               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli5. 6. 2019
            COM(2019) 510 final
            Odporúčanie
            ODPORÚČANIE RADY,
            ktoré sa týka národného programu reforiem Francúzska na rok 2019 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady k programu stability Francúzska na rok 2019

               Odporúčanie

               ODPORÚČANIE RADY,

               ktoré sa týka národného programu reforiem Francúzska na rok 2019 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady k programu stability Francúzska na rok 2019

               RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

               so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 121 ods. 2 a článok 148 ods. 4,

               so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii
                  1
               , a najmä na jeho článok 5 ods. 2,

               so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1176/2011 zo 16. novembra 2011 o prevencii a náprave makroekonomických nerovnováh
                  2
               , a najmä na jeho článok 6 ods. 1,

               so zreteľom na odporúčanie Európskej komisie,

               so zreteľom na uznesenia Európskeho parlamentu,

               so zreteľom na závery Európskej rady,

               so zreteľom na stanovisko Výboru pre zamestnanosť,

               so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a finančného výboru,

               so zreteľom na stanovisko Výboru pre sociálnu ochranu,

               so zreteľom na stanovisko Výboru pre hospodársku politiku,

               keďže:

               (1)Komisia začala európsky semester pre koordináciu hospodárskych politík na rok 2019 prijatím ročného prieskumu rastu 21. novembra 2018. Náležite pri tom zohľadnila Európsky pilier sociálnych práv, ktorý vyhlásili Európsky parlament, Rada a Komisia 17. novembra 2017. Priority ročného prieskumu rastu schválila Európska rada na zasadnutí 21. marca 2019. Komisia 21. novembra 2018 prijala na základe nariadenia (EÚ) č. 1176/2011 aj správu o mechanizme varovania, v ktorej Francúzsko určila za jeden z členských štátov, vo vzťahu ku ktorým sa vykoná hĺbkové preskúmanie. V ten istý deň Komisia prijala aj odporúčanie na odporúčanie Rady týkajúce sa hospodárskej politiky eurozóny, ktoré schválila Európska rada na zasadnutí 21. marca 2019. Rada prijala 9. apríla 2019 odporúčanie o hospodárskej politike eurozóny („odporúčanie pre eurozónu“).

               (2)Francúzsko by ako členský štát, ktorého menou je euro, malo vzhľadom na úzke prepojenia medzi ekonomikami v hospodárskej a menovej únii zabezpečiť úplné a včasné vykonanie odporúčania pre eurozónu, ako sa zohľadňuje ďalej v odporúčaniach 1 až 4. K plneniu druhého odporúčania pre eurozónu, pokiaľ ide o obnovu fiškálnych rezerv, zlepšenie verejných financií a podporu investícií, prispejú predovšetkým opatrenia, ktorých cieľom je využiť neočakávané zisky na zníženie verejného dlhu, zefektívniť verejné výdavky a zamerať investičnú hospodársku politiku na konkrétne oblasti. Opatrenia zamerané na zjednodušenie daňového systému a zníženie regulačných obmedzení zas prispejú k plneniu prvého odporúčania pre eurozónu, pokiaľ ide o podnikateľské prostredie. A napokon, opatrenia zamerané na zlepšenie zamestnateľnosti prispejú k plneniu tretieho odporúčania pre eurozónu, pokiaľ ide o fungovanie trhu práce.

               (3)Správa o Francúzsku
                  3
                na rok 2019 bola uverejnená 27. februára 2019. Posudzoval sa v nej pokrok, ktorý Francúzsko dosiahlo pri plnení odporúčaní pre jednotlivé krajiny prijatých Radou 13. júla 2018, následné opatrenia v nadväznosti na odporúčania prijaté v predchádzajúcich rokoch, ako aj pokrok Francúzska pri dosahovaní jeho národných cieľov stratégie Európa 2020. Bolo v nej zahrnuté aj hĺbkové preskúmanie podľa článku 5 nariadenia (EÚ) č. 1176/2011, ktorého výsledky boli takisto uverejnené 27. februára 2019
                  4
               . Na základe svojej analýzy Komisia dospela k záveru, že vo Francúzsku existujú makroekonomické nerovnováhy. Zistené nerovnováhy sa týkajú najmä vysokého verejného dlhu a slabej dynamiky konkurencieschopnosti v kontexte nízkeho rastu produktivity.

               (4)Francúzsko 26. apríla 2019 predložilo svoj národný program reforiem na rok 2019 a svoj program stability na rok 2019. S cieľom zohľadniť prepojenia medzi týmito programami sa obidva programy posudzovali súčasne.

               (5)Príslušné odporúčania pre jednotlivé krajiny boli zohľadnené v programovaní európskych štrukturálnych a investičných fondov (ďalej len „EŠIF“) na obdobie rokov 2014 – 2020. Ako je stanovené v článku 23 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1303/2013
                  5
               , platí, že ak je to nevyhnutné na podporu vykonávania príslušných odporúčaní Rady, Komisia môže požiadať členský štát, aby preskúmal svoju partnerskú dohodu a príslušné programy a navrhol ich zmeny. Komisia poskytla ďalšie informácie o tom, ako bude využívať toto ustanovenie, v usmerneniach k uplatňovaniu opatrení spájajúcich účinnosť EŠIF s riadnou správou hospodárskych záležitostí
                  6
               .

               (6)Na Francúzsko sa v súčasnosti vzťahuje preventívna časť Paktu stability a rastu a prechodné dlhové pravidlo. Vo svojom programe stability na rok 2019 vláda plánuje zvýšenie celkového deficitu z 2,5 % HDP v roku 2018 na 3,1 % HDP v roku 2019 a následne jeho postupné zníženie na 1,2 % HDP v roku 2022. Toto plánované zvýšenie celkového deficitu v roku 2019, ktoré sa potvrdilo aj v prognóze Komisie z jari 2019, je zapríčinené najmä jednorazovým, deficit zvyšujúcim vplyvom transformácie daňových úverov v oblasti zamestnanosti a konkurencieschopnosti na trvalé zníženie sociálnych príspevkov zamestnávateľov. Na základe prepočítaného štrukturálneho salda
                  7
                sa strednodobý rozpočtový cieľ, ktorým je štrukturálny deficit vo výške 0,4 % HDP, neplánuje dosiahnuť počas obdobia, na ktoré sa vzťahuje program stability na rok 2019. Podľa programu stability na rok 2019 sa očakáva, že pomer dlhu verejnej správy k HDP vzrastie z 98,4 % HDP v roku 2018 na 98,9 % v roku 2019 a následne bude klesať až na úroveň 96,8 % v roku 2022. Makroekonomický scenár, na ktorom sa zakladajú tieto rozpočtové prognózy, je realistický. Zároveň platí, že opatrenia potrebné na podporu plánovaných cieľových deficitov na obdobie od roku 2020 neboli konkretizované.

               (7)Komisia vydala 5. júna 2019 správu na základe článku 126 ods. 3 ZFEÚ, keďže v programe stability sa v roku 2019 plánoval celkový deficit presahujúci referenčnú hodnotu 3 % HDP stanovenú v zmluve a na základe oznámených údajov sa v roku 2018 prima facie nedodržalo prechodné dlhové pravidlo. V správe sa dospelo k záveru, že po posúdení všetkých relevantných faktorov by sa kritériá deficitu a dlhu vymedzené v zmluve a v nariadení (ES) č. 1467/1997 mali v súčasnosti považovať za dodržané.

               (8)Rada 13. júla 2018 odporučila Francúzsku, aby zabezpečilo, že nominálna miera rastu čistých primárnych verejných výdavkov
                  8
                v roku 2019 neprekročí 1,4 %, čo zodpovedá ročnej štrukturálnej úprave vo výške 0,6 % HDP. Z prognózy Komisie z jari 2019 vyplýva, že v roku 2019 existuje riziko značnej odchýlky od odporúčaného postupu úprav smerom k strednodobému rozpočtovému cieľu.

               (9)Vzhľadom na pomer dlhu verejnej správy Francúzska k HDP nad úrovňou 60 % HDP a predpokladanú produkčnú medzeru vo výške 0,7 % by nominálna miera rastu čistých primárnych verejných výdavkov v roku 2020 nemala presiahnuť 1,2 %, čo na základe matice požiadaviek v rámci Paktu stability a rastu zodpovedá štrukturálnej úprave 0,6 % HDP. Z prognózy Komisie z jari 2019 za predpokladu nezmenenej politiky vyplýva, že v roku 2020 existuje riziko značnej odchýlky od uvedenej požiadavky. Prima facie sa predpokladá, že Francúzsko v rokoch 2019 a 2020 nedodrží prechodné dlhové pravidlo. Rada celkovo zastáva názor, že počnúc rokom 2019 by sa mali prijať potrebné opatrenia, aby sa dosiahol súlad s ustanoveniami Paktu stability a rastu. Je dôležité, aby sa všetky neočakávané zisky využili na ďalšie znižovanie miery zadlženosti verejnej správy.

               (10)Úsilie vynaložené na konsolidáciu verejných financií sa prejavilo iba miernym znížením pomeru verejných výdavkov k HDP, ktorý v roku 2018 dosahoval úroveň 56 % a bol naďalej najvyšším v EÚ. Stabilný pokles verejného dlhu bude závisieť od schopnosti vlády obmedziť svoje výdavky. Vláda od roku 2017 postupne zavádza obnovenú stratégiu fiškálnej konsolidácie naplánovanú na celé päťročné funkčné obdobie prezidenta. Či bude úspešná, bude závisieť od toho, či sa splnia výdavkové ciele, ktoré boli vytýčené pre ústredné a miestne samosprávy a pre systém zdravotnej starostlivosti.

               (11)Výdavky na zdravotnú starostlivosť sa postupom času neustále zvyšovali. Celková výška výdavkov sa v roku 2017 odhadovala na 11,5 % HDP, čo je najvyššia úroveň spomedzi krajín EÚ, ktoré sú členmi Organizácie pre hospodársku spoluprácu a rozvoj (OECD). Na jeseň 2018 bola ohlásená nová reforma systému zdravotnej starostlivosti a 13. februára 2019 bol predložený návrh zákona. Či bude reforma úspešná, bude závisieť od toho, či sa podarí vytvoriť jasný právny a organizačný rámec, ktorý by poskytoval vhodné stimuly a podporoval spoluprácu medzi verejnými a súkromnými aktérmi. Ohlásená reforma systému zdravotnej starostlivosti nepočíta s úpravou normy pre rast výdavkov na zdravotnú starostlivosť (Objectif National de Dépenses d'Assurance Maladie, ONDAM). Táto norma pre výdavky pokrýva tretinu výdavkov na sociálne zabezpečenie. Cieľ ONDAM bol od roku 2017 zvýšený už trikrát aj napriek tomu, že sa ho od roku 2010 darilo plniť. Na obdobie rokov 2018 – 2020 sa pôvodný cieľ rastu 2,1 % zvýšil v zákone o rozpočte na rok 2018 na upravený cieľ 2,3 % a v rozpočtovom zákone o sociálnom zabezpečení na rok 2019 sa ešte viac zvýšil na 2,5 %. Do istej miery sa takto zohľadnia dodatočné náklady, ktoré vzniknú v súvislosti s reformou Ma santé 2022.

               (12)Verejné výdavky na miestnej úrovni prekročili v roku 2017 plánovaný cieľ rastu. Verejné výdavky miestnej samosprávy vo Francúzsku sa od roku 2014 riadia normou pre výdavky, v ktorej sú stanovené ročné nezáväzné ciele rastu tak pre prevádzkové verejné výdavky, ako aj pre potreby financovania na miestnej úrovni (Objectif d'évolution de la Dépense Locale). Táto norma pre výdavky bola v roku 2018 sprevádzaná právne záväznými zmluvnými dohodami, ktoré sa s platnosťou na roky 2018 až 2020 uzavreli medzi štátom a 71 % z 322 najväčších miestnych orgánov. Keďže došlo iba k obmedzenému zníženiu počtu obcí, môže to byť prekážka pri dosahovaní súladu s normou pre výdavky. Po vykonaní územnej reformy v rokoch 2014 až 2016 počet regiónov síce klesol na polovicu, no počet obcí sa znížil iba mierne a zostal vyšší ako 34 000, čo je zďaleka najviac v EÚ.

               (13)Implementácia obnovenej stratégie fiškálnej konsolidácie, ktorú vláda naplánovala na päťročné funkčné obdobie prezidenta, si vyžaduje aj vykonanie programu Action Publique 2022, ktorý ešte stále nebol úplne vymedzený. Vďaka tomuto programu sa má podstatne zvýšiť efektívnosť verejných výdavkov a zároveň zlepšiť fungovanie celoštátnej verejnej správy. Vláda jasne uprednostnila metodické a procesné aspekty, no nevenovala pozornosť predchádzajúcej kvantifikácii možných úspor v jednotlivých oblastiach. Hoci je možné, že tento prístup vyplynul zo zložitého procesu reforiem a z potreby upokojiť verejnú diskusiu o citlivých otázkach, zároveň sťažuje kvantitatívne vyhodnotenie celkovej stratégie a jej prínosu k fiškálnej konsolidácii. Predovšetkým nie je jasné, ako presne a v akom časovom horizonte by mal program reforiem (vrátane plánov transformácie ministerstiev, ktoré zahŕňajú rozsiahly súbor rôznorodých opatrení) prispieť prostredníctvom konkrétnych opatrení k dosiahnutiu veľmi konkrétneho cieľa, ktorým je zníženie pomeru výdavkov k HDP do roku 2022. Z dostupných informácií celkovo vyplýva, že usmernenia pre preskúmavanie výdavkov, ktoré v roku 2016 schválila Euroskupina, sa dodržiavajú iba čiastočne.

