title: Smernica Rady 95/70/ES z 22. decembra 1995, ktorou sa zavádzajú minimálne opatrenia spoločenstva na kontrolu niektorých chorôb lastúrnikov

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31995L0070

Úradný vestník L 332 , 30/12/1995 S. 0033 - 0039

		Smernica Rady 95/70/ESz 22. decembra 1995,ktorou sa zavádzajú minimálne opatrenia spoločenstva na kontrolu niektorých chorôb lastúrnikovRADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na jej článok 43,so zreteľom na návrh Komisie [1],so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [2],keďže mäkkýše sú uvedené v prílohe II zmluvy; keďže obchodovanie s mäkkýšmi je významným zdrojom príjmov odvetvia vodného hospodárstva;keďže choroby mäkkýšov, uvedené v prílohe A zoznamu II smernice Rady 91/67/EHS z 28. januára 1991 o veterinárnych podmienok pre zavádzanie na trh živočíchov a produktov [3] vodného hospodárstva, majú vplyv na celé odvetvie tykajúce sa mäkkýšov; keďže v tretích štátoch sa vyskytujú ďalšie nákazy majúce obdobný účinok, keďže musí byť vypracovaný zoznam takýchto nákaz a Komisii musí byť daná možnosť upraviť tento zoznam podľa vývoja poznatkov vo veterinárnej oblasti;kedže vznik takejto nákazy môže rýchle nadobudnúť epizootické rozmery spôsobujúce mortalitu a poruchy v rozsahu, ktorý výrazne zníži ziskovosť farmového chovu mäkkýšov;keďže je nutné na úrovni spoločenstva stanoviť opatrenia, ktoré je potrebné prijať v prípade vzniku ochorení, aby sa zaručil rozumný vývoj farmového chovu mäkkýšov a aby sa prispelo k ochrane zdravia živočíchov v spoločenstve;keďže členské štáty musia oznámiť Komisii a ostatným členským štátom všetky prípady abnormálnej mortality pozorovanej lastúrnikov;keďže v takomto prípade musia byť prijaté opatrenia zamerané na predchádzanie šíreniu ochorenia, predovšetkým s dôrazom na odstránenie živých slimákov z príslušných fariem alebo z oblastí;keďže dôkladné epizootické šetrenie je dôležité pre stanoveniu pôvodu ochorenia a predchádzanie jeho ďalšiemu šíreniu;keďže pre zaistenie účinného systému tlmenia musí byť diagnostika ochorení zladená a vykonávaná pod záštitou zodpovedných laboratórií, ktorej koordinácia by mala byť zaistená referenčným laboratóriom stanoveným spoločenstvom;keďže pre zaistenie jednotnej implementácie tejto smernice je potrebné stanoviť postup inšpekcie spoločenstva;keďže všeobecné opatrenia pre kontrolu nákaz tvoria minimálnu základňu pre udržiavanie jednotného štandardu zdravia zvierat;keďže je potrebné Komisiu poveriť úlohou prijať nutné vykonávacie opatrenia,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Táto smernica stanovuje minimálne opatrenia spoločenstva pre kontrolu ochorení postihujúcich lastúrnikov uvedených v tejto smernici.Článok 21. Na účely tejto smernice sa podľa potreby uplatňujú definície v článku 2 smernice 91/67/EHS a článku 2 smernice 91/492/EHS [4].2. Okrem toho "pozorovaná abnormálna mortalita" znamená náhlu mortalitu postihujúcu približne 15 % stavov a vyskytujúcu sa v priebehu krátkeho obdobia medzi dvoma inšpekciami (potvrdená v priebehu 15 dní). V liahni sa bude považovať mortalita za abnormálnu, keď chovateľ nemôže získať larvy v priebehu obdobia, ktoré zahŕňa postupné kladenie vajíčok z rôznych znášok. V chove sa bude mortalita považovať za abnormálnu, keď sa vyskytne náhla nadmerná mortalita v krátkej dobe v niekoľkých skupinách.Článok 3Členské štáty zaistia, že všetky farmy lastúrnikov:1. sú úradne registrované; táto registrácia musí byť trvale aktualizovaná;2. vedú záznam o:a) živých lastúrnikov dovezených na farmu, všetky informácie týkajúce sa ich dodania, počtu alebo hmotnosti, ich veľkosti a pôvodu;b) lastúrnikov opúšťajúcich farmu pre nové množenie, obsahujúce informácie tykajúce sa ich odoslania, počtu alebo hmotnosti, ich veľkosti a miesta určenia;c) pozorovanej abnormálnej mortalite.Tento záznam, ktorý musí byť predložený ku kontrole úradným orgánom kedykoľvek na požiadanie, musí byť pravidelne doplňovaný a uchovávaný štyri roky.Článok 41. Členské štáty zabezpečia, aby program monitorovania a odberu vzoriek sa aplikoval na farmách lastúrnikov, v chovných oblastiach a v zberných prírodných oblastiach s cieľom zistenia, či sa vyskytuje abnormálna mortalita a pravidelného sledovania zdravotnej situácie stavov.Naviac, úradný orgán môže aplikovať vyššie uvedený program na purifikačné centrá a skladovacie tanky, ktoré vypúšťajú vodu do mora.Keď v priebehu aplikácie tohto programu je pozorovaná nejaká abnormálna mortalita alebo ak úradný orgán má dôvodné podozrenie z výskytu ochorenia, prijmú sa nasledujúce opatrenia:- vypracuje sa zoznam miest, kde sa vyskytujú ochorenia uvedené v prílohe A zoznamu II smernice 91/67/EHS, za predpokladu, že tieto ochorenia nepodliehajú programu schválenému podľa uvedenej smernice,- vypracuje sa zoznam miest, v ktorých bola pozorovaná abnormálna mortalita, ako dôsledok výskytu ochorenia uvedeného v prílohe D, alebo o ktorých má úradný orgán informáciu poskytujúcu dôvod na podozrenie z výskytu ochorenia,- sleduje sa vývoj a geografické šírenie chorôb uvedených v prvej a druhej zarážke.2. Podrobné predpisy pre implememtáciu tohto článku a inter alia predpisy, ktoré sa majú aplikovať na vyhotovenie programu uvedeného v odseku 1, hlavne čo sa týka frekvencie a časového rozvrhu monitorovania, postupov pre odber (štatisticky reprezentatívny objem) a diagnostických metód, budú prijaté v súlade s postupom stanoveným v článku 10.Článok 51. Členské štáty zabezpečia, aby podozrenie z výskytu niektorého z ochorení, ktoré je uvedené v článku 4 a každý abnormálny stupeň mortality pozorovanej u lastúrnikov na farmách, v chovných oblastiach alebo v zberných prírodných lokalitách v purifikačných centrách alebo v skladovacích tankoch, ktoré vypúšťajú vodu do mora, bolo oznámené štátnemu orgánu čo možno najskôr farmármi chovajúcimi mäkkýšov alebo osobou, ktorá ochorenie zistila.2. Úradný orgán v členských štátoch v prípade uvedenom v odseku 1 zaručí, aby:a) boli odobraté vzorky pre vyšetrenie v schválenom laboratóriu;b) do doby oznámenia výsledku vyšetrenia uvedenom v bode a) žiadny mäkkýš neopustil postihnutú farmu, chovnú oblasť, zbernú prírodnú lokalitu, purifikačné centrum alebo skladovací tank pre nové nasadenie na inej farme alebo vo vodnom prostredí bez súhlasu úradného orgánu.3. V prípade, že vyšetrenia uvedené v odseku 2 a) nepreukážu prítomnosť patogéna, zrušia sa obmedzenia uvedené v odseku 2 b).4. V prípade, že vyšetrenie uvedené v odseku 2 preukáže prítomnosť pôvodcu, ktorý spôsobuje abnormálnu mortalitu a môže byť príčinou takejto mortality, alebo prítomnosť pôvodcu jedného z ochorení, ktoré je uvedené v článku 4, musí byť štátnym orgánom vykonané epizootické vyšetrenie, aby sa stanovil možný spôsob kontaminácie a aby sa zistilo, či v priebehu predchádzajúceho pozorovania abnormálnej mortality mäkkýše opustili farmu, chovnú oblasť alebo zbernú prírodnú lokalitu s cieľom nového nasadenia inde.Ak epizootické vyšetrovanie ukáže, že nákaza bola zavlečená do jednej alebo do viacerých fariem, chovných oblastí alebo zberných prírodných lokalít, ako dôsledok inter alia, pre presun mäkkýšov sa budú aplikovať ustanovenia odseku 2.Úradný orgán však môže derogáciou z článku 3 (1) c) smernice 91/67/EHS povoliť na svojom území presun živých lastúrnikov do iných fariem, chovných oblastí alebo zberných prírodných lokalít, ktoré sú infikované rovnakou nákazou.Podľa potreby môže byť rozhodnuté o ďalších potrebných opatreniach v súlade s postupom v článku 10.5. Úradný orgán zabezpečí, aby Komisia a ostatné členské štáty boli ihneď informované v súlade s bežnými postupmi spoločenstva o každom prípade pozorovanej abnormálnej mortality a patogéna, o všetkých opatreniach prijatých pre rozbor a kontrolu situácie a o príčine mortality.Článok 61. Odber vzoriek a laboratórne testovanie pre stanovenie príčiny abnormálnej mortality lastúrnikov sa vykoná metódami stanovenými v súlade s postupom, ktorý stanovuje článok 10.2. Členské štáty zabezpečia, aby v každom členskom štáte bolo určené národné referenčné laboratórium s vybavením a skúseným personálom, umožňujúcim vykonávať testovanie uvedené v odseku 1.3. Derogáciou z odseku 2 členské štáty, ktoré nemajú národné laboratórium kompetentné v tejto problematike, môžu využiť služby národného laboratória v inom členskom štáte, ktoré má kompetencie v tejto problematike.4. Zoznam národných referenčných laboratórií pre choroby lastúrnikov je uvedený v prílohe C.5. Národné referenčné laboratória budú spolupracovať s referenčnými laboratóriami spoločenstva uvedenými v článku 7.