title: Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/56/EÚ z  20. novembra 2013 , ktorou sa mení smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/66/ES o batériách a akumulátoroch a použitých batériách a akumulátoroch, pokiaľ ide o uvádzanie prenosných batérií a akumulátorov, ktoré obsahujú kadmium a sú určené na použitie v bezšnúrových elektrických nástrojoch, a gombíkových článkov s nízkym obsahom ortuti na trh, a ktorou sa zrušuje rozhodnutie Komisie 2009/603/ES  Text s významom pre EHP

text:
               10.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 329/5

         SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2013/56/EÚ
   z 20. novembra 2013,
   ktorou sa mení smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/66/ES o batériách a akumulátoroch a použitých batériách a akumulátoroch, pokiaľ ide o uvádzanie prenosných batérií a akumulátorov, ktoré obsahujú kadmium a sú určené na použitie v bezšnúrových elektrických nástrojoch, a gombíkových článkov s nízkym obsahom ortuti na trh, a ktorou sa zrušuje rozhodnutie Komisie 2009/603/ES
   (Text s významom pre EHP)
   EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 192 ods. 1,
   so zreteľom na návrh Európskej komisie,
   po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
   po porade s Výborom regiónov,
   konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (2),
   keďže:

               (1)

               Smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2006/66/ES (3) sa zakazuje uvádzať na trh prenosné batérie a akumulátory vrátane tých, ktoré sú súčasťou prístrojov, ktoré obsahujú viac ako 0,002 hmotnostného percenta kadmia. Prenosné batérie a akumulátory určené na použitie v bezšnúrových elektrických nástrojoch sú však z tohto zákazu vyňaté.

               (2)

               Komisia preskúmala túto výnimku v súlade s článkom 4 ods. 4 smernice 2006/66/ES.

               (3)

               Uvedené preskúmanie viedlo k záveru, že v záujme postupného znižovania množstva kadmia uvoľňovaného do životného prostredia by sa mal zákaz používania kadmia rozšíriť aj na prenosné batérie a akumulátory určené na použitie v bezšnúrových elektrických nástrojoch, pretože na tieto účely použitia sú na trhu k dispozícii vhodné náhrady bez obsahu kadmia, menovite technológie niklovo-metalhydridových a lítiovo-iónových batérií.

               (4)

               Existujúca výnimka pre prenosné batérie a akumulátory určené na použitie v bezšnúrových elektrických nástrojoch by sa mala naďalej uplatňovať do 31. decembra 2016, aby sa odvetviu recyklácie a spotrebiteľom v celom hodnotovom reťazci umožnila ďalšia jednotná adaptácia na relevantné náhradné technológie vo všetkých regiónoch Únie.

               (5)

               Smernicou 2006/66/ES sa zakazuje uvádzať na trh všetky batérie alebo akumulátory, ktoré obsahujú viac ako 0,0005 hmotnostného percenta ortuti, a to bez ohľadu na to, či sú, alebo nie sú súčasťou prístrojov. Tento zákaz sa však nevzťahuje na gombíkové články, ktoré neobsahujú viac ako 2 hmotnostné percentá ortuti. Na trhu Únie s gombíkovými článkami už dochádza k posunu ku gombíkovým článkom bez ortuti. Je preto primerané zakázať uvádzanie gombíkových článkov, ktoré obsahujú viac ako 0,0005 hmotnostného percenta ortuti, na trh.

               (6)

               V dôsledku nadobudnutia platnosti lisabonskej zmluvy sa právomoci prenesené na Komisiu podľa smernice 2006/66/ES musia zosúladiť s článkami 290 a 291 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ďalej len „ZFEÚ“).

               (7)

               S cieľom doplniť či zmeniť smernicu 2006/66/ES by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 ZFEÚ, pokiaľ ide o kritériá posudzovania rovnakých podmienok spracovania a recyklácie mimo Únie, uvádzania kapacity prenosných a automobilových batérií a akumulátorov a poskytovania výnimiek z požiadaviek na označovanie. Je osobitne dôležité, aby Komisia počas prípravných prác uskutočnila príslušné konzultácie, a to aj na úrovni expertov. Pri príprave a vypracúvaní delegovaných aktov by Komisia mala zabezpečiť, aby sa príslušné dokumenty súčasne, vo vhodnom čase a vhodným spôsobom postúpili Európskemu parlamentu a Rade.

               (8)

               V prípade potreby by požiadavky na registráciu výrobcov a formát tejto registrácie mali byť v súlade s pravidlami a formátom registrácie ustanovenými na základe článku 16 ods. 3 a časti A prílohy X k smernici Európskeho parlamentu a Rady 2012/19/EÚ (4).

               (9)

               S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania smernice 2006/66/ES by sa mali na Komisiu preniesť vykonávacie právomoci v súvislosti s prechodnými ustanoveniami týkajúcimi sa minimálnych limitov pre zber, spoločnej metodiky výpočtu ročného predaja prenosných batérií a akumulátorov konečným užívateľom, podrobných pravidiel výpočtu recyklačnej efektivity a dotazníka alebo osnovy pre vnútroštátne správy o vykonávaní. Uvedené právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 (5).

               (10)

               Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/12/ES (6) bola zrušená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES (7) s účinnosťou od 12. decembra 2010.

               (11)

               Smernica 2006/66/ES by sa preto mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť,

         PRIJALI TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Smernica 2006/66/ES sa mení takto:

               1.

               Článok 4 sa mení takto:

                           a)

                           odsek 2 sa nahrádza takto:
                           „2.   Zákaz ustanovený v odseku 1 písm. a) sa do 1. októbra 2015 nevzťahuje na gombíkové články s obsahom ortuti nepresahujúcim 2 hmotnostné percentá.“;

                           b)

                           v odseku 3 sa písmeno c) nahrádza takto:

                                       „c)

                                       bezšnúrových elektrických nástrojoch; táto výnimka týkajúca sa bezšnúrových elektrických nástrojov sa uplatňuje do 31. decembra 2016.“;

                           c)

                           odsek 4 sa nahrádza takto:
                           „4.   Pokiaľ ide o gombíkové články používané v prístrojoch pre nepočujúcich, Komisia preskúma výnimku uvedenú v odseku 2 a najneskôr do 1. októbra 2014 predloží Európskemu parlamentu a Rade správu o dostupnosti gombíkových článkov používaných v prístrojoch pre nepočujúcich, ktoré sú v súlade s odsekom 1 písm. a). V prípade nedostatočnej dostupnosti gombíkových článkov používaných v prístrojoch pre nepočujúcich, ktoré sú v súlade s odsekom 1 písm. a), priloží Komisia k svojej správe primeraný návrh zameraný na predĺženie výnimky uvedenej v odseku 2 pre gombíkové články používané v prístrojoch pre nepočujúcich.“

               2.

               V článku 6 sa odsek 2 nahrádza takto:
               „2.   Batérie a akumulátory, ktoré nespĺňajú požiadavky tejto smernice, ale ktoré boli uvedené na trh v súlade so zákonom pred dátumom začatia uplatňovania príslušných zákazov podľa článku 4, sa naďalej môžu uvádzať na trh až do vyčerpania zásob.“

               3.

               V článku 10 sa odsek 4 nahrádza takto:
               „4.   Komisia môže prostredníctvom vykonávacích aktov stanoviť prechodné opatrenia na vyriešenie ťažkostí, ktorým čelí členský štát pri dodržiavaní požiadaviek odseku 2 v dôsledku osobitných vnútroštátnych okolností. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 24 ods. 2.
               V záujme zabezpečenia jednotného uplatňovania tohto článku ustanoví Komisia prostredníctvom vykonávacích aktov spoločnú metodiku výpočtu ročného predaja prenosných batérií a akumulátorov konečným užívateľom do 26. septembra 2007. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 24 ods. 2.“

               4.

               Článok 11 sa nahrádza takto:
               „Článok 11
               Vyberanie použitých batérií a akumulátorov
               Členské štáty zabezpečia, aby výrobcovia navrhovali prístroje tak, aby sa z nich použité batérie a akumulátory dali jednoducho vybrať. Ak ich konečný užívateľ nedokáže jednoducho vybrať, členské štáty zabezpečia, aby výrobcovia navrhovali prístroje tak, aby použité batérie a akumulátory dokázali jednoducho vybrať kvalifikovaní odborníci nezávislí od výrobcu. K prístrojom, ktorých súčasťou sú batérie a akumulátory, musí byť priložený návod s popisom, ako môže konečný užívateľ alebo nezávislý kvalifikovaný odborník tieto batérie a akumulátory bezpečne vybrať. V prípade potreby obsahuje tento návod aj informácie pre konečného užívateľa o type batérie alebo akumulátora, ktoré sú súčasťou prístroja.
               Ustanovenia uvedené v prvom odseku sa nevzťahujú na prípady, keď je z dôvodov bezpečnosti, výkonu, z medicínskych dôvodov alebo z dôvodov integrity údajov potrebný stály prísun elektrickej energie a keď sa vyžaduje stále spojenie medzi prístrojom a batériou alebo akumulátorom.“

               5.

               V článku 12 sa odsek 6 nahrádza takto:
               „6.   Komisia do 26. marca 2010 prijme prostredníctvom vykonávacích aktov podrobné pravidlá týkajúce sa výpočtu recyklačnej efektivity. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 24 ods. 2.“

               6.

               V článku 12 sa odsek 7 vypúšťa.

               7.

               V článku 15 sa odsek 3 nahrádza takto:
               „3.   Komisia je splnomocnená v súlade s článkom 23a prijímať delegované akty, v ktorých sa stanovia podrobné pravidlá doplňujúce pravidlá uvedené v odseku 2 tohto článku, a najmä kritériá posudzovania zhodných podmienok uvedené v tomto článku.“

               8.

               Článok 17 sa nahrádza takto:
               „Článok 17
               Registrácia
               Členské štáty zabezpečia, aby bol každý výrobca registrovaný. Registrácia podlieha rovnakým procedurálnym požiadavkám v každom členskom štáte v súlade s prílohou IV.“

               9.

               V článku 18 sa odsek 2 nahrádza takto:
               „2.   Členské štáty zverejnia návrhy výnimiek uvedených v odseku 1 a odôvodnenia týchto návrhov a oznámia ich Komisii a ostatným členským štátom.“

               10.

               Článok 21 sa mení takto:

                           a)

                           odsek 2 sa nahrádza takto:
                           „2.   Členské štáty zabezpečia, aby do 26. septembra 2009 bola kapacita všetkých prenosných a automobilových batérií a akumulátorov na nich viditeľne, čitateľne a neodstrániteľne uvedená. Komisia je splnomocnená v súlade s článkom 23a prijať do 26. marca 2009 delegované akty, v ktorých sa stanovia podrobné pravidlá nahrádzajúce túto požiadavku vrátane harmonizovaných metód určovania kapacity a vhodného použitia.“;

                           b)

                           odsek 7 sa nahrádza takto:
                           „7.   Komisia je splnomocnená v súlade s článkom 23a prijať delegované akty týkajúce sa udelenia výnimiek z požiadaviek označovania stanovených v tomto článku. Pri príprave takýchto delegovaných aktov sa Komisia poradí s príslušnými zainteresovanými stranami, najmä s výrobcami, so subjektmi zaoberajúcimi sa zberom, recykláciou a spracovaním, s environmentálnymi organizáciami a spotrebiteľskými organizáciami a zamestnaneckými zväzmi.“

               11.

               V článku 22 sa odsek 2 nahrádza takto:
               „2.   Správy sa vypracujú na základe dotazníka alebo osnovy. Komisia prostredníctvom vykonávacích aktov vypracuje dotazník alebo osnovu pre tieto správy. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 24 ods. 2. Dotazník alebo osnova sa zašlú členským štátom šesť mesiacov pred začiatkom prvého obdobia, ktorého sa správa týka.“

               12.

