title: Odporúčanie Rady z 13. júla 2018, ktoré sa týka národného programu reforiem Francúzska na rok 2018 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady k programu stability Francúzska na rok 2018

text:
               10.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 320/39

      ODPORÚČANIE RADY
      z 13. júla 2018,
      ktoré sa týka národného programu reforiem Francúzska na rok 2018 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady k programu stability Francúzska na rok 2018
      (2018/C 320/09)
      RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
      so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 121 ods. 2 a článok 148 ods. 4,
      so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii (1), a najmä na jeho článok 5 ods. 2,
      so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1176/2011 zo 16. novembra 2011 o prevencii a náprave makroekonomických nerovnováh (2), a najmä na jeho článok 6 ods. 1,
      so zreteľom na odporúčanie Európskej komisie,
      so zreteľom na uznesenia Európskeho parlamentu,
      so zreteľom na závery Európskej rady,
      so zreteľom na stanovisko Výboru pre zamestnanosť,
      so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a finančného výboru,
      so zreteľom na stanovisko Výboru pre sociálnu ochranu,
      so zreteľom na stanovisko Výboru pre hospodársku politiku,
      keďže:

                  (1)

                  Komisia 22. novembra 2017 prijala ročný prieskum rastu, čo znamenalo začiatok európskeho semestra pre koordináciu hospodárskych politík na rok 2018. Náležite pri tom zohľadnila Európsky pilier sociálnych práv, ktorý vyhlásil Európsky parlament, Rada a Komisia 17. novembra 2017. Priority ročného prieskumu rastu schválila Európska rada na zasadnutí 22. marca 2018. Komisia 22. novembra 2017 na základe nariadenia (EÚ) č. 1176/2011 prijala aj správu o mechanizme varovania, v ktorej určila Francúzsko za jeden z členských štátov, vo vzťahu ku ktorým sa vykoná hĺbkové preskúmanie. V ten istý deň Komisia prijala aj odporúčanie na odporúčanie Rady týkajúce sa hospodárskej politiky eurozóny, ktoré schválila Európska rada na zasadnutí 22. marca 2018. Rada prijala 14. mája 2018 odporúčanie o hospodárskej politike eurozóny (3) (ďalej len „odporúčanie pre eurozónu“).

                  (2)

                  Francúzsko by ako členský štát, ktorého menou je euro, malo vzhľadom na úzke prepojenia medzi ekonomikami v hospodárskej a menovej únii zabezpečiť úplné a včasné vykonanie odporúčania pre eurozónu, ako sa zohľadňuje v nasledujúcich odporúčaniach, najmä v odporúčaniach 1 a 2.

                  (3)

                  Správa o Francúzsku na rok 2018 bola uverejnená 7. marca 2018. Posudzoval sa v nej pokrok, ktorý Francúzsko dosiahlo pri plnení odporúčaní pre jednotlivé krajiny prijatých Radou 11. júla 2017 (4), následné opatrenia v nadväznosti na odporúčania pre jednotlivé krajiny prijaté v predchádzajúcich rokoch, ako aj pokrok Francúzska pri dosahovaní jeho národných cieľov stratégie Európa 2020. Správa obsahovala aj hĺbkové preskúmanie podľa článku 5 nariadenia (EÚ) č. 1176/2011, ktorého výsledky boli uverejnené takisto 7. marca 2018. Na základe svojej analýzy Komisia dospela k záveru, že vo Francúzsku existujú makroekonomické nerovnováhy. V súvislosti s nízkym rastom produktivity sa za slabé miesta považuje najmä vysoký verejný dlh a nízka dynamika konkurencieschopnosti. Riziko nepriaznivých účinkov na francúzske hospodárstvo, ako aj riziko negatívnych účinkov presahovania na hospodársku a menovú úniu, je vzhľadom na jeho veľkosť obzvlášť veľké.

                  (4)

                  Francúzsko 25. apríla 2018 predložilo svoj národný program reforiem na rok 2018 a svoj program stability na rok 2018. S cieľom zohľadniť prepojenia medzi nimi sa obidva tieto programy posudzovali súčasne.

                  (5)

                  Príslušné odporúčania pre jednotlivé krajiny boli zohľadnené v programovaní európskych štrukturálnych a investičných fondov (ďalej len „EŠIF“) na obdobie rokov 2014 – 2020. Podľa článku 23 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1303/2013 (5) platí, že ak je to potrebné na podporu vykonávania príslušných odporúčaní Rady, Komisia môže požiadať členský štát, aby preskúmal svoju partnerskú dohodu a príslušné programy a navrhol ich zmeny. Komisia poskytla ďalšie informácie o tom, ako bude využívať toto ustanovenie, v usmerneniach k uplatňovaniu opatrení spájajúcich účinnosť EŠIF s riadnou správou hospodárskych záležitostí.

                  (6)

                  Po včasnej a trvalej náprave nadmerného deficitu a po prijatí rozhodnutia Rady (EÚ) 2018/924 (6), ktorým sa zrušuje postup pri nadmernom deficite, sa na Francúzsko vzťahuje preventívna časť Paktu stability a rastu a prechodné dlhové pravidlo. Vo svojom programe stability na rok 2018 vláda plánuje postupné zlepšovanie salda verejných financií z úrovne – 2,6 % HDP v roku 2017 na + 0,3 % HDP v roku 2022. Strednodobý rozpočtový cieľ, ktorým je štrukturálny deficit vo výške 0,4 % HDP, sa neplánuje dosiahnuť počas obdobia, na ktoré sa vzťahuje program stability na rok 2018. Podľa programu stability na rok 2018 sa očakáva, že pomer verejného dlhu k HDP klesne z 97,0 % v roku 2017 na 89,2 % v roku 2022. Makroekonomický scenár, na ktorom sa zakladajú tieto rozpočtové prognózy, je realistický. Zároveň neboli úplne konkretizované opatrenia potrebné na podporu plánovaných cieľových hodnôt deficitu od roku 2019.

                  (7)

                  Rada 11. júla 2017 odporučila Francúzsku, aby zabezpečilo, že nominálna miera rastu čistých primárnych (7) verejných výdavkov v roku 2018 nepresiahne 1,2 %, čo zodpovedá ročnej štrukturálnej úprave vo výške 0,6 % HDP. Zároveň bolo uvedené, že v posúdení návrhu rozpočtového plánu na rok 2018 a následnom posúdení rozpočtových výsledkov za rok 2018 sa bude musieť náležite zohľadniť cieľ, ktorým je plnenie zámerov fiškálnej politiky, ktoré prispievajú k posilneniu prebiehajúceho oživenia a k zabezpečeniu udržateľnosti verejných financií. Po tom, ako Komisia pri príprave svojho stanoviska k návrhu rozpočtového plánu Francúzska na rok 2018 posúdila mieru oživenia vo Francúzsku a náležite zvážila jeho problémy v oblasti udržateľnosti, dospela k záveru, že v tomto ohľade netreba zohľadniť žiadne ďalšie prvky. Z prognózy Komisie z jari 2018 vyplýva, že existuje riziko značnej odchýlky od odporúčanej úpravy smerom k dosiahnutiu strednodobého rozpočtového cieľa v roku 2018.

                  (8)

                  Keďže pomer verejného dlhu Francúzska k HDP sa nachádza nad úrovňou 60 % HDP a plánovaná produkčná medzera je na úrovni 0,6 %, nominálna miera rastu čistých primárnych verejných výdavkov by nemala v roku 2019 presiahnuť 1,4 % v súlade so štrukturálnou úpravou vo výške 0,6 % HDP na základe spoločne dohodnutej matice úprav požiadaviek Paktu stability a rastu. Podľa prognózy Komisie z jari 2018 by sa Francúzsko za predpokladu nezmenenej politiky vystavilo riziku značnej odchýlky od uvedenej požiadavky v roku 2019 a za roky 2018 a 2019 posudzované spoločne. Prima facie sa nepredpokladá, že Francúzsko v rokoch 2018 a 2019 dodrží prechodné dlhové pravidlo. Rada celkovo zastáva názor, že od roku 2018 by sa mali prijať opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s ustanoveniami Paktu stability a rastu. Bolo by obozretné, keby sa všetky neočakávané zisky použili na ďalšie zníženie pomeru verejného dlhu k HDP.

                  (9)

                  Úroveň verejných výdavkov vo Francúzsku je najvyššia v Únii. Podľa prognóz má pomer výdavkov v roku 2018 dosiahnuť úroveň 56,0 % HDP, čo je o 10,6 percentuálneho bodu viac než priemer Únie. Napriek tomu, že konsolidačná stratégia v uplynulých rokoch ťažila najmä z klesajúcich úrokových sadzieb a zo škrtov v oblasti verejných investícií, je iba málo pravdepodobné, že prostredie s nízkymi úrokovými sadzbami pretrvá aj v strednodobom horizonte, a škrty v oblasti produktívnych investícií by mohli ohroziť budúci hospodársky potenciál. Preskúmavanie výdavkov od roku 2014 neprinieslo žiadne významnejšie úspory a zvýšenie efektívnosti bolo obmedzené, keďže chýbali primerané nadväzné opatrenia a vyvodzovanie politickej zodpovednosti nebolo dostatočné. Od poslednej stratégie preskúmavania výdavkov sa upustilo a bude nahradená programom opatrení pre verejný sektor do roku 2022 (Action Publique 2022), ktorého zásady sú stanovené v mandáte udelenom vládou v októbri 2017. Výbor programu opatrení pre verejný sektor do roku 2022 (Comité Action Publique 2022) má za úlohu do leta 2018 vypracovať správu a zanalyzovať, aké opatrenia treba prijať. Doteraz však neboli navrhnuté žiadne jasne vymedzené opatrenia a nové úspory v tomto rámci možno očakávať až od roku 2020. Rýchle zavedenie opatrení zameraných na úsporu výdavkov by prispelo k úsiliu, ktoré sa vyvíja na riešenie súčasných potrieb fiškálnej konsolidácie v krátkodobom až strednodobom horizonte.

                  (10)

                  Vo Francúzsku v súčasnosti súbežne existuje 37 rôznych dôchodkových systémov. Zahŕňajú rôzne skupiny pracovníkov a fungujú podľa odlišných pravidiel. Postupné zjednocovanie pravidiel by zlepšilo transparentnosť systému, zvýšilo medzigeneračnú spravodlivosť a uľahčilo mobilitu pracovnej sily. Harmonizácia pravidiel výpočtu by takisto prispela k lepšej kontrole verejných výdavkov. Hoci sa očakáva, že sa vďaka doteraz prijatým dôchodkovým reformám zníži pomer verejných výdavkov na dôchodky v dlhodobom horizonte, jednoduchší a efektívnejší dôchodkový systém by priniesol ďalšie úspory a pomohol by zmierniť riziká ohrozujúce udržateľnosť verejných financií v strednodobom horizonte. Podľa nedávnej štúdie nadácie pre výskum verejnej správy a verejných politík (La Fondation pour la recherche sur les administrations et les politiques publiques – iFRAP) by zosúladenie rôznych dôchodkových systémov vo verejnom a súkromnom sektore mohlo do roku 2022 priniesť úspory vo verejných výdavkoch vo výške viac než 5 miliárd EUR.

