vyriešenie technických otázok týkajúcich sa databázy siete SOLVIT.

               8.

               Osobné údaje súvisiace s prípadmi siete SOLVIT by sa mali v informačnom systéme o vnútornom trhu zablokovať 18 mesiacov po uzavretí prípadu siete SOLVIT. V databáze siete SOLVIT by mali zostať anonymizované opisy prípadov siete SOLVIT, ktoré sa môžu použiť na štatistické účely a na účely vykazovania a tvorby politiky.

         XI.   OSTATNÉ USTANOVENIA

   Týmto odporúčaním sa nahrádza odporúčanie 2001/893/ES. Všetky odkazy na odporúčanie 2001/893/ES by sa mali považovať za odkazy na toto odporúčanie.
   XII.   DÁTUM UPLATNENIA A ADRESÁTI

   Toto odporúčanie sa uplatňuje od 1. októbra 2013.
   Toto odporúčanie je určené členským štátom.

      V Bruseli 17. septembra 2013

            Za Komisiu

         Michel BARNIER

            člen Komisie

      (1)  Ú. v. ES L 331, 15.12.2001, s. 79.

      (2)  COM(2012) 259 final.

      (3)  COM(2013) 269 final.

      (4)  Ú. v. EÚ L 316, 14.11.2012, s. 1.

      (5)  Complaint handling/Accueil des plaignants – systém Komisie na registráciu sťažností

      (6)  KOM(2007) 502 v konečnom znení.

      (7)  V čase prijatia tohto odporúčania sú technické prostriedky zriadené v projekte Vaša Európa – Poradenstvo a vyvíjajú sa v rámci služby Europe Direct.


title: Odporúčanie Komisie z  11. júna 2013 o spoločných zásadách pre mechanizmy kolektívneho uplatňovania nárokov na prikázanie zdržania sa určitého konania a na náhradu škody v členských štátoch v súvislosti s porušením práv vyplývajúcich z práva Únie

text:
               26.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 201/60

         ODPORÚČANIE KOMISIE
   z 11. júna 2013
   o spoločných zásadách pre mechanizmy kolektívneho uplatňovania nárokov na prikázanie zdržania sa určitého konania a na náhradu škody v členských štátoch v súvislosti s porušením práv vyplývajúcich z práva Únie
   (2013/396/EÚ)
   EURÓPSKA KOMISIA,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 292,
   keďže:

               (1)

               Únia si sama stanovila za cieľ udržiavať a rozvíjať priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti, a to okrem iného uľahčením prístupu k spravodlivosti, a takisto aj cieľ zabezpečiť vysokú úroveň ochrany spotrebiteľa.

               (2)

               Moderné hospodárstvo niekedy vytvára situácie, keď veľké množstvo osôb môže utrpieť škodu v dôsledku rovnakých protiprávnych konaní súvisiacich s porušením práv vyplývajúcich z práva Únie, ktorého sa dopustí jeden alebo viacero obchodníkov alebo iných osôb („hromadná škoda“). Preto tieto osoby môžu mať dôvod požadovať ukončenie takéhoto správania alebo žiadať náhradu škody.

               (3)

               Komisia v roku 2005 prijala zelenú knihu o žalobách o náhradu škody pre porušenie antitrustových pravidiel (1) a v roku 2008 bielu knihu, ktorá obsahovala návrhy možných politík v oblasti kolektívneho uplatňovania nárokov na nápravu v súvislosti s porušením antitrustových pravidiel (2). V roku 2008 Komisia uverejnila aj zelenú knihu o kolektívnom uplatňovaní nárokov spotrebiteľov na nápravu (3). V roku 2011 uskutočnila verejné konzultácie o problematike zbližovania európskeho prístupu ku kolektívnemu uplatňovaniu nárokov na nápravu (4).

               (4)

               Európsky parlament prijal 2. februára 2012 uznesenie k problematike zbližovania európskeho prístupu ku kolektívnemu uplatňovaniu nárokov na nápravu, v ktorom vyjadril názor, že akýkoľvek návrh v tejto oblasti by mal mať formu horizontálneho rámca obsahujúceho spoločný súbor zásad, ktorými sa zabezpečí jednota v rámci prístupu k spravodlivosti prostredníctvom kolektívneho uplatňovania nárokov na nápravu v rámci Únie, a to najmä pokiaľ ide o práva spotrebiteľov. Parlament takisto zdôraznil, že je potrebné náležite zohľadniť rôzne právne tradície a právne poriadky, ktoré existujú v jednotlivých členských štátoch a posilniť koordináciu medzi členskými štátmi, pokiaľ ide o najlepšie postupy (5).

               (5)

               Komisia 11. júna 2013 vydala oznámenie „O problematike európskeho horizontálneho rámca pre kolektívne uplatňovanie nárokov na nápravu“ (6), v ktorom boli zosumarizované doposiaľ prijaté opatrenia, stanoviská zainteresovaných strán a Európskeho parlamentu, pričom v oznámení Komisia predstavila aj svoj názor na niektoré ústredné témy v rámci tejto problematiky.

               (6)

               Predchádzanie porušeniu práv vyplývajúcich z práva Únie a postihovanie ich porušovania patrí medzi základné úlohy presadzovania verejnoprávnymi prostriedkami. Možnosť pre súkromné osoby uplatniť si nároky na základe porušenia týchto práv toto presadzovanie verejnoprávnymi prostriedkami dopĺňa. Ak toto odporúčanie odkazuje na porušenie práv vyplývajúcich z práva Únie, týka sa to všetkých situácií, keď sa porušenie pravidiel stanovených na úrovni Únie dotklo, resp. keď sa pravdepodobne dotkne fyzických a právnických osôb.

               (7)

               Medzi oblasti, do ktorých prináša doplnkové presadzovanie práv vyplývajúcich z práva Únie súkromnoprávnymi prostriedkami pridanú hodnotu, patria také oblasti, ako je ochrana spotrebiteľa, hospodárska súťaž, ochrana životného prostredia, ochrana osobných údajov, právne predpisy upravujúce finančné služby a ochrana investorov. Zásady stanovené v tomto odporúčaní by sa mali uplatňovať horizontálne a vzťahovať sa rovnocenne na všetky tieto oblasti, ale aj na ďalšie oblasti, kde by mohlo byť kolektívne uplatňovanie nárokov na prikázanie zdržania sa určitého konania a na náhradu škody v súvislosti s porušením práv vyplývajúcich z práva Únie relevantné.

               (8)

               Jednotlivé súdne konania, ako sú napríklad konania v spotrebiteľských veciach s nízkou hodnotou sporu, sú zvyčajnými prostriedkami na riešenie sporov, v ktorých ide o predídenie škode, ako aj na uplatňovanie nárokov na náhradu škody.

               (9)

               Okrem individuálneho uplatňovania nárokov na nápravu zaviedli všetky členské štáty aj rôzne druhy mechanizmov na kolektívne uplatňovanie nárokov na nápravu. Účelom týchto opatrení je predísť protiprávnemu konaniu a ukončiť ho, ako aj zabezpečiť náhradu hromadnej škody. Spojenie nárokov a ich spoločné uplatňovanie môže predstavovať lepší spôsob zabezpečenia prístupu k spravodlivosti, a to najmä v prípadoch, keď náklady na individuálne vedené prípady by jednotlivcov mohli odrádzať od toho, aby sa obracali na súdy.

               (10)

               Cieľom tohto odporúčania je uľahčiť prístup k spravodlivosti v súvislosti s porušením práv vyplývajúcich z práva Únie a na tento účel odporučiť, že by všetky členské štáty mali mať na vnútroštátnej úrovni zavedené systémy kolektívneho uplatňovania nárokov na nápravu, ktoré by sa riadili tými istými základnými zásadami v rámci celej Únie, a to pri zohľadnení právnych tradícií členských štátov a zavedení právnych poistiek pred zneužitím.

               (11)

               Pokiaľ ide o problematiku súdnych príkazov ukladajúcich povinnosť zdržať sa určitého konania, Európsky parlament a Rada v tejto oblasti už prijali smernicu 2009/22/ES o súdnych príkazoch na ochranu spotrebiteľských záujmov (7). Postup na vydanie príkazu ukladajúceho povinnosť zdržať sa určitého konania, ktoré sa stanovuje v tejto smernici, však neumožňuje, aby osoby, ktoré tvrdia, že utrpeli škodu v dôsledku protiprávneho správania, získali náhradu škody.

               (12)

               V niektorých členských štátoch boli zavedené, a to v rôznej miere, postupy na uplatňovanie kolektívnych nárokov na náhradu škody. Medzi postupmi kolektívneho uplatňovania nárokov na nápravu existujúcimi v jednotlivých členských štátoch však existujú veľké rozdiely.