               Dopĺňa sa tento článok:
               „Článok 23a
               Vykonávanie delegovania právomoci
               1.   Komisii sa udeľuje právomoc prijímať delegované akty za podmienok stanovených v tomto článku.
               2.   Právomoc prijímať delegované akty uvedené v článku 15 ods. 3 a článku 21 ods. 2 a 7 sa Komisii udeľuje na obdobie piatich rokov od 30. decembra 2013. Komisia vypracuje správu týkajúcu sa delegovania právomoci najneskôr deväť mesiacov pred uplynutím tohto päťročného obdobia. Delegovanie právomoci sa automaticky predlžuje o rovnako dlhé obdobia, pokiaľ Európsky parlament alebo Rada nevznesú voči takémuto predĺženiu námietku najneskôr tri mesiace pred koncom každého obdobia.
               3.   Delegovanie právomoci uvedené v článku 15 ods. 3 a článku 21 ods. 2 a 7 môže Európsky parlament alebo Rada kedykoľvek odvolať. Rozhodnutím o odvolaní sa ukončuje delegovanie právomoci, ktoré sa v ňom uvádza. Rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie alebo k neskoršiemu dátumu, ktorý je v ňom určený. Nie je ním dotknutá platnosť delegovaných aktov, ktoré už nadobudli účinnosť.
               4.   Komisia oznamuje delegovaný akt hneď po prijatí súčasne Európskemu parlamentu a Rade.
               5.   Delegovaný akt prijatý podľa článku 15 ods. 3 a článku 21 ods. 2 a 7 nadobudne účinnosť, len ak Európsky parlament alebo Rada voči nemu nevzniesli námietku v lehote dvoch mesiacov odo dňa oznámenia uvedeného aktu Európskemu parlamentu a Rade alebo ak pred uplynutím uvedenej lehoty Európsky parlament a Rada informovali Komisiu o svojom rozhodnutí nevzniesť námietku. Na podnet Európskeho parlamentu alebo Rady sa táto lehota predĺži o dva mesiace.“

               13.

               Článok 24 sa nahrádza takto:
               „Článok 24
               Postup výboru
               1.   Komisii pomáha výbor zriadený článkom 39 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES (8). Uvedený výbor je výborom v zmysle nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 (9).
               2.   Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 5 nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
               Ak výbor nevydá žiadne stanovisko, Komisia neprijme návrh vykonávacieho aktu a uplatňuje sa článok 5 ods. 4 tretí pododsek nariadenia (EÚ) č. 182/2011.

                  (8)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES z 19. novembra 2008 o odpade a o zrušení určitých smerníc (Ú. v. EÚ L 312, 22.11.2008, s. 3)."

                  (9)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 zo 16. februára 2011, ktorým sa ustanovujú pravidlá a všeobecné zásady mechanizmu, na základe ktorého členské štáty kontrolujú vykonávanie vykonávacích právomocí Komisie (Ú. v. EÚ L 55, 28.2.2011, s. 13).“"

               14.

               Dopĺňa sa táto príloha:

                  „PRÍLOHA IV
                  Procedurálne požiadavky na registráciu
                  1.   Požiadavky na registráciu
                  Registrácia výrobcov batérií a akumulátorov sa uskutočňuje prostredníctvom vnútroštátnych orgánov alebo vnútroštátnych organizácií pôsobiacich v oblasti zodpovednosti výrobcov poverených členskými štátmi (ďalej len „registračné orgány“), a to v tlačenej alebo elektronickej podobe.
                  Registračný postup môže byť súčasťou iného registračného postupu výrobcu.
                  Výrobcovia batérií a akumulátorov sa musia v členskom štáte, v ktorom v rámci svojej podnikateľskej činnosti uvedú batérie a akumulátory na trh členského štátu po prvý raz, zaregistrovať iba raz a pri registrácii dostanú registračné číslo.
                  2.   Informácie, ktoré poskytnú výrobcovia
                  Výrobcovia batérií a akumulátorov poskytnú registračným orgánom tieto informácie:

                              i)

                              meno výrobcu a názvy značiek (ak existujú), ktoré používajú v členskom štáte;

                              ii)

                              adresa(-y) výrobcu: poštové smerové číslo a miesto, názov ulice a číslo domu, krajina, internetová adresa, telefónne číslo, ako aj kontaktná osoba, číslo faxu a e-mailová adresa výrobcu, ak sú k dispozícii;

                              iii)

                              označenie typu batérií a akumulátorov, ktoré výrobca uviedol na trh: prenosné batérie a akumulátory, priemyselné batérie a akumulátory alebo automobilové batérie akumulátory;

                              iv)

                              informácie o tom, ako výrobca plní svoje povinnosti: samostatne alebo kolektívne;

                              v)

                              dátum žiadosti o registráciu;

                              vi)

                              národný identifikačný kód výrobcu, ako aj európske daňové číslo alebo národné daňové číslo výrobcu (nepovinné);

                              vii)

                              vyhlásenie, v ktorom sa uvádza, že poskytnuté informácie sú pravdivé.

                        Na účely registrácie uvedenej v druhom odseku bodu 1 nie sú výrobcovia batérií a akumulátorov povinní poskytnúť žiadne iné informácie okrem informácií uvedených v bode 2 bodoch i) až vii).
                  3.   Registračný poplatok
                  Registračné orgány môžu vyžadovať zaplatenie registračného poplatku iba pod podmienkou, že tento poplatok vychádza z nákladov a je primeraný.
                  Registračné orgány, ktoré vyžadujú registračný poplatok, informujú príslušné vnútroštátne orgány o metodike výpočtu poplatku.
                  4.   Zmena registračných údajov
                  Členské štáty zabezpečia, aby v prípade zmeny údajov poskytnutých výrobcami v súlade s bodom 2 bodmi i) až vii) informovali výrobcovia o uvedenej skutočnosti príslušný registračný orgán, a to najneskôr jeden mesiac po zmene.
                  5.   Zrušenie registrácie
                  Keď výrobcovia prestanú byť výrobcami v členskom štáte, zrušia svoju registráciu tak, že o uvedenej skutočnosti informujú príslušný registračný orgán.“

         Článok 2
   Zrušenie rozhodnutia Komisie 2009/603/ES
   Rozhodnutie Komisie 2009/603/ES (10) sa zrušuje s účinnosťou od 1. júla 2015.
   Článok 3
   Transpozícia
   1.   Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s článkom 1 tejto smernice do 1. júla 2015. Komisii bezodkladne oznámia znenie týchto ustanovení.
   2.   Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   3.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 4
   Nadobudnutie účinnosti
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 5
   Adresáti
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Štrasburgu 20. novembra 2013

            Za Európsky parlament

            predseda

         M. SCHULZ

            Za Radu

            predseda

         V. LEŠKEVIČIUS

      (1)  Ú. v. EÚ C 229, 31.7.2012, s. 140.

      (2)  Pozícia Európskeho parlamentu z 10. októbra 2013 (zatiaľ neuverejnená v úradnom vestníku) a rozhodnutie Rady z 15. novembra 2013.

      (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/66/ES zo 6. septembra 2006 o batériách a akumulátoroch a použitých batériách a akumulátoroch, ktorou sa zrušuje smernica 91/157/EHS (Ú. v. EÚ L 266, 26.9.2006, s. 1).

      (4)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2012/19/EÚ zo 4. júla 2012 o odpade z elektrických a elektronických zariadení (OEEZ) (Ú. v. EÚ L 197, 24.7.2012, s. 38).

      (5)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 zo 16. februára 2011, ktorým sa ustanovujú pravidlá a všeobecné zásady mechanizmu, na základe ktorého členské štáty kontrolujú vykonávanie vykonávacích právomocí Komisie (Ú. v. EÚ L 55, 28.2.2011, s. 13).

      (6)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/12/ES z 5. apríla 2006 o odpadoch (Ú. v. EÚ L 114, 27.4.2006, s. 9).

      (7)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES z 19. novembra 2008 o odpade a o zrušení určitých smerníc (Ú. v. EÚ L 312, 22.11.2008, s. 3).

      (10)  Rozhodnutie Komisie 2009/603/ES z 5. augusta 2009 týkajúce sa ustanovenia požiadaviek na registráciu výrobcov batérií a akumulátorov v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2006/66/ES (Ú. v. EÚ L 206, 8.8.2009, s. 13).


title: Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/95/ES z  22. októbra 2008 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (kodifikované znenie) (Text s významom pre EHP)

text:
               8.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 299/25

      SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2008/95/ES
   z 22. októbra 2008
   o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok
   (kodifikované znenie)
   (Text s významom pre EHP)
   EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 95,
   so zreteľom na návrh Komisie,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
   konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 251 zmluvy (2),
   keďže:

               (1)

               Smernica Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (3) bola podstatným spôsobom zmenená a doplnená (4). V záujme jasnosti a prehľadnosti by sa mala táto smernica kodifikovať.

               (2)

               Právne predpisy v oblasti ochranných známok, ktoré boli uplatniteľné v členských štátoch pred nadobudnutím účinnosti smernice 89/104/EHS, obsahovali rozdiely, ktoré mohli brániť voľnému pohybu tovaru a voľnému pohybu služieb a ktoré mohli deformovať hospodársku súťaž v rámci spoločného trhu. Bolo preto potrebné na zabezpečenie fungovania vnútorného trhu aproximovať právne predpisy členských štátov.

               (3)

               Je dôležité, aby sa nezanedbávali riešenia a výhody, ktoré systém ochrannej známky Spoločenstva môže poskytnúť podnikom, ktoré si želajú získať ochranné známky.

               (4)

               Nezdá sa, že by bolo potrebné urobiť aproximáciu právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok v plnom rozsahu. Postačí aproximácia obmedzená na tie ustanovenia vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré najvýraznejšie ovplyvňujú fungovanie vnútorného trhu.

               (5)

               Táto smernica by nemala zbaviť členské štáty práva naďalej chrániť ochranné známky získané používaním, ale mala by ich brať do úvahy len v súvislosti so vzťahom medzi nimi a ochrannými známkami získanými zápisom.

               (6)

               Okrem toho členské štáty by mali mať naďalej možnosť voľne určovať ustanovenia o postupe týkajúcom sa zápisu, zrušenia a vyhlásenia neplatnosti ochranných známok získaných zápisom. Môžu napríklad určovať formu zápisu ochranných známok a postupy vyhlásenia ich neplatnosti alebo rozhodovať o tom, či pri postupe registrácie, alebo pri postupe vyhlásenia neplatnosti, alebo pri oboch postupoch treba odvolať predchádzajúce práva, a ak umožnia pri postupe registrácie odvolanie sa na predchádzajúce práva, či majú zavedené konanie o námietkach, alebo prieskumové konanie ex officio, alebo oba postupy. Členské štáty by mali mať naďalej možnosť určovať dôsledky zrušenia ochrannej známky alebo jej vyhlásenia za neplatnú.

               (7)

               Táto smernica by nemala vylúčiť možnosť uplatniť na ochranné známky ustanovenia iných predpisov členských štátov, než sú predpisy o ochranných známkach, ako napríklad ustanovení týkajúcich sa nekalej súťaže, občianskoprávnej zodpovednosti alebo ochrany spotrebiteľa.