                  (11)

                  Miera nezamestnanosti klesla z 10,4 % v roku 2015 na 9,4 % v roku 2017 a predpokladá sa, že v nadchádzajúcich rokoch bude ďalej klesať, pričom miera zamestnanosti sa v roku 2017 zvýšila na 70,6 %. Podmienky na trhu práce v prípade mladých ľudí, nízkokvalifikovaných pracovníkov a osôb s migrantským pôvodom (prvej a druhej generácie) sú však aj naďalej pomerne zložité. V roku 2017 bolo zamestnaných len 55,6 % osôb narodených mimo EÚ (vo veku 20 – 64 rokov), čo je o 17,0 percentuálneho bodu menej ako v prípade obyvateľov narodených vo Francúzsku. Obyvatelia z najchudobnejších oblastí (Quartiers de la politique de la ville) vrátane osôb s migrantským pôvodom naďalej čelia ťažkostiam na trhu práce. Napriek politickým opatreniam je vplyv sociálno-ekonomického zázemia a migrantského pôvodu na výsledky v oblasti vzdelávania pomerne vysoký a brzdí integráciu na trhu práce. Existujú dôkazy aj o diskriminačných praktikách na trhu práce. Účinné aktívne politiky na podporu zamestnanosti vrátane jazykovej prípravy, intenzívneho pracovného poradenstva a pomoci pri nábore pracovníkov, ako aj dôraznejšie opatrenia proti diskriminačným praktikám sú kľúčom k presadzovaniu rovnakých príležitostí na trhu práce.

                  (12)

                  Zákon z roku 2016 o práci, modernizácii sociálneho dialógu a zabezpečení profesijných dráh je zacielený na zlepšenie schopnosti podnikov prispôsobiť sa hospodárskym cyklom a na zníženie podielu pracovníkov s dočasnými pracovnými zmluvami. Hoci sa viac ľudí prijíma do zamestnania s trvalou pracovnou zmluvou, segmentácia trhu práce zostáva aj naďalej problematická a mal by sa podporovať prechod na formy zamestnania s trvalou pracovnou zmluvou. V tejto súvislosti je dôležité, aby sa dokončilo vykonávanie prebiehajúceho ambiciózneho programu reforiem, ktorý zahŕňa nedávno prijatú reformu pracovného práva, plánovanú revíziu systému dávok v nezamestnanosti a reformu systému odborného vzdelávania a prípravy vrátane učňovského vzdelávania.

                  (13)

                  Postupným zavádzaním opatrení na zníženie daňovo-odvodového zaťaženia sa zlepšila od roku 2013 nákladová konkurencieschopnosť Francúzska, avšak straty nahromadené v minulosti sa ešte nepodarilo úplne nahradiť. Sadzby príspevkov zamestnávateľov na sociálne zabezpečenie vyjadrené ako podiel celkových nákladov práce patrili v roku 2016 vo Francúzsku medzi najvyššie v celej Únii. Očakáva sa, že existujúce politické opatrenia na zníženie nákladov práce, by sa mali od roku 2019 naďalej konsolidovať a posilňovať vzhľadom na oznámený prechod od daňovej úľavy pre konkurencieschopnosť a zamestnanosť (CICE) na všeobecné zníženie sociálnych príspevkov zamestnávateľov a vzhľadom na zavedenie ďalších úľav v prípade nižších miezd s cieľom podporiť zamestnanosť pracovníkov s nízkou kvalifikáciou.

                  (14)

                  Od roku 2013 sa minimálna mzda vo Francúzsku vyvíjala v súlade s pravidlom indexácie bez toho, aby dochádzalo k zvyšovaniu ad hoc. V dôsledku toho rástla pomalšie ako referenčné mzdy (1,23 % v roku 2017 v porovnaní s 1,31 % v prípade priemernej mzdy) vzhľadom na nízku mieru inflácie a tlmený rast miezd. Zatiaľ čo v medzinárodnom meradle je minimálna mzda v porovnaní s priemernou mzdou vysoká, náklady práce pri minimálnej mzde podstatne klesli vďaka zníženiu príspevkov na sociálne zabezpečenie. Takéto zníženia budú čoraz intenzívnejšie a od roku 2019 sa zmenia na trvalé. Hoci je indexácia minimálnej mzdy dôležitá z hľadiska zachovania kúpnej sily pracovníkov, súčasný mechanizmus (ktorý je v Únii jedinečný) by mohol obmedziť schopnosť upravovať mzdy v závislosti od meniacich sa podmienok, čo by mohlo mať negatívne dôsledky pre konkurencieschopnosť. Skupina nezávislých odborníkov každoročne posudzuje minimálnu mzdu a poskytuje nezáväzné stanoviská k jej vývoju. V roku 2017 skupina odporučila, aby sa uskutočnila revízia pravidla indexácie, napríklad tak, že sa jeho uplatňovanie obmedzí iba na inflačnú indexáciu.

                  (15)

                  V súčasnosti platný počiatočný systém odborného vzdelávania a prípravy dostatočne nepodporuje integráciu na trhu práce, a to najmä preto, že podstatná časť študentov sa orientuje na povolania s obmedzenými vyhliadkami na zamestnanie. Francúzski študenti odborného vzdelávania a prípravy navyše dosahujú oveľa slabšie študijné výsledky v porovnaní s priemerom Únie, zatiaľ čo vo všeobecnom vzdelávaní sú výsledky oveľa lepšie. V tejto súvislosti je dôležité prijať opatrenia na zlepšovanie učňovského vzdelávania, ktoré je spojené s lepšími vyhliadkami na zamestnanie, ako aj opatrenia na zlepšenie školských výsledkov, vďaka čomu sa podporí zamestnanosť mladých ľudí a rovnosť príležitostí. Popritom je dôležité aj to, aby sa zlepšil prístup ku kontinuálnej odbornej príprave pre nízkokvalifikovaných pracovníkov a uchádzačov o zamestnanie a aby sa podporovalo dosiahnutie vyššej kvalifikácie pomocou náležitého poradenstva v otázkach odbornej prípravy. Vzhľadom na uvedené výzvy, a najmä na potrebu zlepšiť riadenie systému, zabezpečiť relevantnosť pre trh práce, kvalitu odbornej prípravy, ako aj prístup k nej, a zaistiť zmeny postavenia na trhu práce vláda 27. apríla 2018 predložila návrh zákona o reforme učňovskej prípravy a systému kontinuálneho odborného vzdelávania a prípravy. V národnom programe reforiem na rok 2018 sa okrem toho potvrdzuje zámer zrealizovať investičný plán na podporu zručností vo výške 14 miliárd EUR a otvára sa cesta pre doplnkovú reformu počiatočného odborného vzdelávania v školskom prostredí.

                  (16)

                  V systéme sociálnej ochrany sa celkovo dosahujú dobré výsledky. Nerovnosť v príjmoch po uskutočnení transferov sa pohybuje pod priemerom Únie a počet ľudí ohrozených chudobou a sociálnym vylúčením zostáva napriek nedávnemu zvýšeniu pomerne nízky. Niektoré skupiny, najmä rodiny s jedným rodičom, ľudia nenarodení v Únii a ľudia žijúci v znevýhodnených mestských oblastiach, sú však vystavené vyššiemu riziku chudoby. Prístup k primeranému bývaniu pre ľudí žijúcich v chudobe je aj naďalej znepokojujúci. Napriek nedávnym zlepšeniam trpia niektoré oblasti nedostatkom sociálneho bývania.

                  (17)

                  Napriek prebiehajúcim reformám zameraným na zníženie daňového zaťaženia podnikov a na podporu produktívnych investícií sa francúzsky daňový systém aj naďalej vyznačuje tým, že je veľmi zložitý, a charakterizujú ho daňové výdavky, neefektívnosť daní a dane z výroby, ktoré tvoria prekážky pre dobre fungujúce podnikateľské prostredie. Vysoký počet daňových výdavkov (daňové úvery, oslobodenia od dane, daňové úľavy) predstavuje dodatočnú záťaž pre podniky (a predovšetkým MSP), ktorá sa prejavuje zvýšenými nákladmi na dodržiavanie predpisov a neistotou. Zároveň tak daňovej správe vznikajú dodatočné náklady na kontrolu. Podľa zákona o rozpočte na rok 2018 sa daňové výdavky budú naďalej zvyšovať z hľadiska počtu aj hodnoty a v roku 2018 dosiahnu 99,8 miliardy EUR (4,2 % HDP) v porovnaní s 93 miliardami EUR v roku 2017. Okrem toho sa zistilo, že existuje asi 192 daní, ktoré prinášajú nízke príjmy (menej ako 150 miliónov EUR ročne), ale iba veľmi málo z nich bolo od roku 2014 odstránených (8). Nakoniec možno konštatovať, že Francúzsko má veľmi vysoké dane z výroby v Únii (9) (3,1 % HDP v roku 2016), ktoré pozostávajú hlavne z daní z kapitálu a práce, ktoré musia podniky povinne odvádzať, ak začnú vyvíjať výrobnú činnosť a bez ohľadu na ich hospodársku výkonnosť.

                  (18)

                  Trhové služby predstavovali v roku 2016 viac ako 50 % pridanej hodnoty, 40 % zamestnanosti a 20 % pridanej hodnoty spracovateľského priemyslu v oblasti vývozu. Napriek tomu, že hospodárska súťaž na trhu služieb ovplyvňuje celé hospodárstvo, ešte stále ju brzdia regulačné požiadavky a administratívne zaťaženie, ktoré bránia aj schopnosti podnikov rásť. Pokiaľ budú reformy v oblasti služieb dostatočne ambiciózne a zrealizujú sa kompletne, mohli by mať zásadný pozitívny hospodársky vplyv. Pri určovaní priorít reformného úsilia je dôležité zohľadniť hospodársky význam a výkonnosť jednotlivých pododvetví služieb. Prístup založený na ukazovateľoch, ktorý sa používa na identifikáciu prioritných reforiem v sektore služieb, poukazuje na celý rad služieb poskytovaných pre podniky (architektonické a inžinierske činnosti, právne a účtovnícke činnosti, administratívne a podporné služby), maloobchod, ubytovacie a stravovacie služby a zdravotníctvo. Pokiaľ ide o špecifickú oblasť odborných služieb, zákon o raste, činnosti a rovnakých hospodárskych príležitostiach (ďalej len „Macronov zákon“) zo 6. augusta 2015 zmiernil obmedzenia v menšom počte povolaní, a najmä v právnických povolaniach. V oblasti odborných služieb zostáva priestor pre ďalšie reformy. Ďalšie reformy by sa mohli zamerať na konkrétne obmedzenia vstupu na trh a výkonu povolania [ide napríklad o vyhradené činnosti, obmedzenia hlasovacích práv, obmedzenia podielového vlastníctva, multidisciplinárne obmedzenia a obmedzenia počtu (numerus clausus)], ktoré sa považujú za neprimerané. Reformy zamerané na riešenie kľúčových prekážok rastu podnikov by mohli zahŕňať odstránenie účinku limitných hodnôt, ktoré sa ukladajú v právnych predpisoch v súvislosti s kritériami pre veľkosť podniku, a zníženie administratívneho zaťaženia podnikov. Lepšie pokrytie Francúzska rýchlym širokopásmovým pripojením by takisto prispelo k zvýšeniu jeho schopnosti využívať prínosy digitálneho hospodárstva.

