Dôležité právne oznámenie

|

31986L0297

Smernica Rady z 26. mája 1986 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa vývodových hriadeľov kolesových poľnohospodárskych a lesných traktorov a ich ochrany

Úradný vestník L 186 , 08/07/1986 S. 0019 - 0025 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 15 S. 0180  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 15 S. 0180  CS.ES Kapitola 13 Zväzok 008 S. 152  ET.ES Kapitola 13 Zväzok 008 S. 152  HU.ES Kapitola 13 Zväzok 008 S. 152  LT.ES Kapitola 13 Zväzok 008 S. 152  LV.ES Kapitola 13 Zväzok 008 S. 152  MT.ES Kapitola 13 Zväzok 008 S. 152  PL.ES Kapitola 13 Zväzok 008 S. 152  SK.ES Kapitola 13 Zväzok 008 S. 152  SL.ES Kapitola 13 Zväzok 008 S. 152

		Smernica Radyz 26. mája 1986o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa vývodových hriadeľov kolesových poľnohospodárskych a lesných traktorov a ich ochrany(86/297/EHS)RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä článku 100,so zreteľom na návrh Komisie [1],so zreteľom na stanovisko Zhromaždenia [2],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],keďže technické požiadavky, ktoré musia kolesové poľnohospodárske alebo lesné traktory spĺňať podľa vnútroštátnych zákonov, sa týkajú okrem iného vývodového hriadeľa a jeho ochrany;keďže tieto požiadavky sa v jednotlivých členských štátoch líšia; keďže je preto potrebné, aby všetky členské štáty prijali rovnaké požiadavky, ktoré svoje súčasné predpisy doplnia alebo ich nahradia, najmä aby pre každý typ traktora bolo možné zaviesť postup typového schválenia podľa EHS na základe smernice Rady 74/150/EHS zo 4. marca 1974 o aproximácii právnych predpisov členských štátov o typovom schválení kolesových poľnohospodárskych alebo lesných traktorov [4], v poslednom znení aktu o pristúpení Španielska a Portugalska;keďže rezolúcia Rady z 29. júna 1978 týkajúca sa akčného programu Európskych spoločenstiev o bezpečnosti a ochrane zdravia pri práci [5] stanovuje opatrenia na uplatňovanie princípov prevencie nehôd v návrhu a realizácii závodu a jeho strojového vybavenia, vrátane poľnohospodárskeho sektora; keďže ustanovenia týkajúce sa vývodových hriadeľov a ich ochrany stanovujú bezpečnostné faktory;keďže aproximácia vnútroštátnych právnych predpisov týkajúcich sa kolesových poľnohospodárskych alebo lesných traktorov predpokladá, že členské štáty budú vzájomne uznávať kontroly vykonané ktorýmkoľvek z nich na základe spoločných požiadaviek,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 11. "Poľnohospodársky alebo lesný traktor" je každé motorové vozidlo vybavené kolesami alebo pásovým podvozkom a aspoň s dvoma nápravami, ktorého hlavná funkcia spočíva v jeho ťažnej sile a ktorý je konštruovaný špeciálne na ťahanie, tlačenie, nesenie a poháňanie určitého náradia, strojov alebo prívesov určených na použitie v poľnohospodárstve alebo lesníctve. Môže byť upravený na prepravu nákladu a osôb.2. Táto smernica platí len pre traktory definované v odseku 1, ktoré majú aspoň dve nápravy a sú vybavené vzduchovými pneumatikami a ktorých maximálna konštrukčná rýchlosť je od 6 do 30 km/h.Článok 2Žiadny členský štát nesmie odmietnuť udeliť typové schválenie podľa EHS alebo vnútroštátne typové schválenie traktora, alebo odmietnuť, alebo zakázať jeho predaj, evidenciu, uvedenie do premávky alebo používanie z dôvodov týkajúcich sa vývodového hriadeľa a jeho ochrany, ak tieto nariadenia spĺňajú požiadavky stanovené v prílohe I.Článok 3Táto smernica pri úplnom dodržiavaní zmluvy nemá vplyv na právo členských štátov stanoviť požiadavky, ktoré považujú za potrebné na zabezpečenie ochrany bezpečnosti a zdravia pracovníkov pri používaní daných traktorov, a to za predpokladu, že tieto požiadavky neznamenajú úpravu vývodového hriadeľa a jeho ochrany spôsobom, ktorý nie je určený v tejto smernici.Článok 4Akékoľvek zmeny a doplnenia potrebné na prispôsobenie požiadaviek prílohy I a vzorovej prílohy k certifikátu typového schválenia podľa EHS uvedeného v prílohe II technickému pokroku sa prijmú podľa postupu stanoveného v článku 13 smernice 74/150/EHS.Článok 51. Členské štáty uvedú do účinnosti zákony iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na zosúladenie s touto smernicou do 18 mesiacov od jej prijatia. Bezodkladne o tom informujú Komisiu. Požiadavky odseku 5.2 prílohy I sa však nebudú uplatňovať do 1. októbra 1995.2. Členské štáty zabezpečia, aby Komisia bola informovaná o znení hlavných ustanovení vnútroštátneho právneho predpisu, ktorý prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.Článok 6Táto smernica je určená členským štátom.V Bruseli 26. mája 1986Za RadupredsedaG. Braks[1] Ú. v. ES C 164, 23.6.1983, s. 5.[2] Ú. v. ES C 307, 14.11.1983, s. 104.[3] Ú. v. ES C 341, 19.12.1983, s. 2.[4] Ú. v. ES L 84, 28.3.1974, s. 10.[5] Ú. v. ES C 165, 11.7.1978, s. 3.--------------------------------------------------PRÍLOHA IDEFINÍCIA A OBLASŤ PÔSOBNOSTI, ŽIADOSŤ O TYPOVÉ SCHVÁLENIE PODĽA EHS, TYPOVÉ SCHVÁLENIE PODĽA EHS, TYPY VÝVODOVÝCH HRIADEĽOV, POŽIADAVKY NA KONŠTRUKCIU A UMIESTNENIE VÝVODOVÝCH HRIADEĽOV A ICH OCHRANNÝCH KRYTOV1. DEFINÍCIA A OBLASŤ PÔSOBNOSTI1.1. "Vývodový hriadeľ" (PTO) je vystupujúca časť hnacieho hriadeľa traktora, ktorá prenáša pohyb na stroj.1.2. Ustanovenia tejto smernice platia len pre vývodové hriadele definované v 1.1 a umiestnené v zadnej časti traktora. Odsek 5.2 tejto prílohy však platí len pre traktory s minimálnym pevným alebo nastaviteľným rozchodom aspoň 1150 mm na jednej z hnacích náprav.2. ŽIADOSŤ O TYPOVÉ SCHVÁLENIE PODĽA EHS2.1. Žiadosť o typové schválenie traktora týkajúca sa vývodového hriadeľa a jeho ochrany musí predložiť výrobca traktora alebo jeho splnomocnený zástupca.2.2. K žiadosti musia byť priložené vo vhodnej a dostatočne podrobnej mierke vyhotovené tri kópie výkresov tých častí traktora, ktoré sú predmetom požiadaviek tejto smernice.2.3. Technickej skúšobni zodpovednej za vykonávanie skúšok na typové schválenie musí byť dodaný traktor takého typu, na ktorý sa schválenie požaduje, alebo tie konštrukčné časti traktora, ktoré sú považované za dôležité na vykonanie skúšok požadovaných touto smernicou.3. TYPOVÉ SCHVÁLENIE PODĽA EHS3.1. Pri každom udelenom alebo zamietnutom schválení musí byť k osvedčeniu o typovom schválení podľa EHS priložený protokol, ktorého vzor je v prílohe II.4. TYPY VÝVOJOVÉHO HRIADEĽA4.1. Parametre vývodových hriadeľov musia zodpovedať jednému z typov uvedených v tabuľke 1:TABUĽKA 1Parametre typov vývodových hriadeľovTyp | Menovitý priemer (mm) | Počet drážok | Menovité otáčky vývodového hriadeľa (min-1) [1] || |1 | 35 | 6 | priamych drážok | 540 a/alebo 1000 |2 | 35 | 21 | evolventných ozubení |3 | 45 | 20 |4.2. Musí byť možnosť udržiavať otáčky vývodového hriadeľa pomocou vhodných prostriedkov.4.3. Ak existuje medzi otáčkami motora a otáčkami vývodového hriadeľa viac ako jeden pomer, musí byť každá zmena tohto pomeru rozpoznateľná. Okrem toho musí byť konkrétnymi konštrukčnými prostriedkami zabezpečené, že nedôjde k neúmyselným zmenám pomeru – najmä k zmenám na vyššie otáčky. Toto bezpečnostné zariadenie musí byť funkčné pri každom zapojení vývodového hriadeľa.4.4. Súčasťou traktora musí byť zariadenie, ktorým sú vždy jasne indikované navolené otáčky vývodového hriadeľa.5. POŽIADAVKY NA KONŠTRUKCIU A UMIESTNENIE5.1. Smer otáčania zadného vývodového hriadeľaPri pohľade v smere jazdy traktora sa vývodový hriadeľ otáča v smere pohybu hodinových ručičiek.5.2. Voľný priestor okolo vývodového hriadeľaZóna voľného priestoru okolo vývodového hriadeľa musí byť v súlade s vyobrazením na obrázku 1 a v súlade s rozmermi podľa tabuľky 2.+++++ TIFF +++++TABUĽKA 2Rozmery zóny voľného priestoruTyp | A min. | B max. | C max. | F min. | G min. | I min. | R férický max. | Α min. |1 | 76 | 80 | 60 | 120 | 240 | 280 | 76 | 55° |2 |3 | 89 | 100 | 65 | 145 | 290 | 295 | 89 | 51° |5.3. Ochrana vývodových hriadeľov5.3.1. Ochrana5.3.1.1. Vývodový hriadeľ musí byť chránený krytom namontovaným na traktore, ktorý zakrýva aspoň vrchnú časť a obe bočné strany vývodového hriadeľa tak, ako je to znázornené na obrázku 2 alebo iným spôsobom, ktorý poskytujú podobnú úroveň ochrany, ako napr. umiestnenie vývodového hriadeľa vo vybraní, ktoré je súčasťou traktora alebo je tvorené inou samostatnou časťou traktora (kotvenie ťažného háku, kryt spojovacie zariadenia atď.).5.3.1.2. Rozmery ochranného krytu sú stanovené v závislosti na type vývodového hriadeľa v tabuľke 3.5.3.1.3. Traktor musí byť vybavený prídavným nerotujúcim ochranným zariadením, ktoré úplne zakrýva vývodový hriadeľ a slúži na ochranu vývodového hriadeľa v čase, keď nie je používaný.5.3.2. Vlastnosti ochranných krytov5.3.2.1. Ochranný kryt musí byť skonštruovaný tak, aby neprekážal používaniu a údržbe traktora (alebo aby ich uľahčoval).Musí byť možné vykonávať údržbu traktora bez toho, aby bolo potrebné odstrániť ochranný kryt.5.3.2.2. Použitý materiál musí byť odolný voči nepriaznivému počasiu, musí si zachovať svoje mechanické vlastnosti v studenom počasí a musí byť dostatočne húževnatý.5.3.2.3. Ochranný kryt nesmie mať hroty alebo ostré hrany; nesmú byť v ňom otvory, ktorých priemer alebo dĺžka strany štvorca alebo obdĺžnika väčšia ako 8 mm, okrem otvoru potrebného na pripevnenie reťaze ochranného zariadenia hnacieho hriadeľa s krížovým kĺbom. Ochranný kryt musí zniesť zaťaženie 120 daN, pokiaľ nie je skonštruovaný tak, že nemôže byť používaný ako schodík.+++++ TIFF +++++TABUĽKA 3Rozmery ochranného krytu vývodového hriadeľaTyp | Rozmery ochranného krytu [2] (mm) |a | b ± 5 | c ± 5 | d ± 5 |1 | 70 | 125 | 85 | 285 |2 | 70 | 125 | 85 | 285 |3 | 80 | 150 | 100 | 300 |[1] S výnimkou vývodových hriadeľov, ktoré súvisia s rýchlosťou traktora.[2] Ak má prípade traktor dva zadné vývodové hriadele, môžu byť rozmery b a/alebo d upravené tak, aby medzi hriadeľmi a ochranným krytom zostal ekvivalentný voľný priestor.--------------------------------------------------PRÍLOHA IIVZOR+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Smernica Rady z 25. októbra 1966, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady z 26. júna 1964 o veterinárnych otázkach, ktoré ovplyvňujú obchodovanie s čerstvým mäsom v rámci spoločenstva