               (8)

               Dosiahnutie cieľov, na ktoré je zameraná táto aproximácia právnych predpisov, si vyžaduje, aby boli podmienky dosiahnutia a udržania zapísanej ochrannej známky vo všetkých členských štátoch vo všeobecnosti zhodné. Na tento účel je potrebné uviesť zoznam príkladov označení, ktoré môžu tvoriť ochrannú známku, ak tieto označenia dokážu rozlíšiť tovary alebo služby jedného podniku od tovarov, alebo služieb iných podnikov. Mal by sa uviesť úplný zoznam dôvodov na zamietnutie alebo neplatnosť ochrannej známky vyplývajúce z vlastností samotnej ochrannej známky, napríklad ak ochranná známka nemá rozlišovaciu spôsobilosť, alebo z konfliktov medzi ochrannou známkou a skoršími právami, i keď niektoré z týchto dôvodov v zozname sú pre členské štáty nepovinné. Členské štáty by mali mať možnosť rozhodnúť sa, či ich ponechajú, alebo ich zavedú do svojho zoznamu zákonných dôvodov na zamietnutie alebo neplatnosť súvisiacich s podmienkami získania a udržania ochrannej známky, pre ktoré neexistuje ustanovenie o aproximácii a ktoré sa týkajú napríklad spôsobilosti ochrannej známky na zápis, obnovenie zápisu ochrannej známky alebo predpisov o poplatkoch, alebo ktoré sa týkajú prípadu nerešpektovania procesných predpisov.

               (9)

               Na to, aby sa obmedzil celkový počet ochranných známok zapísaných a chránených v rámci Spoločenstva, a v dôsledku toho aj počet konfliktov, ktoré medzi nimi vznikajú, je podstatné, aby sa vyžadovalo, aby sa zapísané ochranné známky naozaj používali, alebo ak sa nepoužívajú, aby sa zrušili. Je potrebné ustanoviť, že ochranná známka sa nesmie vyhlásiť za neplatnú kvôli tomu, že existuje ochranná známka, ktorá je skoršia, ale sa nepoužíva, zatiaľ čo členské štáty sa môžu rozhodnúť, či budú v súvislosti so zápisom ochranných známok uplatňovať tú istú zásadu, alebo ustanovia, že ochrannú známku nemožno úspešne zrušiť v súdnom konaní pre porušenie, ak sa v dôsledku obhajoby určí, že sa ochranná známka má zrušiť. Vo všetkých týchto prípadoch je úlohou členských štátov stanoviť uplatniteľné pravidlá konania.

               (10)

               V záujme uľahčenia voľného pohybu tovaru a služieb je podstatné, aby sa zabezpečilo, aby zapísané ochranné známky požívali v právnych systémoch všetkých členských štátov tú istú ochranu. Toto by však nemalo brániť členským štátom poskytnúť podľa svojho uváženia rozsiahlu ochranu tým ochranným známkam, ktoré majú dobré meno.

               (11)

               Ochrana poskytnutá zapísanej ochrannej známke, ktorej funkciou je predovšetkým garantovať ochrannú známku ako označenie pôvodu, by mala byť v prípade zhodnosti známky a označenia tovarov a služieb absolútna. Táto ochrana by mala platiť aj v prípade podobnosti medzi známkou a označením tovarov alebo služieb. Je nevyhnutné poskytnúť výklad pojmu podobnosti v súvislosti s možnosťou zámeny. Pravdepodobnosť zámeny, ktorej upresnenie závisí od mnohých prvkov, predovšetkým od vžitosti ochrannej známky na trhu, od asociácie, ktorá môže vzniknúť medzi užívaným označením a zapísanou známkou, od stupňa podobnosti medzi ochrannou známkou a označením a nimi označenými tovarmi alebo službami, by mala byť špecifickou podmienkou pre takúto ochranu. Určenie spôsobov, ktorými možno určiť pravdepodobnosť zámeny, a najmä určenie toho, na kom leží dôkazné bremeno, by malo byť vecou vnútroštátnych procesných predpisov, na ktoré by táto smernica nemala mať vplyv.

               (12)

               Kvôli právnej istote a kvôli tomu, aby sa neoprávnene nezasiahlo do záujmov majiteľov skorších ochranných známok, je dôležité zakotviť ustanovenie, že títo majitelia skorších ochranných známok už nesmú žiadať o vyhlásenie neplatnosti, ani nesmú napádať používanie ochranných známok, ktoré sa začali používať neskôr než ich ochranné známky, ak ich používanie vedome dostatočne dlhý čas tolerovali, s výnimkou prípadu, keď sa tieto novšie ochranné známky používali v zlej viere.

               (13)

               Všetky členské štáty Spoločenstva sú viazané Parížskym dohovorom na ochranu priemyselného vlastníctva. Je potrebné, aby ustanovenia tejto smernice boli úplne konzistentné s ustanoveniami tohto dohovoru. Táto smernica by nemala mať vplyv na povinnosti členských štátov vyplývajúce z tohto dohovoru. Všade, kde je to vhodné, by sa mal uplatňovať článok 307 druhý odsek zmluvy.

               (14)

               Táto smernica by sa nemala dotýkať povinností členských štátov týkajúcich sa lehoty na transpozíciu smernice 89/104/EHS do vnútroštátneho práva, ktorá je uvedená v prílohe I časti B,

         PRIJALI TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Rozsah úpravy
   Táto smernica sa vzťahuje na každú ochrannú známku pre tovary alebo služby, ktorá je v členskom štáte predmetom zápisu alebo prihlášky ako individuálna ochranná známka, kolektívna známka alebo ako garančná alebo certifikačná známka, alebo je predmetom zápisu alebo prihlášky na Úrade Beneluxu pre duševné vlastníctvo, alebo je predmetom medzinárodného zápisu s účinkami v členskom štáte.
   Článok 2
   Označenia, ktoré môžu tvoriť ochrannú známku
   Ochranná známka sa môže skladať z akéhokoľvek označenia, ktoré sa dá vyjadriť graficky. Predovšetkým sú to slová, vrátane mien osôb, vzory, písmená, číslovky, tvar tovaru alebo jeho obalu, za predpokladu, že tieto označenia sú spôsobilé rozlíšiť tovar alebo služby jedného podniku od tovaru alebo služieb iných podnikov.
   Článok 3
   Dôvody pre zamietnutie alebo neplatnosť
   1.   Do registra nebudú zapísané, alebo ak už sú zapísané, vyhlásia sa za neplatné:

               a)

               označenia, ktoré nemôžu tvoriť ochrannú známku;

               b)

               ochranné známky, ktoré nemajú žiadnu rozlišovaciu spôsobilosť;

               c)

               ochranné známky, ktoré sú tvorené výlučne z označení alebo značiek, ktoré môžu v obchode slúžiť na označenie druhu, kvality, množstva, účelu, hodnoty, zemepisného pôvodu alebo času výroby tovaru alebo poskytnutia služby, alebo iných vlastností tovaru alebo služieb;

               d)

               ochranné známky, ktoré sa skladajú výlučne z označení alebo značiek, ktoré sa stali obvyklými v bežnej reči alebo v bona fide a v zaužívaných obchodných zvyklostiach;

               e)

               označenia, ktoré sa skladajú výlučne z týchto prvkov:

                           i)

                           tvar, ktorý vyplýva z povahy samotného tovaru, alebo

                           ii)

                           tvar tovaru, ktorý je nevyhnutný na dosiahnutie technického výsledku, alebo

                           iii)

                           tvar, ktorý dodáva tovaru podstatnú hodnotu;

               f)

               ochranné známky, ktoré sú v rozpore s verejným poriadkom alebo s dobrými mravmi;

               g)

               ochranné známky, ktoré môžu klamať verejnosť, napríklad pokiaľ ide o povahu, kvalitu alebo zemepisný pôvod tovaru alebo služieb;

               h)

               ochranné známky, ktoré neschválili príslušné orgány a ktoré majú byť zamietnuté alebo vyhlásené za neplatné podľa článku 6 ter Parížskeho dohovoru na ochranu priemyselného vlastníctva (ďalej len „Parížsky dohovor“).

         2.   Každý členský štát môže stanoviť, že ochranná známka nebude zapísaná do registra, alebo ak už je zapísaná, tak sa vyhlási za neplatnú v tom rozsahu, v akom sú splnené tieto podmienky:

               a)

               používanie tejto ochrannej známky možno zakázať na základe ustanovení iného zákona, než je zákon o ochranných známkach príslušného členského štátu alebo Spoločenstva;

               b)

               ochranná známka obsahuje znak vysokej symbolickej hodnoty, predovšetkým náboženský symbol;

               c)

               ochranná známka obsahuje znaky, emblémy a erby iné, než tie, ktoré sú uvedené v článku 6 ter Parížskeho dohovoru a ktoré sú predmetom verejného záujmu, s výnimkou prípadu, ak príslušné orgány povolili zápis tejto ochrannej známky v súlade s právnymi predpismi príslušného členského štátu;

               d)

               prihlasovateľ podal prihlášku ochrannej známky v zlej viere.

         3.   Prihláška ochrannej známky nebude zamietnutá alebo vyhlásená za neplatnú na základe odseku 1 písm. b), c) alebo d), ak táto ochranná známka nadobudla ešte pred dňom podania prihlášky na základe svojho používania rozlišovaciu spôsobilosť. Okrem toho môže každý členský štát ustanoviť, že toto ustanovenie sa vzťahuje aj na prípad, keď ochranná známka získala túto svoju rozlišovaciu spôsobilosť po dátume podania prihlášky alebo po dátume zápisu.
   4.   Každý členský štát môže stanoviť, odchylne od odsekov 1, 2, a 3, že dôvody zamietnutia prihlášky alebo vyhlásenia ochrannej známky za neplatnú, ktoré platili v tomto štáte pred dňom nadobudnutia účinnosti ustanovení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou 89/104/EHS, budú platiť aj pre ochranné známky, ktorých prihláška bola podaná pred týmto dňom.
   Článok 4
   Ďalšie dôvody zamietnutia alebo vyhlásenie neplatnosti týkajúce sa konfliktu so skoršími právami
   1.   Ochranná známka nebude zapísaná do registra a ak už bola zapísaná, vyhlási sa za neplatnú:

               a)

               ak je táto ochranná známka zhodná so skoršou ochrannou známkou a tovary alebo služby, pre ktoré je táto ochranná známka podaná, alebo pre ktoré je zapísaná, sú zhodné s tovarmi alebo službami, pre ktoré je chránená táto skoršia ochranná známka;

               b)

               ak existuje z dôvodu totožnosti alebo podobnosti so skoršou ochrannou známkou a totožnosti alebo podobnosti tovarov alebo služieb, na ktoré sa ochranná známka vzťahuje, pravdepodobnosť zámeny na strane verejnosti, vrátane pravdepodobnosti asociácie so skoršou ochrannou známkou.

         2.   Pod „skoršími ochrannými známkami“ v zmysle odseku 1 sa rozumejú:

               a)

               ochranné známky nasledujúcich typov s dátumom podania prihlášky skorším, než je dátum podania prihlášky príslušnej ochrannej známky, pričom sa podľa potreby berú do úvahy nárokované priority v súvislosti s týmito ochrannými známkami:

                           i)

                           ochranné známky Spoločenstva;

                           ii)

                           ochranné známky zapísané v členskom štáte alebo, v prípade Belgicka, Luxemburska a Holandska, na Úrade Beneluxu pre duševné vlastníctvo;

                           iii)

                           ochranné známky zapísané na základe medzinárodných dohôd účinných v členskom štáte;

               b)

               ochranné známky Spoločenstva, ktoré si v súlade s nariadením Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke Spoločenstva (5) platne nárokujú senioritu na základe ochrannej známky uvedenej v písmene a) bodoch ii) a iii), aj keď došlo k vzdaniu sa ochrannej známky alebo ochranná známka zanikla;

               c)

               prihlášky ochranných známok uvedené v písmenách a) a b), s podmienkou ich zápisu;

               d)

               ochranné známky, ktoré v deň podania prihlášky ochrannej známky, prípadne ku dňu priority uplatnenej vo vzťahu k prihláške ochrannej známky, sú v členskom štáte všeobecne známe v tom zmysle, ako pojem „všeobecne známe“ používa článok 6 bis Parížskeho dohovoru.