                  (19)

                  Výsledky Francúzska v oblasti inovácií sú podľa európskeho prehľadu výsledkov inovácie aj naďalej pod úrovňou výsledkov krajín Únie s vedúcim postavením v oblasti inovácií, a to napriek relatívne vysokej úrovni verejnej podpory. Dosahovanie lepších výsledkov v oblasti inovácie by sa stimulovalo najmä zlepšením efektívnosti systémov verejnej podpory vrátane daňovej úľavy pre výskum a rozvoj (Crédit d'Impôt Recherche). V tejto súvislosti sa výsledky prebiehajúcich hodnotení musia využiť na účely vylepšenia koncepcie verejnej podpory určenej pre inovácie. Výmena poznatkov medzi verejným výskumom a podnikmi zostáva aj naďalej problematická, čo obmedzuje komerčné využívanie výsledkov výskumu. Francúzsko dosahuje v porovnaní s ostatnými krajinami Únie slabé výsledky v oblasti spoločných publikácií verejného a súkromného sektora a v oblasti verejného výskumu a vývoja financovaného podnikmi. Existuje určitý potenciál na posilnenie mechanizmov prenosu poznatkov medzi akademickou obcou a priemyslom prostredníctvom zjednodušenia výskumu uskutočňovaného v partnerskej spolupráci a prostredníctvom stimulovania mobility výskumných pracovníkov.

                  (20)

                  Komisia vykonala v kontexte európskeho semestra na rok 2018 komplexnú analýzu hospodárskej politiky Francúzska, ktorú uverejnila v správe o tejto krajine na rok 2018. Zároveň posúdila program stability na rok 2018, národný program reforiem na rok 2018 a následné opatrenia v nadväznosti na odporúčania adresované Francúzsku v predchádzajúcich rokoch. Komisia zohľadnila nielen ich význam pre udržateľnú fiškálnu a sociálno-ekonomickú politiku vo Francúzsku, ale aj rozsah ich súladu s pravidlami a usmerneniami Únie vzhľadom na potrebu posilniť celkovú správu hospodárskych záležitostí Únie zabezpečením vstupov na úrovni Únie do budúceho vnútroštátneho rozhodovania.

                  (21)

                  Rada na základe tohto posúdenia preskúmala program stability na rok 2018 a jej stanovisko (10) je zohľadnené najmä v odporúčaní (1).

                  (22)

                  Rada na základe hĺbkového preskúmania Komisie a tohto posúdenia preskúmala národný program reforiem na rok 2018 a program stability na rok 2018. Jej odporúčania podľa článku 6 nariadenia (EÚ) č. 1176/2011 sú premietnuté do odporúčaní 1 až 3.

            TÝMTO ODPORÚČA, aby Francúzsko v rokoch 2018 a 2019 prijalo opatrenia s cieľom:

                  1.

                  zabezpečiť, že nominálna miera rastu čistých primárnych verejných výdavkov v roku 2019 nepresiahne 1,4 %, čo zodpovedá ročnej štrukturálnej úprave vo výške 0,6 % HDP. Využiť neočakávané zisky na urýchlenie zníženia miery zadlženosti. Uskutočňovať úspory výdavkov v roku 2018 a v plnej miere špecifikovať ciele a nové opatrenia potrebné v súvislosti s programom Action Publique 2022, aby sa premietli do konkrétnych úspor vo výdavkoch a do zvýšenia efektívnosti opatrení obsiahnutých v rozpočte na rok 2019. Postupne zjednotiť pravidlá rôznych dôchodkových systémov, aby sa zvýšila ich spravodlivosť a udržateľnosť.

                  2.

                  Pokračovať v reformách systému odborného vzdelávania a prípravy, aby sa posilnila jeho relevantnosť pre trh práce a zlepšil prístup k odbornej príprave, najmä v prípade nízkokvalifikovaných pracovníkov a uchádzačov o zamestnanie. Podporiť rovnaké príležitosti a prístup na trh práce, a to aj pre osoby s migrantským pôvodom a ľudí, ktorí žijú v znevýhodnených oblastiach. Zabezpečiť, aby vývoj minimálnej mzdy zodpovedal trendom v oblasti vytvárania pracovných miest a konkurencieschopnosti.

                  3.

                  Zjednodušiť daňový systém obmedzením využívania daňových výdavkov, odstránením neefektívnych daní a znížením daní z výroby vyberaných od spoločností. Znížiť regulačné a administratívne zaťaženie s cieľom zvýšiť hospodársku súťaž v sektore služieb a podporiť rast podnikov. Vyvinúť väčšie úsilie na zlepšenie výsledkov systému inovácií, a to najmä prostredníctvom zlepšenia efektívnosti verejných systémov podpory a posilnenia prenosu poznatkov medzi verejnými výskumnými inštitúciami a podnikmi.

         V Bruseli 13. júla 2018

               Za Radu

               predseda

            H. LÖGER

         (1)  Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  Ú. v. EÚ L 306, 23.11.2011, s. 25.

         (3)  Ú. v. EÚ C 179, 25.5.2018, s. 1.

         (4)  Ú. v. EÚ C 261, 9.8.2017, s. 1.

         (5)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1303/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa stanovujú spoločné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde, Kohéznom fonde, Európskom poľnohospodárskom fonde pre rozvoj vidieka a Európskom námornom a rybárskom fonde a ktorým sa stanovujú všeobecné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde, Kohéznom fonde a Európskom námornom a rybárskom fonde, a ktorým sa zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 1083/2006 (Ú. v. EÚ L 347, 20.12.2013, s. 320).

         (6)  Rozhodnutie Rady (EÚ) 2018/924 z 22. júna 2018, ktorým sa zrušuje rozhodnutie 2009/414/ES o existencii nadmerného deficitu vo Francúzsku (Ú. v. EÚ L 164, 29.6.2018, s. 44).

         (7)  Čisté primárne verejné výdavky pozostávajú z celkových verejných výdavkov bez úrokových výdavkov, výdavkov na programy Únie plne hradených z fondov Únie a nediskrečných zmien vo výdavkoch na dávky v nezamestnanosti. Tvorba hrubého fixného kapitálu financovaná z vnútroštátnych zdrojov je rozložená na obdobie štyroch rokov. Diskrečné opatrenia na strane príjmov alebo zvýšenia príjmov vyplývajúce z právnych predpisov sú započítané. Jednorazové opatrenia na strane príjmov aj výdavkov sú vzájomne započítané.

         (8)  Inspection Générale des Finances (2014), Les taxes à faible rendement.

         (9)  Podľa Eurostatu sa dane z výroby majú chápať ako „iné dane z výroby“ (kategória D29).

         (10)  Podľa článku 5 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1466/97.


title: Odporúčanie Rady z 13. júla 2018, ktoré sa týka národného programu reforiem Poľska na rok 2018 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady ku konvergenčnému programu Poľska na rok 2018

text:
               10.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 320/88

      ODPORÚČANIE RADY
      z 13. júla 2018,
      ktoré sa týka národného programu reforiem Poľska na rok 2018 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady ku konvergenčnému programu Poľska na rok 2018
      (2018/C 320/20)
      RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
      so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 121 ods. 2 a článok 148 ods. 4,
      so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii (1), a najmä na jeho článok 9 ods. 2,
      so zreteľom na odporúčanie Európskej komisie,
      so zreteľom na uznesenia Európskeho parlamentu,
      so zreteľom na závery Európskej rady,
      so zreteľom na stanovisko Výboru pre zamestnanosť,
      so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a finančného výboru,
      so zreteľom na stanovisko Výboru pre sociálnu ochranu,
      so zreteľom na stanovisko Výboru pre hospodársku politiku,
      keďže:

                  (1)

                  Komisia 22. novembra 2017 prijala ročný prieskum rastu, čo znamenalo začiatok európskeho semestra pre koordináciu hospodárskych politík na rok 2018. Náležite pri tom zohľadnila Európsky pilier sociálnych práv, ktorý vyhlásili Európsky parlament, Rada a Komisia 17. novembra 2017. Priority ročného prieskumu rastu schválila Európska rada na zasadnutí 22. marca 2018. Komisia 22. novembra 2017 prijala na základe nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1176/2011 (2) aj správu o mechanizme varovania, v ktorej Poľsko neurčila za jeden z členských štátov, vo vzťahu ku ktorým sa vykoná hĺbkové preskúmanie.

                  (2)

                  Správa o krajine na rok 2018 bola pre Poľsko uverejnená 7. marca 2018. Posudzoval sa v nej pokrok, ktorý Poľsko dosiahlo pri plnení odporúčaní pre jednotlivé krajiny prijatých Radou 11. júla 2017 (3), následné opatrenia v nadväznosti na odporúčania pre jednotlivé krajiny prijaté v predchádzajúcich rokoch, ako aj pokrok Poľska pri dosahovaní jeho národných cieľov stratégie Európa 2020.

                  (3)

                  Poľsko predložilo 26. apríla 2018 svoj národný program reforiem na rok 2018 a svoj konvergenčný program na rok 2018. S cieľom zohľadniť prepojenia medzi nimi sa obidva tieto programy posudzovali súčasne.

                  (4)

                  Príslušné odporúčania pre jednotlivé krajiny boli zohľadnené v programovaní európskych štrukturálnych a investičných fondov (ďalej len „EŠIF“) na obdobie rokov 2014 – 2020. Podľa článku 23 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1303/2013 (4) platí, že ak je to potrebné na podporu vykonávania príslušných odporúčaní Rady, Komisia môže požiadať členský štát, aby preskúmal svoju partnerskú dohodu a príslušné programy a navrhol ich zmeny. Komisia poskytla ďalšie informácie o tom, ako bude využívať toto ustanovenie, v usmerneniach k uplatňovaniu opatrení spájajúcich účinnosť EŠIF s riadnou správou hospodárskych záležitostí.

                  (5)

                  Poľsko v súčasnosti podlieha preventívnej časti Paktu stability a rastu. Vláda vo svojom konvergenčnom programe na rok 2018 plánuje postupne zlepšiť celkový deficit z úrovne 1,7 % HDP v roku 2017 na 0,7 % HDP v roku 2021. Strednodobý rozpočtový cieľ, ktorým je deficit vo výške 1,0 % HDP v štrukturálnom vyjadrení, sa podľa očakávaní do roku 2021, t. j. v období, na ktoré sa konvergenčný program vzťahuje, nedosiahne. Prepočítané štrukturálne saldo (5) poukazuje v roku 2021 na deficit vo výške 1,3 % HDP. Na základe konvergenčného programu na rok 2018 sa očakáva, že sa pomer dlhu verejnej správy k HDP zníži z 50,6 % HDP v roku 2017 na 50,4 % HDP v roku 2018 a do roku 2021 na 46,0 % HDP. Makroekonomický scenár, na ktorom sa zakladajú tieto rozpočtové prognózy, je opatrný pre rok 2018 a následne realistický.

                  (6)

                  Rada 11. júla 2017 odporučila Poľsku, aby zabezpečilo, že nominálna miera rastu čistých primárnych verejných výdavkov (6) v 2018 neprekročí 3,7 %, čo zodpovedá ročnej štrukturálnej úprave vo výške 0,5 % HDP. Zároveň bolo uvedené, že v posúdení návrhu rozpočtového plánu na rok 2018 a následnom posúdení rozpočtových výsledkov za rok 2018 sa bude musieť náležite zohľadniť cieľ, ktorým je plnenie zámerov fiškálnej politiky, ktoré prispievajú k posilneniu prebiehajúceho oživenia a k zabezpečeniu udržateľnosti verejných financií. Komisia uskutočnila kvalitatívne posúdenie sily hospodárskych podmienok v Poľsku, pričom náležite zvážila jeho problémy v oblasti udržateľnosti. Na tomto základe dospela k záveru, že netreba zohľadňovať žiadne ďalšie prvky. Z prognózy Komisie z jari 2018 vyplýva, že existuje riziko značnej odchýlky od odporúčanej úpravy v roku 2018.