               (13)

               V tomto odporúčaní sa stanovuje súbor zásad týkajúcich sa súdneho aj mimosúdneho kolektívneho uplatňovania nárokov na nápravu, ktoré by mali byť spoločné v rámci celej Únie, pričom sa rešpektujú rozdielne právne tradície členských štátov. Tieto zásady by mali zabezpečiť, že budú dodržané základné procesné práva strán, pričom by prostredníctvom primeraných právnych poistiek mali zabrániť zneužitiu.

               (14)

               Odporúčanie sa zaoberá kolektívnym uplatňovaním nárokov na náhradu škody, ale aj, a to v rozsahu primeranom a príslušnom, pokiaľ ide o jednotlivé zásady, kolektívnym uplatňovaním nárokov na prikázanie zdržania sa určitého konania. Nie sú ním však dotknuté mechanizmy, ktoré umožňujú vydávanie zdržiavacích príkazov v konkrétnych odvetviach na základe právnych predpisov Únie.

               (15)

               Mechanizmy kolektívneho uplatňovania nárokov na nápravu by nemali zasiahnuť do procesnoprávnych poistiek a záruk, ktoré majú účastníci občianskoprávnych konaní. Aby sa zabránilo zneužívaniu súdnych sporov v prípadoch hromadnej škody, vnútroštátne mechanizmy kolektívneho uplatňovania nárokov na nápravu by mali obsahovať základné právne poistky uvedené v tomto odporúčaní. Vo všeobecnosti by sa členské štáty mali vystríhať prvkov, ktoré sú vo väčšine z nich z pohľadu právnej tradície cudzie, ako sú napr. náhrady škody s represívnou funkciou, nadmieru zaťažujúce sprístupňovanie dôkazov pred súdnym konaním a určovanie náhrady škody porotou.

               (16)

               Postupy na alternatívne riešenie sporov môžu byť efektívnym spôsobom zabezpečenia nápravy v prípadoch hromadnej škody. Tieto postupy by mali existovať popri súdnych mechanizmoch na kolektívne uplatňovanie nárokov, resp. ako dobrovoľný prvok v rámci nich.

               (17)

               Aktívna legitimácia na podanie kolektívnej žaloby v členských štátoch závisí od druhu mechanizmu kolektívneho uplatňovania nárokov na nápravu. V prípade určitých druhov kolektívnych žalôb, ako sú napr. skupinové žaloby, kde môžu žalobu podať spoločne tie osoby, ktoré tvrdia, že utrpeli škodu, je otázka aktívnej legitimácie jasnejšia ako v prípade žalôb v zastúpení, kde by sa mala otázka aktívnej legitimácie zodpovedajúcim spôsobom ozrejmiť.

               (18)

               V prípade žalôb v zastúpení by mali mať aktívnu legitimáciu na ich podanie len subjekty poverené ad hoc, určené subjekty zastupujúce určité záujmy, a to na základe splnenia stanovených zákonných kritérií, a orgány verejnej moci. Subjekty zastupujúce určité záujmy by mali mať povinnosť preukázať, že majú dostatočné administratívne a finančné kapacity na to, aby mohli náležitým spôsobom zastupovať záujmy žalobcov.

               (19)

               Pokiaľ ide o dostupnosť financovania na účely vedenia súdneho sporu s cieľom kolektívne uplatniť určitý nárok, mechanizmy upravujúce túto otázku by mali byť také, aby neumožňovali zneužitie systému, resp. aby neviedli ku konfliktu záujmov.

               (20)

               Aby nedochádzalo k zneužitiu systému a bol zabezpečený riadny výkon spravodlivosti, malo by platiť, že kolektívne uplatňovanie nárokov prostredníctvom súdov by malo byť povolené len v prípade, že sú splnené zákonné podmienky prípustnosti žalôb.

               (21)

               Súdy by mali zohrávať hlavnú úlohu v súvislosti s ochranou práv a záujmov všetkých strán zúčastnených na konaní na účely kolektívneho uplatňovania nárokov, ako aj v rámci účinného riadenia takýchto konaní.

               (22)

               V tých oblastiach práva, kde má orgán verejnej moci právomoc rozhodovať o porušení práva Únie, je dôležité zabezpečiť súdržnosť medzi konečným rozhodnutím o porušení a výsledkom konania na účely kolektívneho uplatňovania nárokov prostredníctvom súdov. Okrem toho v prípade konaní o kolektívnych žalobách, ktoré nasledujú po prijatí rozhodnutia orgánu verejnej moci (nadväzné konania) možno predpokladať, že tento orgán už v súvislosti so zistením porušenia práva Únie zohľadnil verejný záujem, ako aj potrebu predísť zneužitiu systému.

               (23)

               Pokiaľ ide o právo na ochranu životného prostredia, toto odporúčanie zohľadňuje ustanovenia článku 9 ods. 3, 4 a 5 EHK OSN Dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia (Aarhuský dohovor), v ktorom sa podporuje široký prístup k spravodlivosti v súvislosti s environmentálnymi otázkami, stanovujú sa kritériá, ktoré by mali byť dodržané v rámci príslušných postupov, ako aj kritérium, že by tieto postupy mali byť včasné a nie neprimerané nákladné, pričom ustanovuje aj pravidlá informovania verejnosti a možnosť zavedenia mechanizmov napomáhajúcich túto účasť verejnosti.

               (24)

               Členské štáty by mali byť vyzvané, aby prijali opatrenia potrebné na implementáciu zásad uvedených v tomto odporúčaní najneskôr dva roky po jeho uverejnení.

               (25)

               Členské štáty by mali podať Komisii správu o vykonávaní tohto odporúčania. Komisia by na základe tohto podávania správ mala monitorovať a hodnotiť opatrenia prijaté členskými štátmi.

               (26)

               Komisia by mala do štyroch rokov po uverejnení tohto odporúčania posúdiť, či je potrebné prijať ďalšie opatrenia vrátane legislatívnych, aby bolo zabezpečené úplné dosiahnutie cieľov stanovených v tomto odporúčaní. Komisia by predovšetkým mala posúdiť vykonávanie tohto odporúčania a jeho vplyv na prístup ku spravodlivosti, na právo na náhradu škody, ako aj jeho vplyv v súvislosti s potrebou zabezpečiť, aby sa zabránilo zneužívaniu súdnych sporov a potrebou rozvíjať fungovanie jednotného trhu, hospodárstva Európskej únie a dôveru spotrebiteľa,

         PRIJALA TOTO ODPORÚČANIE:
   I.   ÚČEL A PREDMET ÚPRAVY

               1.

               Cieľom tohto odporúčania je uľahčiť prístup k spravodlivosti, ukončiť protiprávne konanie a umožniť poškodeným osobám získať náhradu hromadnej škody utrpenej v dôsledku porušenia práv vyplývajúcich z práva Únie, a to pri zabezpečení náležitých procesnoprávnych záruk s cieľom zabrániť zneužívaniu súdnych sporov.

               2.

               Všetky členské štáty by mali na vnútroštátnej úrovni disponovať mechanizmami kolektívneho uplatňovania nárokov na prikázanie zdržania sa určitého konania a na náhradu škody, ktoré budú v súlade so základnými zásadami uvedenými v tomto odporúčaní. Tieto zásady by mali byť spoločné pre celú Úniu, a to pri rešpektovaní rôznych právnych tradícií členských štátov. Členské štáty by mali zabezpečiť, aby postupy kolektívneho uplatňovania nárokov boli spravodlivé, rovnocenné, včasné a nie neprimerané nákladné.

         II.   VYMEDZENIE POJMOV A ROZSAH PÔSOBNOSTI

               3.

               Na účely tohto odporúčania sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:

                           a)

                           „kolektívne uplatňovanie nárokov“ je i) právny mechanizmus, ktorý zabezpečuje dvom alebo viacerým fyzickým alebo právnickým osobám, resp. subjektu oprávnenému podať žalobu v zastúpení, možnosť uplatňovania si nároku na zastavenie protiprávneho správania (nárok na prikázanie zdržania sa určitého konania), ako aj ii) právny mechanizmus, ktorý zabezpečuje dvom alebo viacerým fyzickým alebo právnickým osobám, čo tvrdia, že utrpeli hromadnú škodu, resp. subjektu oprávnenému podať žalobu v zastúpení, možnosť kolektívneho uplatňovania si nároku na náhradu tejto škody (nárok na náhradu škody);

                           b)

                           „hromadná škoda“ je situácia, keď dve alebo viaceré fyzické alebo právnické osoby utrpeli škodu v dôsledku jedného a toho istého protiprávneho správania sa dvoch alebo viacerých fyzických alebo právnických osôb;

                           c)

                           „žaloba o náhradu škody“ je žaloba, prostredníctvom ktorej sa nárok na náhradu škody uplatňuje pred vnútroštátnym súdom;

                           d)

                           „žaloba v zastúpení“ je žaloba, ktorú podáva subjekt zastupujúci určité záujmy, subjekt poverený ad hoc alebo orgán verejnej moci, a to v mene dvoch alebo viacerých fyzických alebo právnických osôb, čo tvrdia, že sú vystavení hrozbe utrpenia hromadnej škody, resp. čo utrpeli hromadnú škodu, pričom tieto osoby nie sú účastníkmi konania;

                           e)

                           „kolektívna nadväzná žaloba“ je žaloba na kolektívne uplatňovanie nárokov, ktorá sa podáva po tom, ako orgán verejnej moci prijal konečné rozhodnutie, že došlo k porušeniu práva Únie.