         3.   Ochranná známka ďalej nebude zapísaná, alebo ak už bola zapísaná, tak sa vyhlási za neplatnú, v prípade, ak je zhodná so skoršou ochrannou známkou Spoločenstva alebo je jej podobná v zmysle odseku 2, a má byť zapísaná alebo bola zapísaná pre tovar alebo služby, ktoré sa nepodobajú tým, pre ktoré je zapísaná skoršia ochranná známka Spoločenstva, v prípade, ak má táto skoršia ochranná známka v Spoločenstve dobré meno a ak by používanie neskoršej ochrannej známky bez náležitého dôvodu nečestne ťažilo z dobrého mena alebo rozlišovacej spôsobilosti tejto skoršej ochrannej známky, alebo by to dobrému menu alebo rozlišovacej spôsobilosti tejto skoršej ochrannej známky bolo na ujmu.
   4.   Okrem toho, každý členský štát môže stanoviť, že ochranná známka nebude zapísaná, alebo ak už je zapísaná, môže byť vyhlásená za neplatnú v tom rozsahu, v akom:

               a)

               je ochranná známka zhodná so skoršou ochrannou známkou Spoločenstva alebo je jej podobná v zmysle odseku 2 a má byť zapísaná alebo bola zapísaná pre tovary alebo služby, ktoré nie sú podobné tým, pre ktoré je zapísaná táto skoršia ochranná známka, v prípade ak má táto skoršia ochranná známka v príslušnom členskom štáte dobré meno a ak by používanie neskoršej ochrannej známky bez náležitého dôvodu nečestne ťažilo z dobrého mena skoršej ochrannej známky Spoločenstva, alebo by to tejto ochrannej známke bolo na ujmu, alebo by to poškodilo rozlišovaciu spôsobilosť skoršej ochrannej známky;

               b)

               práva k nezapísanej ochrannej známke alebo k inému označeniu používanému v obchodnom styku boli získané pred dňom podania prihlášky neskoršej ochrannej známky alebo pred dňom priority nárokovanej vo vzťahu k prihláške neskoršej ochrannej známky, a táto nezapísaná ochranná známka alebo iné označenie poskytuje svojmu majiteľovi právo zakázať používanie neskoršej ochrannej známky;

               c)

               používanie ochrannej známky môže byť zakázané na základe staršieho práva iného, než sú práva uvedené v odseku 2 a v písmene b) tohto odseku, a to najmä:

                           i)

                           práva na meno;

                           ii)

                           práva na osobný portrét;

                           iii)

                           autorského práva;

                           iv)

                           práva priemyselného vlastníctva;

               d)

               ochranná známka je zhodná so skoršou kolektívnou ochrannou známkou alebo je jej podobná a právo z nej vyplývajúce uplynulo v lehote posledných troch rokov pred podaním prihlášky;

               e)

               ochranná známka je zhodná so skoršou garančnou alebo certifikačnou známkou alebo je jej podobná, a právo z nej vyplývajúce zaniklo pred podaním prihlášky v lehote, ktorej dĺžku určí členský štát;

               f)

               ochranná známka je zhodná so skoršou ochrannou známkou, ktorá bola zapísaná pre zhodné alebo podobné tovary alebo služby, alebo je jej podobná, a právo z nej vyplývajúce zaniklo z dôvodu neobnovenia zápisu v lehote maximálne dvoch rokov pred podaním prihlášky s výnimkou prípadu, ak by majiteľ skoršej ochrannej známky dal súhlas na zápis neskoršej známky alebo ak by svoju ochrannú známku nepoužíval;

               g)

               ochranná známka môže spôsobiť zámenu so známkou, ktorá v deň podania prihlášky bola používaná v zahraničí a ktorá sa tam ešte stále používa, za predpokladu, že prihlasovateľ konal v deň podania prihlášky v zlej viere.

         5.   Členské štáty môžu stanoviť, že podľa okolností prihláška nemusí byť zamietnutá alebo ochranná známka vyhlásená za neplatnú, ak majiteľ skoršej ochrannej známky alebo skoršieho práva súhlasí so zápisom neskoršej ochrannej známky.
   6.   Každý členský štát môže stanoviť, odchylne od odsekov 1 až 5, že dôvody na zamietnutie alebo neplatnosť, ktoré platili v tomto štáte pred dňom nadobudnutia účinnosti ustanovení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou 89/104/EHS, budú platiť pre ochranné známky, ktorých prihlášky boli podané pred týmto dňom.
   Článok 5
   Práva z ochrannej známky
   1.   Zapísaná ochranná známka priznáva svojmu majiteľovi výlučné práva. Majiteľ má právo zabrániť všetkým tretím osobám, ktoré nemajú jeho súhlas, aby v obchodnom styku používali:

               a)

               akékoľvek označenie, ktoré je zhodné s ochrannou známkou pre tovary alebo služby, ktoré sú zhodné s tými, pre ktoré je ochranná známka zapísaná;

               b)

               akékoľvek označenie, ktoré je zhodné s ochrannou známkou alebo je jej natoľko podobné, a zároveň sú si natoľko podobné príslušné tovary alebo služby, že existuje pravdepodobnosť zámeny zo strany verejnosti, vrátane pravdepodobnosti asociácie medzi označením a ochrannou známkou.

         2.   Každý členský štát môže tiež stanoviť, že majiteľ bude mať právo zabrániť všetkým tretím osobám, ktoré nemajú jeho súhlas, aby používali v obchodnom styku akékoľvek označenie, ktoré je zhodné s ochrannou známkou alebo je jej podobné, pre tovary alebo služby, ktoré nie sú podobné tým, pre ktoré je ochranná známka zapísaná, ak má táto ochranná známka v členskom štáte dobré meno a ak by používanie označenia bez náležitého dôvodu znamenalo, že by nečestne ťažilo z dobrého mena alebo rozlišovacej spôsobilosti tejto ochrannej známky, alebo by to dobrému menu alebo rozlišovacej spôsobilosti tejto ochrannej známky bolo na ujmu.
   3.   Ak sú splnené podmienky podľa odsekov 1 a 2, možno zakázať najmä:

               a)

               umiestňovať označenie na tovary alebo na ich obal;

               b)

               ponúkať tovary alebo ich uvádzať na trh, alebo na tieto účely skladovať pod týmto označením, alebo ponúkať alebo poskytovať takto označené služby;

               c)

               dovážať alebo vyvážať takto označený tovar;

               d)

               používať toto označenie v obchodnej korešpondencii a v reklame.

         4.   Ak podľa práva členského štátu nemohlo byť používanie označenia za podmienok uvedených v odseku 1 písm. b) alebo v odseku 2 zakázané pred dňom nadobudnutia účinnosti ustanovení v príslušnom členskom štáte potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou 89/104/EHS, nemožno na základe práv z ochrannej známky zabrániť v pokračujúcom používaní tohto označenia.
   5.   Odseky 1 až 4 neovplyvnia tie ustanovenia členského štátu, ktoré sa týkajú ochrany proti používaniu označenia inak než na účely rozlíšenia tovarov alebo služieb, ak by používanie označenia bez náležitého dôvodu nečestne ťažilo z dobrého mena alebo rozlišovacej spôsobilosti ochrannej známky alebo by to dobrému menu alebo rozlišovacej spôsobilosti ochrannej známky bolo na ujmu.
   Článok 6
   Obmedzenie účinku ochrannej známky
   1.   Ochranná známka neoprávňuje majiteľa zakázať tretím osobám používať v obchodnom styku:

               a)

               ich vlastné meno alebo adresu;

               b)

               údaje týkajúce sa druhu, kvality, množstva, účelu, hodnoty, zemepisného pôvodu, času výroby alebo iných vlastností tovaru alebo služieb;

               c)

               ochrannú známku, ak je to potrebné na označenie zamýšľaného účelu výrobku alebo služby, predovšetkým ak ide o príslušenstvo alebo náhradné diely,

         za predpokladu, že ich tretia osoba používa v súlade s čestným konaním v priemysle alebo obchode.
   2.   Ochranná známka neoprávňuje majiteľa zakázať tretím stranám používať v obchodnom styku skoršie právo, ktoré sa vzťahuje len na istú oblasť, ak je toto právo uznané právnymi predpismi príslušného členského štátu a je využívané len na území, pre ktoré je známe.
   Článok 7
   Vyčerpanie práv z ochrannej známky
   1.   Ochranná známka neoprávňuje majiteľa, aby zakázal jej používanie pre tovary, ktoré boli pod touto ochrannou známkou uvedené majiteľom alebo s jeho súhlasom na trh v Spoločenstve.
   2.   Odsek 1 sa nevzťahuje na prípad, ak má majiteľ opodstatnené dôvody brániť ďalšiemu obchodovaniu s tovarom, najmä ak sa po uvedení tovaru na trhu zmenil alebo zhoršil jeho stav.
   Článok 8
   Licencia
   1.   Na ochrannú známku možno udeliť licenciu. Táto licencia sa môže vzťahovať na niektoré alebo na všetky tovary alebo služby, pre ktoré je ochranná známka zapísaná. Môže sa vzťahovať na celý príslušný členský štát alebo na jeho časť. Licencia môže byť výlučná alebo nevýlučná.
   2.   Majiteľ ochrannej známky môže uplatniť svoje práva z tejto ochrannej známky proti držiteľovi licencie, ktorý porušil akékoľvek ustanovenie licenčnej zmluvy, pokiaľ ide o:

               a)

               jej trvanie;

               b)

               formu, v ktorej možno ochrannú známku používať;

               c)

               rozsah tovarov alebo služieb, na ktoré sa licencia poskytuje;

               d)

               územie, na ktorom možno používať ochrannú známku, alebo

               e)

               kvalitu tovarov, ktoré držiteľ licencie vyrobil alebo kvalitu služieb, ktoré držiteľ licencie poskytol.

         Článok 9
   Obmedzenie práv v dôsledku strpenia
   1.   Ak v niektorom členskom štáte majiteľ skoršej ochrannej známky uvedenej v článku 4 ods. 2 strpel používanie novšej ochrannej známky, zapísanej v tomto členskom štáte počas piatich po sebe idúcich rokov, pričom o tomto používaní vedel, nebude už oprávnený na základe skoršej ochrannej známky požiadať o vyhlásenie novšej ochrannej známky za neplatnú, ani brániť používaniu novšej ochrannej známky pre tovary alebo služby, pre ktoré sa táto neskoršia ochranná známka používa, okrem prípadu, keď sa o zápis novšej ochrannej známky požiadalo v zlej viere.
   2.   Každý členský štát smie stanoviť, že odsek 1 sa vzťahuje mutatis mutandis na majiteľa skoršej ochrannej známky uvedenej v článku 4 ods. 4 písm. a) alebo skorších práv uvedených v článku 4 ods. 4 písm. b) alebo c).
   3.   V prípadoch uvedených v odseku 1 alebo 2 majiteľ novšej zapísanej ochrannej známky nie je oprávnený brániť využívaniu skoršieho práva, i keby toto právo už nemohlo byť proti tejto ochrannej známke použité.
   Článok 10
   Používanie ochranných známok
   1.   Ak majiteľ nezačal v priebehu piatich rokov odo dňa ukončenia konania o zápise ochrannú známku v členskom štáte skutočne používať pre tovary alebo služby, pre ktorá bola táto ochranná známka zapísaná, alebo ak bolo toto používanie pozastavené počas neprerušeného obdobia piatich rokov, táto ochranná známka bude podliehať sankciám podľa tejto smernice, s výnimkou prípadu, ak bolo toto nepoužívanie primerane odôvodnené.
   Za používanie v zmysle prvého pododseku sa bude považovať aj:

               a)

               používanie ochrannej známky vo forme, ktorá sa líši v prvkoch, ktoré nemenia rozlišovaciu spôsobilosť ochrannej známky v podobe, v akej bola zapísaná;

               b)

               umiestňovanie ochrannej známky na tovary alebo na ich obaly v príslušnom členskom štáte výlučne na účely vývozu.