                  (7)

                  Vzhľadom na predpokladanú produkčnú medzeru Poľska vo výške 1,5 % HDP by nominálna miera rastu čistých primárnych verejných výdavkov v roku 2019 nemala presiahnuť 4,2 % v súlade so štrukturálnou úpravou vo výške 0,6 % HDP na základe spoločne dohodnutej matice úprav podľa Paktu stability a rastu. Z prognózy Komisie z jari 2018 vyplýva, že v roku 2019 existuje riziko značnej odchýlky od uvedenej požiadavky. Rada celkovo zastáva názor, že od roku 2018 by sa mali prijať potrebné opatrenia, aby sa dosiahol súlad s ustanoveniami Paktu stability a rastu.

                  (8)

                  Poľsko bude v strednodobom až dlhodobom horizonte čeliť vo viacerých oblastiach výdavkovým tlakom, najmä v súvislosti so starnutím obyvateľstva, ktoré si budú vyžadovať nové mechanizmy posudzovania efektívnosti a účinnosti verejných výdavkov a uľahčenie prerozdeľovania zdrojov. S týmto cieľom vláda začala pracovať na reforme rozpočtového procesu, najmä s cieľom posilniť strednodobý rozpočtový rámec a začleniť do rozpočtového procesu preskúmania výdavkov. Hoci existujúce nezávislé inštitúcie v Poľsku plnia niektoré z funkcií, ktoré obvykle pripadajú na fiškálne rady, krajina je jediným členským štátom bez plnohodnotnej nezávislej fiškálnej rady a podľa všetkého ju ani neplánuje zriadiť. V správe o krajine za rok 2018 sa konštatuje, že Poľsko nedosiahlo žiadny pokrok v oblasti obmedzovania rozsiahlej miery využívania znížených sadzieb dane z pridanej hodnoty. Poľské ministerstvo financií však pracuje na zjednodušení spôsobu, akým sa príslušné sadzby budú prideľovať tovaru a službám.

                  (9)

                  Poľský pracovný trh dosahoval v posledných rokoch veľmi dobré výsledky a miera zamestnanosti ďalej klesala. Účasť určitých skupín na pracovnom trhu, najmä účasť žien, osôb s nízkou kvalifikáciou a starších občanov, je však v porovnaní s ostatnými členskými štátmi naďalej nízka. Niekoľko nedávno zavedených politických opatrení má tendenciu znižovať motiváciu ľudí pracovať, a to najmä v prípade žien a starších ľudí. Poľský systém sociálnej ochrany nedostatočne motivuje k práci. Zatiaľ čo vďaka prídavkom na deti sa podarilo znížiť mieru chudoby a nerovnosti, pri týchto prídavkoch sa už prejavil negatívny vplyv na účasť rodičov, najmä žien, na trhu práce, pretože veľkosť a obmedzená miera zisťovania majetkových pomerov pri prídavkoch naštrbujú účinnosť pracovných stimulov, ktoré sú zahrnuté v iných sociálnych dávkach. Mieru účasti žien na trhu práce ďalej zhoršuje nízka účasť detí do troch rokov na formálnej starostlivosti o deti, ktorá je naďalej jednou z najnižších v Únii. Obmedzená podpora, ktorú majú k dispozícii ľudia poskytujúci dlhodobú starostlivosť, týmto osobám bráni pri vstupe na pracovný trh. Zníženie zákonného veku odchodu do dôchodku motivovalo niektorých starších pracovníkov k opusteniu trhu práce. Nárast dopytu po pracovnej sile tak pomáha uspokojiť migrácia z krajín mimo EÚ.

                  (10)

                  Doplnkovým spôsobom, ako podporiť tak účasť na trhu práce, ako aj inovačnú schopnosť hospodárstva je poskytnúť žiakom a dospelým primerané zručnosti a schopnosti, ktoré im pomôžu pracovne sa presadiť na rýchlo sa meniacom pracovnom trhu. Miera účasti dospelých na vzdelávaní a odbornej príprave je oveľa nižšia, než je priemer Únie. V kombinácii s určitými nedostatkami v digitálnych zručnostiach, verbálnej a matematickej gramotnosti – najmä medzi dospelými s nižším ako terciárnym vzdelaním – to sťažuje ich zamestnateľnosť. Do akej miery nedávno zavedené a plánované politické opatrenia, ako napríklad zmeny v organizácii všeobecného, odborného a vysokoškolského vzdelávania, budú mať vplyv na úroveň zručností absolventov, ešte nie je známe.

                  (11)

                  Poľsko ďalej prijíma opatrenia, ktorými chce riešiť segmentáciu trhu práce obmedzením možnosti zneužívania práce na dobu určitú, pri určitých neštandardných pracovných zmluvách zvýšením príspevkov na sociálne zabezpečenie a pri niektorých týchto zmluvách zavedením minimálnej hodinovej mzdy. Počet a podiel trvalých pracovných zmlúv od konca roka 2016 rastie, napriek tomu je však podiel dočasných pracovných zmlúv stále jedným z najvyšších v Únii. Do reformovaného zákonníka práce by sa mohli zahrnúť určité ďalšie legislatívne zmeny relevantné pre túto dualitu pracovného trhu. Ako jeden z potenciálne problematických aspektov sa javí sociálna ochrana pracovníkov, ktorí sú samostatne zárobkovo činnými osobami a ktorí majú určité neštandardné zmluvy, a to najmä z hľadiska primeranosti ich budúcich dôchodkov. Od roku 2015 bolo zavedených niekoľko opatrení s cieľom zlepšiť sociálnu ochranu samostatne zárobkovo činných osôb a osôb, ktoré majú uzavreté atypické pracovné zmluvy.

                  (12)

                  Priemerný vek odchodu do dôchodku v posledných rokoch vzrástol, čo je odzrkadlením minulých reforiem, ako napríklad zrušenia možností predčasného odchodu do dôchodku a postupného zvyšovania zákonného veku odchodu do dôchodku. Pokračovanie zvyšovania skutočného veku odchodu do dôchodku má zásadný význam pre strednodobý hospodársky rast, ako aj pre zabezpečenie primeranosti a fiškálnej udržateľnosti dôchodkového systému. Nedávne zníženie zákonného veku odchodu do dôchodku na 60 rokov pre ženy a 65 rokov pre mužov je však krokom opačným smerom. Na rozdiel od toho vek odchodu do dôchodku sudcov a sudkýň na všeobecných súdoch bol zhodne stanovený na 65 rokov, čo je v súlade s požiadavkou Komisie. Medzi dôvody nízkej mobility pracovnej sily a skrytej nezamestnanosti v poľnohospodárstve patrí osobitný systém sociálneho poistenia pre poľnohospodárov, ktorý sa dotuje nákladmi vo výške takmer 1 % HDP.

                  (13)

                  Na zlepšenie výsledkov v oblasti zdravotnej starostlivosti je v Poľsku potrebné zlepšiť prístup k zdravotnej starostlivosti a zvýšiť jej účinnosť. Subjektívne neuspokojené potreby v prípade lekárskej starostlivosti patria medzi najvyššie v Únii a čakacie lehoty pre určité výkony sú obzvlášť dlhé. Počet nemocničných lôžok je pomerne vysoký a geograficky neoptimálne rozložený. Ambulantná a primárna zdravotná starostlivosť je vo všeobecnosti nedostatočne rozvinutá, pričom lekári sú motivovaní posielať pacientov na vyšetrenie a liečbu k špecializovaným lekárom. Riešenie týchto problémov je veľmi náročné, pretože úroveň verejných finančných zdrojov a počet lekárov a zdravotných sestier je v Poľsku pri určitých špecializáciách stále výrazne pod priemerom Únie. V roku 2017 bola zaznamenaná určitá snaha efektívnejšie rozdeľovať zdroje v sektore zdravotnej starostlivosti, no účinky týchto opatrení sa ešte neprejavili.

                  (14)

                  Zvyšovanie schopnosti hospodárstva inovovať má zásadný význam pre to, aby sa Poľsko dokázalo posunúť vyššie v globálnom hodnotovom reťazci, čím by sa zároveň podporil potenciál v oblasti zlepšovania životnej úrovne. Na to treba realizovať politické opatrenia na mnohých frontoch, a to postupným tempom počas niekoľkých rokov. Medzi relevantné kľúčové politické oblasti patrí budovanie dôvery v regulačné prostredie, poskytovanie stimulov pre podniky, aby investovali do výskumu a vývoja, posilňovanie vedeckej základne, a to aj reformami terciárneho vzdelávania a podnecovaním výrazného toku vedomostí a úzkej spolupráce medzi podnikmi a výskumnými inštitúciami. K poslednej menovanej oblasti patrí aj zabezpečenie priaznivých podmienok pre komercializáciu výskumu, ktorá bude podporovaná z verejných zdrojov. V týchto oblastiach už bolo realizovaných niekoľko politických opatrení a vláda plánuje aj ďalšie.

                  (15)

                  Rýchle tempo regulačných zmien a obmedzená miera využívania verejných a sociálnych konzultácií pri niekoľkých kľúčových zákonoch majú negatívny vplyv na kvalitu právnych predpisov a zvyšovanie neistoty pre podniky. V tejto súvislosti má zásadný význam aj zaručenie fungovania právneho štátu a nezávislosti súdnictva. Pripomína sa, že Komisia v decembri 2017 predložila Rade odôvodnený návrh na rozhodnutie o tom, že existuje zreteľné riziko vážneho porušenia zásad právneho štátu zo strany Poľska. Nárast miery investícií by mohli umožniť dôležité faktory ako právna istota a dôvera v rovnosť a predvídateľnosť regulačných, daňových a iných politík a inštitúcií. Spoľahlivé ex ante a ex post posúdenia vplyvu a dobre navrhnuté a vykonané sociálne a verejné konzultácie by mohli pomôcť zlepšiť kvalitu právnych predpisov, obmedziť nutnosť následných zmien, a tak zvýšiť predvídateľnosť regulačného prostredia. V krátkodobom horizonte by sa tým zároveň mohlo pomôcť obmedziť možné negatívne vedľajšie účinky nových zákonov, ako napríklad dočasný nárast administratívneho zaťaženia vyplývajúci zo zmeny daňových predpisov.

                  (16)

                  Cestná sieť sa vďaka financovaniu Únie rýchlo rozvíja, ale úmrtnosť na cestách stále patrí k najvyšším v Únii. V mestách sa navyše stále viac prejavujú problémy v oblasti mobility, ako napríklad dopravné zápchy a znečistenie ovzdušia, ktoré sú dôsledkom rastúceho počtu osobných automobilov a veľkého podielu starých vozidiel. Súčasné stimuly zamerané na využívanie hromadnej dopravy s nízkymi emisiami splodín a aktívnych dopravných prostriedkov nepostačujú na riešenie týchto problémov. Vykonávanie projektov v oblasti železničnej dopravy spolufinancovaných z prostriedkov Únie sa naďalej stretáva s veľkými problémami hlavne v dôsledku obmedzenej kapacity stavebného sektora a inštitucionálnych nedostatkov správcu železničnej infraštruktúry. Aj keď vláda plánuje aktualizovať príslušný strategický dokument, v súčasnosti nie je k dispozícii dostatok informácií o strategickej vízii dlhodobého rozvoja dopravných sietí vo všetkých oblastiach dopravy na obdobie po roku 2023. V tomto dokumente by sa jasne identifikovali a náležite pridelili ich príslušné úlohy. Navyše, prekážky a nedostatky v oblasti energetických sietí a infraštruktúry pretrvávajú aj napriek investíciám z posledných rokov.