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31966L0601

Úradný vestník 192 , 27/10/1966 S. 3302 - 3304 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 3 Zväzok 1 S. 0178  Dánske špeciálne vydanie: Série I Kapitola 1965-1966 S. 0213  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 3 Zväzok 1 S. 0178  Anglické špeciálne vydanie: Série I Kapitola 1965-1966 S. 0244  Grécke špeciálne vydanie: Kapitola 03 Zväzok 2 S. 0054

		Smernica Radyz 25. októbra 1966,ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady z 26. júna 1964 o veterinárnych otázkach, ktoré ovplyvňujú obchodovanie s čerstvým mäsom v rámci spoločenstva(66/601/EHS)RADA EURÓPSKEHO HOSPODÁRSKEHO SPOLOČENSTVA,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä na jej články 43 a 100,so zreteľom na návrh Komisie,so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [1],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru,keďže smernica Rady z 26. júna 1964 [2] o veterinárnych otázkach, ktoré ovplyvňujú obchodovanie s čerstvým mäsom v rámci spoločenstva, nadobudla účinnosť 30. júna 1965;keďže uvedená smernica predstavuje prvú etapu zosúlaďovania určeného na odstránenie prekážok v obchodovaní, ktoré vyplývajú z rozdielov medzi veterinárnymi ustanoveniami členských štátov, najmä pokiaľ ide o hygienu mäsa;keďže začlenenie uvedenej smernice do právnych predpisov každého členského štátu ukázalo, že jej ustanovenia by sa mali prispôsobiť novým technickým a vedeckým údajom a nadobudnutým skúsenostiam;keďže by sa preto mali, len čo to bude možné, vykonať určité zmeny a doplnky pôvodného textu, avšak bez toho, aby by to bolo na škodu základným normám a zásadám systému zavedenému touto smernicou;keďže by sa na základe nadobudnutých skúseností mali rozšíriť niektoré definície obsiahnuté v tejto smernici;keďže je nutné špecifikovať, že musia byť uvedené dôvody na zákaz predaja mäsa v čase zdravotnej prehliadky vykonávanej v krajine určenia, najmä s cieľom umožňovať definovanie právomocí veterinárneho experta zodpovedného za doručenie stanoviska odosielateľovi;keďže by sa malo výslovne uviesť, že v obchodovaní s čerstvým mäsom, ktoré nie je určené na ľudskú spotrebu, by mali ostať v účinnosti vnútroštátne ustanovenia, až kým sa neprijmú nariadenia spoločenstva;keďže ustanovenia o hygiene bitúnkov sa musia zachovať, ale požiadavka, že na bitúnkoch by mali byť zabezpečené osobitné miesta, kde sa nezabíjajú určité konkrétne druhy zvierat, sa môže odvolať;keďže skúsenosti ukázali, že požiadavky na označovanie pečiatkou by sa mali zmeniť a doplniť pokiaľ ide o malé diely mäsa a vedľajších jatočných produktov a že popri metylovej fialovej by sa na pečiatkovanie mäsa malo schváliť používanie fialových farbiacich látok,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Smernica Rady z 26. júna 1964 o veterinárnych otázkach, ktoré ovplyvňujú obchodovanie s čerstvým mäsom v rámci spoločenstva, sa mení a dopĺňa tak, ako je uvedené v nasledujúcich článkoch.Článok 21. "a) "telo" znamená celé telo jatočného zvieraťa po vykrvení, vyňatí vnútorností (vykolení) a odstránení končatín v zápästí a predpätí, hlavy, chvosta a vemena; okrem toho, v prípade hovädzieho dobytka, oviec, kôz a nepárnokopytníkov, po stiahnutí z kože."2. Na koniec článku 2 písm. b) sa dopĺňajú slová "či už prirodzene spojené alebo nespojené s telom".Článok 3V článku 3 ods. 1 písm. c) sa slová "o ktorom sa zistilo, že je zdravé" nahrádzajú slovami "na základe výsledku uvedenej prehliadky bolo uvoľnené ako vhodné na zabitie na obchodovanie s čerstvým mäsom v rámci spoločenstva".Článok 4V článku 4 ods. 4 sa po slove "bitúnku" vkladajú slová "alebo rozrábkarne".Článok 5"1. Bez toho, aby boli dotknuté právomoci vyplývajúce z druhej vety druhého pododseku článku 4 ods. 3, členský štát môže zakázať predaj čerstvého mäsa na svojom území, ak sa v čase zdravotnej prehliadky vykonanej v krajine určenia zistí, že:a) také mäso nie je vhodné na ľudskú spotrebu; alebob) neboli dodržané ustanovenia článku 3."Článok 61. V článku 6 ods. 1 časť A písm. a) bod 1 sa slová "und Schweinen" v nemeckom texte vypúšťajú.2. "d) čerstvé mäso neurčené na ľudskú spotrebu."3. "Čerstvé mäso uvedené vyššie v písmenách a), b) a c) sa môže odosielať iba v súlade s článkom 3."Článok 7Kapitola 1 bod 1 prílohy I sa mení takto:a) Znenie pododseku b) sa nahrádza takto:"b) miestnosti na zabíjanie dostatočne veľké na uspokojivé vykonávanie práce; v miestnosti na zabíjanie, kde sa zabíjajú spolu ošípané aj ostatné druhy zvierat, musí byť zabezpečené osobitné miesto na zabíjanie ošípaných;"b) Pododsek e) znie takto:"e) oddelené miestnosti na skladovanie tuku a na skladovanie koží, rohov a kopýt, ak sa také odpadové produkty neodstraňujú z bitúnku v deň zabitia;"c) Pododsek p) znie takto:"p) dostatočné zásobovanie len pitnou vodou pod tlakom; avšak úžitková voda sa vo výnimočných prípadoch môže používať na výrobu pary, za predpokladu, že potrubia inštalované na tento účel vylučujú používanie tejto vody na iné účely."Článok 8"18. Telá nepárnokopytníkov, ošípaných starších ako štyri týždne a hovädzieho dobytka staršieho ako tri mesiace sa musia predkladať na prehliadku pozdĺžne rozdelené na polovice tiel pozdĺž celej chrbtice. V prípade uvedených ošípaných a nepárnokopytníkov musí byť aj hlava pozdĺžne rozdelená. Ak si to prehliadka vyžaduje, úradný veterinárny lekár môže požadovať, aby bolo každé telo pozdĺžne rozdelené."Článok 91. V prvej zarážke kapitoly VII bod 29 prílohy I sa slová "v chrbtovej oblasti" vypúšťajú.2. "30. Pečene sa označujú vypaľovacou značkou v súlade s bodom 28.Hlavy, jazyky, srdcia a pľúca sa označujú atramentom alebo vypaľovacou značkou v súlade s bodom 28.Avšak v prípade hovädzieho dobytka mladšieho ako tri mesiace, ošípaných, oviec a kôz označovanie jazykov a sŕdc nie je povinné."3. "31. Diely iné ako tuk, podkožný tuk, chvosty, uši a nohy získané v rozrábkarniach z riadne opečiatkovaných tiel sa musia, ak nie sú opečiatkované, označiť atramentom alebo vypaľovacou značkou v súlade s bodom 28. Toto označenie obsahuje číslo rozrábkarne namiesto veterinárneho schvaľovacieho čísla bitúnku;Kusy tuhého vonkajšieho tuku, z ktorého bola odstránená koža, sa zhromaždia do dávok po piatich kusoch zapečatených pod úradným dozorom a označených etiketou v súlade s bodom 32."4. "32. Ak sa diely vedľajších jatočných produktov oddelených z tiel odosielajú v druhých obaloch, pečiatka podľa bodu 28 alebo 31 musí byť pripevnená k jasne viditeľnej etikete pripevnenej na druhý obal takým spôsobom, aby sa pri otváraní obalu nevyhnutne zlomila."Posledná veta bodu 32 sa vypúšťa.5. "33. Na pečiatkovanie mäsa atramentom sa môže používať iba metylová fialová alebo iné fialové farbivo schválené na tento účel podľa predpisov spoločenstva."Článok 10"34. Originálne vyhotovenie zdravotného osvedčenia sprevádzajúceho mäso počas prepravy do krajiny určenia musí vystaviť úradný veterinárny lekár v čase nakladania. Zdravotné osvedčenie musí formou a obsahom zodpovedať vzoru v prílohe II, musí byť vystavené aspoň v jazyku krajiny určenia a musí obsahovať informácie špecifikované vo vzore v prílohe II."Článok 11"a) - mäso opísané vyššie (3)- etiketa upevnená na druhých obaloch mäsa opísaného vyššie (3)má pečiatku, ktorá vyjadruje, že mäso pochádza výlučne zo zvierat zabitých na schválených bitúnkoch;"Článok 12Členské štáty prijmú zákony, iné právne predpisy a administratívne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do ôsmich mesiacov od jej oznámenia. Bezodkladne o tom budú informovať Komisiu.Článok 13Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 25. októbra 1966Za RadupredsedaB. W. Biesheuvel[1] Ú. v. ES 130, 19.7.1966, s. 2466/66.[2] Ú. v. ES 121, 29.7.1964, s. 2012/64.--------------------------------------------------


title: Smernica Komisie 2011/81/EÚ z  20. septembra 2011 , ktorou sa mení a dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 98/8/ES s cieľom zaradiť deltametrín ako účinnú látku do prílohy I k uvedenej smernici  Text s významom pre EHP

text:
               21.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 243/16