               (14)Riziká ohrozujúce udržateľnosť verejného dlhu zostávajú v strednodobom horizonte aj naďalej vysoké. Vysoká úroveň verejného dlhu a štrukturálneho deficitu verejných financií predstavuje najmä v strednodobom horizonte problém z hľadiska udržateľnosti. Aby sa tieto riziká dali odvrátiť, musí sa nutne vyvinúť fiškálne úsilie, ktoré by sa premietlo do výrazného zlepšenia štrukturálneho primárneho salda Francúzska. Znížením pomeru verejného dlhu k HDP by sa zlepšili aj vyhliadky francúzskeho hospodárstva na rast a jeho odolnosť.

               (15)Plánovaná dôchodková reforma by mohla pomôcť znížiť verejný dlh v strednodobom horizonte, a obmedziť tak riziká ohrozujúce udržateľnosť dlhu. Rozpočtová rovnováha dôchodkového systému do veľkej miery závisí od makroekonomických predpokladov. Podľa poslednej výročnej správy Rady Francúzska pre dôchodky (Conseil d’orientation des retraites) dosiahli výdavky na dôchodky v roku 2017 výšku 13,8 % HDP, pričom sa predpokladá, že v roku 2022 dosiahnu 13,5 %, a potom by mali v horizonte do roku 2070 zostať v rozmedzí od 11,6 % do 14,4 % v závislosti od predpokladanej miery rastu vo vývoji HDP a zamestnanosti v čase. Vo Francúzsku existuje popri sebe viac ako 40 rôznych dôchodkových systémov. Tieto systémy sa uplatňujú na rôzne skupiny pracovníkov a funkcií podľa odlišných súborov pravidiel. Ku koncu roka sa očakáva predloženie návrhu zákona, ktorým by sa postupne zjednotili pravidlá týchto systémov, aby sa zjednodušilo fungovanie dôchodkového systému a hlavne zlepšila jeho transparentnosť, spravodlivosť a efektívnosť.

               (16)Miera zamestnanosti pokračovala vo svojom raste až na úroveň 71,3 % v roku 2018. Miera nezamestnanosti, ktorá naďalej klesala, dosiahla v roku 2018 úroveň 9,1 %, zostáva však výrazne nad priemernou úrovňou EÚ (6,8 %) a priemernou úrovňou eurozóny (8,2 %). Francúzsky trh práce je navyše aj naďalej veľmi segmentovaný. Takmer 85 % novoprijatých zamestnancov dostalo zmluvu na dobu určitú, pričom miera prechodu na trvalé pracovné zmluvy patrí medzi najnižšie v EÚ. Nedobrovoľná práca na kratší pracovný čas je takisto veľmi vysoká. V roku 2018 predstavovala 42,3 % z celkovej práce na kratší pracovný čas. Plánovaná reforma systému dávok v nezamestnanosti (Unédic) je zacielená na zníženie zadlženosti systému a na riešenie problému segmentácie trhu práce prostredníctvom obmedzenia stimulov, ktoré motivujú uzatvárať s pracovníkmi zmluvy na veľmi krátku dobu a následne ich opätovne zamestnávať. Rokovania medzi sociálnymi partnermi o systéme dávok v nezamestnanosti prebehli začiatkom roka 2019. Ich cieľom bolo i) znížiť zadlženosť systému a ii) zmeniť pravidlá tak, aby boli motivujúcejšie pre nezamestnaných a prispeli k zníženiu neistoty pracovných miest, a iii) nájsť stimulačný mechanizmus, ktorý by obmedzil stimuly na uzatváranie zmlúv na veľmi krátku dobu. Sociálni partneri sa však na novom súbore pravidiel nedohodli. Reforma je teraz v rukách vlády, ktorá sa zaviazala nájsť dohodu do leta 2019.

               (17)Zraniteľné skupiny majú aj naďalej pomerne ťažšie podmienky na trhu práce ako iné skupiny. V roku 2018 sa miera zamestnanosti osôb, ktoré sa nenarodili v EÚ, pohybovala na úrovni 57,5 % (oproti 73,1 % osôb narodených vo Francúzsku) a je jednou z najnižších v EÚ. Ukázalo sa, že ľudia s migrantským pôvodom sú v procese prijímania do zamestnania zvyčajne znevýhodňovaní. Ich geografická koncentrácia v chudobných štvrtiach je takisto znepokojivá. Obyvatelia najchudobnejších oblastí (ako napríklad Quartiers de la politique de la ville) vrátane osôb s migrantským pôvodom naďalej čelia ťažkostiam na trhu práce a v roku 2017 miera ich nezamestnanosti dosiahla 24,7 %. Napriek viacerým politickým opatreniam má sociálno-ekonomické zázemie a migrantský pôvod stále veľký vplyv na študijné výsledky a brzdí integráciu na trhu práce.

               (18)Na trhu práce sú stále znevýhodňovaní aj nízkokvalifikovaní a mladí ľudia. V roku 2017 miera nezamestnanosti nízkokvalifikovaných osôb po prvýkrát od roku 2008 klesla, avšak v roku 2018 dosahovala úroveň 16,2 %, čo je ešte stále výrazne nad úrovňou spred krízy. Nezamestnanosť mladých ľudí (vo veku 15 až 24 rokov) klesla v roku 2018 o 1,6 percentuálneho bodu na 20,7 %, ale stále sa nachádza výrazne nad priemernou úrovňou EÚ (15,2 %). V roku 2018 dosahovala miera nezamestnanosti nízkokvalifikovaných mladých ľudí 35,6 %, čo je ešte stále veľmi vysoká úroveň. Účinná aktívna podpora pri hľadaní zamestnania zahŕňajúca okrem iného aj intenzívne profesijné poradenstvo a pomoc pri nábore pracovníkov, prístup k opatreniam na zvyšovanie úrovne zručností, inovačné opatrenia zamerané na oslovenie najzraniteľnejších mladých ľudí, ktorí nie sú zamestnaní, ani nie sú v procese vzdelávania či odbornej prípravy, a dôraznejšie opatrenia proti diskriminačným praktikám sú kľúčom k presadzovaniu rovnakých príležitostí na trhu práce. Najvzdialenejšie regióny, ktoré musia čeliť navyše aj ďalším výzvam, si zasluhujú osobitnú pozornosť.

               (19)Situácia na trhu práce sa zlepšuje, no viacero ukazovateľov poukazuje na nesúlad medzi ponúkanými a požadovanými zručnosťami. Hoci je úroveň nezamestnanosti a podzamestnanosti aj naďalej vysoká, je čoraz väčší nedostatok kvalifikovaných pracovníkov, a to najmä v určitých odvetviach. Tento nedostatok zručností, ako aj chýbajúce kompetencie sú kľúčovými faktormi, ktoré vysvetľujú neobsadenosť pracovných miest. Podľa údajov francúzskej agentúry Pôle Emploi bolo v roku 2017 z 3,2 milióna registrovaných voľných pracovných miest zrušených 150 000, pretože chýbali vhodní kandidáti. Z dostupných informácií vyplýva, že v čase krízy a následného oživenia narástol nesúlad medzi ponúkanými a požadovanými zručnosťami, čo prispelo k pomalšiemu znižovaniu nezamestnanosti a k vyššej dlhodobej nezamestnanosti. Príležitosti na trhu práce sa vďaka počiatočnému odbornému vzdelávaniu a príprave zlepšujú. Vláda zaviedla v roku 2018 komplexný súbor opatrení s cieľom zlepšiť prístup k počiatočnej a priebežnej odbornej príprave a prehodnotiť riadenie a financovanie systému odborného vzdelávania a prípravy. Plán investícií do zručností (Plan d’investissement dans les compétences), ktorý tieto reformy dopĺňa, má za cieľ poskytnúť v rokoch 2018 až 2022 odbornú prípravu a intenzívne poradenstvo 1 miliónu mladých ľudí, ktorí nie sú zamestnaní, ani nie sú v procese vzdelávania alebo odbornej prípravy, a 1 miliónu nízkokvalifikovaných uchádzačov o zamestnanie.

               (20)Francúzsky systém sociálnej ochrany vo všeobecnosti účinne znižuje nerovnosť aj chudobu. Podiel ľudí ohrozených chudobou a sociálnym vylúčením naďalej klesal a v roku 2017 dosiahol historické minimum 17,1 % v porovnaní s priemerom 22,4 % v EÚ. Príjmová nerovnosť však zostáva výrazne nad úrovňou spred krízy. Navyše sa znížila aj miera prechodu do vyšších príjmových kvantilov, najmä pokiaľ ide o najnižší kvintil. Niektoré skupiny, medzi ktoré patria aj rodiny s jedným rodičom a ľudia narodení mimo EÚ, čelia vyššiemu riziku chudoby a sociálneho vylúčenia. Poradenstvo pre príjemcov minimálneho príjmu nie je vždy postačujúce, pričom existujú veľké územné rozdiely. Tieto problémy by pomohlo vyriešiť, keby sa investície smerované do sociálneho začlenenia viac a lepšie koordinovali tak, ako sa to plánovalo v národnej stratégii boja proti chudobe predstavenej v septembri 2018. Hoci systém zdravotnej starostlivosti dosahuje celkovo dobré výsledky, najmä v najvzdialenejších regiónoch by sa zišlo investovať do znižovania regionálnych rozdielov v prístupe k službám.

               (21)Z európskeho prehľadu výsledkov inovácie vyplýva, že Francúzsko ani napriek nedávnym iniciatívam nebolo schopné dohnať zaostávanie za európskymi lídrami v oblasti inovácií. Investície do výskumu a vývoja zostali na stabilnej úrovni a nové spoločnosti majú problém rásť. Francúzsko nesmeruje k splneniu svojho celkového 3 % cieľa, ktorý bol vytýčený na rok 2020 pre intenzitu výskumu a vývoja, a úroveň investícií podnikateľského sektora do výskumu a vývoja ešte stále ďaleko zaostáva za 2 % cieľom. Verejné výdavky na výskum a vývoj sú nad priemerom Únie a zahŕňajú širokú škálu režimov priamej a nepriamej podpory pre podniky vyvíjajúce úsilie v oblasti výskumu a inovácií, medzi ktoré patrí aj režim daňovej úľavy na výskum a vývoj (Crédit d’Impôt Recherche), ktorý je jedným z najštedrejších spomedzi krajín OECD. Celková výkonnosť ekosystému výskumu, vývoja a inovácií však stále nezodpovedá tomu, aká veľká suma verejnej podpory sa naň vynakladá. Hoci sa nedávno vykonalo hodnotenie existujúcich nástrojov vrátane režimu Crédit d’Impôt Recherche, na účely implementácie budúcej politiky by bolo užitočné komplexne vyhodnotiť celý súbor politík. Úlohou Rady pre inovácie (Conseil de l’innovation), ktorá bola zriadená v júli 2018, je vykonávať dohľad nad zjednodušujúcimi opatreniami, ktoré zahŕňajú lepšiu koordináciu medzi regionálnou a celoštátnou podporou inovácie. Šírenie inovácií by sa dalo zlepšiť aj budovaním užších väzieb medzi vedou a podnikaním, a najmä prostredníctvom systémov na prenos znalostí, keďže Francúzsko stále zaostáva za priemerom Únie, pokiaľ ide o financovanie verejného výskumu a vývoja zo strany podnikov. Podpora zameraná na klastre pre konkurencieschopnosť (pôles de compétitivité) bola predĺžená na obdobie štvrtej fázy (2019 – 2022), pričom sa budú uprednostňovať organizácie klastrov, ktoré sú dobre prepojené s inými štruktúrami na miestnej úrovni, ktoré sa zameriavajú na národné priemyselné priority a ktoré sa v minulosti zapojili do projektov EÚ. Aj vďaka Fondu pre inovácie a priemysel (Fonds pour l’innovation et l’industrie), ktorý je financovaný prostredníctvom privatizácie, sa pomôžu zabezpečiť finančné prostriedky na umelú inteligenciu. Včasný vývoj súvisiacich technológií, ako je internet vecí, 5G siete, vysokovýkonná výpočtová technika, ako aj dátové hospodárstvo vo všeobecnosti, bude jedným z kľúčov k úspechu týchto iniciatív. Veľké rozdiely medzi regiónmi existujú aj z hľadiska regionálnych investícií do výskumu a vývoja a z hľadiska inovačnej výkonnosti. Viacero vidieckych regiónov alebo regiónov v procese priemyselnej transformácie nedosahuje priemer EÚ. Najvzdialenejšie regióny sa nachádzajú na dolnom konci stupnice.

               (22)Pokiaľ ide o politiku v oblasti energetiky a zmierňovania zmeny klímy, Francúzsko dosahuje v súčasnosti dobré výsledky a je na dobrej ceste k dosiahnutiu svojho cieľa na zníženie emisií skleníkových plynov do roku 2020. Musí však výrazne zintenzívniť svoje investičné úsilie, aby dosiahlo svoje ciele do roku 2020 v oblasti obnoviteľných zdrojov energie a energetickej efektívnosti, ako aj svoje ambicióznejšie ciele vytýčené do roku 2030 v oblasti klímy a energetiky, najmä pokiaľ ide o využívanie obnoviteľných zdrojov energie a energeticky účinnú renováciu fondu budov. Keďže viac ako polovica súčasného financovania týchto investícií pochádza z verejných zdrojov, mali by sa vytvoriť priaznivejšie hospodárske a regulačné podmienky na financovanie projektov súkromným sektorom, aby sa tak využili tieto značné možnosti investovania. Urýchľovanie využívania obnoviteľných zdrojov energie v odvetví vykurovania a chladenia ponúka mimoriadne veľký potenciál, ktorý je zatiaľ nevyužitý. Dosiahnutie energetickej efektívnosti budov si takisto vyžaduje vysoké investície. Platí to najmä pre renováciu sektora bývania, na ktorý pripadá veľký podiel celkovej investičnej medzery v oblasti klímy, pretože bytový fond je z veľkej časti zastaraný a obsahuje 7 až 8 miliónov teplotných sít (čo zodpovedá približne 20 % celkového počtu obytných jednotiek). Pokiaľ ide o podniky, vo Francúzsku bolo v roku 2017 percento fondu budov spĺňajúcich normy vysokej energetickej účinnosti nižšie (25 %) ako v Únii ako celku (39 %). V energetickom sektore prevládajú výrazné regionálne rozdiely. Energetická náročnosť síce klesá takmer vo všetkých regiónoch, avšak rôznym tempom, a značné rozdiely existujú aj vo využívaní energie z obnoviteľných zdrojov. Dodatočné investície do prepojení by mohli prispieť k väčšej integrácii vnútorného trhu EÚ s energiou, pričom by priniesli väčšiu hospodársku súťaž a uľahčili využívanie energie z obnoviteľných zdrojov, najmä na Pyrenejskom polostrove.