                  (17)

                  Komisia vykonala v kontexte európskeho semestra na rok 2018 komplexnú analýzu hospodárskej politiky Poľska, ktorú uverejnila v správe o tejto krajine na rok 2018. Zároveň posúdila konvergenčný program na rok 2018, národný program reforiem na rok 2018 a následné opatrenia v nadväznosti na odporúčania adresované Poľsku v predchádzajúcich rokoch. Komisia zohľadnila nielen ich význam pre udržateľnú fiškálnu a sociálno-ekonomickú politiku v Poľsku, ale aj rozsah ich súladu s pravidlami a usmerneniami Únie vzhľadom na potrebu posilniť celkovú správu hospodárskych záležitostí Únie zabezpečením vstupov na úrovni Únie do budúceho vnútroštátneho rozhodovania.

                  (18)

                  Rada na základe tohto posúdenia preskúmala konvergenčný program na rok 2018 a jej stanovisko (7) je zohľadnené najmä nižšie v odporúčaní 1.

            TÝMTO ODPORÚČA, aby Poľsko v rokoch 2018 a 2019 prijalo opatrenia s cieľom:

                  1.

                  Zabezpečiť, že nominálna miera rastu čistých primárnych verejných výdavkov v roku 2019 neprekročí 4,2 %, čo zodpovedá ročnej štrukturálnej úprave vo výške 0,6 % HDP. Prijať kroky na zefektívnenie verejných výdavkov, a to aj zlepšením rozpočtového procesu.

                  2.

                  Prijať kroky na zvýšenie účasti osôb na trhu práce, a to aj zlepšením prístupu k starostlivosti o dieťa a podporou zručností relevantných pre pracovný trh, najmä prostredníctvom vzdelávania dospelých, a odstrániť pretrvávajúce prekážky brániace trvalejším druhom pracovného pomeru. Zabezpečiť udržateľnosť a primeranosť dôchodkového systému prijatím opatrení na zvýšenie skutočného veku odchodu do dôchodku a uskutočnením reformy preferenčných dôchodkových systémov.

                  3.

                  Posilniť inovačnú kapacitu hospodárstva, a to aj podporou užšej spolupráce medzi podnikmi a výskumnými inštitúciami. Zlepšiť regulačné prostredie, najmä zabezpečením účinných verejných a sociálnych konzultácií v legislatívnom procese.

         V Bruseli 13. júla 2018

               Za Radu

               predseda

            H. LÖGER

         (1)  Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1176/2011 zo 16. novembra 2011 o prevencii a náprave makroekonomických nerovnováh (Ú. v. EÚ L 306, 23.11.2011, s. 25).

         (3)  Ú. v. EÚ C 261, 9.8.2017, s. 1.

         (4)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1303/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa stanovujú spoločné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde, Kohéznom fonde, Európskom poľnohospodárskom fonde pre rozvoj vidieka a Európskom námornom a rybárskom fonde a ktorým sa stanovujú všeobecné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde, Kohéznom fonde a Európskom námornom a rybárskom fonde, a ktorým sa zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 1083/2006 (Ú. v. EÚ L 347, 20.12.2013, s. 320).

         (5)  Saldo očistené od cyklických vplyvov bez jednorazových a dočasných opatrení, prepočítané útvarmi Komisie podľa spoločne dohodnutej metodiky.

         (6)  Čisté primárne verejné výdavky pozostávajú z celkových verejných výdavkov bez úrokových výdavkov, výdavkov na programy Únie plne hradených z fondov Únie a nediskrečných zmien vo výdavkoch na dávky v nezamestnanosti. Tvorba hrubého fixného kapitálu financovaná z vnútroštátnych zdrojov je rozložená na obdobie štyroch rokov. Diskrečné opatrenia na strane príjmov alebo zvýšenia príjmov vyplývajúce z právnych predpisov sú započítané. Jednorazové opatrenia na strane príjmov aj výdavkov sú vzájomne započítané.

         (7)  Podľa článku 9 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1466/97.


title: Odporúčanie Rady z 13. júla 2018, ktoré sa týka národného programu reforiem Chorvátska na rok 2018 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady ku konvergenčnému programu Chorvátska na rok 2018

text:
               10.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 320/44

      ODPORÚČANIE RADY
      z 13. júla 2018,
      ktoré sa týka národného programu reforiem Chorvátska na rok 2018 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady ku konvergenčnému programu Chorvátska na rok 2018
      (2018/C 320/10)
      RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
      so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 121 ods. 2 a článok 148 ods. 4,
      so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii (1), a najmä na jeho článok 9 ods. 2,
      so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1176/2011 zo 16. novembra 2011 o prevencii a náprave makroekonomických nerovnováh (2), a najmä na jeho článok 6 ods. 1,
      so zreteľom na odporúčanie Európskej komisie,
      so zreteľom na uznesenia Európskeho parlamentu,
      so zreteľom na závery Európskej rady,
      so zreteľom na stanovisko Výboru pre zamestnanosť,
      so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a finančného výboru,
      so zreteľom na stanovisko Výboru pre sociálnu ochranu,
      so zreteľom na stanovisko Výboru pre hospodársku politiku,
      keďže:

                  (1)

                  Komisia 22. novembra 2017 prijala ročný prieskum rastu, čo znamenalo začiatok európskeho semestra pre koordináciu hospodárskych politík na rok 2018. Náležite zohľadnila Európsky pilier sociálnych práv vyhlásený Európskym parlamentom, Radou a Komisiou 17. novembra 2017. Priority ročného prieskumu rastu schválila Európska rada na zasadnutí 22. marca 2018. Komisia 22. novembra 2017 prijala na základe nariadenia (EÚ) č. 1176/2011 aj správu o mechanizme varovania, v ktorej Chorvátsko určila za jeden z členských štátov, vo vzťahu ku ktorým sa vykoná hĺbkové preskúmanie.

                  (2)

                  Správa o krajine na rok 2018 bola pre Chorvátsko uverejnená 7. marca 2018. Posudzoval sa v nej pokrok, ktorý Chorvátsko dosiahlo pri plnení odporúčaní pre jednotlivé krajiny prijatých Radou 11. júla 2017 (3), následné opatrenia v nadväznosti na odporúčania prijaté v predchádzajúcich rokoch, ako aj pokrok Chorvátska pri dosahovaní jeho národných cieľov stratégie Európa 2020. Bolo v nej zahrnuté aj hĺbkové preskúmanie podľa článku 5 nariadenia (EÚ) č. 1176/2011, výsledky ktorého boli takisto uverejnené 7. marca 2018. Na základe svojej analýzy Komisia dospela k záveru, že v Chorvátsku stále existujú nadmerné makroekonomické nerovnováhy, hoci dochádza k ich znižovaniu. Zraniteľnosť súvisí so stále vysokým verejným, súkromným a zahraničným dlhom, ktoré sú všetky denominované v zahraničnej mene. Objem nesplácaných úverov je naďalej vysoký, najmä v prípade nefinančných korporácií. Potenciálny rast Chorvátska naďalej nepostačuje na to, aby sa mohla uskutočniť trvalá úprava, a celkovo sa dosiahol malý pokrok pri vykonávaní politických opatrení, ktorých cieľom je riešiť chronicky nízku mieru využitia pracovnej sily a pomalý rast produktivity. Reštriktívne podnikateľské prostredie je naďalej prekážkou konkurencieschopnosti a investícií a fragmentácia verejnej správy nepriaznivo vplýva na efektívnosť verejných služieb.

                  (3)

                  Chorvátsko 26. apríla 2018 predložilo svoj národný program reforiem na rok 2018 a svoj konvergenčný program na rok 2018. S cieľom zohľadniť prepojenia medzi nimi sa obidva tieto programy posudzovali súčasne.

                  (4)

                  Príslušné odporúčania pre jednotlivé krajiny boli zohľadnené v programovaní európskych štrukturálnych a investičných fondov (ďalej len „EŠIF“) na obdobie rokov 2014 – 2020. V článku 23 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1303/2013 (4) sa stanovuje, že ak je to potrebné na podporu vykonávania príslušných odporúčaní Rady, Komisia môže požiadať členský štát, aby preskúmal svoju partnerskú dohodu a príslušné programy a navrhol ich zmeny. Komisia poskytla ďalšie informácie o tom, ako bude využívať toto ustanovenie, v usmerneniach k uplatňovaniu opatrení spájajúcich účinnosť EŠIF s riadnou správou hospodárskych záležitostí.

                  (5)

                  Chorvátsko v súčasnosti podlieha preventívnej časti Paktu stability a rastu a vzťahuje sa naň dlhové pravidlo. V konvergenčnom programe na rok 2018 sa pri východisku celkového prebytku verejných financií vo výške 0,8 % HDP v roku 2017 plánuje pokles celkového salda na deficitnú úroveň 0,5 % HDP v roku 2018 a potom postupné zlepšovanie na prebytkovú úroveň 0,5 % HDP v roku 2021. Strednodobý rozpočtový cieľ, ktorým je štrukturálny deficit na úrovni 1,75 % HDP, sa podľa plánov bude naďalej nadmerne dosahovať počas celého programového obdobia. Na základe konvergenčného programu na rok 2018 sa očakáva, že pomer dlhu verejnej správy k HDP klesne zo 78,0 % HDP v roku 2017 na 75,1 % HDP v roku 2018 a do roku 2021 bude ďalej klesať až na úroveň 65,9 % HDP. Makroekonomický scenár, na ktorom sa zakladajú tieto rozpočtové prognózy, je realistický. Plánované rozpočtové ciele sa však javia ako opatrné. V prognóze Komisie z jari 2018 sa predpokladá, že celkové saldo verejných financií zostane v roku 2018 na úrovni 0,7 % HDP a v roku 2019 na úrovni 0,8 % HDP.

                  (6)

                  Rada 11. júla 2017 Chorvátsku odporučila zotrvať v roku 2018 na úrovni jeho strednodobého rozpočtového cieľa. Na základe prognózy Komisie z jari 2018 sa predpokladá, že štrukturálne saldo bude na úrovni – 0,3 % HDP v roku 2018 a – 0,6 % HDP v roku 2019, a tak zostane nad úrovňou strednodobého rozpočtového cieľa. Chorvátsko podľa prognózy dodrží dlhové pravidlo v roku 2018 aj 2019. Rada celkovo zastáva názor, že Chorvátsko podľa predpokladov v rokoch 2018 a 2019 dodrží ustanovenia Paktu stability a rastu.

                  (7)

                  Plánované prijatie kľúčových právnych predpisov na zlepšenie fiškálneho rámca Chorvátska sa veľmi oneskoruje. Numerické fiškálne pravidlo je v dôsledku chýb vo svojom návrhu pri plánovaní fiškálnej politiky neúčinné a postavenie Komisie pre fiškálnu politiku ako nezávislého orgánu je stále slabé. V dôsledku stále vysokej úrovne verejného dlhu a vystavenia menovým rizikám sú pre Chorvátsko naďalej zásadné správne postupy riadenia dlhu. Funkcia riadenia dlhu sa v roku 2017 posilnila a bola vypracovaná stratégia riadenia dlhu, ktorá sa musí pravidelne aktualizovať. Zavedenie už uzákonenej dane z nehnuteľnosti sa odložilo bez uvedenia toho, či a kedy sa bude implementovať. V dôsledku toho Chorvátsko disponuje len malou časťou príjmov z periodických daní z nehnuteľného majetku. Periodická daň z nehnuteľností by vytvorila priestor na zlepšenie celkovo priaznivého nastavenia výberu príjmov pre rast a zároveň by sa zabezpečil stabilný a predvídateľný zdroj príjmov pre subjekty miestnej samosprávy.