         SMERNICA KOMISIE 2011/81/EÚ
   z 20. septembra 2011,
   ktorou sa mení a dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 98/8/ES s cieľom zaradiť deltametrín ako účinnú látku do prílohy I k uvedenej smernici
   (Text s významom pre EHP)
   EURÓPSKA KOMISIA,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
   so zreteľom na smernicu Európskeho parlamentu a Rady 98/8/ES zo 16. februára 1998 o uvádzaní biocídnych výrobkov na trh (1), a najmä na jej článok 16 ods. 2 druhý pododsek,
   keďže:

               (1)

               Nariadením Komisie (ES) č. 1451/2007 zo 4. decembra 2007 o druhej fáze desaťročného pracovného programu uvedeného v článku 16 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/8/ES o uvádzaní biocídnych výrobkov na trh (2) sa ustanovuje zoznam aktívnych látok, ktoré sa majú posúdiť na účely ich prípadného zaradenia do prílohy I, IA alebo IB k smernici 98/8/ES. Tento zoznam zahŕňa deltametrín.

               (2)

               Podľa nariadenia (ES) č. 1451/2007 sa deltametrín posudzoval v súlade s článkom 11 ods. 2 smernice 98/8/ES na použitie vo výrobkoch typu 18, insekticídoch, akaricídoch a výrobkoch na ochranu proti iným článkonožcom, podľa prílohy V k uvedenej smernici.

               (3)

               Švédsko bolo určené ako spravodajský členský štát a 27. júna 2008 predložilo Komisii v súlade s článkom 14 ods. 4 a 6 nariadenia (ES) č. 1451/2007 správu príslušného orgánu spolu s odporúčaním.

               (4)

               Členské štáty a Komisia preskúmali správu zodpovedného orgánu. V súlade s článkom 15 ods. 4 nariadenia (ES) č. 1451/2007 sa výsledky preskúmania začlenili 6. mája 2011 v rámci Stáleho výboru pre biocídne výrobky do hodnotiacej správy.

               (5)

               Z hodnotení vyplýva, že v prípade biocídnych výrobkov, ktoré obsahujú deltametrín a používajú sa ako insekticídy, akaricídy a výrobky na kontrolu iných článkonožcov, sa dá očakávať, že budú vyhovovať požiadavkám ustanoveným v článku 5 smernice 98/8/ES. Preto je vhodné zaradiť látku deltametrín do prílohy I k uvedenej smernici.

               (6)

               Na úrovni Únie sa nehodnotili všetky možné použitia. Preto je vhodné, aby členské štáty posúdili tieto použitia alebo scenáre vystavenia vplyvu látky a tie riziká pre prostredia a populácie, ktoré sa pri hodnotení rizika na úrovni Únie nezohľadnili reprezentatívnym spôsobom, a aby pri udeľovaní povolení výrobkov zabezpečili prijatie primeraných opatrení alebo zavedenie osobitných podmienok v záujme zmiernenia zistených rizík na prijateľnú úroveň.

               (7)

               Vzhľadom na riziká pre vodný ekosystém, keď sa výrobky aplikovali na vnútorných bariérach, čo v čistiarni odpadových vôd spôsobovalo vznik emisií v určitom rozsahu, je vhodné požadovať, aby sa výrobky nepovoľovali na používanie, ktoré spôsobuje vznik takýchto emisií, pokiaľ sa nepredložia údaje, z ktorých vyplýva, že výrobok bude vyhovovať požiadavkám článku 5 smernice 98/8/ES aj prílohy VI k tej istej smernici, v prípade potreby uplatnením vhodných opatrení zameraných na zmierňovanie rizika.

               (8)

               Je dôležité uplatňovať ustanovenia tejto smernice súbežne vo všetkých členských štátoch, aby sa zabezpečilo, že s biocídnymi výrobkami obsahujúcimi účinnú látku deltametrín sa bude zaobchádzať na trhu rovnako, a aby sa vo všeobecnosti uľahčilo riadne fungovanie trhu s biocídnymi výrobkami.

               (9)

               Kým sa účinná látka zaradí do prílohy I k smernici 98/8/ES, malo by uplynúť primerané obdobie, aby sa členské štáty a zainteresované strany stihli pripraviť na plnenie nových uložených požiadaviek a aby žiadatelia, ktorí predložili dokumentáciu, mali možnosť plne využiť desaťročné obdobie, počas ktorého sú informácie chránené a ktoré v súlade s článkom 12 ods. 1 písm. c) bodom ii) smernice 98/8/ES začína plynúť od dátumu zaradenia do prílohy.

               (10)

               Po zaradení účinnej látky do prílohy by členské štáty mali mať k dispozícii primerané obdobie na vykonanie článku 16 ods. 3 smernice 98/8/ES.

               (11)

               Smernica 98/8/ES by sa preto mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť.

               (12)

               Opatrenia ustanovené v tejto smernici sú v súlade so stanoviskom Stáleho výboru pre biocídne výrobky,

         PRIJALA TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Príloha I k smernici 98/8/ES sa mení a dopĺňa v súlade s prílohou k tejto smernici.
   Článok 2
   1.   Členské štáty prijmú a uverejnia najneskôr do 30. septembra 2012 zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou.
   Tieto ustanovenia sa uplatňujú od 1. októbra 2013.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 3
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 4
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Bruseli 20. septembra 2011

            Za Komisiu

            predseda

         José Manuel BARROSO

      (1)  Ú. v. ES L 123, 24.4.1998, s. 1.

      (2)  Ú. v. EÚ L 325, 11.12.2007, s. 3.

      PRÍLOHA
      V prílohe I k smernici 98/8/ES sa dopĺňa táto položka:

                     Číslo

                     Bežný názov

                     Názov IUPAC
                     Identifikačné čísla

                     Minimálna čistota aktívnej látky v biocídnom výrobku uvedenom na trh

                     Dátum zaradenia do prílohy

                     Termín na dosiahnutie súladu s článkom 16 ods. 3 (okrem výrobkov obsahujúcich viac než jednu aktívnu látku, pre ktoré sa termín na dosiahnutie súladu s článkom 16 ods. 3 vymedzí v poslednom z rozhodnutí o zaradení do prílohy venovanej týmto aktívnym látkam)

                     Dátum ukončenia zaradenia do prílohy

                     Druh výrobku

                     Osobitné ustanovenia (1)

                     „49

                     deltametrín

                     (S)-α-kyano-3-fenoxybenzyl (1R,3R)-3-(2,2-dibromovinyl)-2,2-dimetylcyklopropánkarboxylát
                     Číslo CAS: 52918-63-5
                     Číslo EC: 258-256-6

                     985 g/kg

                     1. október 2013

                     30. september 2015

                     30. september 2023

                     18

                     Pri posudzovaní žiadostí o povolenie výrobku v súlade s článkom 5 a prílohou VI posudzujú členské štáty, ak je to v prípade konkrétneho výrobku relevantné, tie spôsoby použitia alebo scenáre vystavenia pôsobeniu látky, ako aj tie riziká pre životné prostredia a populácie, ktoré sa pri hodnotení rizika na úrovni Únie nezohľadnili reprezentatívnym spôsobom.
                     Výrobky, ktoré nie sú povolené na vnútorné ošetrovanie spôsobujúce emisie v čistiarni odpadových vôd v takom rozsahu, v akom sa pri hodnotení rizika na úrovni Únie prejavili neprijateľné riziká, pokiaľ sa nepredložia údaje, z ktorých vyplýva, že výrobok bude vyhovovať požiadavkám článku 5 smernice 98/8/ES aj prílohy VI k tej istej smernici, v prípade potreby uplatnením vhodných opatrení zameraných na zmierňovanie rizika.“

         (1)  V záujme vykonávania spoločných princípov uvedených v prílohe VI sú obsah a závery hodnotiacich správ k dispozícii na webovej stránke Komisie: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm


title: Smernica Rady z 13. decembra 1976 o opatreniach, ktorými sa má uľahčiť účinné uplatňovanie slobody usadiť sa a slobody poskytovať služby, pokiaľ ide o činnosť poisťovacích agentov a sprostredkovateľov (ex skupina ISIC 630), najmä o dočasných opatreniach týkajúcich sa týchto činností

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31977L0092

Úradný vestník L 026 , 31/01/1977 S. 0014 - 0019 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 6 Zväzok 1 S. 0191  Grécke špeciálne vydanie: Kapitola 06 Zväzok 1 S. 0243  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 6 Zväzok 1 S. 0191  Španielske špeciálne vydanie: Kapitola 06 Zväzok 1 S. 0219  Portugalské špeciálne vydanie Kapitola 06 Zväzok 1 S. 0219