                     V tomto odporúčaní sa stanovujú spoločné zásady, ktoré by sa mali uplatňovať na všetky prípady kolektívneho uplatňovania nárokov, ako aj osobitné zásady na účely kolektívneho uplatňovania nárokov na prikázanie zdržania sa určitého konania a nárokov na náhradu škody.

         III.   SPOLOČNÉ ZÁSADY NA ÚČELY KOLEKTÍVNEHO UPLATŇOVANIA NÁROKOV NA PRIKÁZANIE ZDRŽANIA SA URČITÉHO KONANIA A NÁROKOV NA NÁHRADU ŠKODY

      Aktívna legitimácia na účely podania žaloby v zastúpení

               4.

               Členské štáty by mali na základe jednoznačne stanovených podmienok spôsobilosti určiť subjekty zastupujúce určité záujmy, ktoré môžu podávať žaloby v zastúpení. Medzi tieto podmienky spôsobilosti by mali patriť prinajmenšom tieto požiadavky:

                           a)

                           subjekt by mal mať neziskovú povahu;

                           b)

                           mala by existovať priama súvislosť medzi hlavnými úlohami subjektu a údajne porušenými právami vyplývajúcimi z práva Únie, o ktorých sa koná, ako aj

                           c)

                           subjekt by mal mať dostatočné kapacity, v zmysle dostatočných finančných a ľudských zdrojov, ako aj právnej odbornosti, aby bol schopný zastupovať viacerých žalobcov v ich najlepšom záujme.

               5.

               Členské štáty by mali zabezpečiť, aby určený subjekt, po tom ako prestane spĺňať jednu alebo viacero uvedených podmienok, stratil status určeného subjektu.

               6.

               Členské štáty by mali zabezpečiť, aby žaloby v zastúpení mohli podávať len subjekty, ktoré na to boli vopred oficiálne určené v súlade s odporúčaním uvedeným v bode 4, resp. subjekty, ktoré boli poverené ad hoc na účely konkrétnej žaloby v zastúpení, a to vnútroštátnymi orgánmi alebo súdmi členského štátu.

               7.

               Členské štáty by nadôvažok alebo ako alternatívnu možnosť mali stanoviť, že na podanie žaloby v zastúpení sú oprávnené aj orgány verejnej moci.

      Prípustnosť

               8.

               Členské štáty by mali zabezpečiť, aby sa v čo najskoršej fáze súdneho sporu zastavili veci, v prípade ktorých nie sú splnené podmienky stanovené pre žaloby v zastúpení, resp. veci zjavne právne bezdôvodné.

               9.

               Súdy by na tento účel mali uskutočniť na vlastný podnet potrebné preskúmanie.

      Informácie o kolektívnom uplatňovaní nárokov prostredníctvom súdov

               10.

               Členské štáty by mali zabezpečiť, aby subjekty zastupujúce určité záujmy alebo skupina žalobcov mali možnosť šíriť informácie o údajnom porušení práv vyplývajúcich z práva Únie a o ich úmysle požadovať prikázanie zdržania sa tohto konania, ako aj o hromadnej škode a ich úmysle požadovať náhradu škody prostredníctvom kolektívneho uplatnenia nárokov. Rovnaké možnosti by sa mali zabezpečiť pre subjekty zastupujúce určité záujmy, subjekty poverené ad hoc alebo pre skupiny žalobcov, pokiaľ ide o prebiehajúce konanie o žalobe o náhradu škody.

               11.

               Spôsoby šírenia by predovšetkým mali zohľadňovať osobitné okolnosti príslušnej hromadnej škody, slobodu prejavu, právo na informácie a právo na ochranu dobrého mena alebo hodnoty žalovanej spoločnosti pred tým, než súd svojím konečným rozsudkom zistil jej zodpovednosť za údajné porušenie alebo škodu.

               12.

               Uvedenými spôsobmi šírenia nie sú dotknuté pravidlá Únie o zneužití vnútorných informácií a manipulácii s trhom.

      Náhrada právnych nákladov úspešného účastníka

               13.

               Členské štáty by mali zabezpečiť, aby účastník, ktorý bol v konaní na účely kolektívneho uplatňovania nárokov neúspešný, nahradil v súlade s podmienkami stanovenými v príslušných vnútroštátnych právnych predpisoch nevyhnutné právne náklady úspešnej strany (zásada „neúspešný účastník konania platí“).

      Financovanie

               14.

               Žalobca by mal byť povinný už na začiatku konania súdu oznámiť pôvod finančných prostriedkov, ktoré bude používať na účely vedenia konania.

               15.

               Súd by mal mať právo zastaviť konanie, ak v prípade, že sa využívajú finančné prostriedky poskytnuté treťou osobou:

                           a)

                           existuje konflikt záujmov medzi treťou osobou a žalobcom a jeho členmi;

                           b)

                           tretia osoba nemá dostatok zdrojov, aby dokázala uspokojiť svoje finančné záväzky voči žalobcovi, ktorý podal návrh na začatie konania na účely kolektívneho uplatňovania nárokov;

                           c)

                           žalobca nemá dostatok prostriedkov, aby nahradil náklady protistrany v prípade neúspechu kolektívneho uplatnenia nárokov.

               16.

               Členské štáty by mali zabezpečiť, aby v prípadoch, keď je žaloba na účely kolektívneho uplatnenia nárokov financovaná treťou osobou, bolo tejto tretej osobe zakázané:

                           a)

                           usilovať sa o ovplyvnenie procesných rozhodnutí žalobcu, a to aj pokiaľ ide o urovnanie;

                           b)

                           poskytovať financovanie na účely kolektívneho uplatnenia nárokov voči žalovanému, ktorý je konkurentom osoby poskytujúcej financovanie, resp. voči žalovanému, od ktorého je osoba poskytujúca financovanie závislá;

                           c)

                           účtovať si za poskytnutie financovania neprimeraný úrok.

      Cezhraničné veci

               17.

               Členské štáty by mali zabezpečiť, aby v prípade, že sa spor týka fyzických alebo právnických osôb z viacerých členských štátov, nebránili vnútroštátne pravidlá upravujúce otázku prípustnosti alebo aktívnej legitimácie zahraničných skupín žalobcov, resp. subjektov zastupujúcich určité záujmy s pôvodom v iných vnútroštátnych právnych systémoch, vedeniu jedného konania na účely kolektívneho uplatňovania nárokov na jednom súde.

               18.

               Akýkoľvek subjekt zastupujúci určité záujmy, ktorý bol vopred určený niektorým členským štátom ako aktívne legitimovaný na podávanie žalôb v zastúpení, by mal byť oprávnený na podanie žaloby na súde v členskom štáte, ktorý je príslušný na prejednanie predmetnej hromadnej škody.

         IV.   OSOBITNÉ ZÁSADY TÝKAJÚCE SA KOLEKTÍVNEHO UPLATŇOVANIA NÁROKOV NA PRIKÁZANIE ZDRŽANIA SA URČITÉHO KONANIA

      Účelné postupy na uplatňovanie nárokov na prikázanie zdržania sa určitého konania

               19.

               Súdy a príslušné orgány verejnej moci by mali prejednávať nároky na prikázanie zdržania sa určitého konania, ktoré porušuje práva vyplývajúce z práva Únie, s náležitou účelnosťou, vo vhodných prípadoch aj za použitia skráteného konania, aby sa tak zabránilo vzniku akejkoľvek ďalšej škody v dôsledku predmetného porušenia.

      Efektívne presadzovanie príkazov na zdržanie sa určitého konania

               20.

               Členské štáty by mali zaviesť primerané sankcie voči neúspešnému účastníkovi, aby zabezpečili dosiahnutie skutočného súladu s príkazom na zdržanie sa určitého konania, vrátane povinnosti zaplatiť určitú stanovenú sumu za každý deň omeškania, resp. akúkoľvek inú sumu stanovenú vo vnútroštátnych právnych predpisoch.

         V.   OSOBITNÉ ZÁSADY TÝKAJÚCE SA KOLEKTÍVNEHO UPLATŇOVANIA NÁROKOV NA NÁHRADU ŠKODY

      Ustanovenie žalujúceho účastníka na základe zásady predchádzajúceho súhlasu (tzv. zásada „opt-in“)

               21.