Článok 71. Referenčné laboratória spoločenstva pre choroby lastúrnikov sú uvedené v prílohe A.2. Bez toho, aby bolo dotknuté rozhodnutie 90/424/EHS z 26. júna 1990 [5] o výdajoch na veterinárnom úseku a najmä jeho článok 28, funkcie a povinnosti laboratória uvedené v odseku 1 budú také, ako ich uvádza príloha B.Článok 81. Experti Komisie môžu do rozsahu nutného na zaistenie jednotnej aplikácie tejto smernice vykonávať kontroly na mieste. Pritom môžu vykonávať námatkové nediskriminujúce kontroly, aby bolo zaistené, že príslušný úrad postupuje v súlade s požiadavkami tejto smernice.Komisia bude informovať členské štáty o výsledkoch týchto kontrol.2. Kontroly uvedené v odseku 1 budú vykonávané v spolupráci s príslušným úradom.3. Členské štáty, na území ktorých sú inšpekcie vykonávané, poskytnú expertom všestrannú pomoc, ktorú potrebujú na splnenie ich úloh.4. Podrobné zásady pre aplikáciu tohto článku budú prijaté v súlade s postupom, ktorý stanovuje článok 10.Článok 9Príloha A bude zmenená podľa potreby Radou, konajúcou kvalifikovanou väčšinou na návrh Komisie.Prílohy B,C a D môžu byť zmenené podľa potreby v súlade s postupom stanoveným v článku 10.Článok 101. Ak sa má postupovať na základe postupu stanoveného v tomto článku, vec postúpi bezodkladne Stálemu veterinárnemu výboru, ustanovenému rozhodnutím 68/361/EHS [6] (ďalej len výbor), jeho predseda, a to buď z jeho vlastnej iniciatívy, alebo na žiadosť členského štátu.2. Zástupca Komisie predloží výboru návrh opatrení, ktoré majú byť prijaté. Výbor poskytne svoje stanovisko k návrhu v rámci lehoty, ktorú môže stanoviť predseda podľa naliehavosti záležitosti. V prípade rozhodnutí o návrhu Komisie, ktoré má Rada prijať, poskytne stanovisko väčšina ustanovená v článku 148 (2) zmluvy. Hlasy zástupcov členských štátov vo výbore sú upravené spôsobom uvedeným v danom článku. Predseda nehlasuje.3. a) Komisia prijme navrhnuté opatrenia, ak sú v súlade s názorom výboru.b) Ak navrhnuté opatrenia nie sú v súlade s názorom výboru, alebo ak nebol žiadny názor poskytnutý, Komisia bezodkladne predloží Rade návrh súvisiaci s opatreniami, ktoré majú byť prijaté. Rada koná na základe kvalifikovanej väčšiny.Ak po uplynutí doby troch mesiacov od dátumu predloženia Rade Rada nerozhodla, navrhnuté opatrenia budú prijaté Komisiou s výnimkou prípadov, kde Rada rozhodla proti uvedeným opatreniam jednoduchou väčšinou.Článok 11Komisia predloží najneskôr do 31. decembra 1999 Rade správu, ktorá je vypracovaná – v prípade potreby – po konzultácii s Vedeckým a veterinárnym výborom, s ohľadom na skúsenosť získanú pri aplikácii tejto smernice a s ohľadom na technický a vedecký vývoj a je sprevádzaná podľa potreby návrhmi na zmeny.Rada rozhoduje kvalifikovanou väčšinou o každom z týchto návrhov.Článok 121. Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a administratívne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 1. júna 1997. Bezodkladne o tom budú informovať Komisiu.Keď členské štáty prijmú tieto opatrenia, tieto budú obsahovať odkaz na túto smernicu alebo budú sprevádzané takýmto odkazom pri príležitosti ich úradného uverejnenia. Metodiku týchto odkazov ustanovia členské štáty.2. Od dátumu, ktorý je stanovený v odseku 1, môžu členské štáty pri dodržaní všeobecných zásad zmluvy zachovávať alebo aplikovať pre svoju produkciu prísnejšie ustanovenia, ako sú ustanovené touto smernicou. Každé takéto opatrenia oznámia Komisii.3. Členské štáty oznámia Komisii hlavné ustanovenia vnútroštátneho práva, ktoré prijmú v oblasti riadenej touto smernicou.Článok 13Táto smernica nadobúda účinnosť 20. deň po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskeho spoločenstva.Článok 14Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 22. decembra 1995Za KomisiupredsedaL. Atienza Serna[1] Ú. v. ES C 285, 13.10.1994, s. 9.[2] Ú. v. ES C 109, 1.5.1995, s. 2.[3] Ú. v. ES L 46, 19. 2. 1991. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 95/22/ES (Ú. v. ES L 243, 11.10.1995, s. 1).[4] Smernica rady 91/492/EHS z 15. júla 1991 stanovujúca zdravotné podmienky na chov a umiestnenie na trh živých lastúrnikov (Ú. v. ES L 268, 24.9.1991, s. 1). Smernica v znení Aktu o pristúpení z roku 1994.[5] Ú. v. ES L 224, 18.8.1990, s. 19. Rozhodnutie naposledy zmenené a doplnené rozhodnutím 94/370/ES (Ú. v. ES L 168, 2.7.1994, s. 31).[6] Ú. v. ES L 255, 18.10.1968, s. 23.--------------------------------------------------PRÍLOHA AREFERENČNÉ LABORATÓRIUM SPOLOČENSTVA PRE CHOROBY LASTÚRNIKOVIFREMERBoîte Postale 13317390La TrembladeFrance--------------------------------------------------PRÍLOHA BFUNKCIE A POVINNOSTI REFERENČNÉHO LABORATÓRIA SPOLOČENSTVA PRE CHOROBY LASTÚRNIKOVFunkcie a povinnosti referenčného laboratória spoločenstva sú:1. koordinovať po konzultácii s komisiou metódy používané v členských štátoch pre diagnostiku chorôb lastúrnikov, predovšetkým:a) vybudovaním a uchovávaním zbierky histologických preparátov, kmeňov a izolátov významných patogénov a ich poskytovaním schváleným laboratóriam v členských štátoch;b) organizovaním periodických porovnávacích testov, diagnostických postupov na úrovni spoločenstva;c) zhromažďovaním a porovnávaním údajov a informácii o použitých diagnostických metódach a o výsledkoch testov vykonaných v spoločenstve;d) charakterizovaním izolátov patogénov najmodernejšími a najvhodnejšími metódami, aby bolo možné lepšie pochopiť epizootológie nákazy;e) udržiavaním kroku s vývojom v oblasti kontroly, epizootológie a prevencie významných nákaz na celom svete;f) uchovávaním znaleckých posudkov o významných pôvodcoch ochorení, aby bola umožnená rýchla diferenciálna diagnostika;2. aktívne pomáhať v diagnostike po prepuknutí choroby v členských štátoch, získavaním izolátov pôvodcov po potvrdení diagnózy, charakterizovaní a epizootologickej štúdii;3. pomáhať v školení a doškoľovaní expertov v laboratórnej diagnostike s dôrazom na zladenie diagnostických postupov v spoločenstve;4. spolupracovať v metódach diagnostiky exotických nákaz s kompetentnými laboratóriami v tretích štátoch, kde tieto nákazy prevládajú.--------------------------------------------------PRÍLOHA CNÁRODNÉ REFERENČNÉ LABORATÓRIÁ PRE CHOROBY LASTÚRNIKOVNemecko | Bundesforschungsanstal für Viruskrankheiten der Tiere Anstaltsteil Insel Riems D 2201 Insel Riems Germany |Španielsko: | Instituto de investigactiones marinas del C.S.I.C. C/Eduardo Cabello, No 6 36208 Vigo(Pontevedra)Spain |Francúzsko | IFREMER Boîte postale 133 17390 La Tremblade France |Grécko | Κέντρο Κτηνιατρικών Ιδρυμάτων Θεσσαλονίκης Ινστιτούτο Λοιμωδών και Παραστικών Νοσημάτων Τμήμα Παθολογίας Υδροβίων Οργανισμών 26ηζ Οκτωβρίου 80 54627 θεσσαλονίκη Greece |Írsko | Fischeries Research Centre Abbotstown Castleknock Dublin 15 Ireland |Taliansko | Instituto zooprofilattico sperimentale delle Venezie Sezione diagnostica di Basaldella di Campofornido Laboratorio di Ittiopatologia Via della Roggia, 92 33030 Basaldella di Campoformido(UD)Italy |Holandsko: | Rijksinstituut voor visserijonderzoek (RIVO-DLO) Haringkade 1 Postbus 68 1970AB Ijmuiden Netherlands |Spojené kráľovstvo | Fish Disease laboratory The Nothe Weymouth Dorset DT4 8UB United Kingdom The Marine Laboratory PO box 101 Victoria Road Aberden AB9 8DB United Kingdom |--------------------------------------------------PRÍLOHA DChoroby | Patogény | Senzitívne druhy |Haplosporidioza | Haplosporidium nelsoni | Crassostrea virginica |Haplosporidium costale | Crassostrea virginica |Perkinoza | Perkinsus marinus | Crassostrea virginica |Perkinsus olseni | Haliotis rubra |H. laevigata |Mikrokytoza | Mikrokytos mackini | Crassostrea gigas |O. eduli |O. puelchelana |O. denselomellosa |Tiostrea chilensis |Mikrokytos roughleyi | Saccostrea commercialis |Indowiroza | Oyster velar virus | Crassotrea gigas |Marteilioza | Marteilia sidneyi | Saccostrea commercialis |--------------------------------------------------