		Smernica Radyz 13. decembra 1976o opatreniach, ktorými sa má uľahčiť účinné uplatňovanie slobody usadiť sa a slobody poskytovať služby, pokiaľ ide o činnosť poisťovacích agentov a sprostredkovateľov (ex skupina ISIC 630), najmä o dočasných opatreniach týkajúcich sa týchto činností(77/92/EHS)RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä na jej články 49, 57, 66 a 235,so zreteľom na návrh Komisie,so zreteľom na stanovisko Zhromaždenia [1],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],keďže podľa zmluvy je zakázané akékoľvek diskriminačné zaobchádzanie na základe štátnej príslušnosti v súvislosti s usadením sa resp. podnikaním a poskytovaním služieb po skončení prechodného obdobia; keďže zásada takéhoto zaobchádzania na základe národnosti platí predovšetkým na právo vstupovať do profesných organizácií v prípade, kedy profesionálne činnosti príslušnej osoby zahŕňajú potrebu vykonávania tohto práva;keďže nie všetky členské štáty stanovujú podmienky na začatie a vykonávanie činností poisťovacieho agenta a sprostredkovateľa; keďže v niektorých prípadoch existuje právo na začatie a vykonávanie takýchto činností, pričom v iných prípadoch existujú prísne ustanovenia, ktoré podmieňujú prístup k povolaniu preukázaním spôsobilosti;keďže vzhľadom na rozdiely medzi členskými štátmi v súvislosti s rozsahom činností poisťovacieho agenta a sprostredkovateľa je potrebné čo najjasnejšie definovať činnosti, na ktoré sa má vzťahovať táto smernica;keďže okrem toho článok 57 zmluvy ustanovuje, že s cieľom uľahčiť osobám začatie a vykonávanie činností ako samostatne zárobkovo činné osoby, majú byť vydané smernice o vzájomnom uznávaní diplomov, osvedčení a iných dokladov o spôsobilosti a o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení v členských štátoch;keďže pri absencii vzájomného uznávania diplomov alebo okamžitej koordinácie je aj tak potrebné uľahčiť účinné uplatňovanie slobody usadiť sa a slobody poskytovania služieb na príslušné činnosti predovšetkým prijatím prechodných opatrení naplánovaných vo všeobecných programoch [3] s cieľom zabrániť neprimeraným obmedzeniam pre štátnych príslušníkov členských štátov, v ktorých začatie takýchto činností nepodlieha žiadnym podmienkam;keďže na zabránenie vzniku takýchto ťažkostí, cieľom prechodných opatrení má byť uznanie, že dostatočnou kvalifikáciou na začatie príslušných činností v hostiteľských členských štátoch, ktoré majú predpisy na začatie takýchto činností, je skutočnosť, že táto činnosť bola vykonávaná počas primeraného obdobia v členskom štáte, z ktorého zahraničný štátny príslušník prichádza, pričom takéto obdobie musí byť v dostatočne blízkej minulosti, v prípadoch, kedy sa nevyžaduje predchádzajúca odborná príprava, a to na uistenie sa, že príslušná osoba má profesionálne znalosti zodpovedajúce znalostiam požadovaným od vlastných štátnych príslušníkov hostiteľskej krajiny;keďže vzhľadom na situáciu v Holandsku, kde sú sprostredkovatelia poistenia rozdelení na niekoľko kategórií podľa odborných znalostí, musí byť vytvorený zodpovedajúci systém pre štátnych príslušníkov iných členských štátov, ktorí majú v úmysle začať činnosť v jednej alebo viacerých príslušných kategóriách; keďže najprimeranejším a najobjektívnejším kritériom na tento účel je počet zamestnancov, ktorí pracujú alebo pracovali pod vedením príslušnej osoby;keďže činnosť agenta zahŕňa vykonávanie trvalého poverenia jednej alebo viacerých poisťovacích spoločností, ktoré oprávňujú príslušnú osobu v súvislosti s určitými alebo všetkými transakciami, patriacimi do bežného predmetu podnikania tejto spoločnosti alebo príslušných spoločností, prijímať v mene takejto spoločnosti alebo spoločností záväzky, ktoré sú pre túto spoločnosť alebo spoločnosti záväzné, pričom príslušná osoba musí mať možnosť začať činnosť sprostredkovateľa v hostiteľskom členskom štáte;keďže cieľ tejto smernice prestane existovať, keď sa dosiahne koordinácia podmienok na začatie a vykonávanie týchto činností a vzájomné uznávanie diplomov, osvedčení a iných formálnych dôkazov o spôsobilosti;keďže pokiaľ v členských štátoch začatie alebo vykonávanie činností uvedených v tejto smernici v prípade platených zamestnancov taktiež závisí od ich odborných znalostí alebo schopností, táto smernica má platiť aj pre túto kategóriu osôb, s cieľom odstrániť prekážku voľného pohybu pracovných síl, a tým doplniť opatrenia prijaté v nariadení Rady (EHS) č. 1612/68 z 15. októbra 1968 o slobode pohybu pracovných síl v rámci spoločenstva [4] v znení nariadenia (EHS) č. 312/76 [5];keďže z rovnakého dôvodu ustanovenia určené v súvislosti s dôkazom o dobrej povesti a dôkazom, že v minulosti nedošlo k vyhláseniu konkurzu, majú platiť aj pre platených zamestnancov;PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 11. Členské štáty prijmú opatrenia definované v tejto smernici so zreteľom na usadenie sa alebo poskytovanie služieb na ich území fyzickými osobami a obchodnými spoločnosťami, na ktoré sa vzťahuje hlava I všeobecných programov (ďalej len "oprávnené osoby"), ktoré majú v úmysle vykonávať samostatne zárobkové činnosti uvedené v odseku 2 tohto článku.2. Táto smernica sa vzťahuje aj na štátnych príslušníkov členských štátov, ktorí podľa ustanovení nariadenia (EHS) č. 1612/68 majú v úmysle začať činnosti uvedené v článku 2 ako platení zamestnanci.Článok 21. Táto smernica platí pre nasledovné činnosti, ktoré patria do ISIC skupiny 630 v prílohe III k všeobecnému programu odstránenia prekážok v práve na podnikanie:a) zárobkové činnosti osôb, ktoré konajúc úplne slobodne, pokiaľ ide o výber spoločnosti, v súvislosti s poistením alebo zaistením rizík sprostredkujú kontakt medzi osobami, ktoré majú záujem o poistenie alebo zaistenie, a poisťovňami alebo zaisťovňami, vykonávajú prípravnú prácu na uzatváranie poistných alebo zaisťovacích zmlúv a tam, kde je to primerané, pomáhajú pri vybavovaní a plnení takýchto zmlúv predovšetkým v prípade poistnej udalosti;b) zárobkové činnosti osôb, ktoré na základe jednej alebo viacerých zmlúv alebo plných mocí sú poverené tým, aby v mene a na účet alebo iba na účet jednej alebo viacerých poisťovacích spoločností ponúkali, navrhovali a pripravovali alebo uzatvárali poistné zmluvy alebo aby pomáhali pri vybavovaní a plnení takýchto zmlúv, predovšetkým v prípade poistnej udalosti;c) činnosti iných osôb ako osôb uvedených v písm. a) a b), ktoré, konajúc v mene týchto osôb, okrem iného vykonávajú uvádzaciu prácu, prezentujú poistné zmluvy alebo vyberajú poistné za predpokladu, že súčasťou týchto operácií nie sú žiadne poistné záväzky voči alebo zo strany verejnosti.2. Táto smernica sa vzťahuje na činnosti, ktoré sú v členských štátoch obvykle opísané nasledovne:a) činnosti uvedené v ods. 1 písm. a):- v Belgicku:- Courtier d'assuranceVerzekeringsmakelaar,- Courtier de réassuranceHerverzekeringsmakelaar;- v Dánsku:- Juridiske og fysiske personer, som driver selvstændig virksomhed som formidler ved afsætning af forsikringskontrakter;- v Nemecku:- Versicherungsmakler,- Rückversicherungsmakler;- vo Francúzsku:- Courtier d'assurance,- Courtier d'assurance maritime,- Courtier de réassurance;- v Írsku:- Insurance broker,- Reinsurance broker;- v Taliansku:- Mediatore di assicurazioni,- Mediatore di riassicurazioni;- v Holandsku:- Makelaar,- Assurantiebezorger,- Erkend assurantieagent,- Verzekeringsagent;- v Spojenom Kráľovstve:- Insurance broker;b) činnosti uvedené v ods. 1 písm. b):- v Belgicku:- Agent d'assuranceVerzekeringsagent;- v Dánsku:- Forsikringsagent;- v Nemecku:- Versicherungsvertreter;- vo Francúzsku:- Agent général d'assurance;- v Írsku:- Agent;- v Taliansku:- Agente di assicurazioni;- v Luxembursku:- Agent principal d'assurance,- Agent d'assurance;- v Holandsku:- Gevolmachtigd agent,- Verzekeringsagent;- v Spojenom Kráľovstve:- Agent;c) činnosti uvedené v ods. 1 písm. c):- v Belgicku:- Sous-agent,Sub-agent;- v Dánsku:- Underagent;- v Nemecku:- Gelegenheitsvermittler,- Inkassant;- vo Francúzsku:- Mandataire,- Intermédiaire,- Sous-agent;- v Írsku:- Sub-agent;- v Taliansku:- Subagente;- v Luxembursku:- Sous-agent;- v Holandsku:- Sub-agent;- v Spojenom kráľovstve:- Sub-agent.Článok 3Členské štáty, v ktorých je začatie alebo vykonávanie akejkoľvek činnosti uvedenej v článku 2 podmienené splnením určitých kvalifikačných podmienok, zabezpečia, aby akejkoľvek oprávnenej osobe, ktorá o to požiada, boli poskytnuté informácie o predpisoch, ktorými sa riadi profesia, o ktorej začatie žiada, a to skôr ako sa usadí, resp. začne dočasne vykonávať akúkoľvek činnosť.Článok 4Ak v členskom štáte začatie alebo vykonávanie akejkoľvek činnosti uvedenej v článku 2 ods. 1 písm. a) a b) závisí od všeobecných, obchodných alebo odborných znalostí a schopností, tento členský štát ako dostatočný dôkaz takejto znalosti a schopnosti akceptuje skutočnosť, že jedna z príslušných činností bola vykonávaná v inom členskom štáte počas ktoréhokoľvek z nasledovných období:a) štyri po sebe nasledujúce roky v nezávislej pozícii alebo vo vedúcej funkcii; alebob) dva po sebe nasledujúce roky v nezávislej pozícii alebo vo vedúcej funkcii, ak oprávnená osoba preukáže, že pracovala aspoň tri roky u jedného alebo viacerých poisťovacích agentov alebo sprostredkovateľov alebo v jednej alebo viacerých poisťovacích spoločnostiach; aleboc) jeden rok v nezávislej pozícii alebo vo vedúcej funkcii, ak oprávnená osoba dokáže, že na príslušnú činnosť získala predchádzajúcu odbornú prípravu, čoho dôkazom je osvedčenie uznané štátom alebo považované príslušným profesijným orgánom za osvedčenie, ktoré úplne spĺňa jeho požiadavky.Článok 51. Ak členský štát podmieňuje začatie alebo vykonávanie akejkoľvek činnosti uvedenej v článku 2 ods. 1 písm. a) prísnejšími požiadavkami ako sú požiadavky, ktoré stanovuje na činnosti uvedené v článku 2 ods. 1 písm. b), v prípade začatia alebo vykonávania prv uvedených činností môže požadovať, aby činnosť bola vykonávaná v inom členskom štáte v odbornej oblasti uvedenej v článku 2 ods. 1 písm. a) počas:a) štyri po sebe nasledujúcich rokov v nezávislej pozícii alebo v riadiacej funkcii; alebob) dva po sebe nasledujúcich rokov v nezávislej pozícii alebo vo vedúcej funkcii, ak oprávnená osoba preukáže, že pracovala aspoň tri roky u jedného alebo viacerých poisťovacích agentov alebo sprostredkovateľov alebo v jednej alebo viacerých poisťovacích spoločnostiach; aleboc) jeden rok v nezávislej pozícii alebo vo vedúcej funkcii, ak oprávnená osoba dokáže, že na príslušnú činnosť získala predchádzajúcu odbornú prípravu, čoho dôkazom je osvedčenie uznané štátom alebo považované príslušným profesijným orgánom za osvedčenie, ktoré úplne spĺňa jeho požiadavky.Činnosť, ktorú vykonáva oprávnená osoba v súlade s článkom 2 ods. 1 písm. b) zahŕňajúca vykonávanie trvalého poverenia jednej alebo viacerých poisťovacích spoločností, ktoré splnomocňujú príslušnú osobu v súvislosti s určitými alebo všetkými transakciami patriacimi do bežného predmetu podnikania príslušnej spoločnosti alebo spoločností prijímať záväzky v mene tejto spoločnosti alebo spoločností, ktoré sú pre ňu alebo pre ne záväzné, sa považuje za rovnocennú s činnosťou uvedenou v článku 2 ods. 1 písm. a).2. V Holandsku však začatie alebo vykonávanie činností uvedených v článku 2 ods. 1 písm. a) okrem toho podlieha nasledovným podmienkam:- ak má oprávnená osoba v úmysle pracovať ako "makelaar", musela predtým vykonávať príslušné činnosti v podniku, v ktorom riadila aspoň desať zamestnancov;- ak má oprávnená osoba v úmysle pracovať ako "assurantiebezorger", musela predtým vykonávať príslušné činnosti v podniku, kde riadila aspoň päť zamestnancov;- ak má oprávnená osoba v úmysle pracovať ako "erkend assurantieagent", musela predtým vykonávať príslušné činnosti v podniku, kde riadila aspoň dvoch zamestnancov.Článok 61. Ak v členskom štáte začatie alebo vykonávanie činnosti uvedenej v článku 2 ods. 1 písm. c) závisí od všeobecných, obchodných alebo odborných znalostí a schopností, tento členský štát ako dostatočný dôkaz takejto znalosti a schopnosti akceptuje skutočnosť, že príslušná činnosť bola vykonávaná v inom členskom štáte počas ktoréhokoľvek z nasledovných období:a) dva po sebe nasledujúce roky v nezávislej pozícii alebo u jedného alebo viacerých poisťovacích agentov alebo sprostredkovateľov alebo v jednej alebo viacerých poisťovacích spoločnostiach; alebob) jeden rok za podmienok uvedených v písmene a), ak oprávnená osoba dokáže, že na príslušnú činnosť získala predchádzajúcu odbornú prípravu, čoho dôkazom je osvedčenie uznané štátom alebo považované príslušným profesijným orgánom za osvedčenie, ktoré úplne spĺňa jeho požiadavky.2. Vykonávanie činností uvedených v článku 2 ods. 1 písm. a) alebo b) aspoň počas obdobia jedného roka a absolvovanie príslušnej odbornej prípravy sa považuje za splnenie podmienok uvedených v odseku 1.Článok 7V prípadoch uvedených v článkoch 4, 5 a 6 vykonávanie príslušnej činnosti nesmie byť skončené viac ako 10 rokov pred podaním žiadosti uvedenej v článku 9 ods. 1 Ak je však v členských štátoch stanovené kratšie obdobie pre ich vlastných štátnych príslušníkov, toto obdobie musí platiť aj pre oprávnené osoby.Článok 81. Má sa za to, že daná osoba vykonávala činnosť vo vedúcej funkcii v zmysle článku 4 a 5 ods. 1, ak vykonávala zodpovedajúcu činnosť:a) ako manažér podniku alebo manažér pobočky podniku; alebob) ako zástupca manažéra podniku alebo ako jeho oprávnený zástupca, pričom takáto funkcia zahŕňala zodpovednosť rovnajúcu sa zodpovednosti zastupovaného manažéra.2. Taktiež sa má za to, že daná osoba vykonávala činnosť vo vedúcej funkcii v zmysle článku 4, ak jej povinnosti v poisťovacej spoločnosti zahŕňali riadenie agentov alebo kontrolu ich práce.3. Práca uvedená v článkoch 4 písm. b) a 5 ods. 1 písm. b) musela zahŕňať zodpovednosť súvisiacu so získavaním, vybavovaním a plnením poistných zmlúv.Článok 91. Doklad o tom, že podmienky ustanovené v článkoch 4, 5, 6 a 7 sú splnené, predstavuje osvedčenie vydané príslušným orgánom v členskom štáte pôvodu alebo členskom štáte, z ktorého príslušná osoba pochádza, ktoré táto osoba priloží k žiadosti o povolenie na vykonávanie jednej z príslušných činností v hostiteľskom členskom štáte.2. V lehote stanovenej v článku 13 členské štáty určia úrady a orgány príslušné na vydávanie osvedčení uvedených v odseku 1 a bezodkladne o tom informujú ostatné členské štáty a Komisiu.3. V lehote uvedenej v článku 13 každý členský štát informuje ostatné členské štáty a Komisiu o úradoch a orgánoch, ktorým má byť v hostiteľskom členskom štáte predložená žiadosť o vykonávanie činnosti uvedenej v článku 2 a sprievodné dokumenty.Článok 101. Ak hostiteľský členský štát vyžaduje od vlastných štátnych príslušníkov, ktorí chcú začať akúkoľvek činnosť uvedenú v článku 2, dôkaz o dobrej povesti a dôkaz, že na nich nebol predtým vyhlásený konkurz prípadne jeden z týchto dôkazov, tento štát v súvislosti so štátnymi príslušníkmi iných členských štátov akceptuje ako dostatočný dôkaz predloženie výpisu z registra trestov alebo ak tomu tak nie je, ekvivalentný dokument vydaný príslušným súdnym alebo administratívnym orgánom v členskom štáte pôvodu alebo v členskom štáte, z ktorého pochádza zahraničný štátny príslušník, ktorý osvedčuje, že tieto požiadavky boli splnené.2. Ak členský štát pôvodu alebo členský štát, z ktorého zahraničný štátny príslušník pochádza, nevydá dokument uvedený v odseku 1, takýto dokument možno nahradiť miestoprísažným vyhlásením — alebo v štátoch, ktoré nemajú ustanovenie o miestoprísažnom vyhlásení, čestným vyhlásením — ktoré vykoná príslušná osoba pred súdnym alebo administratívnym orgánom alebo tam, kde je to primerané, notárom v členskom štáte pôvodu alebo v členskom štáte, odkiaľ táto osoba prichádza. Vyhlásenie súvisiace s neexistenciou predchádzajúceho konkurzu možno taktiež vykonať pred príslušným profesijným orgánom v uvedenej krajine.3. Dokumenty vydané v súlade s odsekom 1 a 2 nesmú byť predložené neskôr ako tri mesiace odo dňa ich vydania.4. V lehote stanovenej v článku 13 členské štáty určia úrady a orgány príslušné na vydávanie dokumentov uvedených v odsekoch 1 a 2 tohto článku a bezodkladne o tom informujú ostatné členské štáty a Komisiu.V lehote stanovenej v článku 13 každý členský štát informuje ostatné členské štáty a Komisiu o úradoch alebo orgánoch, ktorým majú byť v hostiteľskom členskom štáte predložené dokumenty uvedené v tomto článku ako podklad k žiadosti o vykonávanie činnosti uvedenej v článku 2.5. Ak sa v hostiteľskom štáte požaduje dôkaz o finančnej spôsobilosti, tento štát považuje osvedčenia vydané bankami v členskom štáte pôvodu alebo v členskom štáte, z ktorého zahraničný štátny príslušník prichádza, za dokumenty ekvivalentné osvedčeniam vydaným na jeho vlastnom území.Článok 11Hostiteľský členský štát, ktorý vyžaduje od vlastných štátnych príslušníkov, ktorí majú v úmysle začať alebo vykonávať jednu z činností uvedených v článku 2, aby zložili prísahu alebo podali čestné vyhlásenie, a ak formu takejto prísahy alebo čestného vyhlásenia nemôžu použiť štátni príslušníci iných členských štátov, zabezpečí, aby príslušným osobám bola ponúknutá primeraná rovnocenná forma prísahy alebo čestného vyhlásenia.Článok 12Táto smernica zostáva uplatniteľná dovtedy, kým sa prijmú ustanovenia týkajúce sa koordinácie vnútroštátnych právnych predpisov o začatí a vykonávaní príslušných činností.Článok 13Členské štáty uvedú do účinnosti opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do18 mesiacov od jej oznámenia a bezodkladne o tom informujú Komisiu.Článok 14Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.Článok 15Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 13. decembra 1976Za RadupredsedaM. van der Stoel[1] Ú. v. ES C 78, 2.8.1971, s. 13.[2] Ú. v. ES C 113, 9.11.1971, s. 6.[3] Ú. v. ES 2, 15.1.1962, s. 32/62 a 36/62.[4] Ú. v. ES L 257, 19.10.1968, s. 2.[5] Ú. v. ES L 39, 14.2.1976, s. 2.--------------------------------------------------