         2.   Za používanie majiteľom sa budú považovať aj prípady, keď sa ochranná známka používa so súhlasom majiteľa alebo ak ju používa osoba, ktorá má právo používať kolektívnu ochrannú známku alebo garančnú známku, alebo certifikačnú známku.
   3.   V súvislosti s ochrannou známkou zapísanou pred dňom nadobudnutia účinnosti ustanovení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou 89/104/EHS:

               a)

               ak ustanovenie platné pred týmto dňom obsahovalo sankcie za nepoužívanie ochrannej známky počas určitého neprerušeného obdobia, má sa za to, že príslušné obdobie piatich rokov, podľa odseku 1 prvého pododseku, začalo plynúť v ten istý deň ako obdobie nepoužívania, ktoré už k tomuto dňu plynulo;

               b)

               ak nebolo pred týmto dňom účinné žiadne ustanovenie o nepoužívaní, tak obdobie piatich rokov, podľa odseku 1 prvého pododseku, začne plynúť najskôr od tohto dňa.

         Článok 11
   Sankcie za nepoužívanie ochrannej známky pri súdnom alebo správnom konaní
   1.   Ochrannú známku nemožno vyhlásiť za neplatnú z dôvodu existencie skoršej ochrannej známky, ak táto skoršia ochranná známka nespĺňa požiadavky uvedené v článku 10 ods. 1 a 2 alebo prípadne článku 10 ods. 3.
   2.   Ktorýkoľvek členský štát môže stanoviť, že prihláška ochrannej známky nemôže byť zamietnutá z dôvodu existencie skoršej ochrannej známky, pokiaľ táto skoršia ochranná známka nespĺňa požiadavky uvedené v článku 10 ods. 1 a 2 alebo prípadne článku 10 ods. 3.
   3.   Bez toho, aby to ovplyvnilo uplatňovanie článku 12, každý členský štát môže stanoviť, že v konaní o porušení nemožno úspešne uplatňovať ochrannú známku, ak je podaný vzájomný návrh na zrušenie a ak je dokázané ako výsledok obhajoby, že známka by mohla byť zrušená podľa článku 12 ods. 1.
   4.   Ak sa skoršia ochranná známka používala len pre časť tovarov alebo služieb, pre ktoré bola zapísaná, na účely použitia odsekov 1, 2 a 3 sa bude považovať za zapísanú len pre túto časť tovarov alebo služieb.
   Článok 12
   Dôvody na zrušenie
   1.   Ochranná známka bude zrušená, ak nebola počas nepretržitého obdobia piatich rokov skutočne používaná pre tovary alebo služby, pre ktoré bola zapísaná, s výnimkou prípadu, ak bolo toto nepoužívanie primerane odôvodnené.
   Žiadna osoba však nesmie žiadať, aby majiteľove práva na ochrannú známku boli zrušené, ak v období medzi uplynutím päťročného obdobia a podaním návrhu na zrušenie sa začala ochranná známka skutočne používať alebo sa jej používanie obnovilo.
   Začatie alebo obnovenie používania, ku ktorému došlo v lehote troch mesiacov pred podaním návrhu na zrušenie, pričom táto lehota začala plynúť až po uplynutí nepretržitého päťročného obdobia nepoužívania, sa však nebude brať do úvahy, ak prípravy na toto začatie alebo obnovenie začali až po tom, ako sa majiteľ dozvedel, že môže byť podaný návrh na zrušenie.
   2.   Bez toho, aby bol dotknutý odsek 1, ochranná známka môže byť zrušená, ak po dni, keď bola zapísaná:

               a)

               v dôsledku konania alebo nekonania majiteľa sa táto ochranná známka stala v obchode bežným názvom výrobku alebo služby, pre ktoré bola zapísaná;

               b)

               v dôsledku užívania majiteľom alebo s jeho súhlasom pre tovary alebo služby, pre ktoré bola zapísaná, by mohla zavádzať verejnosť, predovšetkým pokiaľ ide o povahu, kvalitu, alebo zemepisný pôvod týchto tovarov alebo služieb.

         Článok 13
   Dôvody na zamietnutie alebo zrušenie, alebo neplatnosť týkajúce sa len niektorých tovarov alebo služieb
   Ak existujú dôvody na zamietnutie zápisu alebo zrušenie, alebo neplatnosť ochrannej známky len v súvislosti s niektorými tovarmi alebo službami, pre ktoré bola ochranná známka zapísaná alebo prihlásená, tak sa zamietnutie alebo zrušenie, alebo neplatnosť bude vzťahovať len na tieto tovary alebo služby.
   Článok 14
   Neplatnosť alebo zrušenie ochrannej známky a posteriori
   Ak je pre ochrannú známku Spoločenstva uplatnená seniorita skoršej ochrannej známky, ktorej sa majiteľ vzdal alebo ktorá zanikla, môže byť skoršia ochranná známka vyhlásená za neplatnú alebo zrušenú a posteriori.
   Článok 15
   Osobitné ustanovenia o kolektívnych známkach, garančných známkach a certifikačných známkach
   1.   Bez toho, aby to ovplyvnilo článok 4, členské štáty, ktorých právo umožňuje zápis kolektívnych známok, garančných známok alebo certifikačných známok, môžu ustanoviť, že tieto známky nebudú zapísané alebo budú zrušené, alebo vyhlásené za neplatné na základe ďalších dôvodov, okrem dôvodov uvedených v článkoch 3 a 12, ak to funkcia týchto známok vyžaduje.
   2.   Odchylne od článku 3 ods. 1 písm. c) môžu členské krajiny stanoviť, že označenia alebo znaky, ktoré môžu slúžiť v obchodnom styku na označenie zemepisného pôvodu tovarov alebo služieb, môžu tvoriť kolektívne, garančné alebo certifikačné známky. Takáto známka neoprávňuje jej majiteľa zakázať tretej strane používať tieto označenia alebo znaky v obchodnom styku, ak to robí v súlade s pravidlami čestného konania v priemysle alebo obchode, najmä takúto známku nemožno uplatniť voči tretej strane, ktorá je oprávnená používať zemepisný názov.
   Článok 16
   Oznámenie
   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 17
   Zrušenie
   Smernica 89/104/EHS, zmenená a doplnená rozhodnutím uvedeným v prílohe I časti A, sa zrušuje bez toho, aby boli dotknuté povinnosti členských štátov týkajúce sa lehoty na transpozíciu tejto smernice do vnútroštátneho práva, ktorá je uvedená v prílohe I časti B.
   Odkazy na zrušenú smernicu sa považujú za odkazy na túto smernicu a znejú v súlade s tabuľkou zhody uvedenou v prílohe II.
   Článok 18
   Nadobudnutie účinnosti
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 19
   Adresáti
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Štrasburgu 22. októbra 2008

            Za Európsky parlament

            predseda

         H.-G. PÖTTERING

            Za Radu

            predseda

         J.-P. JOUYET

      (1)  Ú. v. EÚ C 161, 13.7.2007, s. 44.

      (2)  Stanovisko Európskeho parlamentu z 19. júna 2007 (Ú. v. EÚ C 146 E, 12.6.2008, s. 76) a rozhodnutie Rady z 25. septembra 2008.

      (3)  Ú. v. ES L 40, 11.2.1989, s. 1.

      (4)  Pozri prílohu I časť A.

      (5)  Ú. v. ES L 11, 14.1.1994, s. 1.

      PRÍLOHA I
      ČASŤ A
      Zrušená smernica v znení neskorších zmien a doplnení
      (v zmysle článku 17)

                  Smernica Rady 89/104/EHS

                  (Ú. v. ES L 40, 11.2.1989, s. 1)

                  Rozhodnutie Rady 92/10/EHS

                  (Ú. v. ES L 6, 11.1.1992, s. 35)

            ČASŤ B
      Lehota na transpozíciu do vnútroštátneho práva
      (v zmysle článku 17)

                  Smernica

                  Lehota na transpozíciu

                  89/104/EHS

                  31. december 1992

      PRÍLOHA II
      Tabuľka zhody

                  Smernica 89/104/EHS

                  Táto smernica

                  článok 1

                  článok 1

                  článok 2

                  článok 2

                  článok 3 ods. 1 písm. a) až d)

                  článok 3 ods. 1 písm. a) až d)

                  článok 3 ods. 1 písm. e) úvodné slová

                  článok 3 ods. 1 písm. e) úvodné slová

                  článok 3 ods. 1 písm. e) prvá zarážka

                  článok 3 ods. 1 písm. e) bod i)

                  článok 3 ods. 1 písm. e) druhá zarážka

                  článok 3 ods. 1 písm. e) bod ii)

                  článok 3 ods. 1 písm. e) tretia zarážka

                  článok 3 ods. 1 písm. e) bod iii)

                  článok 3 ods. 1 písm. f) g) a h)

                  článok 3 ods. 1 písm. f) g) a h)

                  článok 3 ods. 2, 3 a 4

                  článok 3 ods. 2, 3 a 4

                  článok 4

                  článok 4

                  článok 5

                  článok 5

                  článok 6

                  článok 6

                  článok 7

                  článok 7

                  článok 8

                  článok 8

                  článok 9

                  článok 9

                  článok 10 ods. 1

                  článok 10 ods. 1 prvý pododsek

                  článok 10 ods. 2

                  článok 10 ods. 1 druhý pododsek

                  článok 10 ods. 3

                  článok 10 ods. 2

                  článok 10 ods. 4

                  článok 10 ods. 3

                  článok 11

                  článok 11

                  článok 12 ods. 1 prvá veta

                  článok 12 ods. 1 prvý pododsek

                  článok 12 ods. 1 druhá veta

                  článok 12 ods. 1 druhý pododsek

                  článok 12 ods. 1 tretia veta

                  článok 12 ods. 1 tretí pododsek

                  článok 12 ods. 2

                  článok 12 ods. 2

                  článok 13

                  článok 13

                  článok 14

                  článok 14

                  článok 15

                  článok 15

                  článok 16 ods. 1 a 2

                  —

                  článok 16 ods. 3

                  článok 16

                  —

                  článok 17

                  —

                  článok 18

                  článok 17

                  článok 19

                  —

                  príloha I

                  —

                  príloha II


title: Smernica Rady z 21. decembra 1976 o vyšetreniach na trichinely (trichinella spiralis) pri dovoze čerstvého mäsa z ošípaných z tretích krajín

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31977L0096

Úradný vestník L 026 , 31/01/1977 S. 0067 - 0077 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 3 Zväzok 8 S. 0041  Grécke špeciálne vydanie: Kapitola 03 Zväzok 17 S. 0042  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 3 Zväzok 8 S. 0041  Španielske špeciálne vydanie: Kapitola 03 Zväzok 11 S. 0156  Portugalské špeciálne vydanie Kapitola 03 Zväzok 11 S. 0156