               Žalujúci účastník by sa mal vytvárať na základe výslovného súhlasu fyzických alebo právnických osôb, ktoré tvrdia, že utrpeli škodu (tzv. zásada „opt-in“). Akékoľvek výnimky z tejto zásady poskytnuté zákonom alebo na základe súdneho príkazu by mali byť riadne odôvodnené potrebou riadneho výkonu spravodlivosti.

               22.

               Člen žalujúceho účastníka by mal mať možnosť kedykoľvek pred vynesením konečného rozsudku, resp. pred iným platným skončením veci, a to za rovnakých podmienok ako platia v prípade individuálnych žalôb, žalujúceho účastníka opustiť, a to bez toho, aby tým stratil možnosť uplatňovať si svoje nároky inou formou, ak to nemarí riadny výkon spravodlivosti.

               23.

               Fyzické alebo právnické osoby, ktoré tvrdia, že utrpeli rovnakú hromadnú škodu, by mali mať možnosť pripojiť sa k žalujúcemu účastníkovi, a to kedykoľvek pred vynesením konečného rozsudku, resp. pred iným platným skončením veci, ak to nemarí riadny výkon spravodlivosti.

               24.

               Žalovanému by sa mali poskytovať informácie o zložení žalujúceho účastníka, ako aj o akýchkoľvek zmenách v jeho zložení.

      Kolektívne alternatívne riešenie sporov a urovnania

               25.

               Členské štáty by mali zabezpečiť, aby účastníci sporu, ktorého predmetom je hromadná škoda, boli motivovaní na jeho urovnanie konsenzuálne alebo mimosúdne, či už vo fáze pred začatím súdneho konania, alebo počas jeho priebehu, a to pri zohľadnení požiadaviek smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/52/ES z 21. mája 2008 o určitých aspektoch mediácie v občianskych a obchodných veciach (8).

               26.

               Členské štáty by mali zabezpečiť, aby mechanizmy kolektívneho uplatňovania nárokov prostredníctvom súdov boli doplnené vhodnými nástrojmi na kolektívne alternatívne riešenie sporov, ktoré by účastníci súdneho sporu mali k dispozícii pred jeho začatím aj v jeho priebehu. Použitie takýchto prostriedkov by malo závisieť len od vôle účastníkov súdneho sporu.

               27.

               Plynutie akýchkoľvek lehôt uplatniteľných na nároky počas obdobia od momentu, keď sa strany dohodli, že sa pokúsia vyriešiť svoj spor prostriedkami alternatívneho riešenia sporov, až do momentu, keď jeden alebo obaja účastníci výslovne ukončia svoju účasť na tomto alternatívnom riešení sporov, by malo byť pozastavené.

               28.

               Legalitu záväzných výsledkov kolektívneho urovnania by mali overovať súdy, a to po zvážení príslušnej ochrany záujmov a práv všetkých účastníkov.

      Právne zastúpenie a odmeny advokátov

               29.

               Členské štáty by mali zabezpečiť, aby odmena advokátov ani spôsob jej výpočtu nepôsobili ako stimuly na vedenie súdnych sporov, ktoré sú zbytočné z pohľadu záujmov ktorejkoľvek zo strán.

               30.

               Členské štáty by nemali povoliť odmeny advokátov závisiace od výšky vysúdenej sumy, v prípade ktorých hrozí, že budú presne takým stimulom. Členské štáty, ktoré výnimočne povoľujú odmeny advokátov závisiace od výšky vysúdenej sumy, by mali mať vhodné vnútroštátne právne predpisy upravujúce tento druh odmien v prípade kolektívneho uplatňovania nárokov, a to najmä pri zohľadnení práva na úplnú náhradu škody členov žalujúceho účastníka.

      Zákaz náhrady škody s represívnou funkciou

               31.

               Náhrada škody priznaná fyzickým alebo právnickým osobám, ktoré utrpeli hromadnú škodu, by nemala presiahnuť náhradu, ktorá by bola priznaná, ak by sa nárok uplatňoval prostredníctvom jednotlivých žalôb. Zakázaná by mala byť predovšetkým náhrada škody s represívnou funkciou, vedúca k tomu, že sa žalujúcemu účastníkovi prizná plnenie presahujúce utrpenú škodu.

      Financovanie na účely kolektívneho uplatňovania nárokov na náhradu škody

               32.

               Členské štáty by mali zabezpečiť, aby popri všeobecných zásadách financovania v prípade, že tretie osoby poskytujú finančné prostriedky na účely kolektívneho uplatňovania nárokov na náhradu škody, bolo zakázané použiť ako základ pre určenie výšky odmeny pre túto tretiu osobu alebo výšky úroku pre túto osobu sumu dohodnutú v rámci urovnania alebo sumu priznanej náhrady škody, pokiaľ mechanizmy financovania nereguluje orgán verejnej moci na účely zabezpečenia záujmov strán.

      Kolektívne nadväzné žaloby

               33.

               Členské štáty by mali zabezpečiť, aby v tých oblastiach práva, kde má orgán verejnej moci právomoc prijať rozhodnutie, že bolo porušené právo Únie, vo všeobecnosti ako pravidlo platilo, že začatie konania na účely kolektívneho uplatňovania nárokov prostredníctvom súdov by malo byť možné len v prípade, že orgán verejnej moci s konečnou platnosťou už ukončil svoje pred týmto konaním začaté konanie. V prípade, že sa konanie orgánu verejnej moci začalo v čase, keď už prebiehalo konanie na účely kolektívneho uplatňovania nárokov prostredníctvom súdu, súd by sa mal vystríhať toho, aby rozhodol v rozpore s uvažovaným rozhodnutím tohto orgánu verejnej moci. Na tento účel by mal súd konanie pozastaviť, a to až do skončenia konania na orgáne verejnej moci.

               34.

               Členské štáty by mali zabezpečiť, aby v prípade nadväzných žalôb osoby, ktoré tvrdia, že utrpeli škodu, nestratili možnosť uplatňovať si nárok na náhradu škody pre uplynutie premlčacej lehoty, ak sa ešte s konečnou platnosťou neskončilo konanie na orgáne verejnej moci.

         VI.   VŠEOBECNÉ INFORMÁCIE

      Register kolektívneho uplatňovania nárokov na nápravu

               35.

               Členské štáty by mali zriadiť vnútroštátny register kolektívnych uplatňovaní nárokov prostredníctvom súdov.

               36.

               Vnútroštátny register by mal byť v elektronickej podobe a inak bezplatne prístupný všetkým zainteresovaným osobám. Internetové stránky registra by mali poskytovať prístup ku komplexným a objektívnym informáciám o možných spôsoboch získania náhrady škody, a to vrátane mimosúdnych spôsobov jej získania.

               37.

               Členské štáty by sa s pomocou Komisie mali usilovať zabezpečiť súdržnosť informácií zhromažďovaných v registroch, ako aj o ich interoperabilitu.

         VII.   DOHĽAD A PODÁVANIE SPRÁV

               38.

               Členské štáty by mali implementovať zásady uvedené v tomto odporúčaní do vnútroštátnych systémov kolektívneho uplatňovania nárokov na nápravu najneskôr do 26. júla 2015.

               39.

               Členské štáty by mali zhromažďovať spoľahlivé ročné štatistické údaje o počte mimosúdnych a súdnych konaní o kolektívnych nárokoch na nápravu a informácie o účastníkoch, predmete a výsledku týchto konaní.

               40.

               Členské štáty by mali Komisii poskytovať informácie zhromaždené v súlade s bodom 39 na ročnom základe, a po prvýkrát najneskôr do 26. júla 2016.

               41.

               Komisia by mala na základe praktických skúseností posúdiť vykonávanie tohto odporúčania najneskôr do 26. júla 2017. Komisia by v tejto súvislosti mala predovšetkým posúdiť vplyv odporúčania na prístup k spravodlivosti, na právo na náhradu škody, na potrebu zabrániť zneužívaniu súdnych sporov a potrebu rozvíjať fungovanie jednotného trhu, malé a stredné podniky, konkurencieschopnosť hospodárstva Európskej únie a dôveru spotrebiteľa. Komisia by takisto mala posúdiť, či by mali byť navrhnuté ďalšie opatrenia na upevnenie a posilnenie horizontálneho prístupu, ktorého vyjadrením je toto odporúčanie.

      Záverečné ustanovenia

               42.

               Toto odporúčanie by sa malo uverejniť v Úradnom vestníku Európskej únie.

      V Bruseli 11. júna 2013

            Za Komisiu

            predseda

         José Manuel BARROSO

      (1)  KOM(2005) 672, 19.12.2005.