                  (8)

                  Trh práce v Chorvátsku sa v roku 2017 naďalej zotavoval. Miera zamestnanosti a miera účasti na trhu práce je napriek tomu naďalej výrazne pod priemerom Únie, čo brzdí potenciálny rast. V súčasnosti je zákonný vek odchodu do dôchodku 62 rokov u žien a 65 rokov u mužov. Zbližovanie a zvyšovanie zákonného veku odchodu do dôchodku prebieha pomaly, pričom obe pohlavia majú dosiahnuť stanovenú vekovú hranicu odchodu do dôchodku 67 rokov až v roku 2038. Starší pracovníci okrem toho môžu využiť viaceré spôsoby predčasného odchodu do dôchodku a súčasťou dôchodkového systému je niekoľko osobitných dôchodkových plánov, ktoré poskytujú priaznivejšie podmienky odchodu do dôchodku. Úlohy žien v oblasti starostlivosti ešte viac prispievajú k ich nízkej miere účasti na trhu práce. Dôsledkom výsledného nízkeho priemerného trvania produktívneho veku je nízka primeranosť súčasných a budúcich dôchodkov a riziká chudoby v starobe. Oznámené opatrenia s cieľom podporiť dlhší produktívny vek neboli zatiaľ uskutočnené.

                  (9)

                  Hoci v Chorvátsku existuje štruktúra sociálneho dialógu, skutočná spolupráca medzi orgánmi a zainteresovanými stranami v procese prípravy politiky je nevýrazná a zväčša sa obmedzuje na poskytovanie písomnej spätnej väzby k opatreniam navrhnutým vládou. Roztrieštenosť odborových zväzov navyše obmedzuje ich schopnosť zapájať sa do sociálneho dialógu.

                  (10)

                  Napriek nedávnym zlepšeniam je podiel obyvateľstva ohrozeného chudobou alebo sociálnym vylúčením naďalej vysoký, pričom všetky regióny sa vyznačujú citeľnými územnými rozdielmi. Týka sa to obzvlášť starších osôb, nízkokvalifikovaných pracovníkov a osôb s postihnutím. Systém sociálnej ochrany vykazuje nedostatky, pokiaľ ide o účinnosť a spravodlivosť. Sociálne dávky majú len obmedzenú schopnosť znižovať chudobu. Nedostatok koordinácie medzi inštitúciami a nižšia fiškálna kapacita chudobnejších subjektov miestnej samosprávy má za následok nerovnomerné poskytovanie sociálnych dávok.

                  (11)

                  Chorvátsko sa nachádza pod priemerom Únie, pokiaľ ide o investície do vzdelania, vzdelávanie a starostlivosť v rannom detstve, základné zručnosti, dosiahnutý stupeň terciárneho vzdelania a relevantnosť odborného vzdelávania a odbornej prípravy v rámci vzdelávania pre trh práce. Chorvátsko začalo s uskutočňovaním viacerých reforiem vytýčených v stratégii v oblasti vzdelávania, vedy a technológií. Ak sa reforma učebných plánov uskutoční v plnom rozsahu a v súlade s ostatnými opatreniami stratégie, pravdepodobne pozitívne ovplyvní kvalitu vzdelávania v Chorvátsku. Relevantnosť programov odborného vzdelávania a odbornej prípravy pre trh práce sa zdá obmedzená, o čom svedčí to, že viac než polovica evidovaných nezamestnaných osôb absolvovala odborné vzdelávanie alebo prípravu. V záujme presnejšej identifikácie potrieb týkajúcich sa zručností treba zlepšiť koordináciu medzi verejnými orgánmi a zamestnávateľmi. Systém vzdelávania dospelých, ktorého cieľom je pomôcť pri začlenení sa na trhu práce, sa vyznačuje veľkým počtom poskytovateľov nerovnomerne umiestnených naprieč krajinou a vzdelávacími programami, ktoré nie sú správne hodnotené. Účasť na vzdelávaní dospelých a vzdelávacích programoch ponúkaných ako súčasť opatrení aktívnej politiky trhu práce je na kriticky nízkej úrovni.

                  (12)

                  Územná roztrieštenosť verejnej správy Chorvátska a nejednotné rozdelenie právomocí medzi jednotlivými úrovňami verejnej správy nepriaznivo vplýva na efektívnosť poskytovania verejných služieb a verejných výdavkov. Mnohým malým subjektom miestnej správy chýbajú primerané finančné a administratívne kapacity na vykonávanie decentralizovaných úloh. Ukazovatele efektívnosti verejnej správy ukazujú, že jej výkonnosť je pod priemerom Únie, čo bráni koncipovaniu a vykonávaniu verejných politík a efektívnejšiemu využívaniu európskych štrukturálnych a investičných fondov. Opäť došlo k odkladu plánovaného zníženia počtu miestnych pobočiek orgánov ústrednej správy a zefektívnenia systému štátnych agentúr. Nedostatok koherentnosti medzi rámcami na stanovovanie miezd vo verejnej správe a verejných službách bráni rovnakému zaobchádzaniu a sťažuje vládnu kontrolu nad mzdami vo verejnom sektore. Plánované právne predpisy, ktoré ich majú zharmonizovať, boli opäť odložené na polovicu roka 2018. Orgány prijali prvé kroky na integráciu určitých úloh medzi nemocnicami s cieľom zvýšiť efektívnosť poskytovania služieb a zlepšiť prístup k zdravotnej starostlivosti. Neúčinný model financovania systému zdravotnej starostlivosti však vedie k hromadeniu dlhov, najmä v prípade ústavnej zdravotnej starostlivosti.

                  (13)

                  Podniky vlastnené štátom predstavujú naďalej veľkú časť ekonomiky. Opatrenia na zlepšenie ich riadenia sa uskutočňujú pomalým tempom a ich činnosť sa naďalej vyznačuje nízkou produktivitou a ziskovosťou. Prijali sa nové právne predpisy, ktorými sa upravuje správa štátnych aktív a nakladanie s nimi.

                  (14)

                  V novembri 2017 sa vykonalo nezávislé posúdenie kvality aktív Chorvátskej banky pre obnovu a rozvoj. Vzhľadom na dôležitosť banky pri vykonávaní finančných nástrojov Únie a Investičného plánu pre Európu, ako aj jej čoraz častejšie poskytovanie priamych úverov by sa mali zistenia preskúmania použiť na posilnenie dozorného a regulačného rámca a riadenia banky.

                  (15)

                  Podnikateľské prostredie naďalej trpí v dôsledku administratívneho zaťaženia a parafiškálnych poplatkov. Znižovanie administratívneho zaťaženia pokračuje plynulo, ale pomalým tempom. Zníženia parafiškálnych poplatkov boli obmedzené a transparentnosť je na nízkej úrovni, keďže sa nevykonali ani pravidelné aktualizácie registrov ani posúdenia vplyvu plánovaných znížení.

                  (16)

                  Aby sa splnili ciele stratégie boja proti korupcii na roky 2015 – 2020, treba v plnom rozsahu uskutočniť akčný plán v oblasti boja proti korupcii na roky 2017 – 2018. Ďalšie zlepšenie si vyžaduje niekoľko hlavných prvkov, a to najmä zverejňovanie informácií o aktívach a konfliktoch záujmov, zvyšovanie informovanosti o spôsoboch oznamovania korupcie informátormi a účinná kontrola rizík vo verejnom obstarávaní, ktoré je naďalej náchylné na korupciu vzhľadom na veľký podiel interného obstarávania subjektmi vo vlastníctve štátu.

                  (17)

                  Hospodársku súťaž brzdia reštriktívne právne predpisy týkajúce sa trhov s výrobkami a službami, a najmä vysoký počet nadmerne regulovaných povolaní. V dôsledku silného odporu záujmových skupín uvoľňovanie regulácie pokračuje pomalým tempom.

                  (18)

                  Zdĺhavé súdne konania a obrovský počet nevyriešených prípadov naďalej nepriaznivo vplývajú na kvalitu a efektívnosť justičného systému, a tým aj podnikateľského prostredia. Pozorované zníženie počtu nevyriešených prípadov bolo predovšetkým dôsledkom skôr nižšieho počtu nových prípadov než rýchlejšieho riešenia prípadov. Napriek zlepšeniam sa nedostatočne využíva elektronická komunikácia v súdnych konaniach a insolvenčných konaniach.

                  (19)

                  V rámci svojej stratégie pre inteligentnú špecializáciu Chorvátsko vyvíja určité cielené úsilie o reformu národného systému pre vedu a inovácie. Zdá sa, že plnenie politických úloh na podporu vedy a inovácií nie je koordinované, čo oslabuje uskutočňovanie politickej stratégie. Rovnako sa aj hlavné univerzity vyznačujú vysokou roztrieštenosťou riadiacich štruktúr a nepružnými administratívnymi pravidlami. Spolupráca medzi výskumnými inštitúciami a podnikateľským sektorom je nedostatočná. Nevykonáva sa systematické monitorovanie a hodnotenie vplyvu zavedených politík v oblasti výskumu a inovácií, čo bráni stanoveniu správnych priorít. Systému terciárneho vzdelávania by prospeli stimuly, ktoré podporujú jeho kvalitu a relevantnosť pre trh práce.

                  (20)

                  Komisia vykonala v kontexte európskeho semestra na rok 2018 komplexnú analýzu hospodárskej politiky Chorvátska, ktorú uverejnila v správe o tejto krajine na rok 2018. Zároveň posúdila konvergenčný program na rok 2018, národný program reforiem na rok 2018 a následné opatrenia v nadväznosti na odporúčania adresované Chorvátsku v predchádzajúcich rokoch. Zohľadnila nielen ich význam pre udržateľnú fiškálnu a sociálno-ekonomickú politiku v Chorvátsku, ale aj rozsah ich súladu s pravidlami a usmerneniami Únie vzhľadom na potrebu posilniť celkovú správu hospodárskych záležitostí Únie zabezpečením vstupov na úrovni Únie do budúceho vnútroštátneho rozhodovania.

                  (21)

                  Rada na základe tohto posúdenia preskúmala konvergenčný program na rok 2018 a zastáva názor (5), že Chorvátsko podľa predpokladov dodrží ustanovenia Paktu stability a rastu.

                  (22)

                  Rada na základe hĺbkového preskúmania Komisie a tohto posúdenia preskúmala národný program reforiem na rok 2018 a konvergenčný program na rok 2018. Jej odporúčania podľa článku 6 nariadenia (EÚ) č. 1176/2011 sú premietnuté do odporúčaní 1 až 4.

            TÝMTO ODPORÚČA, aby Chorvátsko v rokoch 2018 a 2019 prijalo opatrenia s cieľom:

                  1.

                  Posilniť fiškálny rámec vrátane posilnenia mandátu a nezávislosti Komisie pre fiškálnu politiku. Zaviesť periodickú daň z nehnuteľností.

                  2.

                  Odrádzať pracovníkov od predčasného odchodu do dôchodku, urýchliť prechod na vyšší zákonný vek odchodu do dôchodku a zosúladiť ustanovenia o dôchodkoch pre osobitné kategórie pracovníkov s pravidlami všeobecného systému. Uskutočniť reformu systému vzdelávania a odbornej prípravy s cieľom zlepšiť jeho kvalitu a relevantnosť pre trh práce v prípade mladých ľudí aj dospelých. Konsolidovať sociálne dávky a zvýšiť kapacity na znižovanie chudoby.

                  3.

                  Znížiť územnú roztrieštenosť verejnej správy, zefektívniť funkčné rozdelenie právomocí a posilniť kapacity v oblasti navrhovania a vykonávania verejných politík. Po porade so sociálnymi partnermi zaviesť harmonizované rámce stanovovania miezd v celej verejnej správe a verejných službách.