		Smernica Radyz 21. decembra 1976o vyšetreniach na trichinely (trichinella spiralis) pri dovoze čerstvého mäsa z ošípaných z tretích krajín(77/96/EHS)RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva,so zreteľom na smernicu Rady 72/462/EHS z 12. decembra 1972 o problémoch zdravotnej a veterinárnej inšpekcie pri dovoze hovädzieho dobytka, ošípaných a čerstvého mäsa z tretích krajín [1], ktorá bola naposledy zmenená a doplnená smernicou 75/379/EHS [2], a najmä na jej článok 21,so zreteľom na návrh Komisie,keďže Rada v smernici 72/462/EHS v článku 21 stanovila metódu a postupy požadované na stanovenie prítomnosti trichinel v čerstvom bravčovom mäse;keďže aplikácia smernice 72/462/EHS nebude mať očakávaný efekt, pokiaľ medzi členskými štátmi budú existovať odlišnosti týkajúce sa záruk vyžadovaných pre určenie prítomnosti trichinely pri dovoze čerstvého mäsa z tretích krajín; keďže je teda nevyhnutné stanoviť pravidlá společenstva v tejto oblasti;keďže v záujme ochrany zdravia spotrebiteľa treba, aby sa čerstvé bravčové mäso systematicky podrobovalo vyšetreniu metódami, ktoré sa považujú za účinné, pre vylúčenie mäsa obsahujúceho trichinely;keďže ak sa vyšetrenie uskutočňuje vo vyvážajúcej tretej krajine, musí sa vykonávať na bitúnkoch, ktoré spĺňajú určité podmienky a ktoré predovšetkým majú skríningové laboratórium so zodpovedajúcim technickým vybavením;keďže na to, aby bolo možno rozlíšiť už vyšetrené vzorky mäsa od ešte nevyšetrených, treba na mäso, ktoré bolo vyšetrené s negatívnym výsledkom, pripojiť osobitnú značku;keďže by mal existovať postup pre úzku a efektívnu spoluprácu medzi Komisiou a členskými štátmi na zhodnotenie vhodnosti povoliť zariadeniam v tretích krajinách robiť vyšetrovanie mäsa alebo pracovať s vyšetreným mäsom; keďže by sa mal stanoviť aj postup, aby sa technické ustanovenia týkajúce sa predovšetkým metód vyšetrovania, požiadaviek na skríningové laboratóriá a postupov označovania vyšetreného mäsa uviedli do súladu s technickým pokrokom a nadobudnutými skúsenosťami;keďže členské štáty by mali mať povolené prijať čerstvé mäso, ktoré nebolo vyšetrené na trichinelu vo vyvážajúcej tretej krajine, a to za podmienok, že toto mäso sa podrobí úprave zmrazením, čím sa zabezpečí, že trichinely, ktoré by mohli byť prítomné, sa zneškodnia, a to buď vo vyvážajúcej tretej krajine, alebo v členskom štáte, pre ktorý je mäso určené; keďže táto úprava sa musí vykonať podľa presne určených postupov a v prevádzkarňach, ktoré spĺňajú určité podmienky,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Definície uvedené v tejto smernici sú tie, ktoré sa používajú v smernici 72/462/EHS.Navyše:a) "čerstvé mäso" znamená čerstvé mäso domácej ošípanej;b) "vyšetrenie" sa vzťahuje na vyšetrenie na účel detekcie prítomnosti trichinel v čerstvom mäse.Článok 21. Na to, aby bolo čerstvé mäso pochádzajúce z tretích krajín, ktoré obsahuje kostrové svalstvo (priečne pruhované svaly) pripustené na trh v rámci spoločenstva, musí sa vyšetriť pod dozorom a zodpovednosťou úradného veterinára.2. Vyšetrenie sa uskutoční v súlade s jednou z metód, ktoré sú uvedené v prílohe I, a to v celom jatočnom tele alebo, ak to nie je možné, na každej polovici, štvrtine alebo kuse mäsa, ktorý sa dovezie do spoločenstva.3. Vyšetrenie sa uskutoční na bitúnku schválenom vyvážajúcou krajinou v súlade s článkom 4 smernice 72/462/EHS, ktorý je oprávnený toto vyšetrenie vykonávať v súlade s článkom 4 uvedenej smernice.4. Vyšetrenie sa uskutoční pred zdravotným označením mäsa ustanoveným v kapitole X prílohy B k smernici 72/462/EHS.5. Ak nie je možné vykonať vyšetrenie vo vyvážajúcej krajine, členský štát, pre ktorý je čerstvé mäso určené, môže povoliť dovoz za podmienky, že vyšetrenie sa uskutoční na jeho území, a to v čase verejnej zdravotnej inšpekcie uskutočnenej podľa článku 24 (2) smernice 72/462/EHS, v inšpekčnom mieste v zmysle článku 27 (1) b) uvedenej smernice.6. a) keď je výsledok vyšetrenia negatívny, čerstvé mäso sa po vyšetrení ihneď označí v súlade s prílohou III.b) v prípade označenia atramentovou pečiatkou sa musí použiť farbivo v zmysle článku 17 (3) smernice 72/462/EHS.Článok 31. Odlišne od článku 2 môže členský štát, pre ktorý je mäso určené, povoliť výnimku z vyšetrenia čerstvého mäsa z určitých tretích krajín alebo častí týchto krajín, a to za podmienky, že mäso je zmrazené v súlade s ustanoveniami v prílohe IV.2. Táto úprava sa musí vykonávať v prevádzkarni nachádzajúcej sa vo vyvážajúcej tretej krajine, ako je to opísané v článku 4 (1).Zmrazovanie vo vyvážajúcej tretej krajine musí byť predmetom certfikácie vykonanej úradným veterinárom na zdravotnom certifikáte, ktorý sprevádza mäso, ako je uvedené v článku 22 (3) smernice 72/462/EHS.3. Ak sa táto úprava mäsa nevykoná vo vyvážajúcej tretej krajine, musí sa vykonať v určenom inšpekčnom mieste, ako je to uvedené v článku 2 (5).Zmrazovanie v členskom štáte musí byť predmetom certifikácie vykonanej úradným veterinárom na certifikátoch, ktoré sprevádzajú mäso, ako je uvedené v článku 25 smernice 72/462/EHS.Článok 41. O oprávnení pre bitúnky na vykonávanie vyšetrenia a o oprávnení pre porcovací závod na porcovanie alebo vykosťovanie mäsa, ktoré prešlo takýmto vyšetrením, alebo o oprávnenie pre prevádzkareň vykonávať úpravu mäsa zmrazovaním, ako je to uvedené v článku 3, sa rozhodne v súlade s postupom uvedeným v článku 9. Okrem požiadaviek podľa článku 4 smernice 72/462/EHS sa berie ohľad na záruky poskytnuté vzhľadom na dosiahnutie súladu s touto smernicou a v prípade bitúnkov na:a) existenciu miestností a prístrojov potrebných na vykonávanie vyšetrenia;b) kvalifikáciu zamestnancov zodpovedných za vykonávanie vyšetrenia.Oprávnenie sa udelí bitúnku a porcovaciemu závodu len vtedy, ak kompetentné orgány príslušnej tretej krajiny úradne uznajú, že bitúnok a porcovací závod vyhovujú podmienkam ustanoveným v článku 5 a v prílohe III, ako aj v prípade, ak má bitúnok laboratórium spĺňajúce podmienky stanovené v prílohe II, kapitole I a schopné splniť požiadavky uvedené v ostatných kapitolách prílohy II a prílohy I.Oprávnenie na vykonávanie úpravy mäsa zmrazovaním sa udelí prevádzkarni iba vtedy, ak kompetentné orgány príslušnej tretej krajiny úradne uznali, že prevádzkareň je schopná vyhovieť podmienkam ustanoveným v prílohe IV.2. Do zoznamu(-ov), na ktorý(-é) odkazuje článok 4 (4) smernice 72/462/EHS, sa vloží osobitná poznámka k názvom prevádzkarní, ktorým sa udelilo oprávnenie v zmysle odseku 1.Článok 51. Na bitúnkoch, ktorým sa udelilo oprávnenie v súlade s článkom 4, sa musia ošípané, ktorých mäso je určené pre spoločenstvo, zabíjať v iných miestnostiach alebo, ak tam takéto miestnosti nie sú, v odlišnom čase, než sa zabíjajú ošípané, ktorých mäso nie je určené na vývoz do spoločenstva. Vyššie uvedené neplatí, ak sa mäso týchto ošípaných vyšetruje v súlade s tým istým postupom.2. Porcovanie a vykosťovanie mäsa, ktoré bolo vyšetrené s negatívnym výsledkom a je určené pre spoločenstvo, sa musí vykonávať v porcovacích závodoch v súlade s článkom 4.V týchto porcovacích závodoch sa musí porcovanie a vykosťovanie daného mäsa vykonávať v iných miestnostiach alebo, ak tam také nie sú, v inom čase, ako porcovanie a vykosťovanie mäsa, ktoré nie je určené na vývoz do spoločenstva. Vyššie uvedené neplatí, ak sa mäso vyšetrilo v súlade s tým istým postupom.Článok 6Inšpekcie v tretích krajinách vykonané na základe článku 5 smernice 72/462/EHS musia overiť aj to, či sa aplikovala aj táto smernica.Článok 7Zoznam inšpekčných miest zodpovedajúcich článku 2 (5), v ktorých sa môže vykonávať- vyšetrovanie,- zmrazovanie podľa článku 3,musia členské štáty zostaviť a odovzdať Komisii.Musia tiež zabezpečiť, aby tieto miesta mali zariadenia potrebné na vykonávanie uvedených úkonov.Článok 8Na návrh Komisie rozhodne Rada do l. januára 1979 o všetkých doplnkoch, ktoré treba pridať k metódam stanoveným v prílohe 1.Článok 91. Ak sa dodržiava postup uvedený v tomto článku, celú záležitosť bez omeškania predloží predseda, a to zo svojej vlastnej iniciatívy, alebo na požiadanie členského štátu, Stálemu veterinárnemu výboru (ďalej uvádzanému ako "výbor"), ktorý bol ustanovený rozhodnutím Rady 15. októbra 1968.2. V rámci výboru sa hlasy členských štátov vážia podľa článku 148 (2) zmluvy. Predseda nehlasuje.3. Zástupca Komisie predloží návrh opatrení, ktoré sa majú prijať. Výbor doručí svoje stanovisko k týmto opatreniam vlehote, ktorú určí predseda s prihliadnutím na naliehavosť skúmaných otázok. Stanovisko bude vyslovené väčšinou 41 hlasov.4. Komisia prijme opatrenia a ihneď ich realizuje, ak sú v súlade so stanoviskom výboru. Ak nie sú uvažované názory v súlade so stanoviskom výboru alebo ak sa nepredložilo žiadne stanovisko, Komisia bez meškania predloží Rade návrh o opatreniach, ktoré treba prijať.Rada prijíma opatrenia kvalifikovanou väčšinou.Ak Rada neprijme žiadne opatrenia do troch mesiacov od dátumu, kedy sa táto záležitosť predložila, Komisia prijme navrhované opatrenia a bude ich ihneď realizovať, a to s výnimkou prípadov, keď sa Rada rozhodla proti takýmto opatreniam jednoduchou väčšinou.Článok 10Článok 9 sa uplatňuje do 21. júna 1981.Článok 11Členské štáty uvedú najneskôr do 1. januára 1979 do účinnosti zákony, iné právne predpisy a administratívne opatrenia potrebné na uvedenie do súladu s touto smernicou. Bez omeškania majú o tom informovať Komisiu.Článok 12Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 21. decembra 1976Za RadupredsedaA. P. L. M. M. van der Stee[1] Ú. v. ES L 302, 31.12.1972, s. 28.[2] Ú. v. ES L 172, 3.7.1975, s. 17.