               (23)Plán národného obehového hospodárstva z roku 2018 (Feuille de Route Economie Circulaire) je ambiciózny politický rámec pre efektívne využívanie zdrojov, ktorého vykonávanie bude závisieť od zabezpečenia príslušných investícií. Hoci podiel recyklovaných materiálov na celkovom dopyte po materiáloch (miera využívania obehového materiálu) je výrazne nad priemerom EÚ (19,5 % oproti 11,7 % v roku 2016), miera recyklácie komunálneho odpadu je stále mierne pod priemerom EÚ (41,8 % oproti 46,4 % v roku 2016). Prijatie zákona o obehovom hospodárstve bude v tejto súvislosti predstavovať krok vpred, a to aj pokiaľ ide o širšie využívanie druhotných surovín, najmä plastov. Predovšetkým medzi malými a strednými podnikmi treba ďalej podporovať nové obchodné modely a výrobné procesy efektívne využívajúce zdroje, ktoré zahŕňajú okrem iného aj priemyselnú symbiózu. To možno uľahčiť tak, že sa vypracujú inovačné finančné nástroje, ako aj financovanie pre ekologické inovácie.

               (24)Najmä vo viac znevýhodnených oblastiach by investície do zlepšenia pripojiteľnosti mohli prispieť k odstráneniu nerovností v rámci tohto členského štátu. Francúzsko je pod priemerom Únie, pokiaľ ide o prístup k rýchlym širokopásmovým sieťam, a obmedzená je aj miera využívania rýchleho širokopásmového pripojenia (v priemere 20 % domácností v roku 2018 oproti 41 % v Únii). Využívanie mobilných širokopásmových služieb je takisto ešte stále pod priemerom Únie. Pokrytie širokopásmovým pripojením sa v jednotlivých regiónoch veľmi líši a v niekoľkých vidieckych oblastiach a v najvzdialenejších regiónoch zostáva naďalej obmedzené. Očakáva sa, že francúzsky plán pre ultrarýchle širokopásmové pripojenie (Plan France Très Haut Débit) a súvisiace opatrenia významne prispejú k tomu, aby krajina dosiahla ciele v oblasti pripojiteľnosti. Najmä v oblastiach so slabým pokrytím bude nevyhnutné zblízka monitorovať vykonávanie týchto opatrení vzhľadom na prevažne decentralizovaný prístup a prípadné ťažkosti, ktoré by mohli nastať, ak nebude dosť kvalifikovaných pracovníkov na zavedenie siete.

               (25)Francúzsky daňový systém je aj napriek neustálemu úsiliu o zvyšovanie istoty pre daňových poplatníkov (Loi pour un État au service d'une société de confiance, zákon ESSOC) a zjednodušovanie systému naďalej veľmi zložitý, čo predstavuje záťaž pre podnikateľské prostredie. Daňový zákon zahŕňa rôznorodé systémy daňových sadzieb a daňových výdavkov (daňové úvery, oslobodenia od daní, daňové úľavy). Touto zložitosťou sa často sleduje dosiahnutie konkrétnych politických cieľov, ako je zmiernenie daňového zaťaženia najzraniteľnejších domácností a stimulovanie alebo náprava istého správania. Hrozí však, že to vyústi do straty čitateľnosti systému, čím sa zvýšia náklady na dodržiavanie predpisov, ako aj právna neistota, čo bude mať nepriaznivý vplyv na atraktívnosť Francúzska, a zároveň sa vytvoria príležitosti na daňové úniky.

               (26)Zefektívnením daňových výdavkov a znížením počtu nízkopríjmových daní by sa mohol daňový systém viac zjednodušiť. Odhaduje sa, že celkové daňové výdavky budú v roku 2019 predstavovať 4 % HDP. V súčasnom rozpočtovom rámci (2018 – 2022) sa na rozdiel od predchádzajúceho viacročného rámca nestanovuje výdavkový limit pre daňové výdavky. Namiesto toho sa v ňom stanovuje nezáväzný cieľ 28 % pre pomer daňových výdavkov k súčtu čistých daňových príjmov a daňových výdavkov. Hoci sa v zákone o rozpočte na rok 2018 plánovalo, že pomer daňových výdavkov bude nižší ako cieľ (28 %) stanovený vo viacročnom rozpočtovom rámci na roky 2018 – 2022, tento pomer sa v budúcnosti bude zvyšovať (25,5 % na konci roka 2018 a 26 % v roku 2019).

               (27)V rozpočte na rok 2019 sa stanovuje zníženie celkovej sumy daňových výdavkov pod 100 miliárd EUR a ukončuje sa tak päťročné obdobie neustáleho zvyšovania objemu výdavkov. Od roku 2018 do roku 2019 sa však počet daňových výdavkov zvýšil zo 457 na 474. Dvor audítorov odporučil v roku 2018 zefektívniť existujúce daňové výdavky a poukázal na to, že nie sú dostatočne kontrolované ani vyhodnocované. Malo by sa pokračovať v úsilí o zrušenie daní, ktoré prinášajú obmedzené príjmy alebo nie sú efektívne. V zákone o rozpočte na rok 2019 sa zrušilo 26 daní, ktoré prinášali nízke príjmy. V roku 2019 sa zrušilo 20 daní v celkovej výške 132 miliónov EUR a v roku 2020 sa ich má zrušiť 6 v celkovej výške 208 miliónov EUR. Očakáva sa, že rušenie nízkopríjmových daní bude pokračovať rovnakým tempom aj v roku 2020.

               (28)Podniky sú zaťažené aj ďalšími daňami z výroby. V roku 2016 dane z výroby predstavovali 3,1 % HDP, čo je viac ako v Taliansku (1,4 %), Španielsku (1,0 %) a Nemecku (0,4 %). Takéto dane majú rozdielne daňové základy (obrat, pridaná hodnota, platy, pozemky a budovy) a môžu zvýšiť celkové výrobné náklady. Najmä v spracovateľskom priemysle by to mohlo mať negatívny vplyv na konkurencieschopnosť. V zákone o rozpočte na rok 2019 sa ruší iba jedna daň z výroby (forfait social), ktorá sa vyberá na celoštátnej úrovni a má hodnotu 660 miliónov EUR ročne (k jej zrušeniu dôjde po úplnom zavedení zákona v roku 2020).

               (29)Napriek dosiahnutému pokroku a prijatiu ambicióznych reforiem ešte stále pretrvávajú prekážky brániace vstupu na trh a hospodárska súťaž v oblasti služieb pre podniky a regulovaných povolaní zostáva aj naďalej slabá. Z nového ukazovateľa OECD pre reštriktívnosť obchodu so službami v rámci EHP vyplýva, že vo Francúzsku je úroveň regulačnej reštriktívnosti v odvetviach, ako sú účtovné, právne a distribučné služby, vyššia ako priemer Európskeho hospodárskeho priestoru (EHP). Hlavné prekážky majú podobu reštriktívnych požiadaviek na udeľovanie povolení, vyhradených činností, požiadaviek na držbu podielov a na hlasovacie práva. Francúzsko vykonalo v maloobchodnom sektore niekoľko reforiem v snahe znížiť regulačné zaťaženie. Maloobchodné podniky však ešte stále musia znášať viacero prevádzkových obmedzení, ktoré znižujú ich efektívnosť a znevýhodňujú ich v porovnaní s elektronickým obchodom. Rast maloobchodného sektora vo Francúzsku je vzhľadom na uvedené skutočnosti pomerne skromný. V národnom programe reforiem na rok 2019 sú podrobne opísané nové opatrenia v niekoľkých konkrétnych odvetviach služieb (ako napríklad autoškoly, spoločnosti spravujúce majetok a predaj náhradných dielov pre automobily). Dňa 4. apríla 2019 úrad pre hospodársku súťaž predložil svoje stanovisko, aby sa zmiernili obmedzenia uložené na distribúciu liekov za súčasného zachovania vysokej úrovne ochrany verejného zdravia.

               (30)Prekážky v oblasti služieb vyústili do slabej hospodárskej súťaže, veľkých ziskových rozpätí a vysokých cien, čo má škodlivý vplyv na konkurencieschopnosť celého hospodárstva. Pokiaľ ide o oblasť kľúčových služieb pre podniky, vo Francúzsku sú miery vypovedania zmlúv nižšie ako vo zvyšku EÚ. Nedostatočná hospodárska súťaž v oblasti služieb v kombinácii s vysokými nákladmi práce prispieva k udržiavaniu vysokých cien, a to najmä pokiaľ ide o transakcie s nehnuteľnosťami, bývanie, stravovacie služby a právne a účtovnícke služby. Keďže náklady na tieto služby znášajú aj iné podniky, ktoré ich používajú ako vstupy, predstavujú dodatočný faktor zaťažujúci konkurencieschopnosť Francúzska a aj priemyselného odvetvia.

               (31)Cieľom zákona PACTE (loi relative à la croissance et la transformation des entreprises) je podporiť rast a transformáciu podnikov. Zníži sa vďaka nemu počet prahových hodnôt, ktoré budú musieť podniky prekonať pri svojom raste, no ponechané prahy budú mať širší rozsah pôsobnosti a ich prekonanie bude nákladnejšie. Týmto zákonom sa zavádza aj päťročné prechodné obdobie, ktoré musí predchádzať tomu, aby sa prahová hodnota považovala za dosiahnutú, a malé a stredné podniky sa podporujú v tom, aby využívali stimuly a programy účasti pre zamestnancov, ktoré sú naviazané na výsledky podniku. Napokon sa v ňom stanovujú aj zjednodušené postupy na začatie podnikania alebo registráciu podnikov a zavádzajú sa nové pravidlá, vďaka ktorým môžu dostať podnikatelia druhú šancu. Okrem toho sa týmto zákonom najmä v prípade malých a stredných podnikov znižujú náklady na konkurzné konania a skracuje ich trvanie, pretože sú vďaka nemu napríklad aj predvídateľnejšie. Podľa vlastných odhadov francúzskej verejnej správy sa potenciálny vplyv zákona prejaví zvýšením HDP o 0,32 % do roku 2025 a o 1 % v dlhodobejšom horizonte. Úplné a včasné zavedenie tohto zákona zostáva kľúčovým predpokladom toho, aby sa dali využiť prínosy tejto reformy.

               (32)Programovanie finančných prostriedkov EÚ na roky 2021 – 2027 by mohlo pomôcť riešiť niektoré z nedostatkov identifikovaných v odporúčaniach, a to najmä v oblastiach uvedených v prílohe D k správe o krajine
                  9
               . Francúzsku by sa tak umožnilo využiť tieto finančné prostriedky čo najlepšie so zreteľom na identifikované odvetvia, s prihliadnutím na regionálne a územné rozdiely a osobitnú situáciu najvzdialenejších regiónov.

               (33)Komisia vykonala v kontexte európskeho semestra na rok 2019 komplexnú analýzu hospodárskej politiky Francúzska, ktorú uverejnila v správe o tejto krajine na rok 2019. Zároveň posúdila program stability na rok 2019, národný program reforiem na rok 2019 a následné opatrenia v nadväznosti na odporúčania adresované Francúzsku v predchádzajúcich rokoch. Zohľadnila nielen ich význam pre udržateľnú fiškálnu a sociálno-ekonomickú politiku vo Francúzsku, ale aj ich súlad s pravidlami a usmerneniami Únie vzhľadom na potrebu posilniť celkovú správu hospodárskych záležitostí Únie zabezpečením vstupov na úrovni Únie do budúceho vnútroštátneho rozhodovania.

               (34)Rada na základe tohto posúdenia preskúmala program stability na rok 2019 a jej stanovisko
                  10
                je zohľadnené najmä v ďalej uvedenom odporúčaní 1.

               (35)Rada na základe hĺbkového preskúmania vykonaného Komisiou a na základe tohto posúdenia preskúmala národný program reforiem na rok 2019 a program stability na rok 2019. Jej odporúčania podľa článku 6 nariadenia (EÚ) č. 1176/2011 sú premietnuté do odporúčaní 1 až 4.

               TÝMTO ODPORÚČA, aby Francúzsko v rokoch 2019 a 2020 prijalo opatrenia s cieľom:

               1.Zabezpečiť, aby nominálna miera rastu čistých primárnych výdavkov v roku 2020 nepresiahla 1,2 %, čo zodpovedá ročnej štrukturálnej úprave na úrovni 0,6 % HDP. Využiť neočakávané zisky na urýchlenie znižovania miery zadlženosti verejnej správy. Dosiahnuť úspory a zvýšenie efektívnosti výdavkov vo všetkých subsektoroch verejnej správy, a to aj úplným špecifikovaním a monitorovaním vykonávania konkrétnych opatrení, ktoré sú potrebné v kontexte programu Action Publique 2022. Reformovať dôchodkový systém, aby sa postupne zjednotili pravidlá rôznych dôchodkových režimov, a posilnila sa tak ich spravodlivosť a udržateľnosť.

               2.Podporiť integráciu všetkých uchádzačov o zamestnanie na trhu práce, zabezpečiť rovnaké príležitosti s osobitným zameraním na zraniteľné skupiny vrátane ľudí s migrantským pôvodom a riešiť problém nedostatku zručností a nesúladu medzi ponúkanými a požadovanými zručnosťami.

               3.Zamerať svoju hospodársku politiku v oblasti investícií na výskum a inovácie (a súčasne zlepšovať efektívnosť systémov verejnej podpory vrátane systémov na prenos znalostí), na energie z obnoviteľných zdrojov, energetickú efektívnosť a prepojenia so zvyškom Únie, ako aj na digitálnu infraštruktúru, zohľadňujúc pritom územné rozdiely.