title: Smernica Komisie 2012/39/EÚ z  26. novembra 2012 , ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2006/17/ES, pokiaľ ide o určité technické požiadavky na testovanie ľudských tkanív a buniek  Text s významom pre EHP

text:
               27.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 327/24

         SMERNICA KOMISIE 2012/39/EÚ
   z 26. novembra 2012,
   ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2006/17/ES, pokiaľ ide o určité technické požiadavky na testovanie ľudských tkanív a buniek
   (Text s významom pre EHP)
   EURÓPSKA KOMISIA,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
   so zreteľom na smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2004/23/ES z 31. marca 2004 ustanovujúcu normy kvality a bezpečnosti pri darovaní, odoberaní, testovaní, spracovávaní, konzervovaní, skladovaní a distribúcii ľudských tkanív a buniek (1), a najmä na jej článok 28 písm. e),
   keďže:

               (1)

               V smernici Komisie 2006/17/ES z 8. februára 2006, ktorou sa vykonáva smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/23/ES, pokiaľ ide o určité technické požiadavky na darcovstvo, odber a testovanie ľudských tkanív a buniek (2), sa požaduje, aby sa testy na protilátky voči HTLV-I vykonávali u darcov, ktorí žijú alebo pochádzajú z oblastí s vysokým výskytom tohto ochorenia, alebo majú sexuálnych partnerov, ktorí pochádzajú z týchto oblastí, alebo ak darcovi rodičia pochádzajú z týchto oblastí. Toto testovanie sa požaduje tak v prípade darcov reprodukčných buniek v súlade s prílohou III k smernici 2006/17/ES, ako aj v prípade iných darcov v súlade s jej prílohou II.