title: Smernica Komisie 2005/86/ES z  5. decembra 2005 , ktorou sa mení a dopĺňa príloha I k smernici Európskeho parlamentu a Rady 2002/32/ES o nežiaducich látkach v krmivách pre zvieratá, pokiaľ ide o toxafén   (Text s významom pre EHP)

text:
               6.12.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 318/16

         SMERNICA KOMISIE 2005/86/ES
   z 5. decembra 2005,
   ktorou sa mení a dopĺňa príloha I k smernici Európskeho parlamentu a Rady 2002/32/ES o nežiaducich látkach v krmivách pre zvieratá, pokiaľ ide o toxafén
   (Text s významom pre EHP)
   KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,
   so zreteľom na smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2002/32/ES zo 7. mája 2002 o nežiaducich látkach v krmivách pre zvieratá (1), a najmä na jej článok 8 ods. 1,
   keďže:

               (1)

               V smernici 2002/32/ES sa ustanovuje, že používanie výrobkov určených na kŕmenie zvierat, v ktorých obsah nežiaducich látok presahuje maximálne prípustné úrovne obsahu stanovené v prílohe I k uvedenej smernici, je zakázané.

               (2)

               Pri prijatí smernice 2002/32/ES oznámila Komisia, že ustanovenia podľa prílohy I sa prehodnotia na základe aktualizovaných odborných posúdení rizík, pričom sa zohľadní zákaz akéhokoľvek zrieďovania kontaminovaných výrobkov určených na kŕmenie zvierat, ktoré nespĺňajú normy.

               (3)

               Vedecká skupina pre kontaminované látky v potravinovom reťazci Európskeho úradu pre bezpečnosť potravín (EÚBP) prijala 2. februára 2005 na žiadosť Komisie stanovisko týkajúce sa toxafénu ako nežiaducej látky v krmivách pre zvieratá.

               (4)

               Toxafén je nesystémový insekticíd, ktorého použitie sa vo väčšine krajín postupne vyraďuje. Zmesi toxafénu majú komplexné zloženie s obsahom minimálne 202 rôznych identifikovaných kongenérov. Vzhľadom na jeho odolnosť a chemické vlastnosti možno toxafén stále nájsť v životnom prostredí.

               (5)

               Niektoré kongenéry, ako napríklad CHB 32, ktoré predstavuje hlavnú zložku technických zmesí, podliehajú biotransformácii relatívne rýchlo, iné kongenéry, ako sú napríklad CHB 26, 50 a 62, sú odolnejšie a podliehajú značnej biologickej akumulácii v rámci potravinového reťazca. Kongenéry CHB 26, 50 a 62 môžu slúžiť ako indikátory toxafénovej kontaminácie. Prítomnosť CHB 32 indikuje nedávnu kontamináciu a môže sa zaradiť ako indikátor do monitorovacích programov na identifikáciu možných podvodných postupov.

               (6)

               Rybí olej a rybia múčka predstavujú hlavný zdroj vystavenia zvierat pôsobeniu toxafénu z krmiva. Krmivo pre ryby (najmä pre mäsožravé druhy) môže obsahovať značné množstvá rybej múčky a rybieho oleja. Rybia múčka sa pri iných zvieratách používa v menšej miere, preto je ich vystavenie prostredníctvom krmiva nižšie.

               (7)

               Na toxafénovú toxicitu sú najcitlivejšie ryby. Prenos toxafénu na jedlé tkanivá rýb s vysokým obsahom tuku je značný, zatiaľ čo prenos na ostatné poľnohospodárske zvieratá je nižší. Ryby, najmä druhy s vysokým obsahom tuku, sú hlavným zdrojom vystavenia u ľudí, pričom iné zdroje majú menší význam.

               (8)

               Je preto vhodné nahradiť súčasnú všeobecnú maximálnu úroveň, pokiaľ ide o toxafén vo všetkých krmivách, maximálnymi úrovňami toxafénu v rybom oleji, rybej múčke a krmive pre ryby s cieľom zabezpečiť, aby tieto výrobky nepredstavovali nebezpečenstvo pre zdravie ľudí a zvierat. Bezpečnosť krmív sa zlepšila, keďže sa úroveň krmív pre ryby, ktorým sa ryby skrmujú priamo, značne znížila. Vymáhateľnosť prostredníctvom cielených kontrol týchto výrobkov určených na krmivo pre zvieratá, ktoré sú hlavným zdrojom toxafénového vystavenia, by mala zlepšiť bezpečnosť krmív.

               (9)

               Súčasná všeobecná maximálna úroveň pre toxafén neodráža súčasné bežné základné úrovne kontaminácie pre rybí olej. Je vhodné určiť maximálnu úroveň pre rybí olej pri zohľadnení základných úrovní bez ohrozenia zdravia ľudí a zvierat. Táto maximálna úroveň sa preskúma s ohľadom na potrebné použitie v širšom rozsahu dekontaminačných procesov.

               (10)

               Smernica 2002/32/ES by sa preto mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť.

               (11)

               Opatrenia ustanovené v tejto smernici sú v súlade so stanoviskom Stáleho výboru pre potravinový reťazec a zdravie zvierat,

         PRIJALA TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Príloha I k smernici 2002/32/ES sa mení a dopĺňa v súlade s prílohou k tejto smernici.
   Článok 2
   1.   Členské štáty uvedú do platnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do dvanástich mesiacov od jej nadobudnutia účinnosti. Členské štáty bezodkladne oznámia Komisii znenie týchto ustanovení a korelačnú tabuľku takýchto ustanovení a tejto smernice.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti predmetu úpravy tejto smernice.
   Článok 3
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 4
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Bruseli 5. decembra 2005

            Za Komisiu

         Markos KYPRIANOU

            člen Komisie

      (1)  Ú. v. ES L 140, 30.5.2002, s. 10. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Komisie 2005/8/ES (Ú. v. EÚ L 27, 29.1.2005, s. 44).

      PRÍLOHA
      V prílohe I k smernici 2002/32/ES sa riadok 19 kamfochlór (toxafén) nahrádza takto:

                     Nežiaduce látky

                     Produkty určené na kŕmenie zvierat

                     Najvyšší prípustný obsah v mg/kg (ppm) krmiva s 12 % obsahom vlhkosti

                     (1)

                     (2)

                     (3)

                                 „19.

                                 Kamfochlór (toxafén) – počet indikačných kongenérov CHB 26, 50 a 62 (1)

                                 —

                                 Ryby, iné vodné živočíchy, ich produkty a vedľajšie produkty s výnimkou rybieho oleja

                     0,02

                                 —

                                 Rybí olej (2)

                     0,2

                                 —

                                 Krmivo pre ryby (2)

                     0,05

         (1)  Systém číslovania podľa Parlar, s predčíslím ‚CHB’ alebo ‚Parlar #’

                  —

                  :

                  CHB 26

                  :

                  2-endo,3-exo,5-endo,6-exo,8,8,10,10-oktochlórobornán,

                  —

                  :

                  CHB 50

                  :

                  2-endo,3-exo,5-endo,6-exo,8,8,9,10,10-nonachlórobornán,

                  —

                  :

                  CHB 62

                  :

                  2,2,5,5,8,9,9,10,10-nonachlórobornán.

         (2)  Úrovne sa preskúmajú k 31. decembru 2007 s cieľom znížiť maximálne úrovne.“


title: Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/35/ES zo 7. septembra 2005 o znečisťovaní mora z lodí a o zavedení sankcií za porušenia

text:
               30.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 255/11

      SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2005/35/ES

   zo 7. septembra 2005
   o znečisťovaní mora z lodí a o zavedení sankcií za porušenia
   EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 80 ods. 2,
   so zreteľom na návrh Komisie,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
   po porade s Výborom regiónov,
   konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 251 zmluvy (2),
   keďže:

               (1)

               Politika Spoločenstva v oblasti námornej bezpečnosti má za cieľ vysokú úroveň bezpečnosti a ochrany životného prostredia a zakladá sa na chápaní, že všetky strany zapojené do prepravy tovaru cez moria zodpovedajú za to, že lode používané vo vodách Spoločenstva spĺňajú platné pravidlá a normy.

               (2)

               Materiálové normy všetkých členských štátov pre vypúšťanie znečisťujúcich látok z lodí vo všetkých členských štátoch sú založené na dohovore Marpol 73/78; tieto pravidlá však denne ignoruje veľmi veľký počet lodí plaviacich sa vo vodách Spoločenstva bez toho, aby sa uskutočnila náprava.

               (3)

               Vykonávanie dohovoru Marpol 73/78 vykazuje nezrovnalosti medzi členskými štátmi, a preto je potrebné harmonizovať jeho vykonávanie na úrovni Spoločenstva; najmä prax členských štátov pri ukladaní sankcií za vypúšťanie znečisťujúcich látok z lodí vykazuje značné rozdiely.

               (4)

               Opatrenia odrádzajúceho charakteru tvoria integrálnu súčasť politiky Spoločenstva v oblasti námornej bezpečnosti, pretože zabezpečujú spojenie medzi zodpovednosťou každej strany zapojenej do námornej prepravy znečisťujúceho tovaru a jej vystavením sa sankciám; na dosiahnutie účinnej ochrany životného prostredia sú preto potrebné účinné, odrádzajúce a primerané sankcie.

               (5)

               Na tento účel je nevyhnutné aproximovať prostredníctvom primeraných právnych nástrojov existujúce právne predpisy, najmä presne vymedziť príslušné porušenia, prípady výnimiek, minimálne pravidlá pre sankcie, zodpovednosť a súdnu právomoc.

               (6)

               Táto smernica je doplnená podrobnými pravidlami o trestných činoch a sankciách, ako aj ďalšími ustanoveniami stanovenými v rámcovom rozhodnutí Rady 2005/667/SVV z 12. júla 2005 na posilnenie trestnoprávneho rámca pre vynútiteľnosť práva proti znečisťovaniu mora z lodí (3).

               (7)

               Ani medzinárodný režim občianskoprávnej zodpovednosti a náhrady škody spôsobenej znečisťovaním ropnými látkami, ani režim týkajúci sa znečisťovania mora inými nebezpečnými alebo škodlivými látkami nezabezpečujú dostatočne odrádzajúce účinky na odradenie strán zapojených do prepravy nebezpečných nákladov po mori od praktík, ktoré nespĺňajú normy; požadované odrádzajúce účinky možno dosiahnuť len zavedením sankcií uplatňovaných voči každej osobe, ktorá spôsobí alebo prispeje k znečisteniu mora; sankcie by sa mali uplatňovať nielen voči vlastníkovi lode alebo veliteľovi lode, ale aj voči vlastníkovi nákladu, klasifikačnej spoločnosti alebo každej zúčastnenej osobe.

               (8)

               Vypúšťanie znečisťujúcich látok z lodí by sa malo považovať za porušenie, ak je spáchané úmyselne, z nepozornosti alebo závažnej nedbanlivosti. Tieto porušenia sa považujú za trestné činy za podmienok, ktoré sú ustanovené v rámcovom rozhodnutí 2005/667/SVV, ktorým sa dopĺňa táto smernica.