               4.Pokračovať v zjednodušovaní daňového systému, a to najmä obmedzením využívania daňových výdavkov, ďalším rušením neefektívnych daní a znižovaním daní z výroby. Znížiť regulačné obmedzenia, a to najmä v sektore služieb, a v plnej miere vykonávať opatrenia na podporu rastu podnikov.

               V Bruseli

                     Za Radu

                     predseda

                     (1)

                        Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        Ú. v. EÚ L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)

                        SWD(2019) 1009 final.

                     (4)

                        COM(2019) 150 final.

                     (5)

                        Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1303/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa stanovujú spoločné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde, Kohéznom fonde, Európskom poľnohospodárskom fonde pre rozvoj vidieka a Európskom námornom a rybárskom fonde a ktorým sa stanovujú všeobecné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde, Kohéznom fonde a Európskom námornom a rybárskom fonde, a ktorým sa zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 1083/2006 (Ú. v. EÚ L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Saldo očistené od cyklických vplyvov bez jednorazových a dočasných opatrení, prepočítané útvarmi Komisie podľa spoločne dohodnutej metodiky.

                     (8)

                        Čisté primárne výdavky verejnej správy pozostávajú z celkových výdavkov verejnej správy bez úrokových výdavkov, výdavkov na programy Únie plne hradených z fondov Únie a nediskrečných zmien vo výdavkoch na dávky v nezamestnanosti. Štátne financovaná tvorba hrubého fixného kapitálu sa rovnomerne rozloží na obdobie 4 rokov. Diskrečné opatrenia na strane príjmov alebo zvýšenia príjmov vyplývajúce z právnych predpisov sú zohľadnené. Jednorazové opatrenia na strane príjmov aj na strane výdavkov sú vzájomne započítané.

                     (9)

                        SWD(2019) 1009 final.

                     (10)

                        Podľa článku 5 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 1466/97.


               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli5. 6. 2019
            COM(2019) 514 final
            Odporúčanie
            ODPORÚČANIE RADY,
            ktoré sa týka národného programu reforiem Lotyšska na rok 2019 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady k programu stability Lotyšska na rok 2019

               Odporúčanie

               ODPORÚČANIE RADY,

               ktoré sa týka národného programu reforiem Lotyšska na rok 2019 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady k programu stability Lotyšska na rok 2019

               RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

               so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 121 ods. 2 a článok 148 ods. 4,

               so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii
                  1
               , a najmä na jeho článok 5 ods. 2,

               so zreteľom na odporúčanie Európskej komisie,

               so zreteľom na uznesenia Európskeho parlamentu,

               so zreteľom na závery Európskej rady,

               so zreteľom na stanovisko Výboru pre zamestnanosť,

               so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a finančného výboru,

               so zreteľom na stanovisko Výboru pre sociálnu ochranu,

               so zreteľom na stanovisko Výboru pre hospodársku politiku,

               keďže:

               (1)Komisia začala európsky semester pre koordináciu hospodárskych politík na rok 2019 prijatím ročného prieskumu rastu 21. novembra 2018. Náležite pri tom zohľadnila Európsky pilier sociálnych práv, ktorý vyhlásili Európsky parlament, Rada a Komisia 17. novembra 2017. Priority ročného prieskumu rastu schválila Európska rada na zasadnutí 21. marca 2019. Komisia 21. novembra 2018 prijala na základe nariadenia (EÚ) č. 1176/2011 aj správu o mechanizme varovania, v ktorej Lotyšsko neurčila za jeden z členských štátov, vo vzťahu ku ktorým sa vykoná hĺbkové preskúmanie. V ten istý deň Komisia prijala aj odporúčanie na odporúčanie Rady týkajúce sa hospodárskej politiky eurozóny, ktoré schválila Európska rada na zasadnutí 21. marca 2019. Rada prijala 9. apríla 2019 odporúčanie o hospodárskej politike eurozóny („odporúčanie pre eurozónu“).

               (2)Lotyšsko by ako členský štát, ktorého menou je euro, malo vzhľadom na úzke prepojenia medzi ekonomikami v hospodárskej a menovej únii zabezpečiť úplné a včasné vykonanie odporúčania pre eurozónu, ako sa zohľadňuje v odporúčaniach 1 až 4. Predovšetkým sa konštatuje, že zameranie hospodárskej politiky súvisiacej s investíciami na špecifikované oblasti a opatrenia na zlepšenie zručností pomôžu riešiť prvé odporúčanie pre eurozónu týkajúce sa zlepšenia produktivity v záujme opätovného nastolenia rovnováhy v eurozóne, pričom daňové opatrenia pomôžu riešiť tretie odporúčanie pre eurozónu týkajúce sa fungovania trhu práce.

               (3)Správa o Lotyšsku na rok 2019
                  2
                bola uverejnená 27. februára 2019. Posudzoval sa v nej pokrok, ktorý Lotyšsko dosiahlo pri plnení odporúčaní pre jednotlivé krajiny prijatých Radou 13. júla 2018, následné opatrenia v nadväznosti na odporúčania prijaté v predchádzajúcich rokoch, ako aj pokrok Lotyšska pri dosahovaní jeho národných cieľov stratégie Európa 2020.

               (4)Lotyšsko predložilo 15. apríla 2019 svoj národný program reforiem na rok 2019 a 17. apríla 2019 svoj program stability na rok 2019. S cieľom zohľadniť prepojenia medzi týmito programami sa obidva programy posudzovali súčasne.

               (5)Príslušné odporúčania pre jednotlivé krajiny boli zohľadnené v programovaní európskych štrukturálnych a investičných fondov (ďalej len „EŠIF“) na obdobie rokov 2014 – 2020. Ako je stanovené v článku 23 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1303/2013
                  3
               , platí, že ak je to nevyhnutné na podporu vykonávania príslušných odporúčaní Rady, Komisia môže požiadať členský štát, aby preskúmal svoju partnerskú dohodu a príslušné programy a navrhol ich zmeny. Komisia poskytla ďalšie informácie o tom, ako bude využívať toto ustanovenie, v usmerneniach k uplatňovaniu opatrení spájajúcich účinnosť EŠIF s riadnou správou hospodárskych záležitostí
                  4
               .

               (6)Na Lotyšsko sa v súčasnosti vzťahuje preventívna časť Paktu stability a rastu. Vláda vo svojom programe stability na rok 2019 plánuje zlepšenie celkového salda z deficitu vo výške 1,0 % HDP v roku 2018 na deficit vo výške 0,5 % HDP v roku 2019 a 0,4 % HDP v rokoch 2020 a 2021. Na základe prepočítaného štrukturálneho salda
                  5
                sa predpokladá, že strednodobý rozpočtový cieľ, ktorým je deficit vo výške 1 % HDP v štrukturálnom vyjadrení, sa dosiahne v roku 2019, pričom sa zohľadnia úľavy spojené so zavádzaním štrukturálnych reforiem, na ktoré bola udelená dočasná odchýlka. Podľa programu stability na rok 2019 sa očakáva, že pomer dlhu verejnej správy k HDP klesne do roku 2022 na 33,1 % HDP. Prognózy rastu HDP uvedené v programe stability na rok 2019 sa zdajú realistické. Riziká ohrozujúce rozpočtovú pozíciu sú vyvážené.

               (7)Rada 13. júla 2018 odporučila, aby Lotyšsko v roku 2019 dosiahlo svoj strednodobý rozpočtový cieľ so zreteľom na úľavy spojené so zavádzaním štrukturálnych reforiem, na ktoré bola udelená dočasná odchýlka. Je to v súlade s maximálnou nominálnou mierou rastu čistých primárnych verejných výdavkov
                  6
                vo výške 4,8 % v roku 2019, čo zodpovedá zlepšeniu štrukturálneho salda o 0,2 % HDP. Na základe prognózy Komisie z jari 2019 sa očakáva, že Lotyšsko sa po zohľadnení úľav spojených so zavádzaním štrukturálnych reforiem, na ktoré bola udelená dočasná odchýlka, priblíži k svojmu strednodobému rozpočtovému cieľu. Súčasné posúdenie preto naznačuje riziko istej odchýlky v roku 2019. Zároveň by očakávaná nominálna miera rastu čistých primárnych verejných výdavkov v súčasnosti poukazovala na riziko značnej odchýlky od požiadavky v roku 2019. Za predpokladu, že štrukturálne saldo sa už nebude približovať strednodobému rozpočtovému cieľu, a so zreteľom na úľavy spojené so zavádzaním štrukturálnych reforiem, na ktoré bola udelená dočasná odchýlka, by bolo v budúcich posúdeniach potrebné zohľadniť možnú odchýlku od požiadavky.

               (8)Vzhľadom na predpokladanú produkčnú medzeru Lotyšska vo výške 1,3 % by nominálna miera rastu čistých primárnych verejných výdavkov v roku 2020 nemala presiahnuť 3,5 %, čo zodpovedá štrukturálnej úprave vo výške 0,5 % HDP na základe spoločne dohodnutej matice úprav požadovanej v Pakte stability a rastu. Na základe prognózy Komisie z jari 2019 sa očakáva, že v prípade nezmenených politík sa Lotyšsko priblíži k svojmu strednodobému rozpočtovému cieľu. Súčasné posúdenie preto naznačuje riziko istej odchýlky v roku 2020. Zároveň by očakávaná nominálna miera rastu čistých primárnych verejných výdavkov v súčasnosti poukazovala na riziko značnej odchýlky od požiadavky v roku 2020. Ak sa predpokladá, že štrukturálne saldo sa už nebude približovať strednodobému rozpočtovému cieľu, v budúcich posúdeniach by bolo potrebné zohľadniť možnú odchýlku od požiadavky. Rada celkovo zastáva názor, že Lotyšsko musí byť od roku 2019 pripravené prijať ďalšie opatrenia na dosiahnutie súladu s ustanoveniami Paktu stability a rastu.

               (9)Daňové príjmy ako podiel na hrubom domácom produkte Lotyšska sú nízke v porovnaní s priemerom Únie a do určitej miery obmedzujú poskytovanie verejných služieb, najmä v oblasti zdravotnej starostlivosti, a sociálne začlenenie. Kapitál a majetok sú relatívne nedostatočne zdaňované a zmrazenie hodnôt používaných na výpočet daní z pozemkov a nehnuteľností bude ďalej znižovať takto získavané príjmy. Zároveň daňové zaťaženie práce v prípade zamestnancov s nízkou mzdou zostáva vo vzťahu k priemeru Európskej únie vysoké, a to napriek tomu, že sa znížilo. Podľa rôznych odhadov sa zdá, že podiel tieňovej ekonomiky v posledných rokoch klesol. Podiel nenahlásenej hospodárskej činnosti v Lotyšsku je však vyšší ako v iných pobaltských štátoch. Predovšetkým nedostatočné nahlasovanie miezd („mzdy vyplácané na ruku“), najmä v odvetví stavebníctva, tvorí veľkú časť tieňovej ekonomiky.

               (10)Lotyšsko po zavretí svojej tretej najväčšej banky v dôsledku obvinení z prania špinavých peňazí sprísnilo pravidlá týkajúce sa klientov, ktorí nie sú rezidentmi. V dôsledku toho od mája 2018 výrazne klesli nerezidentské vklady, ktoré sú hlavným zdrojom rizika prania špinavých peňazí v Lotyšsku, no problémy súvisiace s bojom proti praniu špinavých peňazí pretrvávajú. Lotyšsko okrem toho vypracovalo podrobný akčný plán na zlepšenie svojej stratégie boja proti praniu špinavých peňazí a financovaniu terorizmu. Medzi hlavné priority uvedené v akčnom pláne patrí posilnenie rizikovo orientovaného dohľadu, zabezpečenie potrebných ľudských zdrojov pre dozorné orgány a zaistenie účinnej výmeny informácií a spolupráce medzi vyšetrovacími orgánmi a súkromným sektorom. Po prijatí týchto opatrení by sa náležitá pozornosť mala venovať ich účinnému vykonávaniu. Napokon je potrebné zvýšiť kapacitu orgánov presadzovania práva a justičných orgánov.

               (11)Lotyšsko čelí výzvam v súvislosti s dodržiavaním viacerých zásad sociálnej ochrany a sociálneho začlenenia zahrnutých do Európskeho piliera sociálnych práv. Príjmová nerovnosť v Lotyšsku je vysoká, keďže prerozdelenie prostredníctvom systému daňových výhod je na nízkej úrovni. Primeranosť sociálnych dávok ostáva nízka a vplyv sociálnych transferov na znižovanie chudoby a nerovnosti je obmedzený. Riziko chudoby u starších ľudí a ľudí so zdravotným postihnutím je pomerne vysoké a zvyšuje sa v dôsledku toho, že dávky nedržia krok s rastom miezd. Miera rizika chudoby alebo sociálneho vylúčenia u starších osôb bola v roku 2018 na úrovni 49,0 % (priemer Európskej únie v roku 2017 bol 18,2 %), pričom u osôb so zdravotným postihnutím bola v roku 2017 na úrovni 40,7 % (priemer Európskej únie v roku 2017 bol 29,3 %). Štátne dávky sociálneho zabezpečenia pre osoby so zdravotným postihnutím a minimálne starobné dôchodky neboli upravované od roku 2006. Reforma minimálnej úrovne príjmov oznámená v roku 2014 sa neuskutočnila, čo má negatívny vplyv na najchudobnejšie domácnosti. Nedostatočný ostáva aj prístup k dlhodobej starostlivosti. Preto sú potrebné investície na riešenie sociálneho vylúčenia vrátane potravinovej a materiálnej pomoci pre najodkázanejšie osoby. Okrem toho sú potrebné investície, a to aj do infraštruktúry, na zlepšenie prístupu k starostlivosti o deti, dlhodobej starostlivosti, zamestnaniu a iným sociálnym službám a na umožnenie integrácie zdravotníckych a sociálnych služieb vrátane prechodu z inštitucionálnej na komunitnú starostlivosť. Podiel ľudí, ktorí čelia závažnej deprivácii v oblasti bývania, patrí medzi najvyššie v Európe (priemerne 15,2 % oproti 4,0 % v Európskej únii v roku 2017), a ponuka sociálneho bývania je nedostatočná. Sú potrebné investície na zlepšenie poskytovania cenovo dostupného bývania.