      (2)  KOM(2008) 165, 2.4.2008.

      (3)  KOM(2008) 794, 27.11.2008.

      (4)  KOM(2010) 135 v konečnom znení, 31.3.2010.

      (5)  [2011/2089(INI)]

      (6)  COM(2013) 401 final.

      (7)  Ú. v. EÚ L 110, 1.5.2009, s. 30.

      (8)  Ú. v. EÚ L 136, 24.5.2008, s. 3.


title: Odporúčanie Rady zo 14. júla 2015, ktoré sa týka národného programu reforiem Spojeného kráľovstva na rok 2015 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady ku konvergenčnému programu Spojeného kráľovstva na rok 2015

text:
               18.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 272/21

         ODPORÚČANIE RADY
   zo 14. júla 2015,
   ktoré sa týka národného programu reforiem Spojeného kráľovstva na rok 2015 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady ku konvergenčnému programu Spojeného kráľovstva na rok 2015
   (2015/C 272/06)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 121 ods. 2 a článok 148 ods. 4,
   so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii (1), a najmä na jeho článok 9 ods. 2,
   so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1176/2011 zo 16. novembra 2011 o prevencii a náprave makroekonomických nerovnováh (2), a najmä na jeho článok 6 ods. 1,
   so zreteľom na odporúčanie Európskej komisie,
   so zreteľom na uznesenia Európskeho parlamentu,
   so zreteľom na závery Európskej rady,
   so zreteľom na stanovisko Výboru pre zamestnanosť,
   so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a finančného výboru,
   so zreteľom na stanovisko Výboru pre sociálnu ochranu,
   so zreteľom na stanovisko Výboru pre hospodársku politiku,
   keďže:

               (1)

               Európska rada 26. marca 2010 schválila návrh Komisie o iniciovaní novej stratégie pre rast a zamestnanosť nazvanej Európa 2020, založenej na posilnenej koordinácii hospodárskych politík. Táto stratégia sa zameriava na kľúčové oblasti, v ktorých sú potrebné opatrenia na oživenie potenciálu Európy v oblasti udržateľného rastu a konkurencieschopnosti.

               (2)

               Na základe návrhov Komisie prijala Rada 14. júla 2015 odporúčanie o hlavných smeroch hospodárskych politík členských štátov a Únie a 21. októbra 2010 prijala rozhodnutie o usmerneniach pre politiky zamestnanosti členských štátov (3). Tieto akty spoločne tvoria tzv. „integrované usmernenia“, pričom členské štáty boli vyzvané, aby ich zohľadnili vo svojej vnútroštátnej hospodárskej politike a politike zamestnanosti.

               (3)

               Rada 8. júla 2014 prijala odporúčanie (4), ktoré sa týkalo národného programu reforiem Spojeného kráľovstva na rok 2014 a ktorým predložila svoje stanovisko k aktualizovanému konvergenčnému programu Spojeného kráľovstva na rok 2014.

               (4)

               Komisia 28. novembra 2014 prijala ročný prieskum rastu, čo znamenalo začiatok európskeho semestra pre koordináciu hospodárskych politík na rok 2015. Komisia v ten istý deň prijala na základe nariadenia (EÚ) č. 1176/2011 správu o mechanizme varovania, v ktorej bolo Spojené kráľovstvo určené za jeden z členských štátov, vo vzťahu ku ktorým sa vykoná hĺbkové preskúmanie.

               (5)

               Európska rada 18. decembra 2014 schválila priority pre posilnenie investícií, zintenzívnenie štrukturálnych reforiem a vykonávanie zodpovednej fiškálnej konsolidácie podporujúcej rast.

               (6)

               Komisia 26. februára 2015 uverejnila svoju správu o Spojenom kráľovstve na rok 2015. Táto správa obsahovala posúdenie pokroku, ktorý Spojené kráľovstvo dosiahlo pri plnení odporúčaní pre jednotlivé krajiny prijatých 8. júla 2014. Táto správa obsahuje takisto výsledky hĺbkového preskúmania podľa článku 5 nariadenia (EÚ) č. 1176/2011. Z analýzy Komisie vyplýva záver, že v Spojenom kráľovstve existujú makroekonomické nerovnováhy, ktoré si vyžadujú opatrenia politiky a monitorovanie. Pozornosť si naďalej vyžadujú najmä riziká súvisiace s vysokou úrovňou zadlženosti domácností, ktoré sú tiež spojené so štrukturálnymi vlastnosťami trhu s nehnuteľnosťami. Odolnosť hospodárstva a finančného sektora sa zvýšila. Nedostatok nehnuteľností však bude pretrvávať a pravdepodobne podporí vysoké ceny nehnuteľností v strednodobom horizonte a ďalej oslabí odolnosť sektora voči rizikám.

               (7)

               Spojené kráľovstvo 26. marca 2015 predložilo svoj národný program reforiem na rok 2015 a svoj konvergenčný program na rok 2015. S cieľom zohľadniť prepojenia medzi nimi sa obidva tieto programy posudzovali súčasne.

               (8)

               Spojené kráľovstvo v súčasnosti podlieha nápravnej časti Paktu stability a rastu. V konvergenčnom programe Spojeného kráľovstva na obdobie 2014 až 2015 vláda plánuje zlepšiť celkový deficit zo 4,3 % HDP v období 2015 – 2016 na 2,2 % HDP v období 2016 – 2017, aby sa v období 2019 – 2020 dosiahol prebytok na úrovni 0,1 % HDP. Konvergenčný program nezahŕňa strednodobý cieľ. Očakáva sa, že pomer verejného dlhu k HDP dosiahne vrchol v období 2015 – 2016 na úrovni 88,8 % HDP a potom bude postupne klesať na úroveň 81,4 % v období 2019 – 2020. Na základe prognózy Komisie z jari 2015 sa neočakáva, že Spojené kráľovstvo napraví svoj nadmerný deficit do obdobia 2014 – 2015, čo je lehota, ktorú mu stanovila Rada. Okrem toho bolo fiškálne úsilie pod úrovňou, ktorú odporúčala Rada. Z tohto dôvodu Rada 19. júna rozhodla v súlade s článkom 126 ods. 8 ZFEÚ, že Spojené kráľovstvo neprijalo účinné opatrenie v reakcii na odporúčanie Rady v rámci postupu pri nadmernom deficite z 2. decembra 2009 a vydala nové odporúčanie, v ktorom Spojené kráľovstvo žiada o nápravu nadmerného deficitu do obdobia 2016 – 2017. Konvergenčný program je v súlade s novou lehotou 2016 – 2017 v rámci postupu pri nadmernom deficite Makroekonomický scenár, z ktorého vychádzajú tieto rozpočtové prognózy, je vierohodný. Vychádzajúc z prognózy Komisie z jari 2015 sa predpokladá, že Spojené kráľovstvo napraví svoj nadmerný deficit do lehoty obdobia 2016 – 2017 a dosiahne odporúčané fiškálne úsilie. Opatrenia na podporu plánovaných mier deficitu od obdobia 2015 – 2016 sú už bližšie určené, no v prípade limitov viazaných rezortných výdavkov je potrebných viac podrobností. Rada na základe svojho posúdenia konvergenčného programu a po zohľadnení prognózy Komisie z jari 2015 zastáva názor, že v prípade Spojeného kráľovstva sa očakáva dodržanie ustanovení Paktu stability a rastu.

               (9)

               Vysoká a potenciálne nadmerná úroveň zadlženosti domácností bola identifikovaná ako úroveň, ktorá môže vytvárať makroekonomickú nerovnováhu predstavujúcu riziká pre hospodárstvo Spojeného kráľovstva. Hoci zadlženosť sektora domácností naďalej mierne klesá, je naďalej vysoká a vystavuje Spojené kráľovstvo rizikám, ktoré by mohli ovplyvniť hospodársky rast a finančnú stabilitu. V polovici roka 2014 ohlásil Výbor pre finančnú politiku Bank of England dve opatrenia na zmiernenie rizík spojených s vysokou zadlženosťou domácností. Odporúča sa v nich, aby hypotekárni veritelia používali na posúdenie schopnosti dlžníkov plniť si povinnosti vyplývajúce z hypotéky v prípade zvýšenia úrokovej miery „stresové testovanie úrokovej miery“. Takisto sa v nich odporúča, aby hypotekárni veritelia obmedzili podiel hypoték s pomerom výšky úveru k výške príjmu na úrovni 4,5 a viac na 15 % nových hypoték. Vplyv týchto opatrení by sa mal starostlivo monitorovať.
               Bolo realizovaných niekoľko reforiem vnútroštátneho rámca plánovania politiky, ich krátkodobý vplyv je však nepravdepodobný. Odozvu miestnych orgánov na reformu pri zvyšovaní ponuky nehnuteľností je potrebné dôkladne monitorovať.