               (9)

               Sankcie za vypúšťanie znečisťujúcich látok z lodí sa netýkajú občianskoprávnej zodpovednosti dotknutých strán, a tak nepodliehajú žiadnym pravidlám týkajúcim sa obmedzenia alebo prenesenia občianskoprávnych zodpovedností, ani neobmedzujú účinnú náhradu škody obetiam nehôd, pri ktorých došlo k znečisteniu.

               (10)

               Existuje potreba ďalšej účinnej spolupráce medzi členskými štátmi, aby sa zabezpečilo, že vypúšťanie znečisťujúcich látok z lodí je včas zaznamenané a páchatelia identifikovaní. Európska námorná bezpečnostná agentúra zriadená nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1406/2002 (4) z tohto dôvodu musí zohrávať kľúčovú úlohu pri spolupráci s členskými štátmi zameranej na vývoj technických riešení a poskytovanie technickej pomoci súvisiacej s vykonávaním tejto smernice a pri plnení akejkoľvek úlohy pridelenej Komisii s cieľom účinného vykonávania tejto smernice.

               (11)

               Aby bolo možné lepšie predchádzať a bojovať proti znečisťovaniu morí, je potrebné vytvoriť súčinnosť medzi orgánmi, ktoré zabezpečujú vynútiteľnosť práva, ako sú vnútroštátne pobrežné stráže. V tejto súvislosti by Komisia mala vykonať realizačnú štúdiu o európskej pobrežnej stráži venovanú prevencii znečistenia a reakcii a objasniť náklady a úžitky. Po tejto štúdii by v prípade potreby mal nasledovať návrh na vytvorenie európskej pobrežnej stráže.

               (12)

               Ak existuje jasný objektívny dôkaz, že vypúšťanie spôsobuje veľké škody alebo hrozbu veľkej škody, členské štáty by mali predložiť vec svojim príslušným orgánom s cieľom začať konanie v súlade s článkom 220 Dohovoru Organizácie Spojených národov o morskom práve z roku 1982.

               (13)

               Vynútiteľnosť smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/59/ES z 27. novembra 2000 o prístavných zberných zariadeniach na lodný odpad a zvyšky nákladu (5) je spolu s touto smernicou kľúčovým nástrojom v rámci súboru preventívnych opatrení proti znečisťovaniu mora z lodí.

               (14)

               Opatrenia potrebné na vykonávanie tejto smernice by sa mali prijať v súlade s rozhodnutím Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu (6).

               (15)

               Keďže ciele tejto smernice, a to začlenenie medzinárodných noriem o znečisťovaní z lodí do práva Spoločenstva a zavedenie sankcií — trestných alebo správnych — za ich porušenie na účel zabezpečenia vysokej úrovne bezpečnosti a ochrany životného prostredia pri námornej doprave nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni samotných členských štátov, ale možno ho lepšie dosiahnuť na úrovni Spoločenstva, môže Spoločenstvo prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 zmluvy. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku neprekračuje táto smernica rámec nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov.

               (16)

               Táto smernica plne rešpektuje Chartu základných práv Európskej únie; spravodlivé a nestranné vypočutie sa zaručuje každému, kto je podozrivý z porušenia, a sankcie musia byť primerané,

         PRIJALI TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Účel
   1.   Účelom tejto smernice je začleniť medzinárodné normy o znečisťovaní z lodí do práva Spoločenstva a zabezpečiť, aby osoby zodpovedné za vypúšťanie podliehali primeraným sankciám, ako sa uvádza v článku 8, s cieľom zlepšiť námornú bezpečnosť a ochranu morského prostredia pred znečisťovaním z lodí.
   2.   Táto smernica nebráni členským štátom, aby voči znečisťovaniu z lodí prijali prísnejšie opatrenia v súlade s medzinárodným právom.
   Článok 2
   Vymedzenie pojmov
   Na účely tejto smernice:

               1.

               „Marpol 73/78“ znamená Medzinárodný dohovor o zabránení znečisťovania z lodí z roku 1973 a jeho protokol z roku 1978 v jeho platnom znení.

               2.

               „Znečisťujúce látky“ znamenajú látky, ktoré sú uvedené v prílohách I (ropné látky) a II (škodlivé kvapalné látky vo veľkom množstve) dohovoru Marpol 73/78.

               3.

               „Vypúšťanie“ znamená čímkoľvek spôsobené vypustenie z lode podľa článku 2 dohovoru Marpol 73/78.

               4.

               „Loď“ znamená námornú loď akéhokoľvek typu bez ohľadu na jej vlajku, ktorá je prevádzkovaná v morskom prostredí, vrátane člnov s nosnými krídlami, vznášadiel, ponoriek a plávajúcich prístrojov.

         Článok 3
   Rozsah pôsobnosti
   1.   Táto smernica sa v súlade s medzinárodným právom vzťahuje na vypúšťanie znečisťujúcich látok:

               a)

               vo vnútorných vodách členského štátu, vrátane prístavov v rozsahu, v akom sa uplatňuje režim Marpol;

               b)

               v teritoriálnych vodách členského štátu;

               c)

               v morských úžinách využívaných pre medzinárodnú plavbu podliehajúcu režimu tranzitného prechodu, ako je to stanovené v časti III oddiele 2 Dohovoru Organizácie spojených národov o morskom práve z roku 1982 v rozsahu, v akom členský štát vykonáva súdnu právomoc nad takými morskými úžinami;

               d)

               vo výhradnej hospodárskej zóne alebo v rovnocennej zóne členského štátu, zriadenej v súlade s medzinárodným právom, a

               e)

               na šírom mori.

         2.   Táto smernica sa uplatňuje pri vypúšťaní znečisťujúcich látok z akejkoľvek lode bez ohľadu na jej vlajku s výnimkou vojnových lodí, pomocných námorných vojnových lodí alebo iných lodí, ktoré vlastní alebo prevádzkuje štát a v danom čase ich používa iba na vládne nekomerčné účely.
   Článok 4
   Porušenia
   Členské štáty zabezpečia, aby sa vypúšťanie znečisťujúcich látok loďami do ktorejkoľvek z oblastí uvedených v článku 3 ods. 1 považovalo za porušenie, ak bolo spáchané úmyselne, z nepozornosti alebo závažnej nedbanlivosti. Tieto porušenia sa považujú za trestné činy za podmienok, ktoré sú ustanovené v rámcovom rozhodnutí 2005/667/SVV, ktorým sa dopĺňa táto smernica.
   Článok 5
   Výnimky
   1.   Vypúšťanie znečisťujúcich látok do ktorejkoľvek z oblastí uvedených v článku 3 ods. 1 sa nepovažuje za porušenie smernice, ak spĺňa podmienky stanovené v pravidlách 9, 10, 11 písm. a) alebo v pravidle 11 písm. c) prílohy I alebo v pravidlách 5, 6 písm. a) alebo 6 písm. c) prílohy II dohovoru Marpol 73/78.
   2.   Vypúšťanie znečisťujúcich látok do oblastí uvedených v článku 3 ods. 1 písm. c), d) a e) sa nepovažuje za porušenie zo strany vlastníka lode, veliteľa lode alebo posádky konajúcej na zodpovednosť veliteľa lode, ak spĺňa podmienky stanovené v pravidle 11 písm. b) prílohy I alebo v pravidle 6 písm. b) prílohy II dohovoru Marpol 73/78.
   Článok 6
   Donucovacie opatrenia týkajúce sa lodí v prístave členského štátu
   1.   Ak na základe nezrovnalostí alebo informácií vznikne podozrenie, že z lode, ktorá sa dobrovoľne nachádza v prístave alebo v mimopobrežnom termináli členského štátu došlo alebo dochádza k vypúšťaniu znečisťujúcich látok do ktorejkoľvek z oblastí uvedených v článku 3 ods. 1, členský štát zabezpečí, aby bola vykonaná príslušná kontrola v súlade s vnútroštátnym právom, berúc do úvahy príslušné pokyny, ktoré schválila Medzinárodná námorná organizácia.
   2.   Pokiaľ sa kontrolou uvedenou v odseku 1 zistia skutočnosti, ktoré by mohli naznačovať porušenie v zmysle článku 4, musia byť informované príslušné orgány tohto členského štátu a štátu vlajky.
   Článok 7
   Donucovacie opatrenia zo strany pobrežných štátov týkajúce sa lodí v režime tranzit
   1.   Ak sa údajné vypúšťanie znečisťujúcich látok uskutoční v oblastiach uvedených v článku 3 ods. 1 písm. b), c), d) alebo e) a loď, ktorá je z vypúšťania podozrivá, sa nezastaví v prístave členského štátu, ktorý má informácie o údajnom vypúšťaní, uplatní sa tento postup:

               a)

               ak je najbližší prístav určenia v inom členskom štáte, dotknuté členské štáty úzko spolupracujú pri kontrole uvedenej v článku 6 ods. 1 a pri rozhodovaní o vhodných opatreniach vzťahujúcich sa na takéto vypúšťanie;

               b)

               ak je najbližší prístav určenia v štáte mimo Spoločenstva, členský štát vykoná potrebné opatrenia na zabezpečenie toho, aby bol najbližší prístav určenia o údajnom vypúšťaní informovaný, a požiada štát najbližšieho prístavu určenia, aby vzhľadom na takéto vypúšťanie vykonal vhodné opatrenia.