               (12)Zatiaľ čo celková miera zamestnanosti je vysoká a zvyšuje sa, počet zamestnancov je negatívne ovplyvnený nepriaznivým demografickým vývojom a vysťahovalectvom. Zamestnanosť sa navyše líši v závislosti od regiónov a úrovne zručností. Starší ľudia so zastaranými zručnosťami sa stretávajú s väčšími ťažkosťami. Nízka úroveň digitálnych zručností pracovnej sily obmedzuje využívanie digitálnych technológií v podnikoch a inovačný potenciál. Účasť dospelých na vzdelávaní a zapojenie nezamestnaných do aktívnych opatrení na trhu práce sú nižšie ako priemer Európskej únie.

               (13)Vzdelávací systém čelí výzve konsolidovať zdroje a súčasne zlepšovať kvalitu a efektívnosť. Zatiaľ čo vzdelávací systém Lotyšska si počína dobre, pokiaľ ide o výsledky vzdelávania, prístup ku kvalitnému vzdelávaniu je naďalej závislý od miesta bydliska a typu školy. Dosiahol sa pokrok v reforme učebných osnov v odbornom vzdelávaní a príprave zameranej na zosúladenie s novými požiadavkami na zručnosti a výrazne sa zlepšilo prostredie odborného vzdelávania. Atraktívnosť však zostáva nízka, pričom miera zápisov a miera zamestnanosti čerstvých absolventov je pod priemerom Európskej únie.

               (14)Zabezpečenie ponuky zručností je jednou z hlavných oblastí, v ktorých je potreba investícií naďalej značná. Zodpovedajúce investície, a to aj do infraštruktúry, sú potrebné na zlepšenie kvality a účinnosti vzdelávania a odbornej prípravy a ich relevantnosti pre trh práce a na podporu celoživotného vzdelávania, najmä príležitostí pre flexibilné zvyšovanie úrovne zručností a rekvalifikáciu. Investície sú potrebné aj na zlepšenie prístupu k zamestnaniu vrátane dosahu a pokrytia aktívnych politík trhu práce, funkčnosti pracovnej sily, ako aj sektorovej a regionálnej mobility pracovníkov. V širšom kontexte je posilnenie kapacity sociálnych partnerov dôležité pri podpore spravodlivých pracovných podmienok a plnení záväzkov vyplývajúcich z Európskeho piliera sociálnych práv.

               (15)Nízke verejné výdavky na zdravotnú starostlivosť a nezdravý životný štýl sú hlavnými dôvodmi zlých výsledkov obyvateľstva v oblasti zdravia. Nedávno zvýšené financovanie zdravotnej starostlivosti vyrieši niektoré obmedzenia prístupu súvisiace s ročnými limitmi služieb a dlhými čakacími lehotami. Verejné financovanie zdravotnej starostlivosti je však naďalej výrazne pod priemerom Európskej únie. Včasný a rovnaký prístup k zdravotnej starostlivosti je obmedzený. To vedie k vysokým subjektívne neuspokojeným potrebám starostlivosti v dôsledku vysokých priamych platieb od pacientov, najmä od zraniteľných skupín, ako aj nerovnosti príležitostí. Reformy na zvýšenie efektívnosti a kvality zdravotnej starostlivosti vrátane účinných preventívnych opatrení, zefektívnenia nemocničného sektora, posilnenia primárnej starostlivosti a zamerania sa na riadenie kvality pokračujú, ale sú ešte len v počiatočnej fáze a mali by sa urýchliť. Lotyšsko okrem toho čelí nedostatku pracovnej sily v zdravotníctve, najmä nedostatku zdravotných sestier, čo bráni poskytovaniu verejnej zdravotnej starostlivosti a ohrozuje úspech reforiem v oblasti zdravia. Ak sa do praxe zavedie rozdelenie zdravotníckych služieb do dvoch košov („plné“ a „minimálne“), hrozí ďalšie obmedzenie spravodlivého prístupu k zdravotnej starostlivosti, čo by viedlo k nepriaznivým výsledkom v oblasti zdravia. Na zvýšenie prístupnosti, cenovej dostupnosti a kvality zdravotnej starostlivosti v záujme zlepšenia zdravotného stavu obyvateľstva a zabezpečenia zdravšieho a dlhšieho pracovného života sú potrebné zodpovedajúce investície do zdravotnej starostlivosti, a to aj v oblasti infraštruktúry.

               (16)Lotyšsko investuje do výskumu a vývoja len málo a vykazuje výrazný nedostatok investícií v oblasti inovácií. V roku 2017 bol v Lotyšsku podiel výdavkov na výskum a vývoj medzi najnižšími v Európskej únii a v poslednom desaťročí bol pomerne stabilný. Okrem toho financovanie výskumu takmer úplne závisí od fondov Európskej únie. V dôsledku toho je Lotyšsko slabým inovátorom s niekoľkými silnými stránkami, ako je jeho informačná, komunikačná a technologická infraštruktúra, no jeho výkonnosť zaostáva v oblasti ľudských zdrojov, spolupráce verejného a súkromného sektora a investícií do duševného vlastníctva.

               (17)Výrazný nedostatok investícií pretrváva aj pri riešení regionálnych rozdielov. Medzi Rigou a ostatnými regiónmi Lotyšska sú naďalej výrazné hospodárske rozdiely. Zatiaľ čo Lotyšsko ako celok konverguje s Európskou úniou, rozdiely v hospodárskej výkonnosti medzi regiónom hlavného mesta a ostatnými regiónmi sa od pristúpenia Lotyšska k Európskej únii nezmenšili. Konkurencieschopnosť a kvalita verejných služieb sa v jednotlivých lotyšských regiónoch výrazne líši, čo ovplyvňuje ich územnú atraktívnosť. Investičné potreby by preto mali byť zamerané na značné regionálne rozdiely v mobilite a digitálnej infraštruktúre, najmä pokiaľ ide o účastnícke vedenie. Chýbajúce prepojenia v rámci transeurópskej dopravnej siete a s okrajovými a hraničnými regiónmi sú stále veľmi početné, čo má negatívny vplyv na hospodársku činnosť a vývoz Lotyšska. Chýbajú aj investície na dokončenie projektu Rail Baltica a kľúčových projektov v oblasti infraštruktúry elektrizačnej sústavy, ktoré sú súčasťou plánu prepojenia baltského trhu s energiou. Okrem toho sú potrebné investície do efektívneho využívania zdrojov s cieľom urýchliť energetickú transformáciu Lotyšska. Treba vyvinúť viac úsilia o zlepšenie celkovej energetickej efektívnosti, najmä v sektore bývania a dopravy.

               (18)Nedávne prijatie zákona o oznamovateľoch predstavuje pozitívny krok a činnosť protikorupčného orgánu krajiny nedávno tiež nabrala na tempe vďaka odhaleniu viacerých prípadov korupcie vysokopostavených osôb. Napriek tomu sa prijímanie rozhodnutí na úrovni vlády naďalej vníma ako ovplyvňované zvýhodňovaním a proces verejného obstarávania sa považuje za živnú pôdu pre korupciu z dôvodu nedostatočnej transparentnosti, najmä v obciach a štátom vlastnených a komunálnych podnikoch. Legislatívne zmeny týkajúce sa režimu konfliktu záujmov môžu viesť k zvýšenému zneužívaniu. Nedávno prijatý etický kódex sa nevzťahuje na politicky menované osoby.

               (19)Verejné služby neboli prispôsobené poklesu počtu obyvateľov a starnutiu populácie. Pokles počtu obyvateľov a urbanizácia vedú k nedostatočnému využívaniu infraštruktúry a verejných služieb vo vidieckych oblastiach. Verejná správa, vzdelávanie a služby zdravotnej starostlivosti si vyžadujú stratégie na zachovanie prístupu ku kvalitným službám v riedko osídlených oblastiach a v oblastiach, kde ubúda obyvateľstvo, a súčasné zabezpečenie väčšej efektívnosti. Nedávno bola oznámená všeobecná správna územná reforma, ktorá sa má vykonať do decembra 2021. Včasné vykonanie tejto reformy by mohlo prispieť k zvýšeniu zodpovednosti a efektívnosti verejného sektora, o to viac s ohľadom na operačný program pre fondy Európskej únie, ktorý má byť schválený do roku 2020.

               (20)Programovanie fondov EÚ na obdobie 2021 – 2027 by mohlo pomôcť pri riešení niektorých nedostatkov identifikovaných v odporúčaniach, najmä v oblastiach uvedených v prílohe D k správe o krajine
                  7
               . Lotyšsku by to umožnilo využiť tieto finančné prostriedky čo najlepšie so zreteľom na identifikované sektory, pričom by sa zohľadnili regionálne rozdiely. Posilnenie administratívnej kapacity krajiny v oblasti hospodárenia s týmito finančnými prostriedkami je dôležitým faktorom úspechu tejto investície.

               (21)Komisia vykonala v kontexte európskeho semestra na rok 2019 komplexnú analýzu hospodárskej politiky Lotyšska, ktorú uverejnila v správe o tejto krajine na rok 2019. Zároveň posúdila program stability na rok 2019, národný program reforiem na rok 2019 a následné opatrenia v nadväznosti na odporúčania adresované Lotyšsku v predchádzajúcich rokoch. Zohľadnila nielen ich význam pre udržateľnú fiškálnu a sociálno-ekonomickú politiku v Lotyšsku, ale aj ich súlad s pravidlami a usmerneniami Únie vzhľadom na potrebu posilniť celkovú správu hospodárskych záležitostí Únie zabezpečením vstupov na úrovni Únie do budúceho vnútroštátneho rozhodovania.

               (22)Rada na základe tohto posúdenia preskúmala program stability na rok 2019 a jej stanovisko
                  8
                je zohľadnené najmä v odporúčaní 1,

               TÝMTO ODPORÚČA, aby Lotyšsko v rokoch 2019 a 2020 prijalo opatrenia s cieľom:

               1.Zabezpečiť, aby nominálna miera rastu čistých primárnych verejných výdavkov v roku 2020 nepresiahla 3,5 %, čo zodpovedá ročnej štrukturálnej úprave vo výške 0,5 % HDP. Znížiť zdanenie osôb s nízkymi príjmami jeho presunom na iné zdroje, najmä na kapitál a majetok, a zlepšením daňovej disciplíny. Zabezpečiť efektívnu kontrolu a presadzovanie rámca na boj proti praniu špinavých peňazí.

               2.Riešiť sociálne vylúčenie, najmä zlepšením primeranosti dávok zabezpečujúcich minimálny príjem, minimálneho starobného dôchodku a podpory príjmu pre osoby so zdravotným postihnutím. Zvýšiť kvalitu a efektívnosť vzdelávania a odbornej prípravy, najmä pokiaľ ide o nízkokvalifikovaných pracovníkov a uchádzačov o zamestnanie, a to aj posilnením účasti na odbornom vzdelávaní a príprave a vzdelávaní dospelých. Zvýšiť prístupnosť, kvalitu a nákladovú účinnosť systému zdravotnej starostlivosti.

               3.Zamerať hospodársku politiku súvisiacu s investíciami na inovácie, poskytovanie cenovo dostupného bývania, dopravu a hlavne jej udržateľnosť, efektívnosť pri používaní zdrojov a energie, energetické prepojenia a digitálnu infraštruktúru a zohľadniť pritom regionálne rozdiely.

               4.Posilniť zodpovednosť a efektívnosť verejného sektora, najmä pokiaľ ide o miestne orgány a štátom vlastnené a komunálne podniky, a režim konfliktu záujmov.

               V Bruseli

                     Za Radu

                     predseda

                     (1)

                        Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        SWD(2019) 1013 final.

                     (3)

                        Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1303/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa stanovujú spoločné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde, Kohéznom fonde, Európskom poľnohospodárskom fonde pre rozvoj vidieka a Európskom námornom a rybárskom fonde a ktorým sa stanovujú všeobecné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde, Kohéznom fonde a Európskom námornom a rybárskom fonde, a ktorým sa zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 1083/2006 (Ú. v. EÚ L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (4)

                        COM(2014) 494 final.

                     (5)

                        Saldo očistené od cyklických vplyvov bez jednorazových a dočasných opatrení, prepočítané útvarmi Komisie podľa spoločne dohodnutej metodiky.

                     (6)

                        Čisté primárne verejné výdavky pozostávajú z celkových verejných výdavkov bez úrokových výdavkov, výdavkov na programy Únie plne hradených z fondov Únie a nediskrečných zmien vo výdavkoch na dávky v nezamestnanosti. Tvorba hrubého fixného kapitálu financovaná z vnútroštátnych zdrojov je rozložená na obdobie 4 rokov. Diskrečné opatrenia na strane príjmov alebo zvýšenia príjmov vyplývajúce z právnych predpisov sú zohľadnené. Jednorazové opatrenia na strane príjmov aj výdavkov sú vzájomne započítané.

                     (7)

                        SWD(2019) 1013 final.

                     (8)

                        Podľa článku 5 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 1466/97.