               (2)

               Najnovšie vedecké dôkazy, ktoré poskytlo Európske centrum pre prevenciu a kontrolu chorôb (European Centre for Disease Prevention and Control – ECDC), a praktické skúsenosti preukázali, že pri súčasnom stave vedeckých poznatkov je veľmi zložité stanoviť, čo je oblasť s vysokým výskytom HTLV-I. Táto požiadavka na testovanie sa preto nevykonáva jednotným spôsobom.

               (3)

               „Incidencia“ meria mieru výskytu nových prípadov choroby alebo stavu, zatiaľ čo „prevalencia“ je podiel populácie, ktorá je v konkrétnom čase zasiahnutá určitou chorobou. V praxi sú údaje týkajúce sa prevalencie dostupnejšie ako údaje týkajúce sa incidencie. Okrem toho je prevalencia vhodnejším meradlom ako incidencia, pokiaľ ide o posúdenie vplyvu chronickej choroby v rámci komunity a o posúdenie následných potrieb. Preto je vhodné nahradiť odkazy na vysokú incidenciu odkazmi na vysokú prevalenciu s cieľom zabezpečiť jednotnejšie vykonávanie požiadaviek na testovanie HTLV-I vo všetkých členských štátoch.

               (4)

               V bode 4.2 prílohy III k smernici 2006/17/ES sa požaduje, aby sa krvné vzorky odoberali v čase každého darcovstva, aj v prípade partnerského darcovstva (nie na priame použitie), ako aj v prípade darcovstva reprodukčných buniek od iných osôb ako partnerov.

               (5)

               Pokiaľ ide o partnerské darcovstvo reprodukčných buniek, najnovšie vedecké dôkazy preukázali, že požadovať testovanie v pevných časových intervaloch v dĺžke maximálne 24 mesiacov by neznížilo úroveň bezpečnosti dotknutých buniek, ak sú v tkanivových zariadeniach používajúcich technológiu asistovanej reprodukcie zavedené vhodné systémy bezpečnosti a kvality v súlade s článkom 16 smernice 2004/23/ES. Počas týchto časových intervalov možno použiť výsledky predchádzajúcich testov uskutočnených u rovnakého darcu.

               (6)

               Vzhľadom na to, že testovanie pri každom darcovstve nezlepší bezpečnosť reprodukčných buniek darovaných medzi partnermi, praktické skúsenosti ukazujú, že táto požiadavka je nákladná a náročná tak pre pacientov, ako aj pre systémy zdravotnej starostlivosti. Aby sa konalo primeranejším spôsobom, pokiaľ ide o sledovaný cieľ bezpečnosti, je preto vhodné umožniť členským štátom vyžadovať testovanie v pevných časových intervaloch, ktorých dĺžku môžu stanoviť maximálne na 24 mesiacov, namiesto testovania pri každom darcovstve.

               (7)

               Opatrenia stanovené v tejto smernici sú v súlade so stanoviskom výboru zriadeného článkom 29 smernice 2004/23/ES,

         PRIJALA TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Prílohy II a III k smernici 2006/17/ES sa menia a dopĺňajú v súlade s prílohou k tejto smernici.
   Článok 2
   1.   Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 17. júna 2014. Komisii bezodkladne oznámia znenie týchto ustanovení.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 3
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 4
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Bruseli 26. novembra 2012

            Za Komisiu

            predseda

         José Manuel BARROSO

      (1)  Ú. v. EÚ L 102, 7.4.2004, s. 48.

      (2)  Ú. v. EÚ L 38, 9.2.2006, s. 40.

      PRÍLOHA
      Prílohy II a III k smernici 2006/17/ES sa menia a dopĺňajú takto:

                  1.

                  V prílohe II sa bod 1.2 nahrádza takto:

                              „1.2.

                              Testovanie na protilátky voči HTLV-I sa musí vykonať u darcov, ktorí žijú alebo pochádzajú z oblastí s vysokou prevalenciou tohto ochorenia, alebo majú sexuálnych partnerov, ktorí pochádzajú z týchto oblastí, alebo ak darcovi rodičia pochádzajú z týchto oblastí.“

                  2.

                  Príloha III sa mení a dopĺňa takto:

                              a)

                              Bod 2.4 sa nahrádza takto:

                                          „2.4.

                                          Testovanie na protilátky voči HTLV-I sa musí vykonať u darcov, ktorí žijú alebo pochádzajú z oblastí s vysokou prevalenciou tohto ochorenia, alebo majú sexuálnych partnerov, ktorí pochádzajú z týchto oblastí, alebo ak darcovi rodičia pochádzajú z týchto oblastí.“

                              b)

                              Bod 3.3 sa nahrádza takto:

                                          „3.3.

                                          Testovanie na protilátky voči HTLV-I sa musí vykonať u darcov, ktorí žijú alebo pochádzajú z oblastí s vysokou prevalenciou tohto ochorenia, alebo majú sexuálnych partnerov, ktorí pochádzajú z týchto oblastí, alebo ak darcovi rodičia pochádzajú z týchto oblastí.“

                              c)

                              Bod 4.2 sa nahrádza takto:

                                          „4.2.

                                          V prípade darcovstva od iných osôb ako partnerov sa krvné vzorky musia odoberať v čase každého darcovstva.
                                          V prípade darcovstva od partnerov (nie na priame použitie) sa krvné vzorky musia odobrať tri mesiace pred prvým darcovstvom. V prípade ďalších partnerských darcovstiev od rovnakého darcu sa ďalšie krvné vzorky musia odoberať podľa vnútroštátnych právnych predpisov, ale nie neskôr ako 24 mesiacov od predchádzajúceho odberu vzoriek.“


title: Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/114/ES zo 16. septembra 2009 , ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 87/372/EHS o vyhradení kmitočtových pásiem na koordinované zavedenie verejných celoeurópskych bunkových digitálnych pozemných mobilných komunikácií v Spoločenstve (Text s významom pre EHP)

text:
               20.10.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 274/25

      SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2009/114/ES
   zo 16. septembra 2009,
   ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 87/372/EHS o vyhradení kmitočtových pásiem na koordinované zavedenie verejných celoeurópskych bunkových digitálnych pozemných mobilných komunikácií v Spoločenstve
   (Text s významom pre EHP)
   EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 95,
   so zreteľom na návrh Komisie,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
   po porade s Výborom regiónov,
   konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 251 zmluvy (2),
   keďže:

               (1)

               Smernicou Rady 87/372/EHS (3) doplnenou odporúčaním Rady z 25. júna 1987 o koordinovanom zavádzaní verejných celoeurópskych pozemných digitálnych mobilných bunkových komunikácií v Spoločenstve (4) a uznesením Rady zo 14. decembra 1990 o konečnej etape koordinovaného zavedenia celoeurópskych verejných pozemných digitálnych mobilných bunkových komunikácií v Spoločenstve (GSM) (5) bola uznaná potreba v záujme hospodárskeho rozvoja Spoločenstva v plnej miere využívať zdroje, ktoré ponúkajú moderné telekomunikačné siete, najmä mobilné rádiové siete. Bola uznaná jedinečná príležitosť na vytvorenie skutočne celoeurópskych mobilných komunikácií, ktorú ponúka prechod na druhú generáciu digitálnych bunkových mobilných komunikačných systémov.

               (2)

               Frekvenčné pásma 890-915 MHz a 935-960 MHz boli vyhradené pre verejné celoeurópske služby digitálnych bunkových mobilných komunikačných systémov, aby boli poskytované v každom členskom štáte podľa spoločných špecifikácií, známych ako GSM. Následne sa pre prevádzkovanie GSM sprístupnilo takzvané rozšírené pásmo (880-890 MHz a 925-935 MHz) a tieto frekvenčné pásma sú spolu známe ako pásmo 900 MHz.

               (3)

               Od roku 1987 boli vyvinuté nové digitálne rádiové technológie schopné poskytovať inovačné celoeurópske elektronické komunikácie, ktoré môžu existovať spolu s GSM v pásme 900 MHz v technologicky neutrálnejšom regulačnom kontexte než predtým. Pásmo 900 MHz má dobré charakteristiky šírenia signálu, pokrýva väčšie vzdialenosti než vyššie frekvenčné pásma a umožňuje rozšíriť moderné hlasové, dátové a multimediálne služby do menej zaľudnených a vidieckych oblastí.

               (4)

               Aby sa prispelo k cieľom vnútorného trhu a oznámenia Komisie z 1. júna 2005 nazvaného „Iniciatíva i2010 – Európska informačná spoločnosť pre rast a zamestnanosť“ pri zachovaní dostupnosti GSM pre používateľov v celej Európe a aby sa maximalizovala hospodárska súťaž ponúknutím širokého výberu služieb a technológií používateľom, malo by byť používanie pásma 900 MHz k dispozícii pre iné technológie na poskytovanie ďalších kompatibilných a zdokonalených celoeurópskych služieb, ktoré by mohli existovať spolu s GSM.