               (10)

               Pracovný trh Spojeného kráľovstva dosahoval v posledných rokoch dobré výsledky a mal by zostať silný. Miera zamestnanosti dosiahla v roku 2014 úroveň 76,5 %, miera nezamestnanosti naďalej klesala na 6 % a v roku 2015 sa predpokladá jej ďalší pokles. Sociálne výzvy však napriek pozitívnym trendom v súvislosti výsledkami pracovného trhu pretrvávajú. Miera ľudí žijúcich v domácnostiach s veľmi nízkou pracovnou intenzitou sa mierne zvýšila, a to z 13 % v roku 2012 na 13,2 % v roku 2013, pričom priemer za EÚ je 10,7 %. Rozdiel v podiele práce na kratší pracovný čas medzi ženami (42,6 % v roku 2013) a mužmi (13,2 % v roku 2013) je v Únii jedným z najvyšších. Percentuálny podiel žien, ktoré sú neaktívne alebo pracujú na kratší pracovný čas z osobných dôvodov a kvôli rodinným povinnostiam (12,5 %), bol v roku 2013 takmer dvakrát vyšší, než je priemer EÚ (6,3 %). Medzi ďalšie výzvy patrí zamestnanosť mladých ľudí a zapojenie zamestnávateľov v oblasti učňovskej prípravy. Ďalšou oblasťou, na ktorú je potrebné sa v súvislosti so zamestnanosťou mladých ľudí zamerať, je vzdelávanie a zručnosti. Veľký podiel mladých ľudí má porovnateľne nízku úroveň základných zručností. Vykonávanie opatrení na riešenie reformy sociálneho zabezpečenia a starostlivosti o dieťa bolo obmedzené. Podiel detí žijúcich v domácnosti nezamestnaných osôb v Spojenom kráľovstve je stále jedným z najvyšších v Únii. Popri tom, aj keď sa ponuka v systéme starostlivosti o dieťa v poslednom čase zvýšila, dostupnosť cenovo dostupnej, vysoko kvalitnej a celodennej starostlivosti o dieťa zostáva kľúčovým problémom.

               (11)

               Oživenie verejných a súkromných investícií by pomohlo zlepšiť produktivitu a hospodársku súťaž, ktoré patria medzi hlavné výzvy pre Spojené kráľovstvo. Potreba zabezpečiť investície do vysoko kvalitnej infraštruktúry je premietnutá do vnútroštátneho plánu pre infraštruktúru z decembra 2014, ktorý bol nedávno aktualizovaný, pričom sa rozšíril aj jeho rozsah pôsobnosti. Očakáva sa, že väčšiu časť tohto plánu bude financovať súkromný sektor, no stále je otázna presná výška prostriedkov. To ohrozuje úspech plánu, aj keby došlo k značnému pokroku pri poskytovaní včasných informácií o jeho vykonávaní. Spojené kráľovstvo by malo zabezpečiť, aby daňový systém pre podniky bol zameraný na podporu investícií, a to najmä prostredníctvom blížiaceho sa preskúmania podnikových sadzieb.

               (12)

               Komisia vykonala v kontexte európskeho semestra komplexnú analýzu hospodárskej politiky Spojeného kráľovstva, ktorú uverejnila v správe o tejto krajine na rok 2015. Zároveň posúdila konvergenčný program, národný program reforiem a následné opatrenia v nadväznosti na odporúčania adresované Spojenému kráľovstvu v predchádzajúcich rokoch. Zohľadnila nielen ich význam pre udržateľnú fiškálnu a sociálno-ekonomickú politiku v Spojenom kráľovstve, ale aj ich súlad s pravidlami a usmerneniami EÚ vzhľadom na potrebu posilniť celkovú hospodársku správu a riadenie Únie tým, že sa poskytnú vstupy na úrovni EÚ do budúceho vnútroštátneho rozhodovania. Odporúčania v rámci európskeho semestra sú premietnuté do ďalej uvedených odporúčaní 1 až 3.

               (13)

               Rada na základe tohto posúdenia preskúmala konvergenčný program a jej stanovisko (5) je premietnuté najmä do odporúčania 1.

               (14)

               V súvislosti s hĺbkovým preskúmaním Komisie a týmto posúdením Rada preskúmala národný program reforiem a konvergenčný program. Jej odporúčania podľa článku 6 nariadenia (EÚ) č. 1176/2011 sú premietnuté do odporúčaní 2 až 3,

         TÝMTO ODPORÚČA, aby Spojené kráľovstvo v rokoch 2015 a 2016 prijalo opatrenia s cieľom:

               1.

               Zabezpečiť účinné opatrenie v rámci postupu pri nadmernom deficite a snažiť sa o trvalú nápravu nadmerného deficitu do obdobia 2016 – 2017, najmä uprednostňovaním kapitálových výdavkov.

               2.

               Prijať ďalšie kroky na oživenie ponuky v sektore nehnuteľností, a to aj prostredníctvom vykonania reforiem vnútroštátneho rámca plánovania politiky.

               3.

               Riešiť nepomer medzi existujúcimi a požadovanými zručnosťami zvýšením zapojenia zamestnávateľov do realizácie učňovskej prípravy. Prijať opatrenia na ďalšie zníženie počtu mladých ľudí s nízkymi základnými zručnosťami. Ďalej zlepšiť dostupnosť cenovo dostupnej, vysoko kvalitnej a celodennej starostlivosti o dieťa.

      V Bruseli 14. júla 2015

            Za Radu

            predseda

         P. GRAMEGNA

      (1)  Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Ú. v. EÚ L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Dodržiavané rozhodnutím Rady 2014/322/EÚ zo 6. mája 2014 o usmerneniach pre politiky zamestnanosti členských štátov na rok 2014 (Ú. v. EÚ L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (4)  Odporúčanie Rady z 8. júla 2014, ktoré sa týka národného programu reforiem Spojeného kráľovstva na rok 2014 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady k programu stability Spojeného kráľovstva na rok 2014 (Ú. v. EÚ C 247, 29.7.2014, s. 136).

      (5)  Podľa článku 9 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1466/97.


title: Recommendation for a Council opinion in accordance with the third paragraph of Article 9 of Council Regulation (EC) No 1466/97 of 7 July 1997 On the updated convergence programme of Estonia, 2006-2010