         2.   Ak existuje jednoznačný objektívny dôkaz, že sa loď plaviaca sa v oblastiach uvedených v článku 3 ods. 1 písm. b) alebo d) dopustila v oblasti uvedenej v článku 3 ods. 1 písm. d) porušenia, ktorého dôsledkom bolo vypustenie, ktoré spôsobilo škodu veľkého rozsahu alebo hrozbu škody veľkého rozsahu v pobrežnom pásme, alebo príbuzných záujmov dotknutého členského štátu alebo na zdrojoch v oblastiach uvedených v článku 3 ods. 1 písm. b) alebo d), štát, pokiaľ časť XII oddiel 7 Dohovoru Organizácie Spojených národov o morskom práve z roku 1982 neustanovuje inak, a za predpokladu, že dôkazy to potvrdzujú, odovzdá prípad príslušným orgánom s cieľom začatia konania, vrátane konania o zadržaní lode v súlade s vnútroštátnym právom.
   3.   V každom prípade je potrebné informovať orgány štátu vlajky.
   Článok 8
   Sankcie
   1.   Členské štáty prijmú potrebné opatrenia na zabezpečenie toho, aby porušenia podľa článku 4 podliehali účinným, primeraným a odradzujúcim sankciám, ktoré môžu zahŕňať trestné alebo správne sankcie.
   2.   Každý členský štát prijme opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby sa sankcie uvedené v odseku 1 uplatnili voči každej osobe, ktorá je uznaná zodpovednou za porušenie podľa článku 4.
   Článok 9
   Súlad s medzinárodným právom
   Členské štáty uplatňujú ustanovenia tejto smernice bez formálnej alebo skutočnej diskriminácie zahraničných lodí a v súlade s platným medzinárodným právom, vrátane oddielu 7 časti XII Dohovoru Organizácie Spojených národov o morskom práve z roku 1982, a bez meškania informujú štát vlajky lode a každý iný dotknutý štát o opatreniach prijatých v súlade s touto smernicou.
   Článok 10
   Sprievodné opatrenia
   1.   Na účely tejto smernice členské štáty a Komisia, ak je to vhodné, úzko spolupracujú s Európskou námornou bezpečnostnou agentúrou a zohľadňujú akčný program ako reakciu na havarijné alebo úmyselné znečistenie mora, ako to stanovuje rozhodnutie č. 2850/2000/ES (7) a, ak je to vhodné, vykonávanie smernice 2000/59/ES, aby:

               a)

               vyvinuli potrebné informačné systémy, ktoré sa vyžadujú na efektívne vykonávanie tejto smernice;

               b)

               vytvorili spoločné postupy a usmernenia na základe tých, ktoré jestvujú na medzinárodnej úrovni najmä pre:

                           —

                           monitorovanie a skorú identifikáciu lodí, ktoré vypúšťajú znečisťujúce látky a tak porušujú túto smernicu vrátane, keď je to vhodné, palubného monitorovacieho zariadenia;

                           —

                           spoľahlivé metódy na sledovanie znečisťujúcich látok v mori vypúšťaných z konkrétnej lode a

                           —

                           účinnú vynútiteľnosť tejto smernice.

         2.   V súlade so svojimi úlohami definovanými v nariadení (ES) č. 1406/2002 Európska námorná bezpečnostná agentúra:

               a)

               pracuje s členskými štátmi pri vyvíjaní technických riešení a poskytovaní technickej pomoci vo vzťahu k vykonávaniu tejto smernice, pri činnostiach, ako je zisťovanie stôp po vypúšťaní pomocou satelitného monitorovania a sledovania;

               b)

               pomáha Komisii pri vykonávaní tejto smernice, ak je to potrebné, vrátane návštev v členských štátoch v súlade s článkom 3 nariadenia (ES) č. 1406/2002.

         Článok 11
   Realizačná štúdia
   Komisia do konca roku 2006 predloží Európskemu parlamentu a Rade realizačnú štúdiu o európskej pobrežnej stráži, venovanú prevencii znečisťovania a reakcii, objasňujúcu náklady a úžitok.
   Článok 12
   Podávanie správ
   Členské štáty podávajú Komisii každé tri roky správu o uplatňovaní tejto smernice príslušnými orgánmi. Na základe týchto správ Komisia predloží Európskemu parlamentu a Rade správu Spoločenstva. V tejto správe Komisia posúdi, okrem iného, vhodnosť prehodnotenia alebo rozšírenia rozsahu pôsobnosti tejto smernice. Popíše aj vývoj príslušnej judikatúry v členských štátoch a posúdi možnosť vytvorenia verejnej databázy, obsahujúcej túto relevantnú judikatúru.
   Článok 13
   Postup výboru
   1.   Komisii pomáha Výbor pre bezpečnosť na mori a pre zabránenie znečisťovania z lodí (COSS), zriadený článkom 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2099/2002 (8).
   2.   Ak sa odkazuje na tento článok, uplatňujú sa články 5 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES so zreteľom na ustanovenie jeho článku 8.
   Lehota ustanovená v článku 5 ods. 6 rozhodnutia 1999/468/ES je jeden mesiac.
   Článok 14
   Poskytovanie informácií
   Komisia pravidelne informuje výbor zriadený na základe článku 4 rozhodnutia č. 2850/2000/ES o všetkých navrhovaných opatreniach alebo iných dôležitých činnostiach týkajúcich sa reakcie na znečistenie mora.
   Článok 15
   Postup pri zmenách a doplneniach
   V súlade s článkom 5 nariadenia (ES) č. 2099/2002 a podľa postupu uvedeného v článku 13 tejto smernice môže COSS vylúčiť zmeny a doplnenia dohovoru Marpol 73/78 z rozsahu pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 16
   Vykonávanie
   Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 1. marca 2007 a bez meškania o tom budú informovať Komisiu.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   Článok 17
   Nadobudnutie účinnosti
   Táto smernica nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 18
   Adresáti
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Štrasburgu 7. septembra 2005

            Za Európsky parlament

            predseda

         J. BORRELL FONTELLES

            Za Radu

            predseda

         C. CLARKE

      (1)  Ú. v. EÚ C 220, 16.9.2003, s. 72.

      (2)  Stanovisko Európskeho parlamentu z 13. januára 2004 (Ú. v. EÚ C 92 E, 16.4.2004, s. 77), spoločná pozícia Rady zo 7. októbra 2004 (Ú. v. EÚ C 25 E, 1.2.2005, s. 29), pozícia Európskeho parlamentu z 23. februára 2005 (zatiaľ neuverejnená v úradnom vestníku) a rozhodnutie Rady z 12. júla 2005.

      (3)  Pozri stranu 164 tohto úradného vestníka.

      (4)  Ú. v. ES L 208, 5.8.2002, s. 1. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 724/2004 (Ú. v. EÚ L 129, 29.4.2004, s. 1).

      (5)  Ú. v. ES L 332, 28.12.2000, s. 81. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 2002/84/ES (Ú. v. ES L 324, 29.11.2002, s. 53).

      (6)  Ú. v. ES L 184, 17.7.1999, s. 23.

      (7)  Rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady č. 2850/2000/ES z 20. decembra 2000, ktorým sa ustanovuje rámec Spoločenstva pre spoluprácu v oblasti havarijného alebo úmyselného znečisťovania mora (Ú. v. ES L 332, 28.12.2000, s. 1). Rozhodnutie zmenené a doplnené rozhodnutím č. 787/2004/ES (Ú. v. EÚ L 138, 30.4.2004, s. 12).

      (8)  Ú. v. ES L 324, 29.11.2002, s. 1. Nariadenie zmenené a doplnené nariadením Komisie (ES) č. 415/2004 (Ú. v. EÚ L 68, 6.3.2004, s. 10).

      PRÍLOHA
      Zhrnutie pravidiel dohovoru Marpol 73/78 o vypúšťaní ropných látok a škodlivých kvapalných látok, ako je uvedené v článku 2 ods. 2, na referenčné účely
      Časť I: Ropné látky (dohovor Marpol 73/78, príloha I)
      Na účely prílohy I dohovoru Marpol 73/78 „ropa“ znamená ropné látky v akejkoľvek forme vrátane surovej ropy, palivovej nafty, ropného kalu, ropných zvyškov a rafinovaných výrobkov (okrem petrochemikálií, ktoré podliehajú ustanoveniam prílohy II dohovoru Marpol 73/78) a „ropná zmes“ znamená zmes s akýmkoľvek ropným obsahom.
      Výňatky z príslušných ustanovení prílohy I dohovoru Marpol 73/78:

                  Pravidlo 9: Kontrola vypúšťania ropy

                              1.

                              Pokiaľ ustanovenia pravidiel 10 a 11 tejto prílohy a odseku 2 tohto pravidla neustanovujú inak, akékoľvek vypúšťanie ropy alebo ropných zmesí do mora z lodí, na ktoré sa vzťahuje táto príloha, je zakázané, okrem prípadu, ak sú splnené všetky tieto podmienky:

                                          a)

                                          pre ropný tanker s výnimkou prípadov uvedených v písmene b) tohto odseku:

                                                      i)

                                                      tanker sa nenachádza v osobitnej oblasti;

                                                      ii)

                                                      tanker sa nachádza viac než 50 morských míľ od najbližšej pevniny;

                                                      iii)

                                                      tanker je v plavbe;

                                                      iv)

                                                      okamžitá výtoková rýchlosť vypúšťania ropných látok nepresahuje 30 litrov na morskú míľu;

                                                      v)

                                                      celkové množstvo ropných látok vypustených do mora nepresahuje pri existujúcich tankeroch 1/15 000 celkového množstva jednotlivého nákladu, z ktorého zvyšky pochádzajú, a pri nových tankeroch 1/30 000 celkového množstva jednotlivého nákladu, z ktorého zvyšky pochádzajú, a

                                                      vi)

                                                      tanker má v činnosti systém na monitorovanie a kontrolu vypúšťania ropných látok a zbernú nádrž, ako to vyžaduje pravidlo 15 tejto prílohy;

                                          b)

                                          z lode inej ako ropný tanker s celkovou priestornosťou 400 ton a viac a zo stokových priestorov strojovne okrem stokových priestorov čerpacej stanice nákladu ropného tankera, ak sa nemieša s ropným zvyškom nákladu:

                                                      i)

                                                      loď sa nenachádza v osobitnej oblasti;

                                                      ii)

                                                      loď je v plavbe;

                                                      iii)

                                                      obsah ropných látok nezriedeného odpadu nepresahuje 15 častíc na milión a

                                                      iv)

                                                      loď má v činnosti [zariadenie na monitorovanie, kontrolu a filtrovanie], ako to vyžaduje pravidlo 16 tejto prílohy.

                              2.

                              V prípade lode inej ako ropný tanker s celkovou priestornosťou menšou než 400 ton, pokiaľ nie je v osobitnej oblasti, správa [štátu vlajky] zabezpečí, že loď je vybavená čo možno najschodnejším a najrozumnejším spôsobom zariadením na uskladnenie zvyškov ropných látok na palube a jeho vypustenie do zberného zariadenia alebo do mora v súlade s požiadavkami odseku 1 písm. b) tohto pravidla.

                              3.

                              [...]

                              4.

                              Ustanovenia odseku 1 tohto pravidla sa nevzťahujú na vypúšťanie čistej alebo oddelenej záťaže alebo nespracovaných ropných zmesí, ktorých ropný obsah bez toho, aby boli zriedené, nepresahuje 15 častíc na milión a ktoré nepochádzajú zo stokových priestorov čerpacej stanice nákladu a nie sú zmiešané s ropnými zvyškami nákladu.