               (5)

               Používanie pásma 900 MHz v budúcnosti a predovšetkým otázka, ako dlho bude ešte GSM referenčnou technológiou pre technickú koexistenciu v tomto pásme, je pre vnútorný trh otázkou strategického významu. Táto otázka by sa mala skúmať spolu s ostatnými otázkami politiky Spoločenstva v oblasti bezdrôtového prístupu v budúcich programoch politiky rádiového spektra, ktoré sa majú prijať v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (rámcová smernica) (6). V týchto programoch sa stanoví politické zameranie a ciele pre strategické plánovanie používania rádiového spektra v úzkej spolupráci so Skupinou pre politiku rádiového frekvenčného spektra (Radio Spectrum Policy Group - RSPG) založenou rozhodnutím Komisie 2002/622/ES (7).

               (6)

               Liberalizácia využívania pásma 900 MHz by mohla viesť k narušeniu hospodárskej súťaže, najmä keď niektorým mobilným operátorom nebolo pridelené spektrum v pásme 900 MHz, mohli by byť znevýhodnení z hľadiska nákladov a efektívnosti v porovnaní s operátormi, ktorí budú môcť poskytovať v tomto pásme služby 3. generácie (3G). Na základe regulačného rámca o elektronických komunikáciách, a najmä smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/20/ES zo 7. marca 2002 o povolení na elektronické komunikačné sieťové systémy a služby (smernica o povolení) (8), členské štáty môžu zmeniť a doplniť a/alebo preskúmať práva na využívanie frekvenčného spektra, a tak mať v prípade potreby nástroje na riešenie možných narušení hospodárskej súťaže.

               (7)

               Do šiestich mesiacov od nadobudnutia účinnosti tejto smernice by členské štáty mali transponovať smernicu 87/372/EHS v znení zmien a doplnení. Zatiaľ čo tento krok si sám osebe nevyžaduje, aby členské štáty upravili existujúce práva používania alebo iniciovali postup povoľovania, členské štáty musia dodržiavať požiadavky smernice 2002/20/ES, len čo sa pásmo 900 MHz sprístupní v súlade s touto smernicou. Pritom by mali predovšetkým preskúmať, či by vykonávanie tejto smernice mohlo narušiť hospodársku súťaž na príslušných trhoch s mobilnými komunikáciami. Ak by dospeli k záveru, že by mohlo dôjsť k narušeniu, mali by zvážiť, či je objektívne odôvodnené a primerané zmeniť práva na využívanie tým operátorom, ktorým boli udelené práva na využívanie frekvencie 900 MHz, a ak je to primerané, preskúmať tieto práva na využívanie a prerozdeliť ich tak, aby sa vyriešili tieto narušenia hospodárskej súťaže. Každému rozhodnutiu v tomto smere by mala predchádzať verejná konzultácia.

               (8)

               Akékoľvek spektrum sprístupnené podľa tejto smernice by sa malo prideliť transparentným spôsobom a tak, aby sa zamedzilo narušeniu hospodárskej súťaže na príslušných trhoch.

               (9)

               Aby mohli iné systémy existovať v tom istom pásme spolu so systémami GSM, malo by sa zabrániť škodlivému rušeniu aplikovaním technických podmienok platných pre využitie iných technológií, ako je technológia GSM využívajúca pásmo 900 MHz.

               (10)

               Rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady č. 676/2002/ES zo 7. marca 2002 o regulačnom rámci pre politiku rádiového frekvenčného spektra v Európskom spoločenstve (rozhodnutie o rádiovom frekvenčnom spektre) (9) umožňuje Komisii prijímať technické vykonávacie opatrenia na zabezpečenie harmonizovaných podmienok pre dostupnosť a efektívne využívanie rádiového spektra.

               (11)

               Na základe požiadavky Komisie vydala Európska konferencia poštových a telekomunikačných správ (ďalej len „CEPT“) technické správy, v ktorých sa preukázalo, že systémy UMTS (univerzálny mobilný telekomunikačný systém) môžu existovať spolu so systémami GSM v pásme 900 MHz. Pásmo 900 MHz by malo byť preto otvorené pre systém UMTS ako systém, ktorý môže existovať spolu so systémami GSM, ako aj pre iné systémy, hneď ako bude možné preukázať, že môžu existovať spolu so systémami GSM podľa postupu uvedeného v rozhodnutí o rádiovom frekvenčnom spektre pre prijímanie harmonizovaných podmienok pre dostupnosť a efektívne využívanie rádiového spektra. Ak sa členský štát rozhodne udeliť práva na využívanie systémov využívajúcich špecifikáciu UMTS 900, uplatňovanie rozhodnutia o rádiovom frekvenčnom spektre a ustanovenia smernice 2002/21/ES zabezpečia, aby tieto systémy boli chránené pred škodlivým rušením od ostatných systémov v prevádzke.

               (12)

               Medzi používateľmi pásiem, na ktoré sa vzťahuje táto smernica, a pre existujúcich používateľov v susedných pásmach by mala byť zabezpečená primeraná ochrana. Do úvahy by sa mali vziať aj budúce systémy pre letecké komunikácie v pásme nad 960 MHz, ktoré pomáhajú splniť ciele politiky Spoločenstva v tomto odvetví. V tejto súvislosti poskytla CEPT technické poradenstvo.

               (13)

               Mala by sa zvýšiť pružnosť správy frekvenčného spektra a zlepšiť prístup k frekvenčnému spektru, aby sa prispelo k cieľom vnútorného trhu s elektronickými komunikáciami. Preto by sa na poskytovanie ďalších celoeurópskych služieb malo otvoriť pásmo 900 MHz aj pre iné systémy, hneď ako možno preukázať, že tieto systémy môžu existovať spolu so systémami GSM.

               (14)

               Aby sa umožnilo nasadzovanie nových digitálnych technológií v pásme 900 MHz v koexistencii so systémami GSM, mala by sa zmeniť a doplniť smernica 87/372/EHS a exkluzívne vyhradenie tohto pásma pre GSM by sa malo odstrániť,

         PRIJALI TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Zmeny a doplnenia smernice 87/372/EHS
   Smernica 87/372/EHS sa mení a dopĺňa takto:

               1.

               Článok 1 sa nahrádza takto:
               „Článok 1
               1.   Členské štáty sprístupnia frekvenčné pásma 880 – 915 MHz a 925 – 960 MHz (ďalej len ‚pásmo 900 MHz‘) pre systémy GSM a UMTS, ako aj pre iné pozemné systémy schopné poskytovať služby elektronických komunikácií, ktoré môžu existovať spolu so systémami GSM, v súlade s technickými vykonávacími opatreniami prijatými podľa rozhodnutia Európskeho parlamentu a Rady č. 676/2002/ES zo 7. marca 2002 o regulačnom rámci pre politiku rádiového frekvenčného spektra v Európskom spoločenstve (rozhodnutie o rádiovom frekvenčnom spektre) (10).
               2.   Členské štáty pri vykonávaní tejto smernice preskúmajú, či existujúce pridelenie pásma 900 MHz konkurenčným mobilným operátorom na ich území môže narušiť hospodársku súťaž na príslušných trhoch s mobilnými komunikáciami a, ak je to odôvodnené a primerané, budú riešiť takéto narušenie hospodárskej súťaže v súlade s článkom 14 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/20/ES zo 7. marca 2002 o povolení na elektronické komunikačné sieťové systémy a služby (smernica o povolení) (11).

               2.

               Článok 2 sa nahrádza takto:
               „Článok 2
               Na účely tejto smernice sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:

                           a)

                           ‚systém GSM‘ znamená sieť elektronických komunikácií, ktorá spĺňa normy GSM vydané Európskym inštitútom pre telekomunikačné normy (ETSI), najmä normy EN 301502 a EN 301511;

                           b)

                           ‚systém UMTS‘ znamená sieť elektronických komunikácií, ktorá spĺňa normy UMTS vydané ETSI, najmä normy EN 301 908-1, EN 301 908-2, EN 301 908-3 a EN 301 908-11.“

               3.

               Článok 3 sa nahrádza takto:
               „Článok 3
               1.   Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 9. mája 2010. Komisii bezodkladne oznámia znenie týchto opatrení a tabuľku zhody medzi týmito opatreniami a touto smernicou.
               Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
               2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.“

               4.

               Článok 4 sa vypúšťa.

         Článok 2
   Účinnosť
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 3
   Adresáti
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Štrasburgu 16. septembra 2009

            Za Európsky parlament

            predseda

         J. BUZEK

            Za Radu

            predsedníčka

         C. MALMSTRÖM

      (1)  Stanovisko z 25. februára 2009 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).

      (2)  Stanovisko Európskeho parlamentu zo 6. mája 2009 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku) a rozhodnutie Rady z 27. júla 2009.

      (3)  Ú. v. ES L 196, 17.7.1987, s. 85.

      (4)  Ú. v. ES L 196, 17.7.1987, s. 81.

      (5)  Ú. v. ES C 329, 31.12.1990, s. 25.

      (6)  Ú. v. ES L 108, 24.4.2002, s. 33.

      (7)  Ú. v. ES L 198, 27.7.2002, s. 49.

      (8)  Ú. v. ES L 108, 24.4.2002, s. 21.

      (9)  Ú. v. ES L 108, 24.4.2002, s. 1.

      (10)  Ú. v. ES L 108, 24.4.2002, s. 1.