text:
Dôležité právne oznámenie

|

52007SC0189

	[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV |Brusel, 13.2.2007SEK(2007) 189 v konečnom zneníOdporúčanieSTANOVISKO RADYv súlade s tretím odsekom článku 9 nariadenia Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 k aktualizovanému konvergenčnému programu Estónska na roky 2006 – 2010(predložená Komisiou)DÔVODOVÁ SPRÁVA1. VšEOBECNÉ SÚVISLOSTIPakt stability a rastu, ktorý nadobudol platnosť 1. júla 1998, je založený na dosiahnutí cieľa zdravých verejných financií ako prostriedku posilňovania podmienok cenovej stability a silného udržateľného rastu smerujúceho k vytváraniu pracovných miest. V reforme paktu z roku 2005 sa mu priznáva užitočnosť pri upevňovaní fiškálnej disciplíny, požaduje sa však posilnenie jeho účinnosti a hospodárskych základov, ako aj zabezpečenie dlhodobej udržateľnosti verejných financií.V nariadení Rady (ES) č. 1466/97 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii[1], ktoré je súčasťou paktu stability a rastu, sa stanovuje, že členské štáty musia Rade a Komisii predložiť programy stability alebo konvergenčné programy a ich ročné aktualizácie (členské štáty, ktoré už prijali jednotnú menu, predkladajú (aktualizované) programy stability a členské štáty, ktoré zatiaľ jednotnú menu neprijali, predkladajú (aktualizované) konvergenčné programy). Prvý konvergenčný program Estónska bol predložený v máji 2004. Rada k nemu v súlade s nariadením predložila stanovisko 5. júla 2004 na základe odporúčania Komisie a po porade s Hospodárskym a finančným výborom. Aktualizované programy stability a konvergenčné programy v súlade s týmto postupom hodnotí Komisia a skúma uvedený výbor, pričom ich môže skúmať aj Rada.2. KONTEXT HODNOTENIA AKTUALIZOVANÉHO PROGRAMUKomisia preskúmala najnovšiu aktualizáciu konvergenčného programu Estónska predloženú 1. decembra 2006 a prijala k nej odporúčanie pre stanovisko Rady (pozri tabuľku s hlavnými bodmi zahrnutými v hodnotení).S cieľom vymedziť kontext, v ktorom sa hodnotí rozpočtová stratégia v aktualizovanom konvergenčnom programe, obsahujú nasledujúce odseky prehľad o:1.  výsledkoch v hospodárskej a rozpočtovej oblasti za posledných desať rokov;2.  najnovšom hodnotení situácie krajiny v rámci preventívnej časti paktu stability a rastu (zhrnutie stanoviska Rady k predchádzajúcej aktualizácii konvergenčného programu) a3.  hodnotení národného programu reforiem z októbra 2006 Komisiou.2.1. Súčasné výsledky v hospodárskej a rozpočtovej oblastiEstónsko úspešne zavŕšilo prechod na fungujúce trhové hospodárstvo a teraz dosahuje najvyššiu mieru hospodárskeho rastu v EÚ. Trh práce a výrobkové trhy sú vysoko flexibilné. Spojenie vysokého rastu miezd s rozsiahlym zlepšením produktivity krajine umožnilo rýchlo sa priblížiť EÚ z hľadiska životných štandardov. Domáci dopyt sa spolu so silnou výkonnosťou vývozu za posledné roky rýchlo zvýšil. Skutočným úspechom Estónska v posledných rokoch bolo vytvorenie nových výz iev. Po niekoľkých rokoch rýchleho rastu hospodárstvo čelí obmedzeniam kapacity, najmä na trhu práce, ktorý vysychá. Jadrová inflácia, rozsiahly deficit platobnej bilancie a silný rast úverov vedúci k rozmachu v oblasti nehnuteľností poukazujú na významné riziko prehriatia.2.2. Hodnotenie v stanovisku Rady k predchádzajúcemu programuRada 14. februára 2006 prijala stanovisko k predchádzajúcej aktualizácii konvergenčného programu na obdobie rokov 2005 – 2009. Rada zastávala názor, že „rozpočtová pozícia je celkovo zdravá a rozpočtová stratégia je dobrým príkladom fiškálnej politiky uskutočňovanej v súlade s paktom“. Vzhľadom na „výsledok rozpočtu v roku 2005, ktorý je výrazne lepší než odhad uvedený v programe, a na potrebu vyhnúť sa procyklickým politikám“, Rada vyzvala Estónsko, aby sa „zameralo na dosiahnutie vyššieho prebytku rozpočtu s cieľom naďalej podporovať korekciu nerovnováhy platobnej bilancie”.2.3. Hodnotenie národného programu reforiem z októbra 2006 KomisiouVykonávacia správa národného programu reforiem Estónska vypracovaná v rámci obnovenej lisabonskej stratégie rastu a zamestnanosti bola predložená 12. októbra 2006. V estónskom národnom programe reforiem sú označené ako hlavné výzvy/priority: výskum a vývoj a inovácia a zamestnanosť.V hodnotení programu Komisiou (prijatom ako súčasť výročnej správy o dosiahnutom pokroku z decembra 2006[2]) sa ukázalo, že Estónsko veľmi dobre napreduje v implementácii svojho národného programu reforiem. Vynakladá aj značné úsilie na zabezpečenie súladu medzi národným programom reforiem a kohéznou politikou.Na základe dosiahnutého pokroku sa Estónsko odporúčalo, aby sa zameralo aj na oblasti: vzdelávania a celoživotného vzdelávania; výskumu, vývoja a inovácie; politiky hospodárskej súťaže; flexibility trhu práce a aktívnych politík trhu práce.Tabuľka: Hlavné body hodnotenia V zmysle článku 5 ods. 1 (pre programy stability) a článku 9 ods. 1 (pre konvergenčné programy) nariadenia Rady (ES) č. 1466/97 sa hodnotenie týka týchto bodov: či sú hospodárske predpoklady, na ktorých je program založený, pravdepodobné, strednodobý rozpočtový cieľ predložený členským štátom a či je postup úpravy smerom k jeho dosiahnutiu vhodný, či sú prijímané a/alebo navrhované opatrenia na dodržiavanie postupu úpravy dostatočné na dosiahnutie strednodobého cieľa v rámci cyklu, či pri hodnotení postupu úpravy smerom k strednodobému cieľu je snaha o úpravu vyššia v priaznivom hospodárskom období, pričom snaha môže byť nižšia v nepriaznivom hospodárskom období a či sa v prípade členských štátov eurozóny a ERM II členský štát usiluje o ročné zlepšenie cyklicky upraveného salda bez jednorazových a iných dočasných opatrení o 0,5 % HDP ako štandardnej hodnoty na splnenie strednodobého cieľa, pri definovaní postupu úpravy smerom k strednodobému cieľu (pre členské štáty, ktoré ho ešte nedosiahli) alebo pri umožnení dočasného odchýlenia od strednodobého cieľa (pre členské štáty, ktoré ho už dosiahli), zavedenie významných štrukturálnych reforiem, ktoré majú priamy dlhodobý účinok na úsporu nákladov (vrátane zvýšenia potenciálneho rastu), a preto aj preukázateľný vplyv na dlhodobú udržateľnosť verejných financií (pod podmienkou, že sa zachová primeraná bezpečnostná rezerva vo vzťahu k referenčnej hodnote 3 % HDP a že sa očakáva, že sa rozpočtová pozícia vráti k strednodobému cieľu v rámci programového obdobia), s osobitnou pozornosťou venovanou dôchodkovým reformám, ktoré zavádzajú viacpilierový systém s povinným, plne financovaným pilierom, či sú hospodárske politiky členského štátu v súlade so všeobecnými usmerneniami hospodárskej politiky. Pravdepodobnosť makroekonomických predpokladov v programe sa hodnotí na základe predpovede útvarov Komisie z jesene 2006 spolu s využitím spoločne dohodnutej metodiky na odhad potenciálneho produktu a cyklicky upravených sáld. Hodnotenie súladu so všeobecnými usmerneniami hospodárskej politiky sa vykonáva na podklade všeobecných usmernení hospodárskej politiky v oblasti verejných financií uvedených v integrovaných usmerneniach na obdobie rokov 2005 – 2008. V hodnotení sa takisto skúma: vývoj pomeru dlhu a výhľad pre dlhodobú udržateľnosť verejných financií, ktorým by sa mala venovať „dostatočná pozornosť pri dohľade nad rozpočtovou pozíciou“ podľa správy Rady z 20. marca 2005 o „Zlepšení vykonávania paktu stability a rastu“. V oznámení Komisie z 12. októbra 2006 sa stanovuje prístup k hodnoteniu dlhodobej udržateľnosti[3], stupeň integrácie s národným programom reforiem predloženým členskými štátmi v kontexte lisabonskej stratégie rastu a zamestnanosti. Rada ECOFIN vo svojom sprievodnom liste o všeobecných usmerneniach hospodárskej politiky na obdobie rokov 2005 – 2008 zo 7. júna 2005 určenom Európskej rade uviedla, že národné programy reforiem by mali byť v súlade s programami stability a s konvergenčnými programami, súlad s kódexom správania[4], v ktorom sa okrem iného stanovuje aj spoločná štruktúra a súbor tabuliek údajov pre programy stability a konvergenčné programy. |-  OdporúčanieSTANOVISKO RADYv súlade s tretím odsekom článku 9 nariadenia Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 k aktualizovanému konvergenčnému programu Estónska na roky 2006 – 2010RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii[5], a najmä na jeho článok 9 ods. 3,so zreteľom na odporúčanie Komisie,po porade s Hospodárskym a finančným výborom,PREDLOŽILA TOTO STANOVISKO:4.  Rada [27. februára 2007] preskúmala aktualizovaný konvergenčný program Estónska, ktorý sa vzťahuje na obdobie rokov 2006 až 2010.5.  