               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli5. 6. 2019
            COM(2019) 523 final
            Odporúčanie
            ODPORÚČANIE RADY,
            ktoré sa týka národného programu reforiem Rumunska na rok 2019 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady ku konvergenčnému programu Rumunska na rok 2019

               Odporúčanie

               ODPORÚČANIE RADY,

               ktoré sa týka národného programu reforiem Rumunska na rok 2019 a ktorým sa predkladá stanovisko Rady ku konvergenčnému programu Rumunska na rok 2019

               RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

               so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 121 ods. 2 a článok 148 ods. 4,

               so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii
                  1
               , a najmä na jeho článok 9 ods. 2,

               so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1176/2011 zo 16. novembra 2011 o prevencii a náprave makroekonomických nerovnováh
                  2
               , a najmä na jeho článok 6 ods. 1,

               so zreteľom na odporúčanie Európskej komisie,

               so zreteľom na uznesenia Európskeho parlamentu,

               so zreteľom na závery Európskej rady,

               so zreteľom na stanovisko Výboru pre zamestnanosť,

               so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a finančného výboru,

               so zreteľom na stanovisko Výboru pre sociálnu ochranu,

               so zreteľom na stanovisko Výboru pre hospodársku politiku,

               keďže:

               (1)Komisia začala európsky semester pre koordináciu hospodárskych politík na rok 2019 prijatím ročného prieskumu rastu 21. novembra 2018. Náležite pri tom zohľadnila Európsky pilier sociálnych práv, ktorý vyhlásili Európsky parlament, Rada a Komisia 17. novembra 2017. Priority ročného prieskumu rastu schválila Európska rada na zasadnutí 21. marca 2019. Komisia 21. novembra 2018 prijala na základe nariadenia (EÚ) č. 1176/2011 aj správu o mechanizme varovania, v ktorej Rumunsko určila za jeden z členských štátov, vo vzťahu ku ktorým sa vykoná hĺbkové preskúmanie.

               (2)Správa o Rumunsku na rok 2019
                  3
                bola uverejnená 27. februára 2019. Posudzoval sa v nej pokrok, ktorý Rumunsko dosiahlo pri plnení odporúčaní pre jednotlivé krajiny prijatých Radou 13. júla 2018, následné opatrenia v nadväznosti na odporúčania prijaté v predchádzajúcich rokoch a pokrok Rumunska pri dosahovaní jeho národných cieľov stratégie Európa 2020. Bolo v nej zahrnuté aj hĺbkové preskúmanie podľa článku 5 nariadenia (EÚ) č. 1176/2011, výsledky ktorého boli takisto uverejnené 27. februára 2019
                  4
               . Na základe svojej analýzy Komisia dospela k záveru, že v Rumunsku existujú makroekonomické nerovnováhy. Slabé miesta súvisia najmä s klesajúcou nákladovou konkurencieschopnosťou a prehlbujúcim sa deficitom bežného účtu v kontexte expanzívnej fiškálnej politiky a nepredvídateľného podnikateľského prostredia. Nedávne legislatívne iniciatívy predstavujú riziká pre fungovanie finančného sektora a môžu poškodiť súkromné investície.

               (3)Rumunsko predložilo 9. mája 2019 svoj národný program reforiem na rok 2019 a 8. mája 2019 svoj konvergenčný program na rok 2019. S cieľom zohľadniť prepojenia medzi týmito programami sa obidva programy posudzovali súčasne.

               (4)Príslušné odporúčania pre jednotlivé krajiny boli zohľadnené v programovaní európskych štrukturálnych a investičných fondov (ďalej len „EŠIF“) na obdobie rokov 2014 – 2020. Ako je stanovené v článku 23 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1303/2013
                  5
               , platí, že ak je to nevyhnutné na podporu vykonávania príslušných odporúčaní Rady, Komisia môže požiadať členský štát, aby preskúmal svoju partnerskú dohodu a príslušné programy a navrhol ich zmeny. Komisia poskytla ďalšie informácie o tom, ako bude využívať toto ustanovenie, v usmerneniach k uplatňovaniu opatrení spájajúcich účinnosť EŠIF s riadnou správou hospodárskych záležitostí
                  6
               .

               (5)Na Rumunsko sa v súčasnosti vzťahuje preventívna časť Paktu stability a rastu. Vláda vo svojom konvergenčnom programe na rok 2019 plánuje celkový deficit 2,8 % HDP v roku 2019 a jeho následné postupné znižovanie na 2,0 % HDP v roku 2022. Na základe prepočítaného štrukturálneho salda
                  7
                sa strednodobý rozpočtový cieľ, ktorým je štrukturálny deficit vo výške 1 % HDP, neplánuje dosiahnuť v programovom období. Na základe konvergenčného programu sa očakáva, že pomer dlhu verejnej správy k HDP do roku 2022 zostane pod úrovňou 40 %. Makroekonomický scenár, na ktorom sa zakladajú tieto rozpočtové prognózy, je optimistický. Navyše platí, že opatrenia potrebné na podporu plánovaných cieľových deficitov neboli dostatočne konkretizované.

               (6)Rada 22. júna 2018 v súlade s článkom 121 ods. 4 Zmluvy o fungovaní Európskej únie („ZFEÚ“) rozhodla, že v Rumunsku bola v roku 2017 zaznamenaná značná odchýlka od strednodobého rozpočtového cieľa. Vzhľadom na stanovenú značnú odchýlku Rada 22. júna 2018 Rumunsku odporučila, aby prijalo opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby nominálna miera rastu čistých primárnych verejných výdavkov
                  8
                v roku 2018 neprekročila 3,3 % a v roku 2019 5,1 %, čo zodpovedá ročnej štrukturálnej úprave vo výške 0,8 % HDP. Rada 4. decembra 2018 zistila, že Rumunsko neprijalo účinné opatrenia v reakcii na odporúčanie Rady z 22. júna 2018, a vydala revidované odporúčanie. Rada v novom odporúčaní požiadala Rumunsko, aby prijalo opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby nominálna miera rastu čistých primárnych verejných výdavkov v roku 2019 neprekročila 4,5 %, čo zodpovedá ročnej štrukturálnej úprave vo výške 1,0 % HDP. Rada XX. júna 2019 zistila, že Rumunsko neprijalo účinné opatrenia v reakcii na odporúčanie Rady zo 4. decembra 2018. Na základe výsledných údajov z roku 2018 sa navyše zistilo, že Rumunsko sa v roku 2018 nachádzalo v situácii značnej odchýlky od odporúčanej úpravy. Komisia v súlade s článkom 121 ods. 4 ZFEÚ a článkom 10 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1466/97 vydala 5. júna 2019 napomenutie pre Rumunsko týkajúce sa skutočnosti, že v roku 2018 bola zaznamenaná značná odchýlka od postupu úprav smerom k strednodobému rozpočtovému cieľu. Rada XX. júna 2019 prijala následné odporúčanie, v ktorom potvrdila, že Rumunsko bude musieť prijať opatrenia nevyhnutné na zabezpečenie toho, aby nominálna miera rastu čistých primárnych verejných výdavkov v roku 2019 neprekročila 4,5 %, čo zodpovedá ročnej štrukturálnej úprave vo výške 1,0 % HDP. Z prognózy Komisie z jari 2019 vyplýva, že v roku 2019 existuje riziko odchýlky od uvedeného odporúčania.

               (7)Na rok 2020 Rada XX. júna 2019 Rumunsku odporučila, aby prijalo opatrenia nevyhnutné na zabezpečenie nominálnej miery rastu čistých primárnych verejných výdavkov na úrovni najviac 5,1 %, čo zodpovedá ročnej štrukturálnej úprave vo výške 0,75 % HDP. Z prognózy Komisie z jari 2019 za predpokladu nezmenenej politiky vyplýva, že v roku 2020 existuje riziko odchýlky od uvedenej požiadavky. V prognóze Komisie z jari 2019 sa okrem toho predpokladal deficit verejných financií na rok 2019 a na rok 2020 nad referenčnou hodnotou 3 % HDP stanovenou v zmluve. Rada celkovo zastáva názor, že od roku 2019 budú potrebné ďalšie významné opatrenia na dodržiavanie ustanovení Paktu stability a rastu, a to vzhľadom na značne sa zhoršujúci fiškálny výhľad, v súlade s odporúčaním určeným Rumunsku z XX. júna 2019 s cieľom napraviť značnú zistenú odchýlku od postupu úprav smerom k strednodobému rozpočtovému cieľu.

               (8)Rumunsko vo svojom rozpočtovom plánovaní pravidelne ignoruje ustanovenia vnútroštátneho fiškálneho rámca. Vnútroštátne pravidlo o štrukturálnom deficite vyžaduje splnenie strednodobého rozpočtového cieľa, ktorým je štrukturálny deficit nepresahujúci 1 % HDP, alebo približovanie sa k tomuto cieľu. V roku 2016 sa Rumunsko od strednodobého rozpočtového cieľa odchýlilo a odvtedy sa od neho vzďaľuje, čo je v rozpore s vnútroštátnym pravidlom o deficite. Dve úpravy rozpočtu na rok 2018 prijaté v jeseni 2018 sa opäť odchýlili od niekoľkých pomocných pravidiel, ktoré zakazujú zvýšenie deficitu a výdavkových stropov počas prebiehajúceho rozpočtového roka. Rozpočet na rok 2019, ktorý vláda prijala vo februári 2019 a parlament schválil v marci, sa opäť odchýlil od viacerých rozpočtových pravidiel vrátane pravidla o štrukturálnom deficite. Okrem toho, rovnako ako v predchádzajúcich rokoch, orgány neposlali parlamentu aktualizáciu strednodobej fiškálnej stratégie v stanovenej lehote, do augusta, čím oslabili jeho usmerňovaciu úlohu. Orgány ďalej, rovnako ako v predchádzajúcich rokoch, nedodržali požiadavku podpísať vyhlásenie, že rozpočet na rok 2019 a fiškálna stratégia sú v súlade s rozpočtovými pravidlami a so zásadami fiškálnej zodpovednosti.

               (9)Dodržiavanie daňových predpisov zostáva na nízkej úrovni. Pokiaľ ide o daň z pridanej hodnoty, rozdiel medzi teoreticky očakávanými a skutočne vybranými príjmami stále zostáva veľmi vysoký. Rozsiahla neformálna ekonomika predstavuje ďalšiu výzvu pre dodržiavanie daňových predpisov, zatiaľ čo vysoká miera nevykazovanej práce oberá štátny rozpočet o značné zdroje. Okrem toho prevládajú platby v hotovosti, čím sa uľahčujú daňové úniky. Rumunsko dosiahlo v uplynulom roku obmedzený pokrok pri plnení opakovaného odporúčania, aby posilnilo dodržiavanie daňových predpisov a výber daní. Zavádzanie elektronických registračných pokladníc napojených na IT systém daňovej správy prebieha dosť pomaly. Daňová správa podniká kroky na vytvorenie systému hodnotenia rizík na kontrolu daňovníkov.

               (10)Po niekoľkých rokoch úsilia o konsolidáciu finančného sektora sa finančná stabilita v roku 2018 ocitla pod tlakom pre súbor vládnych a parlamentných legislatívnych iniciatív. Daň z majetku bánk, ktorú koncom decembra 2018 zaviedla vláda formou mimoriadneho nariadenia bez posúdenia vplyvu či konzultácie so zainteresovanými stranami, vyvolala množstvo vážnych obáv týkajúcich sa jej negatívneho vplyvu na prudenciálnu situáciu bánk, vykonávanie menovej politiky a v konečnom dôsledku na investície a hospodársky rast. Spôsob jej zavedenia a jej ustanovenia mali významný nepriaznivý vplyv na výmenný kurz, schopnosť vlády požičiavať si na trhu a v konečnom dôsledku aj na to, ako zainteresované strany vnímajú operačné riziká. Niektoré sporné aspekty dane sa síce v marci 2019 zmenili, no tieto zmeny boli opäť prijaté formou mimoriadneho nariadenia vlády, a bez posúdenia vplyvu. Najproblematickejšie aspekty dane z celkového majetku bánk sa vypustili. Podľa novej formulácie však daň môže narušiť úverové stimuly, čo by mohlo viesť k nesprávnemu prerozdeleniu úverov v hospodárstve. Mali by sa posúdiť potenciálne dôsledky týchto zmien na transmisiu menovej politiky. Niekoľko legislatívnych iniciatív, ktoré parlament prijal na konci roka 2018, hoci ich ústavný súd v marci 2019 vyhlásil za protiústavné, vytvára dodatočný tlak na bankový sektor a posilňuje celkové pociťovanie právneho rámca ako nepredvídateľného. Na základe skúseností z minulosti možno predpokladať, že by zákonodarný orgán mohol tieto iniciatívy opäť predložiť.

               (11)Nový zákon o dôchodkoch, ktorý parlament prijal v decembri 2018, pravdepodobne predstavuje riziko pre udržateľnosť verejných financií. Dôchodkový bod, t. j. hlavný parameter použitý na indexáciu dôchodkov, sa má v septembri 2019 zvýšiť o 15 % a v septembri 2020 o 40 %. Zákonom o dôchodkoch by sa zmenilo niekoľko parametrov, ktoré sa používajú na výpočet dôchodkových dávok. Predovšetkým sa má zvýšiť hodnota dôchodkového bodu, keďže faktor indexácie existujúcich dôchodkov by sa už nepribližoval k cenám, ale namiesto toho by bol trvalo zložený z miezd a cien. Okrem toho sa skráti obdobie prispievania, ktoré sa používa na výpočet dôchodku osoby, čo povedie k vyšším dôchodkovým výdavkom na nové dôchodky. Na druhej strane zrušenie korekčného indexu pre nové dôchodky (ktorý čiastočne viazal prvý dôchodok na mzdy) zmierni celkové zvýšenie výdavkov na dôchodky spôsobené ostatnými parametrami. Niektoré štrukturálne problémy, ktoré ovplyvňujú primeranosť dôchodkov, zostávajú nevyriešené. Skutočný priemerný vek odchodu do dôchodku sa približuje priemeru EÚ, ale nie je rovnaký medzi ženami a mužmi. V spojení s kratšími obdobiami prispievania v prípade žien to vedie k značnému rodovému rozdielu vo výške dôchodkov.