                              5.

                              Vypúšťanie do mora nesmie obsahovať chemikálie alebo iné látky v množstvách alebo koncentráciách, ktoré ohrozujú morské prostredie, alebo chemikálie alebo iné látky, primiešané na účely obchádzania podmienok vypúšťania uvedených v tomto pravidle.

                              6.

                              Zvyšky ropných látok, ktoré nemožno vypúšťať do mora v súlade s odsekmi 1, 2 a 4 tohto pravidla, sa musia uchovať na palube alebo vypúšťať do zberných zariadení.

                              7.

                              [...]

                  Pravidlo 10: Metódy na zabránenie znečistenia mora ropnými látkami z lodí, ktoré sa plavia v osobitných oblastiach

                              1.

                              Na účely tejto prílohy sú osobitnými oblasťami oblasť Stredozemného mora, oblasť Baltického mora, oblasť Čierneho mora, oblasť Červeného mora, „oblasť Perzského zálivu“, oblasť Adenského zálivu, antarktická oblasť a severozápadné európske vody [ako sú ďalej definované a uvedené podrobnejšie].

                              2.

                              Ak ustanovenia pravidla 11 tejto prílohy neustanovujú inak:

                                          a)

                                          Akékoľvek vypúšťanie ropných látok alebo ropnej zmesi do mora z akéhokoľvek ropného tankera a akejkoľvek lode, ktorá nie je ropným tankerom, s celkovou priestornosťou 400 ton a viac je v osobitnej oblasti zakázané. […]

                                          b)

                                          [...] Akékoľvek vypúšťanie ropných látok alebo ropnej zmesi do mora z lode, ktorá nie je ropným tankerom, s celkovou priestornosťou menšou ako 400 ton, je v osobitnej oblasti zakázané okrem prípadu, keď obsah ropných látok nezriedeného odpadu nepresahuje 15 častíc na milión.

                              3.

                                          a)

                                          Ustanovenia odseku 2 tohto pravidla sa nevzťahujú na vypúšťanie čistej alebo oddelenej záťaže.

                                          b)

                                          Ustanovenia pododseku 2 písm. a) tohto pravidla sa neuplatňujú na vypúšťanie spracovanej vody zo stokových priestorov strojovní za predpokladu, že sú splnené všetky tieto podmienky:

                                                      i)

                                                      stoková voda nepochádza zo stokových priestorov čerpacích staníc nákladu;

                                                      ii)

                                                      voda zo stokových priestorov nie je zmiešaná so zvyškami ropných látok nákladu;

                                                      iii)

                                                      loď je v plavbe;

                                                      iv)

                                                      obsah ropných látok nezriedeného odpadu nepresahuje 15 častíc na milión;

                                                      v)

                                                      loď má v činnosti filtrovacie zariadenie v súlade s pravidlom 16 ods. 5 tejto prílohy a

                                                      vi)

                                                      filtrovací systém je vybavený aretačným zariadením, ktoré zabezpečí, že vypúšťanie sa automaticky zastaví, ak ropný obsah odpadu presiahne 15 častíc na milión.

                              4.

                                          a)

                                          Žiadne vypúšťanie do mora nesmie obsahovať chemikálie alebo iné látky v množstvách alebo koncentráciách, ktoré ohrozujú morské prostredie, alebo chemikálie alebo iné látky primiešané na účely obchádzania podmienok vypúšťania uvedených v tomto pravidle.

                                          b)

                                          Zvyšky ropných látok, ktoré nemožno vypúšťať do mora v súlade s odsekom 2 alebo 3 tohto pravidla, sa musia uchovať na palube alebo vypustiť do zberných zariadení.

                              5.

                              Nič v tomto pravidle nezakazuje lodi na ceste, ktorej iba časť vedie cez osobitnú oblasť, aby mimo osobitnej oblasti uskutočnila vypúšťanie v súlade s pravidlom 9 tejto prílohy.

                              6.

                              [...]

                              7.

                              [...]

                              8.

                              [...]

                  Pravidlo 11: Výnimky

                  Pravidlá 9 a 10 tejto prílohy sa neuplatňujú na:

                              a)

                              vypúšťanie ropných látok alebo ropnej zmesi do mora, potrebné na účely zabezpečenia bezpečnosti lode alebo záchrany života na mori, alebo

                              b)

                              vypúšťanie ropných látok alebo ropnej zmesi do mora následkom poškodenia lode alebo jej zariadenia:

                                          i)

                                          za predpokladu, že po výskyte poškodenia alebo zistení vypúšťania na účely zabránenia vypúšťania alebo jeho minimalizácie boli vykonané všetky náležité opatrenia, a

                                          ii)

                                          okrem prípadu, ak vlastník lode alebo veliteľ lode konal buď s úmyslom spôsobiť škodu alebo nedbanlivo s tým, že vedel, že by pravdepodobne vznikla škoda, alebo

                              c)

                              vypúšťanie látok obsahujúcich ropu do mora, schválené správou [štátu vlajky], ak sa použije na účel boja proti určitým prípadom znečistenia, aby sa tak minimalizovala škoda zo znečistenia. Každé také vypúšťanie podlieha schváleniu vlády štátu, v ktorého súdnej právomoci sa má vykonať zamýšľané vypúšťanie.

            Časť II: Škodlivé kvapalné látky (dohovor Marpol 73/78, príloha II)
      Výňatky z príslušných ustanovení prílohy II dohovoru Marpol 73/78:

                  Pravidlo 3: Kategorizácia a zoznam škodlivých kvapalných látok

                              1.

                              Na účely tohto pravidla a tejto prílohy sa škodlivé kvapalné látky delia do štyroch kategórií:

                                          a)

                                          Kategória A: Škodlivé kvapalné látky, ktoré by, ak sa vypustia do mora pri čistení alebo čerpaní vody z balastových nádrží, predstavovali veľké ohrozenie buď pre morské zdroje, alebo ľudské zdravie, alebo by spôsobili vážne poškodenie prostredia alebo iného riadneho využitia mora, a preto odôvodňujú uplatnenie prísnych opatrení proti znečisteniu.

                                          b)

                                          Kategória B: Škodlivé kvapalné látky, ktoré by, ak sa vypustia do mora pri čistení alebo čerpaní vody z balastových nádrží, predstavovali ohrozenie buď pre morské zdroje, alebo ľudské zdravie, alebo by spôsobili poškodenie prostredia alebo iného riadneho využitia mora, a preto odôvodňujú uplatnenie osobitných opatrení proti znečisteniu.

                                          c)

                                          Kategória C: Škodlivé kvapalné látky, ktoré by, ak sa vypustia do mora pri čistení alebo čerpaní vody z balastových nádrží, predstavovali malé ohrozenie buď pre morské zdroje, alebo ľudské zdravie, alebo by spôsobili malé poškodenie prostredia alebo iného riadneho využitia mora, a preto vyžadujú osobitné prevádzkové podmienky.

                                          d)

                                          Kategória D: Škodlivé kvapalné látky, ktoré by, ak sa vypustia do mora pri čistení alebo vypúšťaní vody z balastových nádrží, predstavovali rozoznateľné ohrozenie buď pre morské zdroje, alebo ľudské zdravie, alebo spôsobili minimálne poškodenie prostredia alebo iného riadneho využitia mora, a preto vyžadujú určitú pozornosť pri prevádzkových podmienkach.

                              2.

                              [...]

                              3.

                              [...]

                              4.

                              [...]

                        [Ďalšie usmernenia pre kategorizáciu látok vrátane zoznamu kategorizovaných látok sú uvedené v pravidlách 3 ods. 2 až 4 a pravidle 4 a dodatkoch k dohovoru Marpol 73/78 príloha II].

                  Pravidlo 5: Vypúšťanie škodlivých kvapalných látok
                  Látky kategórie A, B a C mimo osobitných oblastí a látky kategórie D vo všetkých oblastiach
                  Ak ustanovenia [...] pravidla 6 tejto prílohy neustanovujú inak:

                              1.

                              Vypúšťanie látok kategórie A do mora, definovaných v pravidle 3 ods. 1 písm. a) tejto prílohy alebo látok prechodne ohodnotených ako také látky, alebo balastovej vody, vody z čistenia nádrží alebo iných zvyškov, alebo zmesí obsahujúcich takéto látky, je zakázané. Ak je potrebné nádrže obsahujúce takéto látky alebo zmesi umyť, vzniknuté zvyšky je potrebné vypúšťať do zberného zariadenia dovtedy, kým koncentrácia látky v odpade do takéhoto zariadenia nedosiahne hodnotu najviac 0,1 hmotnostného percenta a kým nie je nádrž prázdna s výnimkou žltého alebo bieleho fosforu, zvyšková koncentrácia ktorého musí dosiahnuť hodnotu 0,01 hmotnostného percenta. Vodu dodatočne dodanú do nádrže možno vypúšťať do mora, ak sú splnené všetky tieto podmienky:

                                          a)

                                          loď pláva s rýchlosťou najmenej 7 uzlov v prípade lodí s vlastným pohonom alebo najmenej 4 uzly v prípade lodí bez vlastného pohonu;

                                          b)

                                          vypúšťanie sa uskutoční pod čiarou ponoru, berúc do úvahy umiestnenie prívodov morskej vody, a

                                          c)

                                          vypúšťanie sa uskutoční vo vzdialenosti najmenej 12 námorných míľ od najbližšej pevniny s hĺbkou vody najmenej 25 m.

                              2.