--------------------------------------------------PRÍLOHA IMETÓDY NA VYŠETRENIE TRICHINELI. I.TRICHINOSKOPICKÉ VYŠETRENIEa) PrístrojTrichinoskop s incandescentnou lampou a s 50-násobným a 80 až 100-násobným zväčšením.Kompresórium pozostávajúce z dvoch sklenených platní – jedna z nich je rozdelená na rovnaké políčka, malé zakrivené nožnice, malá pinzeta, nôž na krájanie vzoriek, malé očíslované kontajnery na oddelené skladovanie vzoriek, pipeta, sklenená nádobka s kyselinou octovou a sklenená nádobka s roztokom hydroxidu draselného na vyjasnenie každej kalcifikácie alebo na zmäkčenie vysušeného mäsa.b) Odber vzoriekV prípade celých jatočných tiel sa odoberie aspoň jedna vzorka veľkosti lieskového orecha z oboch bráničných pilierov v prechode svalovej časti do väzivovej.Ak je k dispozícii len jeden bráničný pilier, odoberie sa iba jedna vzorka vo veľkosti dvoch lieskových orechov. Ak nie je k dispozícii ani jeden bráničný pilier, odoberú sa dve vzorky približne veľkosti lieskového orecha z rebrovej časti bránice alebo zo sternálnej časti bránice, prípadne z jazyka alebo z čeľustného svalu alebo z brušných svalov.Pri kusoch mäsa sa odoberú tri vzorky z každého kúska kostrového svalu obsahujúce málo tuku, podľa možnosti vo veľkosti lieskového orecha. Majú sa odobrať z rôznych miest a ak je to možné, z blízkosti kostí alebo šliach.c) MetódaAk sú k dispozícii oba bráničné piliere, pracovník vyšetrujúci mäso na trichinely musí zo vzorky odobratej z celého jatočného tela odrezať sedem kúskov vo veľkosti ovseného zrna tak, aby ich bolo spolu 14. Ak je k dispozícii iba jeden bráničný pilier, treba z rôznych miest odstrihnúť 14 kúskov a ak je to možné, z prechodu do väzivovej časti. Tieto kúsky sa potom musia stlačiť medzi dve sklenené platne tak, že cez takto pripravený kompresný preparát možno jasne prečítať normálnu tlač. Ak sú vzorky vyšetrovanej svaloviny suché a staré, preparáty sa musia pred stlačením zmäkčovať v zmesi pozostávajúcej z jednej časti roztoku hydroxidu draselného a dvoch častí vody 10 až 20 minút.Ak sa v prípade celých jatočných tiel odobrali vzorky z rebrovej časti bránice alebo zo sternálnej časti bránice, prípadne sa odobrali z jazykového alebo žuvacieho svalu alebo z brušných svalov, treba z každej vzorky odstrihnúť 14 kúskov vo veľkosti ovseného zrna, t. j. spolu 28 kúskov.Z každej vzorky, ktorá sa odobrala z kusa mäsa, musí pracovník vyšetrujúci mäso na trichinelu odstrihnúť štyri kúsky vo veľkosti ovsenného zrna, čím sa získa celkovo 12 kúskov.Trichinoskopické vyšetrenie sa musí uskutočniť tak, že každý preparát sa pomaly a pozorne skenuje. Ak trichinoskopické vyšetrenie odhalí podozrivé miesta, ktorých povaha sa nedá definitívne určiť dokonca ani pri najväčšom zväčšení trichinoskopu, takéto preparáty sa musia skontrolovať pod mikroskopom.Vyšetrenie pod mikroskopom sa musí vykonať tak, že každý preparát sa pomaly a pozorne skenuje pri 30 až 40-násobnom zväčšení.V prípade neistého výsledku sa musí pokračovať vo vyšetrovaní ďalšieho počtu vzoriek a preparátov a ak treba, tak pri väčšom zväčšení, kým sa nezíska požadovaná informácia. Trichonoskopické vyšetrenie sa musí vykonávať najmenej tri minúty.V prípade náhradných vzoriek, ktoré sa odobrali z rebrovej časti bránice alebo zo sternálnej časti bránicového pilieru, prípadne z jazykového svalu, žuvacieho svalu alebo z brušných svalov, sa musí trichinoskopické vyšetrenie vykonávať najmenej šesť minút.V minimálnom čase potrebnom na vyšetrenie nie je zahrnutý čas potrebný na odobratie vzorky a na prípravu preparátov.Všeobecným pravidlom je, že pracovník vyšetrujúci mäso pomocou trichinoskopie nemá vyšetriť viac než 840 kúskov mäsa denne, hoci na základe výnimky to môže byť do 1050 kúskov.II. METÓDA UMELÉHO NATRÁVENIAa) Prístroj a materiál- nôž na odobratie vzoriek,- malé očíslované kontajnery s uzávermi na uchovávanie vzoriek, ak by bolo potrebné vyšetrenie zopakovať,- inkubátor,- 2 až 3-litrový sklenený lievik so stojanom, prípojná gumová hadica, svorky na pripevnenie hadice,- sitko z umelej hmoty (s priemerom približne 18 cm a s otvormi približne 1 mm),- gáza,- malá kónická skúmavka,- sklenená Petriho miska,- mlynček na mäso,- stereomikroskop,- tráviaca tekutina pripravená týmto spôsobom:10 g pepsínu (1200 u/g), 5 ml HCl (najmenej 37 %), doplnené do jedného litra vodou z vodovodu.b) Odber vzoriek1. V prípade celých jatočnýcho tiel sa odoberie najmenej 20 g vzorka z bráničného piliera na prechode do väzivovej časti. Ak bráničné piliere chýbajú, odoberú sa približne 20 g vzorky z rebrovej časti bránice alebo zo sternálnej časti bránice, prípadne z jazykového alebo z žuvacieho svalu alebo z brušných svalov.2. Z kusov mäsa sa odoberie najmenej 20 g vzorky kostrového svalu obsahujúceho málo tuku a ak je možné, z blízkosti kostí alebo šliach.c) MetódaZ každej individuálnej 20 gramovej vzorky sa pripraví 10 g materiálu na vyšetrenie hromadnej vzorky z 10 ošípaných. Zostávajúcich 10 g sa uchováva pre ďalšie vyšetrenie jednotlivých vzoriek, ak to bude potrebné.10 vzoriek, každá s hmotnosťou 10 g, sa spojí do hromadnej vzorky. Tá sa pomelie na mäsovom mlynčeku (s 2 mm otvormi) a voľne sa umiestni do sita vystlaného vrstvou gázy. Sito sa potom umiestni do lievika spojeného dlhou gumovou hadicou s kónickou skúmavkou. Lievik sa naplní tráviacou tekutinou tak, aby sa analyzovaný materiál úplne zakryl. Pomer materiálu na analýzu k tráviacej tekutine musí byť približne 1:20 až 1:30.Po 18 až 20 hodinách inkubácie pri 37 až 39 oC sa kónická skúmavka odpojí a odstráni. Po pozornom odstránení supernatantu sa sediment nachádzajúci na dne skúnavky pozorne spláchne do misky a vyšetrí na prítomnosť trichinel stereomikroskopom pri 20- až 40-násobnom zväčšení.V prípade pozitívneho alebo dubiózneho výsledku vyšetrenia hromadnej vzorky sa zvyšné individuálne vzorky vyšetria samostatne po pridaní ďalších 20 g od každej ošípanej alebo v prípade kusov mäsa po pridaní 20 g odobratých z každého kusa mäsa uvedeného vyššie podľa b).III. METÓDA POUŽÍVAJÚCA UMELÉ TRÁVENIA PRI HROMADNÝCH VZORKÁCHa) Prístroje a reagencie- nože a pinzety na odoberanie materiálu,- mlynček na mäso s 2- až 3-mm otvormi,- 3-litrová Erlenmeyerova banka s gumovou alebo vatovou zátkou,- kužeľový deliaci lievik s kapacitou 2000 ml,- stojan so základňou v tvare A s dĺžkou približne 28 cm a s 80 cm tyčou,- kruh s priemerom 10 až 11 cm, ktorý možno pripevniť na stojan,- držiak s plochými svorkami (23 x 40 mm), ktorý sa môže pripojiť k stojanu pomocou dvojitej spojovacej skrutky,- Endekottove sitko č. 80 (veľkosť otvorov 177 mikrónov) s vonkajším priemerom 11 cm, z mosadze alebo z nerezu,- lievik z umelej hmoty s vnútorným priemerom najmenej 12 cm,- bežný preparačný mikroskop (zväčšenie 40 x) vybavený bežnou lampou alebo štandardný binokulárny mikroskop (zväčšenie 40 x),- trichinoskop s horizontálnym stolom pre kompresor,- pri použití trichinoskopu: nádržka na stanovenie počtu lariev, ktorá má rovnaký vonkajší tvar ako kompresor, s objemom približne 60 – 65 kubických centimetrov. Nádržku na stanovenie počtu lariev možno opísať takto:Tvar nádržky tvorí 23 cm dlhá sklená doska, ktorá je rovnako hrubá ako jedna doska v spoločnom kompresore. Jej šírka je však o niečo menšia, napr. 4,5 cm, aby sa dala pripevniť sklená doska – 2 mm hrubá, 1,8 cm vysoká a 17,5 cm dlhá – na obe dlhé strany spodnej dosky.Nádržka je na oboch koncoch uzatvorená dvoma sklenenými doskami, ktoré sú pripevnené priamo na spodnú dosku a sú 5 cm dlhé, 1 cm vysoké a 2 mm hrubé. Výška nádržky, meraná zvnútra, je teda okolo 1 cm.Dosky sú zlepené k sebe bežným lepidlem na sklo. Približne 2,8 cm spodnej dosky je na oboch stranách ponechané voľné z dôvodov bezpečnosti a ľahkej manipulace s naplnenou nádržkou.Celkový objem nádržky je približne 60 – 65 kubických centimetrov,- pri použití mikroskopu treba množstvo Petriho misiek s priemerom 9 cm,- značkovač na označenie vyšetrovacích plôšok na dne Petriho misky s plochou 1 cm štvorcový,- 10 litrové kontajnery používané pri dekontaminácii prístroja a na zvyškovú tráviacu tekutinu v prípade pozitívnych výsledkov,- koncentrovaná (37 %) kyselina chlorovodíková,- práškový pepsín typu "Merck" s koncentráciou 30000 jednotek na gram alebo pepsín so známou koncentráciou pochádzajúci od inej firmy,- jeden alebo dva podnosy, na ktoré možno dať 100 vzoriek, pričom v každej je približne 2 g mäsa,b) Odber vzoriek1. V prípade celých jatočných tiel sa odoberie približne 2 g vzorka z bráničného piliera na prechode svalovu do väzivovej časti. Ak bráničné piliere chýbajú, odoberú sa vzorky rovnakej veľkosti z rebrovej časti bránice alebo zo sternálnej časti bránice alebo z jazykového svalu, zo žuvacieho svalu alebo z brušných svalov.2. Pri kusoch mäsa sa odoberie približne 2 g vzorka z kostrového svalstva s obsahom malého množstva tuku a ak je to možné, z blízkosti kostí alebo šliach.c) MetódaZ každej zo 100 individuálnych vzoriek získaných od ošípaných sa odoberie približne 1 g vzorky. Táto hromadná vzorka sa raz pomelie na mäsovom mlynčeku.Pomleté mäso sa vloží do 3-litrovej Erlenmeyerovej banky spolu so 7 g pepsínu, približne 2 litrami vody z vodovodu zohriatej na 37 až 40 oC a 25 ml koncentrovanej kyseliny chlorovodíkovej. Zmesou sa potrasie až do rozpustenia pepsínu.Roztok má mať pH okolo 1,5 až 2.0- Pri trávení sa Erlenmeyerova banka inkubuje pri 37 oC približne štyri hodiny. Banka sa počas inkubácie pravidelne potriasa, napríklad jeden až dvakrát za hodinu.- Trávený roztok sa prefiltruje cez sitko do kužeľovitého 2 litrového deliaceho lievika a nechá sa v pokoji postáť v stojane približne jednu hodinu.- Celkový objem približne 45 kubických centimetrov tekutiny sa vypustí do odmerného valca a potom sa rozdelí do troch Petriho misiek, na dne ktorých sú vyznačené 1 cm štvorce. V každej miske má byť 15 ml tekutiny,- Každá Petriho miska sa do jednej minúty vyšetrí na prítomnosť lariev trichinel pod mikroskopom (zväčšenie okolo 40 x).