               (12)Reforma dôchodkového systému zavedená v roku 2008 sa postupne zrušila. Po opakovanom odklade plánovaných zvýšení príspevkov do druhého piliera dôchodkových fondov, ktoré mali do roku 2016 dosiahnuť 6 % hrubej mzdy, sa príspevky od roku 2018 znížili na 3,75 % hrubej mzdy. Dôchodkové fondy druhého piliera boli ďalej oslabené súborom opatrení, ktoré prijala vláda formou mimoriadneho nariadenia na konci roka 2018. Stanovilo sa, že po minimálne päťročnom období prispievania sa príspevky do týchto fondov stávajú dobrovoľnými. Minimálne kapitálové požiadavky na spoločnosti spravujúce druhý dôchodkový pilier sa výrazne zvýšili, čo vyvolalo riziko odchodu správcovských spoločností z rumunského trhu. Výrazne sa pritom znížili správne poplatky účtované z hrubých príspevkov, čo môže ovplyvniť finančné výsledky spoločností spravujúcich fondy a zvýšiť pravdepodobnosť odchodu z trhu. Mohlo by to mať negatívny vplyv na rozvoj miestneho kapitálového trhu a skupiny inštitucionálnych investorov a zároveň pripraviť hospodárstvo o veľmi potrebný zdroj dlhodobých investícií. Oslabenie alebo zrušenie druhého piliera bude mať navyše za následok menej diverzifikovaný dôchodkový príjem a vystaví dôchodky väčším politickým a demografickým rizikám. V marci 2019 vláda formou mimoriadneho nariadenia zachovala nové minimálne kapitálové požiadavky na spoločnosti spravujúce fondy, ale lehotu na zaplatenie celého dodatočného kapitálu odložila na december 2019. Ostatné ustanovenia v mimoriadnom nariadení z decembra 2018, ktoré ohrozujú životaschopnosť dôchodkových fondov druhého piliera, zmenené neboli.

               (13)Výzvy spojené s kvalitou a inkluzívnosťou systému vzdelávania a odbornej prípravy majú negatívny vplyv na potenciál inkluzívneho rastu Rumunska. Výdavky na školstvo dosahujú stále jednu z najnižších úrovní v EÚ, najmä na stupňoch vzdelávania, ktoré sú kľúčové z hľadiska prevencie predčasného ukončenia školskej dochádzky (ktoré dosahuje stále vysokú úroveň), z hľadiska zabezpečenia rovnakých príležitostí a riešenia nerovností v neskorších fázach života. Účasť na kvalitnom ranom vzdelávaní a starostlivosti je stále pod priemerom EÚ, a to aj z dôvodu nedostatku zariadení. Táto skutočnosť ovplyvňuje účasť žien na trhu práce, ako aj včasné získavanie zručností. Modernizácia siete škôl a optimalizácia so zámerom reagovať na demografický vývoj zaostávajú, pričom 10 % škôl je preplnených a 58 % škôl má nadmernú kapacitu. Získavanie základných a digitálnych zručností sprevádzajú značné problémy. Schopnosť učiteľov uplatňovať prístup zameraný na žiaka nie je dostatočne rozvinutá. Rozdiely medzi mestom a vidiekom pretrvávajú a zraniteľné skupiny vrátane Rómov majú naďalej obmedzený prístup ku kvalitnému a inkluzívnemu vzdelávaniu.

               (14)Trh práce sa nachádza pod rastúcim tlakom, keďže miera nezamestnanosti je veľmi nízka (4,2 % v roku 2018), zatiaľ čo množstvo pracovných síl klesá a stále pretrváva nedostatok zručností. Nízka je miera aktivity žien, najmä mladých žien a žien v strednom veku. Dôvodom sú najmä osobné a rodinné povinnosti a nízka účasť detí vo veku 0 až 3 rokov na formálnej starostlivosti o deti. Aktívne politiky trhu práce poskytujú len obmedzenú odozvu na potreby trhu práce, pričom opatrenia sa zameriavali skôr na finančné stimuly než na individuálne prispôsobené a komplexné prístupy. Oneskorenie plánovanej reformy verejných služieb zamestnanosti tvorí naďalej dôležitú prekážku pre modernizáciu poskytovania služieb pre zamestnávateľov a nezamestnaných. Zvyšovanie úrovne zručností a poskytovanie integrovaných služieb je takisto slabé. Zručnosti sa nevyvíjajú v súlade s potrebami rozvíjajúcich sa hospodárskych odvetví, pričom 81 % zamestnávateľov má pri obsadzovaní voľných pracovných miest ťažkosti. Kým sektor IKT rastie, počet Rumunov vo veku 20 – 29 rokov s vysokoškolským vzdelaním v oblasti vedy, techniky, inžinierstva alebo matematiky sa v rokoch 2014 až 2016 znížil. V súčasnosti neexistuje hodnotenie potrieb zručností na celkovej úrovni alebo na úrovni jednotlivých odvetví a doteraz sa v oblasti zručností nevyužíva prognostika, čo bráni adaptácii systému vzdelávania a odbornej prípravy na potreby trhu práce. Začalo sa zavádzanie duálneho odborného vzdelávania a prípravy s cieľom riešiť nedostatok zručností. Študenti a rodičia však odborné vzdelávanie a prípravu stále považujú za druhoradú možnosť a z relatívne nízkej miery zamestnanosti čerstvých absolventov odborného vzdelávania a odbornej prípravy vyplýva, že relevantnosť pre trh práce predstavuje v tejto súvislosti problém. Vysokoškolské vzdelávanie nie je dostatočne prispôsobené pracovnému trhu. Hoci sa úroveň dosiahnutia terciárneho vzdelania za posledné desaťročie zdvojnásobila, je naďalej nízka.

               (15)Napriek nedávnemu zlepšeniu vo viacerých smeroch je chudoba a nerovnosť príjmov naďalej vysoká a regionálne rozdiely sa prehlbujú. Jeden z troch Rumunov je stále ohrozený chudobou a sociálnym vylúčením, pričom sa to týka najmä skupín, ako sú deti, Rómovia, osoby so zdravotným postihnutím a starší ľudia. Sociálne služby majú nedostatočnú kvalitu a pokrytie, ako aj nerovnomerné geografické rozloženie, ktoré neodzrkadľuje špecifické potreby komunít. Len približne 20 % územnosprávnych celkov prevádzkuje licencované sociálne služby. Služby sa zvyčajne sústreďujú okolo bohatších alebo mestských oblastí, pričom potreby sú naliehavejšie v chudobnejších, vidieckych oblastiach a regiónoch. Obmedzená integrácia služieb v oblasti zamestnania, vzdelávania, zdravotníctva a sociálnej starostlivosti neumožňuje udržateľné začlenenie rôznych znevýhodnených skupín. Podpora samostatného života osôb so zdravotným postihnutím a ich prístupu k zamestnaniu je limitovaná. Situácia rómskej komunity sa veľmi nezlepšila. Miera deprivácie v oblasti bývania je najvyššia v EÚ a škodí sociálnemu začleneniu. Politiky bývania prebiehajú procesom decentralizácie bez strategického rámca a chudobné komunity často nemajú dostatok finančných prostriedkov. Sociálny referenčný index, ktorý sa používa ako základ väčšiny sociálnych dávok, nebol aktualizovaný od roku 2008 a jeho hodnota sa vo vzťahu k minimálnej mzde výrazne znížila. V dôsledku toho sa miera chudoby u ľudí s nízkou a veľmi nízkou intenzitou práce od roku 2010 zvýšila o polovicu. Neprimerané je aj sociálne zabezpečenie atypických pracovníkov. Jeden z troch atypických pracovníkov je vystavený riziku závažnej materiálnej deprivácie. Nádenníci a sezónni pracovníci nemajú formálny prístup k právam sociálneho zabezpečenia, ktoré zahŕňajú nezamestnanosť, materskú dovolenku, nehody a pracovné úrazy. Implementácia reformy minimálneho inkluzívneho príjmu, ktorá sa začala v roku 2016 a ktorá by zvýšila pokrytie a primeranosť sociálnej pomoci, bola odložená do roku 2021.

               (16)Sociálny dialóg sa vyznačuje nízkym rozsahom pôsobnosti kolektívnej zmluvy, a to najmä na odvetvovej úrovni, čiastočne z dôvodu súčasného zadefinovania odvetví. Orgány iniciovali plány na revíziu definície hospodárskych odvetví, ale dohoda sa zatiaľ nedosiahla. Okrem rámca kolektívneho vyjednávania nedochádza k včasnému a zmysluplnému zapojeniu sociálnych partnerov do politických otázok a reforiem. Sociálny dialóg sa väčšinou uskutočňuje formálne, v rámci Hospodárskej a sociálnej rady a vo výboroch pre sociálny dialóg. Napriek ustálenému rámcu dialógu a konzultácií sa však stabilita a úloha týchto inštitúcií v minulom roku oslabila.

               (17)Po rokoch mierneho rastu miezd zažíva Rumunsko jednu z najvyšších mier rastu miezd v EÚ. Dopomohli k tomu vládne opatrenia na zvýšenie minimálnych miezd a miezd vo verejnom sektore, rekordne nízka miera nezamestnanosti a štrukturálny nedostatok pracovnej sily. Minimálna mzda sa naďalej stanovuje nesystematicky, bez objektívneho mechanizmu. Viacnásobné zvyšovanie v priebehu rokov viedlo k tomu, že jeden z troch zamestnancov v roku 2017 dostával minimálnu mzdu, čo je takmer štyrikrát toľko ako v roku 2011.

               (18)Systém zdravotnej starostlivosti čelí mnohým výzvam. Nízka miera financovania, neefektívne využívanie verejných zdrojov a nedostatočné reformy obmedzujú efektivitu systému zdravotnej starostlivosti. Pretrvávajúca emigrácia sa podpísala pod značný nedostatok lekárov a zdravotných sestier. Infraštruktúra zdravotnej starostlivosti a prevaha neformálnych platieb predstavujú aj naďalej zdroj obáv. Ľudia na vidieku a zraniteľné skupiny majú obmedzený prístup k službám zdravotnej starostlivosti. Tieto faktory sa následne negatívne prejavujú na zdravotnom stave ľudí, ktorý je napriek nedávnemu zlepšeniu stále pod priemerom EÚ. Nesmierne potrebné zlepšenie komunitnej starostlivosti mešká. Pilotný projekt zriadenia centier komunitnej starostlivosti sa začal s oneskorením, čo ovplyvnilo zavádzanie integrovaných služieb starostlivosti. Odvetvie dlhodobej starostlivosti nedokáže reagovať na rýchle starnutie populácie. Existuje veľmi málo poskytovateľov služieb domácej a dennej starostlivosti a tieto služby sa vyskytujú najmä v oblastiach s vyšším príjmom. Pokrytie dlhodobej starostlivosti a verejné výdavky na ňu patria k najnižším v EÚ a slabý je aj prístup k dlhodobej starostlivosti, rehabilitácii či paliatívnej starostlivosti.

               (19)Rumunské vyhliadky na rast obmedzuje stále slabá kvalita infraštruktúry, nevynímajúc dopravu, energetiku, odpadové hospodárstvo a sektor odpadových vôd. Napriek významným verejným investíciám po vstupe Rumunska do EÚ je jeho fyzická infraštruktúra stále nedostatočne rozvinutá. Veľmi slabý je celkový stav a aj spoľahlivosť cestných a železničných sietí. Infraštruktúra nestíha držať krok s dopravným dopytom, ktorý vytvára rozvíjajúce sa hospodárstvo. Cestná sieť patrí k najmenej rozvinutým v EÚ a reforma železničného sektora zaostáva. Za posledných päť rokov došlo k výraznému nárastu emisií skleníkových plynov z cestnej dopravy. Výrazne nedostatočné investície do údržby navyše spôsobili zníženie rýchlosti vlakov a ovplyvnili dodacie lehoty nákladnej železničnej prepravy. Mestská doprava trpí chronickým nedostatkom financií, slabou organizáciou odvetvia a nízkou administratívnou kapacitou miestnych poskytovateľov. Nedostatky okrem toho naďalej vykazujú oblasti energetiky, odpadového hospodárstva, infraštruktúry vodného hospodárstva a odpadových vôd a prepojenia energetických sietí. Systém odpadového hospodárstva sa aj naďalej vyznačuje veľmi nízkou mierou recyklácie komunálneho odpadu a veľmi častým výskytom skládok. Naďalej pretrvávajú problémy, pokiaľ ide o dosiahnutie cieľa v oblasti energetickej efektívnosti, a zlepšiť treba najmä zvyšovanie energetickej účinnosti budov, ktoré dosť zaostáva.

               (20)Celková inovačná schopnosť Rumunska je stále nízka a jeho konkurencieschopnosť v budúcnosti ohrozujú veľké rozdiely v produktivite a inováciách medzi domácimi podnikmi a firmami v rukách zahraničných majiteľov. Investície Rumunska do výskumu a vývoja sú najnižšie v EÚ (0,5 % HDP) a verejné výdavky na výskum a vývoj sa ďalej znížili z 0,32 % HDP v roku 2011 na 0,21 % HDP v roku 2017, čo bráni akémukoľvek budovaniu kapacít. Kvalita verejnej vedeckej základne je tak stále veľmi nízka a prepojenie medzi vedou a podnikmi nie je dostatočne rozvinuté. Keďže počet absolventov terciárneho vzdelávania v oblasti vedy, techniky, strojníctva a matematiky ďalej klesá, pre inovačný potenciál rumunského hospodárstva veľkú výzvu predstavuje nedostatok zručností. Pre zlepšenie schopnosti Rumunska inovovať a konkurovať je kľúčovou digitalizácia. Rumunsko dosahuje slabé výsledky v mnohých zložkách digitálneho hospodárstva a sociálneho indexu vrátane digitálnych verejných služieb, digitálnych zručností celkového obyvateľstva a digitalizácie podnikov.