Makroekonomický scenár, z ktorého program vychádza, predpokladá pokles rastu reálneho HDP z maxima 11 % v roku 2006 na 8,25 % v roku 2007 a 7,5 % ročne v ďalších rokoch. Na základe v súčasnosti dostupných informácií sa zdá, že tento scenár vychádza z opatrných predpokladov rastu. Plánované strednodobé mierne spomalenie rastu zo súčasného tempa, ktoré môže viesť k prehriatiu, však jasne sprevádzajú riziká. Prognózy programu týkajúce sa inflácie sa zdajú byť realistické.6.  V predpovedi útvarov Komisie z jesene 2006 sa prebytok verejných financií v roku 2006 odhaduje na 2,5 % HDP oproti cieľovej úrovni 0,3 % HDP stanovenej v predchádzajúcej aktualizácii konvergenčného programu. Omnoho lepší výsledok, očakávaný aj v novej aktualizácii, vyplýva z prenesenia lepšieho ako očakávaného výsledku v roku 2005 a z prekvapivého rastu v roku 2006.7.  Hlavnými cieľmi strednodobej rozpočtovej stratégie v programe sú udržanie všeobecných verejných financií aspoň v rovnováhe a zabezpečenie dlhodobej udržateľnosti vzhľadom na vplyv starnutia obyvateľstva na rozpočet. Rozpočtová stratégia predpokladá, že celkový prebytok verejných financií klesne z 2,5 % HDP v roku 2006 na približne 1,25 % HDP v období rokov 2007 – 2008 a následne znovu vzrastie na úroveň približne 1,5 % HDP. Primárne saldo sa bude vyvíjať podobným spôsobom vzhľadom na zanedbateľnú váhu úrokových výdavkov. Zníženie prebytku v roku 2007 ovplyvňuje zvýšenie pomeru výdavkov k HDP, pričom pomer príjmov má klesajúcu tendenciu. Od roku 2008 klesnú celkové pomery príjmov a výdavkov strnulo, čo odráža najmä zníženia dane z príjmov a rast výdavkov, ktorý je nižší ako vzostupný rast nominálneho HDP. Nový program sa odchyľuje od predchádzajúcej praxe vždy sa zamerať na nulové saldo verejných financií (ktoré sa v posledných rokoch zvyčajne dosiahlo vo veľkom rozsahu) a namiesto toho sa zameriava na značný prebytok počas celého programového obdobia, čo je, vzhľadom na reakciu na cyklické podmienky hospodárstva, krokom vpred. V porovnaní s predchádzajúcou aktualizáciou sa ciele od roku 2007 zrevidovali smerom nahor o minimálne 1 percentuálny bod HDP vzhľadom na priaznivejší (a realistickejší) makroekonomický scenár.8.  Štrukturálne saldo (t. j. cyklicky upravené saldo bez jednorazových a iných dočasných opatrení), vypočítané podľa spoločne dohodnutej metodiky, má podľa plánu klesnúť o približne 1 percentuálny bod a v roku 2007 tak dosiahne 0,5 % HDP, v roku 2008 znovu stúpne na viac ako 1 % HDP a v rokoch 2009 a 2010 na viac ako 1,5 % HDP. Rovnako ako v predchádzajúcej aktualizácii konvergenčného programu je strednodobým cieľom pre rozpočtovú pozíciu uvedeným v programe vyrovnaná pozícia v štrukturálnom vyjadrení, ktorú sa v programe plánuje udržať počas celého programového obdobia. Keďže strednodobý cieľ je náročnejší ako minimálna štandardná hodnota (odhadovaný deficit je približne 2 % HDP), jeho dosiahnutie by malo splniť cieľ zabezpečenia bezpečnostnej rezervy proti vzniku nadmerného deficitu. Tento strednodobý cieľ sa nachádza v rozpätí stanovenom pre členské štáty eurozóny a ERM II v pakte stability a rastu a v kódexe správania a má výrazne náročnejší charakter, ako naznačuje pomer dlhu a priemerný potenciálny dlhodobý rast.9.  Riziká pre rozpočtové prognózy v programe sa zdajú byť vo všeobecnosti vyvážené. Makroekonomické predpoklady v programe možno počas celého programového obdobia považovať za opatrné. Prognózy týkajúce sa daňových príjmov sa zdajú byť celkovo pravdepodobné. Pre dosiahnutie predpokladaného zmiernenia rastu výdavkov by však mohlo byť prínosom, ak by bol strednodobý rámec fiškálneho plánovania záväznejší.10.  V zmysle hodnotenia rizika sa rozpočtová pozícia v programe zdá dostatočná na udržanie strednodobého cieľa s veľkou rezervou počas celého programového obdobia, ako sa predpokladá v programe. Týmto spôsobom poskytuje dostatočnú bezpečnostnú rezervu proti prekročeniu hraničnej hodnoty deficitu 3 % HDP pri bežných makroekonomických výkyvoch počas programového obdobia. Stratégia fiškálnej politiky naznačená v programe nie je celkom v súlade s paktom stability a rastu vzhľadom na to, že je procyklická v priaznivom období, v roku 2007, pre ktorý sa stanovil pokles štrukturálneho salda o približne 1 % HDP.11.  Odhaduje sa, že hrubý verejný dlh klesol v roku 2006 na 3,7 % HDP, čo je výrazne pod referenčnou hodnotou 60 % stanovenou v zmluve. V programe sa predpokladá, že sa pomer dlhu počas programového obdobia zníži o ďalšie 2 percentuálne body.12.  Dlhodobý vplyv starnutia obyvateľstva na rozpočet v Estónsku patrí medzi najnižšie v EÚ, pričom sa plánuje, že výdavky súvisiace s vekom, vyjadrené ako podiel na HDP, v nadchádzajúcich desaťročiach klesnú v dôsledku značného, deficit znižujúceho, vplyvu reformy dôchodkového systému. Súčasná úroveň hrubého dlhu v Estónsku je veľmi nízka a udržanie zdravých verejných financií v súlade s rozpočtovými plánmi počas celého programového obdobia by prispelo k odstráneniu rizík pre dlhodobú udržateľnosť verejných financií. Celkovo sa zdá, že pre Estónsko platí v súvislosti s udržateľnosťou verejných financií nízke riziko.13.  Konvergenčný program obsahuje kvalitatívne hodnotenie celkového vplyvu vykonávacej správy národného programu reforiem z októbra 2006 v rámci strednodobej fiškálnej stratégie. Okrem toho poskytuje určité informácie o priamych rozpočtových nákladoch alebo úsporách týkajúcich sa hlavných reforiem navrhnutých v národnom programe reforiem a jeho rozpočtové prognózy výslovne zohľadňujú dôsledky akcií uvedených v národnom programe reforiem na verejné financie. Opatrenia v oblasti verejných financií predpokladané v konvergenčnom programe sa zdajú byť v súlade s opatreniami predpokladanými v národnom programe reforiem. Obidva programy kladú dôraz najmä na obozretné fiškálne politiky ako rozhodujúci prvok makroekonomickej stabilizácie.14.  Rozpočtová stratégia v programe je vo všeobecnosti v súlade so všeobecnými usmerneniami hospodárskej politiky zahrnutými v integrovaných usmerneniach na obdobie rokov 2005 – 2008.15.  Pokiaľ ide o požiadavky na údaje stanovené v kódexe správania pre programy stability a konvergenčné programy, program poskytuje všetky povinné a väčšinu nepovinných údajov[6].Celkový záver je taký, že strednodobá rozpočtová pozícia je zdravá a rozpočtová stratégia je dobrým príkladom fiškálnej politiky uskutočňovanej v súlade s paktom stability a rastu. Napriek tomu plánované zníženie rozpočtového prebytku v roku 2007, počas priaznivého hospodárskeho obdobia, znamená procyklickú pozíciu fiškálnej politiky.V zmysle uvedeného hodnotenia sa Estónsko vyzýva, aby sa zameralo na vyšší rozpočtový prebytok v roku 2007, ako sa plánovalo v programe, a tak posilnilo makroekonomickú stabilitu a naďalej podporovalo korekciu nerovnováhy platobnej bilancie.Porovnanie kľúčových makroekonomických a rozpočtových prognóz3 Jednorazové a iné dočasné opatrenia uvedené v programe (0,6 % HDP v roku 2006 a 0,4 % v roku 2007, všetky s účinkom zníženia deficitu). |4 Jednorazové a iné dočasné opatrenia uvedené v predpovedi útvarov Komisie z jesene 2006 (0,2 % HDP v roku 2005, 0,6 % HDP v roku 2006, 0,4 % HDP v roku 2007 a 0,2 % v roku 2008, všetky s účinkom zníženia deficitu) |5 Založené na odhadovanom potenciálnom raste 9,1 %, 9,6 %, 9,9 % resp. 9,9 % v období rokov 2005 – 2008. |[1] Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1. Nariadenie zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 1055/2005 (Ú. v. EÚ L 174, 7.7.2005, s. 1). Všetky dokumenty uvedené v tomto texte možno nájsť na tejto internetovej stránke: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Oznámenie Komisie pre jarné zasadnutie Európskej rady, „Implementácia obnovenej lisabonskej stratégie rastu a zamestnanosti – rok výsledkov“, 12.12.2006, KOM(2006) 816.[3] Oznámenie Komisie Rade a Európskemu parlamentu, „Dlhodobá udržateľnosť verejných financií v EÚ“, 12.10.2006, KOM(2006) 574, a Európska komisia, Generálne riaditeľstvo pre hospodárske a finančné záležitosti (2006), „Dlhodobá udržateľnosť verejných financií v Európskej únii“, European Economy č. 4/2006.[4] „Špecifikácie vykonávania paktu stability a rastu a usmernenia k forme a obsahu programov stability a konvergenčných programov“, schválené Radou ECOFIN z 11. októbra 2005.[5] Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1. Nariadenie zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 1055/2005 (Ú. v. EÚ L 174, 7.7.2005, s. 1). Dokumenty uvedené v tomto texte možno nájsť na tejto internetovej stránke:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[6] Chýbajú najmä niektoré premenné za trh práce a údaje o čistých poskytnutých/prijatých pôžičkách súkromného sektora.