                  4.

                  Zlepšiť riadenie podnikov vlastnené štátom a zintenzívniť predaj podnikov vo vlastníctve štátu a nevýrobných aktív. Výrazne znížiť zaťaženie podnikov plynúce z parafiškálnych poplatkov a ťažkopádnych administratívnych a legislatívnych požiadaviek. Zvýšiť hospodársku súťaž v oblasti podnikových služieb a regulovaných povolaní. Skrátiť trvanie súdnych konaní a zlepšiť elektronickú komunikáciu na súdoch.

         V Bruseli 13. júla 2018

               Za Radu

               predseda

            H. LÖGER

         (1)  Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  Ú. v. EÚ L 306, 23.11.2011, s. 25.

         (3)  Ú. v. EÚ C 261, 9.8.2017, s. 41.

         (4)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1303/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa stanovujú spoločné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde, Kohéznom fonde, Európskom poľnohospodárskom fonde pre rozvoj vidieka a Európskom námornom a rybárskom fonde a ktorým sa stanovujú všeobecné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde, Kohéznom fonde a Európskom námornom a rybárskom fonde, a ktorým sa zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 1083/2006 (Ú. v. EÚ L 347, 20.12.2013, s. 320).

         (5)  Podľa článku 9 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1466/97.


title: Odporúčanie Rady z 13. júla 2018, ktoré sa týka národného programu reforiem Fínska na rok 2018 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady k programu stability Fínska na rok 2018

text:
               10.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 320/112

      ODPORÚČANIE RADY
      z 13. júla 2018,
      ktoré sa týka národného programu reforiem Fínska na rok 2018 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady k programu stability Fínska na rok 2018
      (2018/C 320/25)
      RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
      so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 121 ods. 2 a článok 148 ods. 4,
      so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii (1), a najmä na jeho článok 5 ods. 2,
      so zreteľom na odporúčanie Európskej komisie,
      so zreteľom na uznesenia Európskeho parlamentu,
      so zreteľom na závery Európskej rady,
      so zreteľom na stanovisko Výboru pre zamestnanosť,
      so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a finančného výboru,
      so zreteľom na stanovisko Výboru pre sociálnu ochranu,
      so zreteľom na stanovisko Výboru pre hospodársku politiku,
      keďže:

                  (1)

                  Komisia 22. novembra 2017 prijala ročný prieskum rastu, čo znamenalo začiatok európskeho semestra pre koordináciu hospodárskych politík na rok 2018. Náležite zohľadnila Európsky pilier sociálnych práv vyhlásený Európskym parlamentom, Radou a Komisiou 17. novembra 2017. Priority ročného prieskumu rastu schválila Európska rada na zasadnutí 22. marca 2018. Komisia 22. novembra 2017 prijala na základe nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1176/2011 (2) aj správu o mechanizme varovania, v ktorej Fínsko neurčila za jeden z členských štátov, vo vzťahu ku ktorým sa vykoná hĺbkové preskúmanie. V ten istý deň Komisia prijala aj odporúčanie na odporúčanie Rady týkajúce sa hospodárskej politiky eurozóny, ktoré schválila Európska rada na zasadnutí 22. marca 2018. Rada prijala 14. mája 2018 odporúčanie o hospodárskej politike eurozóny (3) (ďalej len „odporúčanie pre eurozónu“).

                  (2)

                  Fínsko by ako členský štát, ktorého menou je euro, malo vzhľadom na úzke prepojenia medzi ekonomikami v hospodárskej a menovej únii zabezpečiť úplné a včasné vykonanie odporúčania pre eurozónu, ako sa zohľadňuje v nasledujúcich odporúčaniach, najmä v odporúčaní 3.

                  (3)

                  Správa o krajine na rok 2018 bola pre Fínsko uverejnená 7. marca 2018. Posudzoval sa v nej pokrok, ktorý Fínsko dosiahlo pri plnení odporúčaní pre jednotlivé krajiny prijatých Radou 11. júla 2017 (4), následné opatrenia v nadväznosti na odporúčania pre jednotlivé krajiny prijaté v predchádzajúcich rokoch, ako aj pokrok Fínska pri dosahovaní jeho národných cieľov stratégie Európa 2020.

                  (4)

                  Fínsko 13. apríla 2018 predložilo svoj národný program reforiem na rok 2018 a svoj program stability na rok 2018. S cieľom zohľadniť prepojenia medzi nimi sa obidva tieto programy posudzovali súčasne.

                  (5)

                  Príslušné odporúčania pre jednotlivé krajiny boli zohľadnené v programovaní európskych štrukturálnych a investičných fondov (ďalej len „EŠIF“) na obdobie rokov 2014 – 2020. Podľa článku 23 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1303/2013 (5) platí, že ak je to potrebné na podporu vykonávania príslušných odporúčaní Rady, Komisia môže požiadať členský štát, aby preskúmal svoju partnerskú dohodu a príslušné programy a navrhol ich zmeny. Komisia poskytla ďalšie informácie o tom, ako bude využívať toto ustanovenie, v usmerneniach k uplatňovaniu opatrení spájajúcich účinnosť EŠIF s riadnou správou hospodárskych záležitostí.

                  (6)

                  Fínsko v súčasnosti podlieha preventívnej časti Paktu stability a rastu a vzťahuje sa naň dlhové pravidlo. Vláda vo svojom programe stability na rok 2018 plánuje v roku 2018 celkové saldo na úrovni – 0,6 % HDP, čo oproti predchádzajúcim rokom predstavuje nezmenený stav. Vláda predpokladá, že toto saldo sa v roku 2019 zlepší a následne v rokoch 2020 a 2021 dosiahne malý prebytok. Strednodobý rozpočtový cieľ, ktorým je štrukturálny deficit na úrovni 0,5 % HDP, bol v roku 2017 prekročený. Predpokladá sa však, že prepočítaný štrukturálny deficit (6) bude v rokoch 2018 – 2019 mierne vyšší na úrovni 0,6 % HDP a následne sa zníži. Pomer dlhu verejnej správy k HDP dosiahol vrchol na úrovni 63,6 % v roku 2015 a klesol na 61,4 % v roku 2017. Podľa programu stability na rok 2018 sa očakáva, že dlhový pomer v roku 2021 ďalej klesne na 56,7 % HDP. Makroekonomický scenár, na ktorom sa zakladajú tieto rozpočtové prognózy, sa vo všeobecnosti javí realistický. Hlavné riziká ohrozujúce dosiahnutie rozpočtových prognóz sa týkajú možných väčších počiatočných nákladov na plánovanú reformu v oblasti sociálnej a zdravotnej starostlivosti oproti očakávaniam.

                  (7)

                  V programe stability na rok 2018 sa pripomína, že náklady súvisiace s mimoriadnym prílevom utečencov sa zvýšili a že tento vplyv na rozpočet bol výrazný v rokoch 2015 – 2016. Podľa programu stability na rok 2017 sa očakávalo, že sa náklady v roku 2017 znížia o 0,15 % HDP. Tento údaj nebol potvrdený v programe stability na rok 2018, a preto ho Komisia nezohľadnila. Okrem toho bolo Fínsku v roku 2017 udelené dočasné povolenie na odchýlku vo výške 0,5 % HDP od požadovaného postupu úprav smerom k strednodobému rozpočtovému cieľu, aby sa zohľadnili hlavné štrukturálne reformy, najmä dôchodková reforma z roku 2017 a pakt pre konkurencieschopnosť, s pozitívnym vplyvom na dlhodobú udržateľnosť verejných financií. Fínsko v roku 2017 dostalo aj povolenie na dočasnú odchýlku vo výške 0,1 % HDP s cieľom zohľadniť vnútroštátne investičné výdavky na projekty spolufinancované Úniou. Pokiaľ ide o druhú spomínanú odchýlku, jedným z kritérií oprávnenosti je, aby nedošlo k zníženiu celkových verejných investícií. Výsledné údaje za rok 2017 svedčia o poklese verejných investícií v roku 2017 v porovnaní s predchádzajúcim rokom, pričom sa odhaduje, že investície spojené s finančnými prostriedkami Únie zostali stabilné. Fínsko sa už preto nepovažuje za oprávnené na dočasnú odchýlku vo výške 0,1 % HDP, pokiaľ ide o vnútroštátne investičné výdavky na projekty spolufinancované Úniou v roku 2017. Zvyšné dočasné odchýlky od postupu úprav smerom k strednodobému rozpočtovému cieľu sa prenášajú, aby pokryli trojročné obdobie. Dočasné odchýlky vyplývajúce z ustanovení o mimoriadnych udalostiach a štrukturálnych reformách preto predstavujú 0,67 % HDP v roku 2018 a 0,5 % HDP v roku 2019.

                  (8)

                  Rada odporučila Fínsku zabezpečiť, aby sa odchýlka od postupu úprav smerom k strednodobému rozpočtovému cieľu v roku 2018 obmedzila len na úľavu súvisiacu s rozpočtovým vplyvom mimoriadnych udalostí (povolená v roku 2016) a úľavu súvisiacu s vykonávaním štrukturálnych reforiem a investícií (povolená v roku 2017). Je to v súlade s maximálnou nominálnou mierou rastu čistých primárnych verejných výdavkov o 1,9 % v roku 2018, čo zodpovedá povolenému zhoršeniu štrukturálneho salda o 0,1 % HDP. Z prognózy Komisie z jari 2018 vyplýva, že existuje riziko určitej odchýlky od odporúčanej fiškálnej úpravy v roku 2018. Keďže bol však výsledok za rok 2017 oproti očakávaniu lepší, v súčasnosti sa predpokladá, že vzdialenosť od strednodobého cieľa bude nižšia ako poskytnuté úľavy spojené s doložkami o neobvyklých udalostiach a štrukturálnych reformách. Ak sa to potvrdí, táto skutočnosť sa zohľadní pri hodnotení ex post za rok 2018.

                  (9)

                  Fínsko by na základe prognózy Komisie z jari 2018 malo v roku 2019 zabezpečiť, aby sa odchýlka od strednodobého rozpočtového cieľa v roku 2019 obmedzila na úľavu súvisiacu s vplyvom na rozpočet v súvislosti s vykonávaním štrukturálnych reforiem, pre ktoré bola v roku 2017 povolená dočasná odchýlka. Je to v súlade s maximálnou nominálnou mierou rastu čistých primárnych verejných výdavkov o 2,9 %, čo zodpovedá povolenému zhoršeniu štrukturálneho salda o 0,2 % HDP. Za predpokladu nezmenenej politiky sa očakáva, že Fínsko v roku 2019 túto požiadavku splní. Fínsko podľa prognózy dodrží referenčnú hodnotu pre úpravu dlhového pomeru v roku 2018 aj 2019. Rada celkovo zastáva názor, že Fínsko musí byť v roku 2018 pripravené prijať ďalšie opatrenia na zaistenie súladu a predpokladá sa, že v roku 2019 dodrží ustanovenia Paktu stability a rastu.