               (21)Rumunsko dosiahlo obmedzený pokrok pri riešení odporúčania týkajúceho sa posilnenia priorizácie a prípravy projektov vo verejných investíciách. Ministerstvo financií je zodpovedné za prípravu prioritného zoznamu verejných investičných projektov nad 100 miliónov RON (21 miliónov EUR) a monitorovanie ich realizácie, ale projekty riadia príslušné ministerstvá. Zoznam prioritných projektov v súčasnosti obsahuje približne 130 projektov, najmä v oblasti dopravy. Väčšina týchto prioritných projektov by mohla byť spolufinancovaná z finančných prostriedkov EÚ. Čerpanie fondov EÚ brzdia faktory ako obmedzená administratívna kapacita na prípravu, stanovenie priorít a realizáciu veľkých investičných projektov. Hoci sa nedávno začali pripravovať veľké projekty v oblasti infraštruktúry, z ktorých niektoré už aj boli poslané Európskej komisii na schválenie, stále chýbajú niektoré dôležité projekty, ako napríklad diaľnica Sibiu – Piteşti (prepojenie s koridormi TEN-T medzi Rýnom a Dunajom a medzi Orientom a východným Stredozemím), a realizácia projektov vo všeobecnosti stále mešká. Okrem toho, čerpanie eurofondov sa doteraz týkalo projektov pripravovaných na predchádzajúce programové obdobie, zatiaľ čo balík nových projektov na aktuálne obdobie ešte nie je celkom úplný.

               (22)Efektívne verejné obstarávanie je kľúčom k dosiahnutiu dôležitých politických cieľov v Rumunsku, ku ktorým patria efektívne verejné výdavky, modernizácia verejnej správy a podpora inovácií, udržateľného a inkluzívneho rastu. V plnení špecifického odporúčania, aby krajina zlepšila transparentnosť verejného obstarávania, dosiahlo Rumunsko minimálny pokrok. Efektivita verejného obstarávania je naďalej problematická, a ide pritom o nezvratnosť určitých opatrení, najmä o zefektívnenie kontroly ex ante. V národnej stratégii verejného obstarávania sa kladie dôraz na význam jednotnej kontroly ex ante, ktorú vykonáva Národná agentúra pre verejné obstarávanie. Opakujúce sa legislatívne iniciatívy môžu ohroziť splnenie cieľov stratégie. Predvídateľnosť a stabilita právnych predpisov v oblasti verejného obstarávania sú naďalej dôležitými výzvami a národná stratégia verejného obstarávania nie je plne implementovaná.

               (23)Spôsoby výkonu verejnej politiky sú čoraz menej predvídateľné, čím sa vytvára tlak na podnikateľské prostredie. Nedávnym príkladom je prijatie mimoriadneho vládneho nariadenia, ktoré obsahuje súbor ďalekosiahlych opatrení s vplyvom na fungovanie bankového sektora, správcov fondov druhého dôchodkového piliera, energetické a telekomunikačné spoločnosti, a to bez konzultácie so zainteresovanými stranami či posúdenia vplyvu. Posúdenia regulačného vplyvu sú naďalej formalitou, pričom ich kvalita a skutočné využitie sa v jednotlivých odvetviach značne rôznia. Kontrola kvality posúdení regulačného vplyvu a návrhov politických opatrení je dosť obmedzená. Neexistuje udržateľný mechanizmus monitorovania politiky s transparentným systémom podávania správ a hodnoteniami ex post. Dôležité legislatívne iniciatívy sa často oznamujú tesne pred prijatím. Zapojenie zainteresovaných strán do návrhu a uskutočňovania reforiem je slabé a len zriedkavo prebieha skutočný dialóg, napriek tomu, že inštitucionálne štruktúry na takýto dialóg sú k dispozícii. Ťažkopádne administratívne postupy postihujú najmä malé a stredné podniky. Tak napríklad zaťažujúce administratívne postupy pri zakladaní podnikov, ako aj regulačné požiadavky kladené na poskytovateľov služieb vrátane regulovaných povolaní bránia ďalšiemu rozvoju trhu. Prijatie príslušných právnych predpisov v oblasti riadenia ľudských zdrojov vo verejnej správe stále mešká. Vysoká fragmentácia zodpovednosti a zdrojov ovplyvňuje, najmä na miestnej úrovni, konzistentnosť a dostupnosť poskytovaných verejných služieb. Celoštátne a regionálne stratégie pre jednotlivé verejné služby sa nepremietajú verne do integrovaných opatrení na regionálnej a miestnej úrovni. Financovanie verejných služieb je v jednotlivých častiach krajiny nerovnomerné a často nezodpovedá miestnym potrebám. Prehliadajú sa také faktory, ako napríklad jednotný strategický prístup podľa druhu služieb, existujúce medzery a potreby rozvíjať nové služby. Príjmy miestnych orgánov nie sú dostatočne stabilné a predvídateľné. Prijalo sa málo opatrení na zlepšenie rovnováhy medzi úlohami, ktoré sa majú decentralizovať, a prideľovaním finančných prostriedkov, ktoré miestnym orgánom umožňujú poskytovať kvalitné služby. Na zvýšenie administratívnej kapacity na miestnej úrovni sú potrebné ďalšie opatrenia.

               (24)Štátom vlastnené podniky majú kľúčový význam pre sektory kritickej infraštruktúry, napríklad pre energetiku a železničnú dopravu. Ich hospodárska a finančná výkonnosť sa v dôsledku priaznivého makroekonomického prostredia v poslednom čase zlepšila. Transparentnosť a zverejňovanie finančných a prevádzkových výsledkov sa však nezlepšili a pravidlá správy a riadenia spoločnosti sa naďalej uplatňujú zriedkakedy. Ako konkrétne príklady možno spomenúť opakované vymenúvanie dočasných správnych rád, odchýlky od ducha zákona a nepoužívanie zákonom ustanovených donucovacích nástrojov v prípade spoločností, ktoré nedodržiavajú predpisy. Riziko, že právne predpisy o štátnych podnikoch sa výrazne oslabia, nie je zažehnané. Výsledkom je zvrátenie pokroku dosiahnutého v nadväznosti na odporúčania pre jednotlivé krajiny z rokov 2015 a 2016. V dôsledku toho sa zhoršujú kľúčové podmienky na podporu efektívneho využívania verejných zdrojov a vzniká priestor pre deformované investičné rozhodnutia. Prevod vlastníctva viacerých väčších štátom vlastnených podnikov na nový štátny rozvojový a investičný fond si bude vyžadovať dôsledné uplatňovanie prísnych pravidiel správy a riadenia, čo platí tak pre fond, ako aj pre spoločnosti v jeho portfóliu.

               (25)Vývoj počas uplynulého roka vyvolal obavy o dodržiavanie zásady právneho štátu a posilnil predchádzajúce vážne obavy týkajúce sa nezvratnosti a udržateľnosti skoršieho pokroku, ktoré Rumunsko dosiahlo v reformách systému súdnictva a v boji proti rozsiahlej korupcii. Tieto problematické body sú predmetom monitorovania v rámci mechanizmu spolupráce a overovania. V súčasnosti začali platiť novely troch zákonov o justícii, ktoré obsahujú niekoľko opatrení, ktorými sa oslabia právne záruky nezávislosti súdnictva. Tieto zmeny pravdepodobne narušia jednako účinnosť každodennej práce sudcov a prokurátorov, a jednako dôveru verejnosti v súdnictvo. Vyvíja sa tlak na súdne inštitúcie a jednotlivých sudcov, a to aj vytvorením špecializovanej sekcie trestného stíhania pre trestné činy, ktoré údajne spáchali sudcovia. Prebiehajúce kroky na zmenu trestného zákonníka a trestného poriadku by mali negatívny vplyv na účinnosť vyšetrovaní trestných činov a súdnych konaní a zároveň by sa nimi zúžilo chápanie korupcie ako trestného činu. Ďalšie obavy sa týkajú procesov prepúšťania a vymenúvania vyšších sudcov. Z najnovších vyhlásení vyplýva, že opatrenia týkajúce sa reformy systému súdnictva sa možno prehodnotia.

               (26)V rámci mechanizmu spolupráce a overovania Komisia aj naďalej sleduje reformu súdnictva a boj proti korupcii v Rumunsku. Tieto oblasti preto v odporúčaniach pre Rumunsko nie sú zahrnuté, ale sú dôležité pre rozvoj pozitívneho sociálno-ekonomického prostredia v krajine.

               (27)Programovanie finančných prostriedkov EÚ na roky 2021 – 2027 by mohlo pomôcť riešiť niektoré z nedostatkov identifikovaných v odporúčaniach, a to najmä v oblastiach uvedených v prílohe D k správe o krajine
                  9
               . To by Rumunsku umožnilo vo vybraných odvetviach využiť uvedené prostriedky čo najlepšie a pritom zohľadniť aj regionálne rozdiely. Dôležitým predpokladom pre úspech týchto investícií je posilnenie administratívnej kapacity krajiny, pokiaľ ide o riadenie týchto prostriedkov.

               (28)Komisia vykonala v kontexte európskeho semestra na rok 2019 komplexnú analýzu hospodárskej politiky Rumunska, ktorú uverejnila v správe o tejto krajine na rok 2019. Zároveň posúdila konvergenčný program na rok 2019, národný program reforiem na rok 2019 a následné opatrenia v nadväznosti na odporúčania adresované Rumunsku v predchádzajúcich rokoch. Zohľadnila nielen ich význam pre udržateľnú fiškálnu a sociálno-ekonomickú politiku v Rumunsku, ale aj ich súlad s pravidlami a usmerneniami Únie vzhľadom na potrebu posilniť celkovú správu hospodárskych záležitostí Únie zabezpečením vstupov na úrovni Únie do budúceho vnútroštátneho rozhodovania.

               (29)Rada na základe tohto posúdenia preskúmala konvergenčný program na rok 2019 a jej stanovisko
                  10
                je zohľadnené najmä v odporúčaní 1.

               (30)Rada na základe hĺbkového preskúmania Komisie a tohto posúdenia preskúmala národný program reforiem na rok 2019 a konvergenčný program na rok 2019. Jej odporúčania podľa článku 6 nariadenia (EÚ) č. 1176/2011 sú premietnuté do odporúčaní 1, 2, 4 a 5. Fiškálne politiky uvedené v odporúčaní 1 prispievajú okrem iného k odstraňovaniu nerovnováh súvisiacich s konkurencieschopnosťou a zahraničnou pozíciou,

               TÝMTO ODPORÚČA, aby Rumunsko v rokoch 2019 a 2020 prijalo opatrenia s cieľom:

               1.Zabezpečiť súlad s odporúčaním Rady z XX. júna 2019 s cieľom napraviť značnú odchýlku od postupu úprav smerom k strednodobému rozpočtovému cieľu. Zabezpečiť úplné uplatňovanie fiškálneho rámca. Posilniť daňovú disciplínu a výber daní.

               2.Zachovať finančnú stabilitu a odolnosť bankového sektora. Zabezpečiť udržateľnosť verejného dôchodkového systému a dlhodobú životaschopnosť druhého piliera dôchodkových fondov.

               3.Zvýšiť kvalitu a inkluzívnosť vzdelávania, najmä v prípade Rómov a iných znevýhodnených skupín. Zlepšiť zručnosti vrátane digitálnych, a to najmä zvýšením relevantnosti odborného vzdelávania a prípravy a vysokoškolského vzdelávania pre trh práce. Zvýšiť pokrytie a kvalitu sociálnych služieb a dokončiť reformu minimálneho inkluzívneho príjmu. Zlepšiť fungovanie sociálneho dialógu. Zabezpečiť stanovovanie minimálnej mzdy na základe objektívnych kritérií, v súlade s tvorbou pracovných miest a konkurencieschopnosťou. Zlepšiť prístup k zdravotnej starostlivosti a jej nákladovú efektívnosť, a to aj prostredníctvom posunu k ambulantnej starostlivosti.

               4.Zamerať hospodársku politiku súvisiacu s investíciami na dopravu, a najmä na jej udržateľnosť, na nízkouhlíkovú energiu a energetickú efektívnosť, environmentálnu infraštruktúru a inovácie, berúc ohľad na regionálne rozdiely. Zlepšiť prípravu a priorizáciu veľkých projektov a zrýchliť ich realizáciu. Zvýšiť efektívnosť verejného obstarávania a zabezpečiť úplnú a udržateľnú realizáciu národnej stratégie verejného obstarávania.

               5.Zabezpečiť, aby legislatívne iniciatívy neohrozovali právnu istotu, a to tak, že sa zvýši kvalita a predvídateľnosť rozhodovania, aj vďaka vhodným konzultáciám so zainteresovanými stranami, účinným posúdeniam vplyvu a zjednodušeným administratívnym postupom. Posilniť správu a riadenie štátom vlastnených podnikov.

               V Bruseli

                     Za Radu

                     predseda

                     (1)

                        Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        Ú. v. EÚ L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)

                        SWD(2019) 1022 final.

                     (4)

                        COM(2019) 150 final.

                     (5)

                        Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1303/2013 z 17. decembra 2013, ktorým sa stanovujú spoločné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde, Kohéznom fonde, Európskom poľnohospodárskom fonde pre rozvoj vidieka a Európskom námornom a rybárskom fonde a ktorým sa stanovujú všeobecné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde, Kohéznom fonde a Európskom námornom a rybárskom fonde, a ktorým sa zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 1083/2006 (Ú. v. EÚ L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Saldo očistené od cyklických vplyvov bez jednorazových a dočasných opatrení, prepočítané útvarmi Komisie podľa spoločne dohodnutej metodiky.

                     (8)

                        Čisté primárne verejné výdavky pozostávajú z celkových verejných výdavkov bez úrokových výdavkov, výdavkov na programy Únie plne hradených z fondov Únie a nediskrečných zmien vo výdavkoch na dávky v nezamestnanosti. Štátne financovaná tvorba hrubého fixného kapitálu sa rovnomerne rozloží na obdobie 4 rokov. Diskrečné opatrenia na strane príjmov alebo zvýšenia príjmov vyplývajúce z právnych predpisov sú zohľadnené. Jednorazové opatrenia na strane príjmov aj na strane výdavkov sú vzájomne započítané.

                     (9)

                        SWD(2019) 1022 final.

                     (10)

                        Podľa článku 5 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 1466/97.