- Ak sa použijú nádobky na počítanie lariev, uvedených 45 centimetrov kubických sa rozdelí do dvoch takýchto nádobiek a vyšetrí sa pod trichinoskopom.Larvy sa zistia ako identifikovateľné organizmy v sedimente a často, ak je voda vlažná, možno sledovať zvinovacie a rozvinovacie pohyby "špirály".Ak je sediment tráveniny nedostatočne priezračný, musí sa vyčíriť premytím. Finálna vzorka so 45 ml sa vyleje do odmerného valca a nechá sa postáť 15 minút. Supernatantná tekutina sa potom opatrne odsaje a sediment sa doplní do približne 45 ml vodou z vodovodu.Po ďalších 15 minútach usadzovania sa supernatantná tekutina opäť opatrne odsaje a sediment sa opatrne premyje v približne 20 ml vody z vodovodu v Petriho miske a vyšetrí sa.V prípade pozitívneho alebo dubiózneho výsledku analýz hromadnej vzorky sa zvyšné jednotlivé vzorky majú analyzovať individuálne po pridaní ďalších 20 g z každej ošípanej alebo, v prípade kusov mäsa, po pridaní 20 g odobratých z každého kusu v súlade s vyššie uvedeným b).--------------------------------------------------PRÍLOHA IIKAPITOLA IPODMIENKY NA OPRÁVNENIE LABORATÓRIÍ NA ZISŤOVANIE TRICHINEL (TRICHINELLA SPIRALIS)1. Laboratóriá na zisťovanie trichinel sa musia umiestniť vedľa bitúnkov pre ošípané. Ak takáto prevádzkareň ešte nemá k dispozícii vybavenie, ktoré by jej umožnilo splniť ostatné požiadavky tejto smernice pre tretie krajiny, musí mať k dispozícii aspoň nasledujúce zariadenie:a) uzamykateľnú miestnosť primerane vybavenú na prípravu vzoriek. Jej steny musia byť hladké, musia mať umývateľný svetlý obklad alebo náter do výšky 2 metrov. Prípravná miestnosť musí byť zariadená pre každú metódu, ktorá sa použije na vyšetrenie;b) vhodne vybavenú uzamykateľnú vyšetrovaciu miestnosť pre vyšetrovanie trichinoskopom a mikroskopom;c) zariadenie zabezpečujúce dostatočnú ventiláciu a ak treba, klimatizačné zariadenie, ktoré zabezpečí, aby teplota v miestnosti nepresahovala + 25 oC;d) dostatočné prirodzené alebo umelé osvetlenie, ktoré nemení farby; musí sa vylúčiť priame slnečné svetlo;e) v prípravnej miestnosti musí byť dostatočné zariadenie na čistenie a dezinfekciu rúk;f) zariadenie na zatemnenie vyšetrovacej miestnosti;g) prípadne chladničky na skladovanie vzoriek mäsa;h) umyváreň na umývanie a dezinfekciu vyšetrovacieho zariadenia (napr. kontajnerov na vzorky, kompresórií, nožov a nožníc):- s vodotesnou, voči hnilobe odolnou, ľahko umývateľnou a dezinfikovateľnou podlahou,- s hladkými stenami, ktoré sú do výšky najmenej 2 metrov vybavené umývateľným obkladom alebo náterom svetlej farby;i) prezliekarne, umývadlá a oddychové miestnosti, ako aj splachovacie záchody;j) umývadlá s horúcou a studenou tečúcou vodou, vybavené čistiacimi a dezinfekčnými prostriedkami a uterákmi na jedno použitie;k) vodotesné nehrdzavejúce kontajnery s nepriedušne utesnenými vrchnákmi na zhromažďovanie vzoriek po vyšetrení zhotovené tak, aby sa zabránilo neoprávnenému odnímaniu obsahu;l) dostatočné zásobovanie horúcou a studenou pitnou vodou;m) zariadenie na odstraňovanie odpadových vôd, ktoré spĺňa podmienky na oprávnenie pre bitúnky;n) náležité zariadenie na ochranu pred škodcami (hmyz, hlodavce, atď.).KAPITOLA IIPOŽIADAVKY NA PERSONÁL, OBJEKTY, ZARIADENIE A PRÍSTROJE V LABORATÓRIÁCH NA ZISŤOVANIE TRICHINEL2. Na personál v laboratóriu, priestory a zariadenia a prístroje sa kladie požiadavka absolútnej čistoty:a) personál musí nosiť čistý pracovný odev a počas pracovných hodín aj po každej prestávke si musí viackrát umývať ruky;b) do laboratória na vyšetrovanie trichinely sa nesmie dostať žiadne zviera;c) zariadenia a prístroje sa musia udržiavať v čistote a dobrom prevádzkovom stave. Počas pracovného dňa a na jeho konci sa musia starostlivo viackrát vyčistiť a dezinfikovať.3. Na všetky účely sa musí používať pitná voda.4. Pokiaľ ide o zdravie, personál odoberajúci vzorky mäsa na vyšetrovanie musí spĺňať zásady uvedené v prílohe B, kapitole IV (11) a (12) smernice 72/462/EHS.5. Vzorky mäsa potrebné na vyšetrenie sa musia odobrať okamžite po zabití a bez odkladu musia byť vyšetrené v laboratóriu na vyšetrovanie trichinely zriadenom v bitúnku.Tieto vyšetrenia sú zakázané mimo bitúnku, v ktorom boli zvieratá zabité.6. Aby sa predišlo únave inšpekčného personálu a jej dôsledkom, personál by mal mať krátke prestávky počas pracovného dňa.KAPITOLA IIIPOŽIADAVKY NA TRICHINOSKOPYKonštrukcia a návrh trichinoskopov musia spĺňať tieto minimálne kritériá:1. Jednoduché ovládanie.2. Vysoká intenzita svetla:- presné výsledky sa musia získať dokonca v miestnosti, ktorá nie je úplne tmavá,- ako zdroj svetla sa musí použiť 100 W (12 V) žiarovka projektora.3. Adekvátne zväčšenie:- normálne pracovné zväčšenie: 50-násobné,- na presnejšie vyhodnotenie objektov, ktoré nie sú jasne identifikovateľné pri normálnom pracovnom zväčšení, je adekvátne zväčšenie 80- až 100-násobné.4. Rozlišovacia schopnosť:- pri každom zväčšení sa musí získať jasný ostrý obraz dobre definovanej farby5. Spínací mechanizmus:- každá zmena zväčšenia musí byť spojená s automatickým nastavením jasnosti.6. Zvýšenie kontrastu:- kondenzátor musí byť vybavený irisovou clonou umožňujúcou, aby sa zvýšil kontrast pre lepšiu kontrolu zložitých prípadov,- irisová clona sa musí ľahko ovládať (napr. ovládacou pákou na plošinke trichinoskopu).7. Ľahké zaostrovanie:- rýchle zaostrovanie pomocou nastavovacieho krúžku,- presné zaostrenie pomocou ovládacej páky.8. Regulácia napätia:- tak, aby sa podľa potreby mohla nastaviť jasnosť.9. Jednosmerný pohyb kompresoru:- automatický blokovací mechanizmus musí zabezpečiť, aby sa kompresor pohyboval len jedným smerom, aby sa zabránilo neúmyselnému posunu.10. Voľný pohľad na projekčnú obrazovku.11. Projekčná obrazovka:- priemer najmenej 54 cm,- schopnosť vysokej reflexie,- trvanlivá,- môže ju rozmontovať,- ľahko čistiteľná.--------------------------------------------------PRÍLOHA IIIOZNAČENIE MÄSA, KTORÉ SA VYŠETRILO NA TRICHINELY1. Označenie mäsa sa musí vykonávať na zodpovednosť úradného veterinára. Na tento účel musí mať k dispozícii a uchovávať:- nástroje potrebné na označovanie, ktoré môže odovzdať pomocnému personálu len počas označovania a na taký čas, ktorý je na tento účel potrebný,- štítky uvedené v odseku 5. Tieto štítky odovzdá pomocnému personálu len v čase, keď sa majú použiť, a v požadovanom počte.2. Značka musí byť okrúhla a s priemerom 2,5 cm. Na značke musia byť uvedené nasledujúce dokonale čitateľné informácie:- smerom do stredu veľké písmeno "T" s ramenami dlhými 1 cm a šírkou 0,2 cm,- pod písmenom "T" uvedená jedna z nasledujúcich skratiek: CEE, EEG, EWG, EØF alebo EEC. Písmená musia byť vysoké 0,4 cm.3. Celé jatočné telá sa musia označiť farebnou pečiatkou alebo vypálením značky na vnútornej strane stehien v súlade s odsekom 2.4. Hlavy sa musia označiť farebnou pečiatkou alebo vypálením značky, ktorá spĺňa požiadavky odseku 2.S výnimkou deleného mäsa, ktoré je vyňaté z povinnosti zdravotného označenia na základe prílohy B, kapitoly X (43) smernice Rady 72/462/EHS, diely mäsa, ktoré sa získali v porcovacom závode z jatočných tiel označených v súlade s pravidlami, a ak nie sú označené pečiatkou, musia sa označiť podľa odseku 2 predtým, ako sa na ne umiestni zdravotné označenie.Nálepka uvedená v druhom pododseku vyššie uvedeného odseku 43 musí vyhovovať podmienkam uvedeným nižšie v odseku 6.5. Označenie sa tiež môže vykonať pomocou okrúhleho štítku (známky). Tento sa pripevní na každý kus alebo na každé jatočné telo a nesmie sa znova použiť. Musí byť vyrobený zo pevných materiálov a musí spĺňať požiadavky na hygienu. Na štítku sa musí nachádzať táto informácia s dokonale čitateľnými písmenami:- smerom do stredu veľké písmeno "T",- pod písmenom "T" jedna zo skratiek: CEE, EEG, EWG, EØF alebo EEC. Písmená musia byť 0,2 cm vysoké.6. Značka uvedená v prílohe B, kapitole X (44) smernice spomenutá vo vyššie uvedenom odseku 4 musí okrem zdravotného označenia mať jasné, čitateľné označenie identické s tým, ktoré sa uvádza v odseku 2.--------------------------------------------------PRÍLOHA IVZMRAZOVANIE MÄSA1. Mäso dodané v zmrazenom stave sa musí udržiavať v tomto stave.2. Technické zariadenie a dodávka energie do chladiacej miestnosti musia byť také, aby sa zabezpečilo, že teplota, ktorá sa uvádza v odseku 6, sa dosiahne veľmi rýchlo a udrží sa vo všetkých častiach miestnosti ako aj kusoch mäsa.3. Pred zmrazovaním sa majú odstrániť z mäsa izolačné obaly okrem mäsa, ktoré už dosiahlo teplotu uvedenú v odseku 6 predtým, než sa doviezlo do zmrazovacej miestnosti.4. Zásielky v zmrazovacej miestnosti sa musia udržiavať oddelene a pod zámkom.5. Dátum a čas, keď sa jednotlivé zásielky dodali do zmrazovacej miestnosti, sa musia zaznamenať.6. Teplota v zmrazovacej miestnosti musí byť prinajmenšom – 25 oC. Má sa merať kalibrovaným termoelektrickým prístrojom a kontinuálne zaznamenávať. Nesmie sa merať priamo v prúde studeného vzduchu. Prístroje sa musia držať pod zámkom. Registračné záznamy musia obsahovať príslušné čísla z registra inšpekcie dovezeného mäsa, ako aj dátum a čas začatia a ukončenia zmrazovania a musia sa uchovávať jeden rok po vyhotovení.7. Mäso s priemerom alebo hrúbkou do 25 cm musí byť zmrazené nepretržite najmenej 240 hodín a mäso s priemerom alebo hrúbkou medzi 25 a 50 cm musí byť zmrazené nepretržite najmenej 480 hodín. Proces zmrazovania sa nesmie použiť pre mäso, ktoré má väčší priemer alebo hrúbku. Čas potrebný na zmrazenie sa musí vypočítať od bodu, kedy sa v mraziacej miestnosti dosiahne teplota uvedená v odseku 6.--------------------------------------------------