                  (10)

                  V dôsledku starnutia obyvateľstva a klesajúceho počtu pracovných síl sa predpokladá, že výdavky na dôchodky, zdravotnú a dlhodobú starostlivosť sa zvýšia z 22 % HDP v roku 2016 na 24 % HDP do roku 2030. Cieľom administratívnej reformy a reformy služieb sociálnej a zdravotnej starostlivosti, o ktorých sa v súčasnosti rokuje v parlamente, je zníženie rastu výdavkov v tejto oblasti. Ďalšími cieľmi by bolo zabezpečenie rovnakého prístupu k zdravotnej starostlivosti a skrátenie čakacích lehôt pre pacientov, najmä v znevýhodnených alebo odľahlých oblastiach. Pomer subjektívne nesplnených zdravotných potrieb je vyšší ako priemer Únie. Najmä ľudia, ktorí nepatria k pracovným silám, majú ťažkosti so získaním potrebnej zdravotnej starostlivosti. Služby sociálnej a zdravotnej starostlivosti vo Fínsku bude mať od roku 2020 na starosti nová úroveň regionálnej verejnej správy, konkrétne kraje. V rámci reformy sa budú združovať zdroje s cieľom umožniť ich účinnejšie využívanie na úrovni kraja. Častejšie využívanie digitálnych a elektronických služieb by tiež malo zvýšiť produktivitu. Služby sociálnej a primárnej zdravotnej starostlivosti by napokon poskytovali verejné, ako aj súkromné sociálne a zdravotné strediská. Tým by sa pacientom poskytla väčšia voľnosť výberu, pričom sa očakáva, že hospodárska súťaž medzi poskytovateľmi služieb prinesie úspory nákladov. Dosiahnutie týchto ambicióznych cieľov bude závisieť aj od rozhodnutí prijatých vo fáze vykonávania reformy.

                  (11)

                  Miera zamestnanosti celkovej populácie v produktívnom veku od 20 do 64 rokov v roku 2017 vo Fínsku na úrovni 74 % bola v porovnaní s ostatnými severskými krajinami relatívne nízka. Nižšia bola aj účasť na trhu práce, najmä v prípade žien, nízkokvalifikovaných mužov a osôb s migrantským pôvodom. Štrukturálna miera nezamestnanosti zhruba 7,5 % celkovej pracovnej sily v roku 2017 bola vysoká. V prípade rastu zamestnanosti aj napriek nedávnym opatreniam, ktoré prijali fínske orgány, pretrvávajú problémy s prijímaním viacerých stimulov na akceptovanie práce a s prijímaním aktívnejších politík trhu práce.

                  (12)

                  Neaktivita a pasce nezamestnanosti sú naďalej prekážkou rozsiahlejšieho využívania pracovnej sily. Významná pasca neaktivity vyplýva zo systému dávok a z kombinácie jeho rôznych druhov príspevkov. Príspevok sociálnej pomoci a príspevok na bývanie predstavujú podstatnú zložku tejto pasce. Nárok na tieto a iné dávky pri vyšších príjmoch veľmi rýchlo zaniká, čo so sebou nesie riziko, že rozhodnutie začať pracovať nemusí byť dostatočne finančne výhodné. Predpokladá sa, že zložitosť pravidiel týkajúcich sa dávok v spojení s administratívnymi postupmi vedie k značným pasciam nezamestnanosti alebo „byrokratickým pasciam“. Neistota súvisiaca s úrovňou dávok a časom potrebným na znovuzískanie nároku na ne znižuje príťažlivosť krátkodobej práce alebo práce na čiastočný úväzok. A napokon možno konštatovať, že napriek nedávnemu oživeniu bytovej výstavby by nedostatok cenovo dostupného bývania v strediskách rastu mohol predstavovať ďalšiu prekážku mobility pracovnej sily. Je pravdepodobné, že určité vstupné informácie pre revíziu systému sociálneho zabezpečenia poskytne prebiehajúci experiment týkajúci sa základného príjmu, ktorého prvé výsledky sa očakávajú v roku 2019. Preskúmala sa reforma systému rodičovskej dovolenky s cieľom zvýšiť mieru zamestnanosti žien v plodnom veku a presadzovať rodovú rovnosť. V súčasnosti sa pripravuje register príjmov v reálnom čase, ktorý by mohol byť príležitosťou na zlepšenie efektívnosti verejných služieb a na účinné vyrovnanie dávok.

                  (13)

                  Postupy stanovovania miezd sa menia a prikláňajú sa k vyjednávaniu na odvetvovej a miestnej úrovni. Keďže podniky často čelia veľmi odlišným obmedzeniam, malo by to umožniť vyššiu diferenciáciu miezd medzi firmami, aby sa zabezpečilo, že rast reálnych miezd bude v súlade s rastom produktivity a zároveň podporí lepšie výsledky v oblasti zamestnanosti. Na základe najnovších dohôd o mzdových podmienkach uzavretých koncom roka 2017 a začiatkom roka 2018 majú organizovaní zamestnávatelia lepšie možnosti vyjednávať na miestnej úrovni. V prípade neorganizovaných zamestnávateľov pretrvávajú určité prekážky. Boli zaznamenané určité prvé pozitívne výsledky, keďže súčasný stav najnovších rokovaní o mzdách poukazuje na výsledok s celkovo neutrálnym vplyvom na konkurencieschopnosť v oblasti nákladov. V praxi sa zdá, že napriek tomu, že nedôjde k formálnej koordinácii dohôd o mzdových podmienkach, vzniká fínsky model, ktorým sa prepája zvyšovanie miezd v neobchodovateľnom sektore so zvyšovaním dohodnutým v obchodovateľnom sektore.

                  (14)

                  Keďže aktivita a zamestnanosť sa postupne vracajú na úroveň spred krízy, nižšia zamestnateľnosť nezamestnaných a neaktívnych ľudí sa pravdepodobne stane veľkým problémom, ktorý by mohol spomaliť opätovné oživenie trhu práce, a tým ohroziť dlhodobú udržateľnosť vysokej úrovne sociálnej starostlivosti vo fínskej spoločnosti. Táto situácia si vyžaduje primerané a integrované aktivizačné a rehabilitačné služby pre nezamestnaných a neaktívnych. Zdroje určené na verejné služby zamestnanosti, najmä na poradenské činnosti, sú zároveň pod priemerom Únie. Služby pre nezamestnaných, najmä pre tých, ktorí majú horšie vyhliadky na zamestnanie, sú rozptýlené medzi niekoľko samostatných poskytovateľov služieb. Integrácia alebo lepšia koordinácia by pomohli vytvoriť súvislý reťazec služieb (jednotné kontaktné miesto pre nezamestnaných/neaktívne osoby). Treba pokračovať v úsilí zameranom na zaistenie opätovného vstupu neaktívnych osôb na trh práce, najmä osôb vo vekovej skupine 25 – 49 rokov a osôb s migrantským pôvodom. Populácia migrantov by mohla čiastočne vykompenzovať existujúci pokles obyvateľstva v produktívnom veku za predpokladu, že sa dobre začlení do trhu práce a do fínskej spoločnosti. Napokon sa zvyšuje nedostatok pracovných síl, pravdepodobne v dôsledku prebiehajúcich štrukturálnych zmien v hospodárstve, napríklad v dôsledku starnutia obyvateľstva. Vyplýva z toho potreba pokračovať v investíciách do vzdelávania a odbornej prípravy dospelých, aby sa umožnila pracovná mobilita a znížil sa nesúlad medzi ponúkanými a požadovanými zručnosťami.

                  (15)

                  Vláda uskutočnila opatrenia na podporu podnikania a začínajúcich podnikov a takisto zlepšila dostupnosť úverov a vývozných záruk pre malé a stredné podniky. Nezamestnaní majú teraz nárok na dávky v nezamestnanosti počas prvých mesiacov, keď začínajú podnikať. Tento program bude s najväčšou pravdepodobnosťou úspešný, ak sa skombinuje s odbornou prípravou a školeniami, no jeho krátke trvanie môže obmedziť jeho vplyv. Určité nedostatky pretrvávajú aj v sociálnej ochrane podnikateľov a samostatne zárobkovo činných osôb a riziko chudoby samostatne zárobkovo činných osôb vo Fínsku je v porovnaní so zamestnancami vysoké.

                  (16)

                  Dlh domácností zostáva na historicky vysokej úrovni (67 % HDP v roku 2016). Dlh je prevažne úročený variabilnou sadzbou, čo predstavuje riziko v prípade zvýšenia úrokovej miery v strednodobom horizonte. Objem spotrebiteľských úverov sa rýchlo zvyšuje a rastúci podiel týchto úverov poskytujú zahraničné banky, finančné inštitúcie iné ako úverové inštitúcie, malé úverové spoločnosti a isté formy partnerského poskytovania úverov. Fínsky úrad pre finančný dohľad prijal niekoľko opatrení na obmedzenie nárastu zadlženosti domácností. V krátkom čase sa však neočakáva žiadne aktívne znižovanie zadlženia, a to najmä preto, že úrokové sadzby zostávajú na nízkej úrovni a dôvera spotrebiteľov je silná. Neexistencia komplexného registra úverov (v ktorom by sa zhromažďovali pozitívne aj negatívne informácie o dlžníkoch) môže bankám zabrániť v tom, aby mali jasný prehľad o celkovej zadlženosti domácností.

                  (17)

                  Komisia vykonala v kontexte európskeho semestra na rok 2018 komplexnú analýzu hospodárskej politiky Fínska, ktorú uverejnila v správe o tejto krajine na rok 2018. Zároveň posúdila program stability na rok 2018, národný program reforiem na rok 2018 a následné opatrenia v nadväznosti na odporúčania adresované Fínsku v predchádzajúcich rokoch. Komisia zohľadnila nielen ich význam pre udržateľnú fiškálnu a sociálno-ekonomickú politiku vo Fínsku, ale aj rozsah ich súladu s pravidlami a usmerneniami Únie vzhľadom na potrebu posilniť celkovú správu hospodárskych záležitostí Únie zabezpečením vstupov na úrovni Únie do budúceho vnútroštátneho rozhodovania.

                  (18)

                  Rada na základe tohto posúdenia preskúmala program stability na rok 2018 a jej stanovisko (7) je zohľadnené najmä nižšie v odporúčaní 1.

            TÝMTO ODPORÚČA, aby Fínsko v rokoch 2018 a 2019 prijalo opatrenia s cieľom:

                  1.

                  Dosiahnuť strednodobý rozpočtový cieľ v roku 2019, po zohľadnení úľavy súvisiacej so zavádzaním štrukturálnych reforiem, na ktoré bola udelená dočasná odchýlka. Zabezpečiť prijatie a zavedenie administratívnej reformy s cieľom zlepšiť nákladovú efektívnosť a rovnaký prístup k službám sociálnej a zdravotnej starostlivosti.

                  2.

                  Zlepšiť stimuly na akceptovanie práce a zabezpečiť primerané a dobre integrované služby pre nezamestnaných a neaktívnych.

                  3.

                  Posilniť monitorovanie dlhu domácností aj vytvorením systému úverových registrov.

         V Bruseli 13. júla 2018

               Za Radu

               predseda

            H. LÖGER

         (1)  Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1176/2011 zo 16. novembra 2011 o prevencii a náprave makroekonomických nerovnováh (Ú. v. EÚ L 306, 23.11.2011, s. 25).

         (3)  Ú. v. EÚ C 179, 25.5.2018, s. 1.

         (4)  Ú. v. EÚ C 261, 9.8.2017, s. 1.

         (5)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1303/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa stanovujú spoločné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde, Kohéznom fonde, Európskom poľnohospodárskom fonde pre rozvoj vidieka a Európskom námornom a rybárskom fonde a ktorým sa stanovujú všeobecné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde, Kohéznom fonde a Európskom námornom a rybárskom fonde, a ktorým sa zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 1083/2006 (Ú. v. EÚ L 347, 20.12.2013, s. 320).

         (6)  Saldo očistené od cyklických vplyvov bez jednorazových a dočasných opatrení, prepočítané útvarmi Komisie podľa spoločne dohodnutej metodiky.

         (7)  Podľa článku 5 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1466/97.