                              Vypúšťanie látok kategórie B do mora, definovaných v pravidle 3 ods. 1 písm. b) tejto prílohy, alebo látok prechodne ohodnotených ako také látky alebo balastovej vody, vody z čistenia nádrží alebo iných zvyškov alebo zmesí obsahujúcich takéto látky je zakázané okrem prípadu, keď sú splnené všetky nasledujúce podmienky:

                                          a)

                                          loď pláva s rýchlosťou najmenej 7 uzlov v prípade lodí s vlastným pohonom alebo najmenej 4 uzly v prípade lodí bez vlastného pohonu;

                                          b)

                                          postupy a opatrenia pre vypúšťanie sú schválené správou [štátu vlajky]. Takéto postupy a opatrenia sa musia zakladať na normách vytvorených [Medzinárodnou námornou organizáciou] a musia zabezpečiť, že koncentrácia a výtoková rýchlosť odpadu je taká, že koncentrácia látky v brázde za loďou nepresahuje 1 časticu na milión;

                                          c)

                                          maximálne množstvo vypusteného nákladu z každej nádrže a s ňou spojeného potrubia nepresahuje maximálne množstvo schválené v súlade s postupmi uvedenými v pododseku b) tohto odseku, ktoré v žiadnom prípade nepresiahnu 1 m3 alebo 1/3 000 kapacity nádrže v m3;

                                          d)

                                          vypúšťanie sa uskutoční pod čiarou ponoru, berúc do úvahy umiestnenie prívodov morskej vody, a

                                          e)

                                          vypúšťanie sa uskutoční vo vzdialenosti najmenej 12 námorných míľ od najbližšej pevniny s hĺbkou vody najmenej 25 m.

                              3.

                              Vypúšťanie látok kategórie C do mora, definovaných v pravidle 3 ods. 1 písm. c) tejto prílohy, alebo látok prechodne ohodnotených ako také látky alebo balastovej vody, vody z čistenia nádrží alebo iných zvyškov alebo zmesí obsahujúcich takéto látky je zakázané okrem prípadu, keď sú splnené všetky nasledujúce podmienky:

                                          a)

                                          loď pláva s rýchlosťou najmenej 7 uzlov v prípade lodí s vlastným pohonom alebo najmenej 4 uzly v prípade lodí bez vlastného pohonu;

                                          b)

                                          postupy a opatrenia pre vypúšťanie sú schválené správou [štátu vlajky]. Takéto postupy a opatrenia sa musia zakladať na normách vytvorených [Medzinárodnou námornou organizáciou] a musia zabezpečiť, že koncentrácia a výtoková rýchlosť odpadu je taká, že koncentrácia látky v brázde za loďou nepresahuje 10 častíc na milión;

                                          c)

                                          maximálne množstvo vypusteného nákladu z každej nádrže a s ňou spojeného potrubia nepresahuje maximálne množstvo schválené v súlade s postupmi uvedenými v pododseku b) tohto odseku, ktoré v žiadnom prípade nepresiahnu 3 m3 alebo 1/1 000 kapacity nádrže v m3;

                                          d)

                                          vypúšťanie sa uskutoční pod čiarou ponoru, berúc do úvahy umiestnenie prívodov morskej vody, a

                                          e)

                                          vypúšťanie sa uskutoční vo vzdialenosti najmenej 12 námorných míľ od najbližšej pevniny s hĺbkou vody najmenej 25 m.

                              4.

                              Vypúšťanie látok kategórie D do mora, definovaných v pravidle 3 ods. 1 písm. d) tejto prílohy, alebo látok prechodne ohodnotených ako také látky alebo balastovej vody, vody z čistenia nádrží alebo iných zvyškov alebo zmesí obsahujúcich takéto látky je zakázané okrem prípadu, keď sú splnené všetky nasledujúce podmienky:

                                          a)

                                          loď je v plavbe s rýchlosťou najmenej 7 uzlov v prípade lodí s vlastným pohonom alebo najmenej 4 uzly v prípade lodí bez vlastného pohonu;

                                          b)

                                          takéto zmesi nemajú väčšiu koncentráciu než jedna častica látky na desať častíc vody a

                                          c)

                                          vypúšťanie sa uskutoční vo vzdialenosti najmenej 12 námorných míľ od najbližšej pevniny.

                              5.

                              Na odstránenie zvyškov nákladu z nádrže možno použiť vetracie postupy schválené správou [štátu vlajky]. Takéto postupy sa musia zakladať na normách vytvorených [Medzinárodnou námornou organizáciou]. Voda dodatočne doplnená do nádrže sa považuje za čistú a nepodlieha odseku 1, 2, 3 alebo 4 tohto pravidla.

                              6.

                              Vypúšťanie látok, ktoré neboli kategorizované, prechodne ohodnotené alebo vyhodnotené, do mora, ako sa uvedádza v pravidle 4 ods. 1 tejto prílohy, alebo balastovej vody, vody z čistenia nádrží alebo iných zvyškov alebo zmesí obsahujúcich takéto látky je zakázané.

                        Látky kategórie A, B a C v rámci osobitných oblastí [ako je definované v pravidle 1 prílohy II dohovoru Marpol 73/78, vrátane Baltického mora]
                  Ak ustanovenia [...] pravidla 6 tejto prílohy neustanovujú inak:

                              7.

                              Vypúšťanie látok kategórie A do mora, definovaných v pravidle 3 ods. 1 písm. a) tejto prílohy, alebo látok prechodne ohodnotených ako také látky alebo balastovej vody, vody z čistenia nádrží alebo iných zvyškov alebo zmesí obsahujúcich takéto látky je zakázané. Ak je potrebné nádrže obsahujúce takéto látky alebo zmesi vyčistiť, vzniknuté zvyšky je potrebné vypúšťať do zberného zariadenia, ktoré poskytnú štáty hraničiace s osobitnou oblasťou v súlade s pravidlom 7 tejto prílohy dovtedy, kým koncentrácia látky v odpade do takéhoto zariadenia nedosiahne hodnotu najviac 0,05 hmotnostného percenta a kým nie je nádrž prázdna s výnimkou žltého alebo bieleho fosforu, zvyšková koncentrácia ktorého musí dosiahnuť hodnotu 0,005 hmotnostného percenta. Vodu dodatočne dodanú do nádrže možno vypúšťať do mora, ak sú splnené všetky nasledujúce podmienky:

                                          a)

                                          loď pláva s rýchlosťou najmenej 7 uzlov v prípade lodí s vlastným pohonom alebo najmenej 4 uzly v prípade lodí bez vlastného pohonu;

                                          b)

                                          vypúšťanie sa uskutoční pod čiarou ponoru, berúc do úvahy umiestnenie prívodov morskej vody, a

                                          c)

                                          vypúšťanie sa uskutoční vo vzdialenosti najmenej 12 námorných míľ od najbližšej pevniny s hĺbkou vody najmenej 25 m.

                              8.

                              Vypúšťanie látok kategórie B do mora, definovaných v pravidle 3 ods. 1 písm. b) tejto prílohy, alebo látok prechodne ohodnotených ako také látky alebo balastovej vody, vody z čistenia nádrží alebo iných zvyškov alebo zmesí obsahujúcich takéto látky je zakázané okrem prípadu, keď sú splnené všetky nasledujúce podmienky:

                                          a)

                                          nádrž bola vopred vyčistená v súlade s postupom schváleným správou [štátu vlajky] a zakladá sa na normách vytvorených [Medzinárodnou námornou organizáciou] a voda z toho čistenia nádrže bola vypustená do zberného zariadenia;

                                          b)

                                          loď pláva s rýchlosťou najmenej 7 uzlov v prípade lodí s vlastným pohonom alebo najmenej 4 uzly v prípade lodí bez vlastného pohonu;

                                          c)

                                          postupy a opatrenia pre vypúšťanie a čistenie sú schválené správou [štátu vlajky]. Takéto postupy a opatrenia sa musia zakladať na normách vytvorených [Medzinárodnou námornou organizáciou] a musia zabezpečiť, že koncentrácia a výtoková rýchlosť odpadu je taká, že koncentrácia látky v brázde za loďou nepresahuje 1 časticu na milión;

                                          d)

                                          vypúšťanie sa uskutoční pod čiarou ponoru, berúc do úvahy umiestnenie prívodov morskej vody, a

                                          e)

                                          vypúšťanie sa uskutoční vo vzdialenosti najmenej 12 námorných míľ od najbližšej pevniny s hĺbkou vody najmenej 25 m.

                              9.

                              Vypúšťanie látok kategórie C do mora, definovaných v pravidle 3 ods. 1 písm. c) tejto prílohy, alebo látok prechodne ohodnotených ako také látky alebo balastovej vody, vody z čistenia nádrží alebo iných zvyškov alebo zmesí obsahujúcich takéto látky je zakázané okrem prípadu, keď sú splnené všetky nasledujúce podmienky:

                                          a)

                                          loď pláva s rýchlosťou najmenej 7 uzlov v prípade lodí s vlastným pohonom alebo najmenej 4 uzly v prípade lodí bez vlastného pohonu;

                                          b)

                                          postupy a opatrenia pre vypúšťanie sú schválené správou [štátu vlajky]. Takéto postupy a opatrenia sa musia zakladať na normách vytvorených [Medzinárodnou námornou organizáciou] a musia zabezpečiť, že koncentrácia a výtoková rýchlosť odpadu je taká, že koncentrácia látky v brázde za loďou nepresahuje 1 časticu na milión;

                                          c)

                                          maximálne množstvo vypusteného nákladu z každej nádrže a s ňou spojeného potrubia nepresahuje maximálne množstvo schválené v súlade s postupmi uvedenými v pododseku b) tohto odseku, ktoré v žiadnom prípade nepresiahnu 1 m3 alebo 1/3 000 kapacity nádrže v m3;

                                          d)

                                          vypúšťanie sa uskutoční pod čiarou ponoru, berúc do úvahy umiestnenie prívodov morskej vody, a

                                          e)

                                          vypúšťanie sa uskutoční vo vzdialenosti najmenej 12 námorných míľ od najbližšej pevniny s hĺbkou vody najmenej 25 m.

                              10.

                              Na odstránenie zvyškov nákladu z nádrže možno použiť vetracie postupy schválené správou [štátu vlajky]. Takéto postupy sa musia zakladať na normách vytvorených [Medzinárodnou námornou organizáciou]. Voda dodatočne doplnená do nádrže sa považuje za čistú a nepodlieha odseku 7, 8 alebo 9 tohto pravidla.

                              11.

                              Vypúšťanie látok, ktoré neboli kategorizované, prechodne ohodnotené alebo vyhodnotené, do mora, ako je uvedené v pravidle 4 ods. 1 tejto prílohy, alebo balastovej vody, vody z čistenia nádrží alebo iných zvyškov alebo zmesí obsahujúcich takéto látky je zakázané.

                              12.

                              Nič v tomto pravidle nezakazuje lodi, aby uchovala zvyšky nákladu kategórie B alebo C a vypustila takéto zvyšky do mora mimo osobitnej oblasti v súlade s odsekom 2 alebo 3 tohto pravidla.

                  Pravidlo 6: Výnimky

                  Pravidlo 5 tejto prílohy sa neuplatňuje na:

                              a)

                              vypúšťanie škodlivej kvapalnej látky alebo zmesí obsahujúcich takéto látky do mora potrebné na účel zabezpečenia bezpečnosti lode alebo záchrany života na mori, alebo

                              b)

                              vypúšťanie škodlivých kvapalných látok alebo zmesí obsahujúcich takéto látky do mora následkom poškodenia lode alebo jej zariadenia:

                                          i)

                                          za predpokladu, že po výskyte poškodenia alebo zistení vypustenia na účel zabránenia vypustenia alebo jeho minimalizácie sa vykonali všetky náležité opatrenia, a

                                          ii)

                                          okrem prípadu, ak vlastník alebo veliteľ lode konal buď s úmyslom spôsobiť škodu, alebo nedbanlivo s tým, že vedel, že by pravdepodobne vznikla škoda, alebo

                              c)

                              vypúšťanie škodlivých kvapalných látok alebo zmesí obsahujúcich takéto látky do mora, schválené správou [štátu vlajky], ak sa používa na účel boja proti určitým prípadom znečistenia, aby tak minimalizovali škodu zo znečistenia. Každé také vypúšťanie podlieha schváleniu vlády štátu, v ktorého súdnej právomoci sa má vykonať zamýšľané vypúšťanie.


title: Smernica Komisie 95/49/ES z 26. septembra 1995, ktorou sa aktualizuje zoznam subjektov, na ktoré sa vzťahuje smernica 91/296/EHS o tranzite zemného plynu sieťamiText s významom pre EHP.

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31995L0049

Úradný vestník L 233 , 30/09/1995 S. 0086 - 0087

		Smernica Komisie 95/49/ESz 26. septembra 1995,ktorou sa aktualizuje zoznam subjektov, na ktoré sa vzťahuje smernica 91/296/EHS o tranzite zemného plynu sieťami(Text s významom pre EHP)KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,so zreteľom na smernicu Rady 91/296/EHS z 31. mája 1991 o tranzite zemného plynu sieťami [1], v znení smernice Komisie 94/49/ES [2], najmä na jej článok 2 ods. 2,keďže vysokotlakové siete zemného plynu a subjekty zodpovedné za ne v členských štátoch, na ktoré sa vzťahuje smernica 91/296/EHS, sú uvedené v prílohe k tejto smernici;keďže tento zoznam sa má po porade s príslušnými členskými štátmi Komisiou, kedykoľvek je to nevyhnutné pre dosiahnutie cieľov smernice 91/296/EHS, najmä pri zohľadnení jej článku 2 ods. 1, aktualizovať;keďže rozvoj ťažby plynu v Španielsku a pristúpenie troch nových členských štátov Rakúska, Fínska a Švédska vyžaduje aktualizáciu tohto zoznamu;po porade s príslušnými členskými štátmi,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Príloha k smernici 91/296/EHS sa nahrádza prílohou k tejto smernici.Článok 2Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 31. decembra 1995. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.Článok 3Táto smernica nadobúda účinnosť dňom jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Článok 4Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 26. septembra 1995Za KomisiuChristos Papoutsisčlen Komisie[1] Ú. v. ES L 147, 12.6.1991, s. 37.[2] Ú. v. ES L 295, 16.11.1994, s. 16.--------------------------------------------------PRÍLOHAZOZNAM SUBJEKTOV A VYSOKOTLAKOVÝCH PLYNOVÝCH SIETÍČlenský štát | Subjekt |Nemecko | Bayerngas GmbH |BEB Erdgas und Erdöl GmbH |Erdgas Verkaufs-Gesellschaft mbH |Gas-Union GmbH |Mobil Erdgas — Erdöl GmbH |Ruhrgas AG |Saar Ferngas AG |Thyssengas GmbH |Vereinigte Elektrizitätswerke Westfalen AG (VEW) |Westfälische Ferngas AG |EWAG, Nürnberg |Gasversorgung Süddeutschland |Schleswag AG |Thüga AG |Verbundnetz Gas AG |Wingas GmbH |Belgicko | Distrigaz SA |Dánsko | Dansk Naturgas A/S |Španielsko | Empresa Nacional de Gas SA (ENAGAS) |Gas Natural SDG, SA |Gas de Euskadi |Grécko | DEPA |Luxembursko | SOTEG |Holandsko | NV Nederlandse Gasunie |Taliansko | Snam SpA |Edison Gas SpA |Società Gasdotti del Mezzogiorno SpA |Francúzsko | Gaz de France |SNGSO |Compagnie française du méthane (CEFEM) |Spojené kráľovstvo | British Gas |Írsko | Irish Gas Board |Rakúsko | ÖMV AG |Švédsko | Vattenfall Naturgas AB |Sydgas AB |Fínsko | Neste Oy |--------------------------------------------------


title: Smernica Rady 97/2/ES z 20. januára 1997, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 91/629/EHS, ktorou sa stanovujú minimálne normy na ochranu teliat

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31997L0002

Úradný vestník L 025 , 28/01/1997 S. 0024 - 0025

		Smernica Rady 97/2/ESz 20. januára 1997,ktorou sa mení a dopĺňa smernica 91/629/EHS, ktorou sa stanovujú minimálne normy na ochranu teliatRADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä ne jej článok 43,so zreteľom na návrh Komisie [1],so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [2],keďže, podľa článku 6 smernice 91/629/EHS [3], Vedecký veterinárny výbor poskytol 9. novembra 1995 stanovisko, na základe ktorého Komisia vypracovala správu, ktorá bola predložená Európskemu parlamentu a Rade;keďže je na základe záverov tejto správy primerané zmeniť a doplniť určité ustanovenia smernice 91/629/EHS s cieľom zabezpečiť, aby sa pravidlá zakladali na vedeckých dôkazoch a neprekračovali to, čo je potrebné na umožnenie efektívneho fungovania spoločnej organizácie trhov;keďže Deklarácia č. 24 pripojená k Záverečnému aktu Zmluvy o Európskej únii vyzýva európske orgány a členské štáty, aby pri navrhovaní a zavádzaní legislatívy spoločenstva mali na zreteli požiadavky pohody zvierat;keďže harmonizácia pravidiel týkajúcich sa podmienok odchovu teliat v rámci spoločnej organizácie trhov je potrebná na zabezpečenie racionálneho rozvoja produkcie v uspokojivých podmienkach hospodárskej súťaže; keďže v tejto súvislosti sa vedecky uznáva, že teľatám by malo prospievať prostredie zodpovedajúce ich potrebám druhu žijúceho v stáde; keďže by sa z tohto dôvodu mali odchovávať v skupinách; keďže teľatá ustajnené v skupinách aj jednotlivo v ohradách musia mať dostatočný priestor pre pohyb, kontakt s ostatným dobytkom a pre bežné pohyby pri vstávaní alebo líhaní;keďže je potrebné poskytnúť farmám čas na úpravy potrebné pre splnenie nových pravidiel,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Smernica č. 91/629/EHS sa týmto mení a dopĺňa takto:1. Článok 3 ods. 3 sa nahrádza takto:"3. Od 1. januára 1998 sa na všetky novovybudované a zrekonštruované farmy a na všetky tie, ktoré boli uvedené do užívania po tomto dátume, uplatňujú tieto ustanovenia:a) žiadne teľa nie je uzavreté v individuálnej ohrade po uplynutí veku ôsmich týždňov, pokiaľ veterinárny lekár nepotvrdí, že jeho zdravotný stav alebo správanie vyžaduje, aby bolo izolované za účelom ošetrenia. Šírka každej individuálnej ohrady pre teľa sa rovná prinajmenšom výške teľaťa v kohútiku meranej v stojacej polohe a dĺžka sa rovná prinajmenšom dĺžke tela teľaťa meranej od hrotu nosa po kaudálny okraj tuber ischii (sedacieho hrboľa) vynásobenej 1,1.Individuálne ohrady pre teľatá (s výnimkou ohrád pre izoláciu chorých zvierat) nesmú mať pevné steny, ale perforované, ktoré umožňujú teľatám priamy zrakový a hmatový kontakt;b) Pri teľatách chovaných v skupinách má každé teľa k dispozícii voľný priestor prinajmenšom sa rovnajúci 1,5 m2 pre každé teľa so živou hmotnosťou menej ako 150 kilogramov, prinajmenšom sa rovnajúci 1,7 m2 pre každé teľa so živou hmotnosťou 150 kilogramov alebo viac, ale menej ako 220 kilogramov, a prinajmenšom sa rovnajúci 1,8 m2 pre každé teľa so živou hmotnosťou 220 kilogramov alebo viac.Ustanovenia tohto odseku sa však neuplatňujú na:- farmy s menej ako šiestimi teľatami;- teľatá držané spolu s matkami kvôli cicaniu.Od 31. decembra 2006 sa ustanovenia uvedené vyššie budú uplatňovať na všetky farmy."2. Druhá zarážka článku 3 ods. 4 sa vypúšťa.3. Článok 4 ods. 2 sa vypúšťa.4. V článku 6 sa dátum "1. október 1997" nahrádza dátumom "1. januára 2006".Článok 21. Členské štáty príjmu zákony, iné právne predpisy a administratívne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 31. decembra 1997. Budú o tom bezodkladne informovať Komisiu.Keď členské štáty prijmú tieto opatrenia, tieto budú obsahovať odkaz na túto smernicu alebo ich bude sprevádzať takýto odkaz pri ich úradnom uverejnení. Metodiku týchto odkazov ustanovia členské štáty.2. Od dátumu stanoveného v odseku 1 však členské štáty môžu, v súlade so všeobecnými pravidlami zmluvy, dodržiavať alebo uplatňovať na svojich územiach prísnejšie ustanovenia na ochranu teliat, ako sú ustanovenia stanovené v tejto smernici. Informujú Komisiu o všetkých takýchto opatreniach.Článok 3Táto smernica nadobúda účinnosť v 20. deň od jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Článok 4Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 20. januára 1997Za RadupredsedaJ. Van Aartsen[1] Ú. v. ES C 85, 22.3.1996, s. 19.[2] Ú. v. ES C 320, 28.10.1996, s. 259.[3] Ú. v. ES L 340, 11.12.1991, s. 28.--------------------------------------------------