      (11)  Ú. v. ES L 108, 24.4.2002, s. 21.“


Dôležité právne oznámenie

|

31993L0059

Smernica Rady 93/59/EHS z 28. júna 1993, ktorá mení a dopĺňa smernicu 70/220/EHS o aproximácii právnych predpisov členských štátov o opatreniach proti znečisťovaniu ovzdušia výfukovými plynmi zo zážihových motorov motorových vozidiel

Úradný vestník L 186 , 28/07/1993 S. 0021 - 0027 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 24 S. 0143  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 24 S. 0143  CS.ES Kapitola 13 Zväzok 012 S. 136  - 142 ET.ES Kapitola 13 Zväzok 012 S. 136  - 142 HU.ES Kapitola 13 Zväzok 012 S. 136  - 142 LT.ES Kapitola 13 Zväzok 012 S. 136  - 142 LV.ES Kapitola 13 Zväzok 012 S. 136  - 142 MT.ES Kapitola 13 Zväzok 012 S. 136  - 142 PL.ES Kapitola 13 Zväzok 012 S. 136  - 142 SK.ES Kapitola 13 Zväzok 012 S. 136  - 142 SL.ES Kapitola 13 Zväzok 012 S. 136  - 142

		Smernica Rady 93/59/EHSz 28. júna 1993,ktorá mení a dopĺňa smernicu 70/220/EHS o aproximácii právnych predpisov členských štátov o opatreniach proti znečisťovaniu ovzdušia výfukovými plynmi zo zážihových motorov motorových vozidielRADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva a najmä na jej článok 100a,so zreteľom na návrh Komisie [1],v spolupráci s Európskym parlamentom [2],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],keďže je dôležité prijať opatrenia v súvislosti s vnútorným trhom; keďže vnútorný trh predstavuje oblasť bez vnútorných hraníc, v ktorej je zaručený voľný pohyb tovaru, osôb, služieb a kapitálu;keďže v prvom akčnom programe Európskych spoločenstiev na ochranu životného prostredia, ktorý schválila Rada 22. novembra 1973 [4], sa vyzýva brať zreteľ na posledné vedecké poznatky v boji proti znečisťovaniu vzduchu výfukovými plynmi motorov motorových vozidiel a na už vydané smernice, ktoré sa majú príslušne zmeniť a doplniť; keďže tretí akčný program, schválený 7. februára 1983 [5], predpokladal vyvinúť ďalšie úsilie zamerané na podstatné zníženie súčasnej úrovne emisií škodlivín z motorových vozidiel;keďže smernica 70/220/EHS [6] je jednou z osobitných smerníc pre postup EHS typového schvaľovania, ktorý stanovila smernica 70/156/EHS zo 6. februára 1970 o zblížení zákonov členských štátov týkajúcich sa typového schvaľovania motorových a ich prípojných vozidiel [7];keďže v smernici 70/220/EHS sú stanovené limitné hodnoty pre emisie oxidu uhoľnatého a nespálených uhľovodíkov z takých motorov; keďže tieto limitné hodnoty boli najprv znížené smernicou 74/290/EHS [8] a doplnené na základe smernice 77/102/EHS [9] o limitoch prípustných emisií oxidu dusíka; keďže limity pre tieto tri škodliviny boli postupne znižované smernicami 78/665/EHS [10], 83/351/EHS [11] a 88/76/EHS [12] a smernicou 88/436/EHS [13] sa zaviedli limitné hodnoty pre emisie škodlivých čiastočiek z dieselových motorov a prísnejšie európske normy pre emisie plynných škodlivín z vozidiel pod 1400 cm3 sa zaviedli smernicou 89/458/EHS [14]; keďže tieto normy boli rozšírené pre všetky vozidlá nezávisle od objemu motora na základe zdokonaleného európskeho testovacieho postupu, zahŕňajúceho mimomestské jazdné cykly, a požiadaviek týkajúcich sa emisií pri odparovaní a životnosti častí vozidla, ktoré majú vzťah k emisiám, ako aj prísnejšie normy pre škodlivé čiastočky vozidiel vybavených dieselovými motormi, ktoré boli zavedené smernicou 91/441/EHS;keďže prísne európske normy sa týkajú len osobných vozidiel určených na prepravu max. šiestich cestujúcich s maximálnou hmotnosťou do 2500 kg; keďže prechodné opatrenia vzťahujúce sa na ostatné kategórie vozidiel, kryté smernicou 70/220/EHS, najmä na ľahké úžitkové vozidlá, umožňujú uplatňovanie menej prísnych noriem;keďže by sa mal značne zvýšiť a urýchliť environmentálny účinok prísnejších noriem tým, že členské štáty realizovali daňové stimuly pre nákup nových vozidiel, ktoré v predstihu vyhovujú normám uvedeným v tejto smernici;keďže je všeobecná zhoda v tom, že budúci rozvoj dopravy v spoločenstve bude sprevádzaný znečistením životného prostredia; keďže oficiálne prognózy zvýšenia hustoty prepravy boli súčasným rozvojom prekonané; keďže z toho dôvodu musia byť stanovené omnoho prísnejšie normy výfukových emisií pre všetky motorové vozidlá;keďže špeciálna snaha R & D obmedziť znečisťovanie ovzdušia motorovými vozidlami môže byť rozhodujúcim faktorom pri zdokonalení konkurencie v európskom priemysle vyrábajúcom motory;keďže Komisia má za úlohu pravidelne hodnotiť najnovší vedecký pokrok umožňujúci zníženie prípustných limitných hodnôt pre znečistenie ovzdušia z motorových vozidiel a umožňujúci navrhovať po porade so Skupinou pre emisie z motorových vozidiel príslušné obmedzujúce opatrenia;keďže v budúcej etape zníženia limitných hodnôt pre ľahké úžitkové vozidlá a na základe príslušného technického zhodnotenia by sa mali vozidlá kategórií II a III spojiť a špecifické limitné hodnoty používané na kontrolu zhody výroby by sa mali zrušiť;keďže práca vykonaná Komisiou v tejto oblasti ukázala, že priemysel spoločenstva má už k dispozícii, alebo momentálne zdokonaľuje, technológie, umožňujúce vozidlám, podliehajúcim tejto smernici, splniť normy, ktoré sú prísnejšie ako tie, ktoré platia pre osobné autá, berúc do úvahy špecifické podmienky takých vozidiel; keďže navrhované normy by sa mali zaviesť čo možno najskôr, aby sa zabezpečila jednota opatrení prijatých spoločenstvom proti znečisťovaniu ovzdušia cestnou dopravou,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Prílohy I, III, IV, V a IX k smernici 70/220/EHS sa týmto menia a dopĺňajú v súlade s prílohou k tejto smernici.Článok 21. Od 1. októbra 1993 nesmie žiadny členský štát z dôvodov týkajúcich sa znečisťovania ovzdušia emisiami:- odmietnuť udeliť EHS typové schválenie, vydať dokument uvedený v poslednej zarážke článku 10 (1) smernice 70/156/EHS alebo udeliť národné typové schválenie pre typ motorového vozidla, alebo- zakázať prvé uvedenie do prevádzky motorových vozidiel,ak emisie z tohto typu motorového vozidla alebo z týchto vozidiel spĺňajú požiadavky smernice 70/220/EHS, naposledy zmenenej a doplnenej touto smernicou.2. Od 1. októbra 1993 členské štáty:- nesmú naďalej udeliť EHS typové schválenie alebo vydávať dokument uvedený v poslednej zarážke článku 10 (1) smernice 70/156/EHS alebo udeliť národné typové schválenie pre typ motorového vozidla,- musia zamietnuť národné typové schválenie pre typ motorového vozidla,ktorého emisie nespĺňajú požiadavky príloh smernice 70/220/EHS, naposledy zmenených a doplnených touto smernicou.3. Od 1. októbra 1994 členské štáty zakážu prvé uvedenie do prevádzky vozidiel, ktorých emisie nespĺňajú požiadavky príloh smernice 70/220/EHS, naposledy zmenených a doplnených touto smernicou.Článok 3Členské štáty môžu prijať opatrenia týkajúce sa daňovej stimulácie len pre motorové vozidlá, ktoré vyhovujú tejto smernici. Také stimuly sa musia zhodovať s ustanoveniami zmluvy a navyše musia spĺňať nasledujúce podmienky:- musia byť uplatnené na všetky nové vozidlá, ktoré sú ponúkané na predaj na trhu členského štátu a ktoré v predstihu spĺňajú požiadavky tejto smernice,- prestanú platiť od dátumov uvedených v článku 2 ods. 3) po tom, čo povinne nadobudnú platnosť hodnoty emisií pre nové vozidlá,- budú mať pre každý typ vozidla podstatne nižšiu hodnotu ako skutočné náklady zariadenia inštalovaného na účel splnenia hodnôt a ako náklady na jeho montáž na vozidlo.Komisia má byť vo vhodnej dobe informovaná o akýchkoľvek plánoch na zavedenie alebo úpravu daňových stimulov uvedených v prvom pododseku tak, aby sa k nim mohla vyjadriť.Článok 4Rada pôsobiaca za podmienok uložených zmluvou rozhodne pred 31. decembrom 1994 o návrhu predloženom Komisiou pred 31. decembrom 1993 o ďalšom znížení limitných hodnôt.Znížené limitné hodnoty nebudú uplatňované do 1. januára 1996 na nové typové schválenia vozidiel kategórie I a do 1. januára 1997 na vozidlá kategórií II a III, ako je špecifikované v tabuľke v bode 5.3.1.4 prílohy I k smernici 70/220/EHS, naposledy zmenenej a doplnenej touto smernicou;Zvýšené limitné hodnoty na kontrolu výroby (ako je špecifikované v tabuľke pod bodom 7.1.1 prílohy I) sa prestanú používať od dátumu uplatňovania znížených limitných hodnôt uložených v druhom odseku.Článok 51. Členské štáty prijmú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia nevyhnutné na dosiahnutie súladu s touto smernicou pred 30. septembrom 1993. Okamžite o tom budú informovať Komisiu.Keď členské štáty prijmú uvedené ustanovenia, zahrnie sa do nich odkaz na túto smernicu, alebo ich takýto odkaz bude sprevádzať v prípade ich oficiálneho uverejnenia. Členské štáty určia, ako sa takýto odkaz uvedie.2. Členské štáty oznámia Komisii znenie základných ustanovení vnútroštátneho práva, ktoré prijmú v oblasti upravenej touto smernicou.Článok 6Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Luxemburgu 28. júna 1993Za RadupredsedaS. Auken[1] Ú. v. ES C 100, 22.4.1992, s. 7.[2] Ú. v. ES C 305, 23.11.1992, s. 120 aÚ. v. ES C 176, 28.6.1993.[3] Ú. v. ES C 313, 30.11.1992, s. 11.[4] Ú. v. ES C 112, 20.12.1973, s. 1.[5] Ú. v. ES C 46, 17.2.1983, s. 1.[6] Ú. v. ES L 76, 6.4.1970, s. 1. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 91/441/EHS (Ú. v. ES L 242, 30.8.1991, s. 1).[7] Ú. v. ES L 42, 23.2.1970, s. 1. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 92/53/EHS (Ú. v. ES L 225, 10.8.1992, s. 1).[8] Ú. v. ES L 159, 15.6.1974, s. 61.[9] Ú. v. ES L 32, 3.2.1977, s. 32.[10] Ú. v. ES L 223, 14.8.1978, s. 48.[11] Ú. v. ES L 197, 20.7.1983, s. 1.[12] Ú. v. ES L 36, 9.2.1988, s. 1.[13] Ú. v. ES L 214, 6.8.1988, s. 1.[14] Ú. v. ES L 226, 3.8.1989, s. 1.--------------------------------------------------PRÍLOHAÚPRAVY PRÍLOH K SMERNICI 70/220/EHSPRÍLOHA I1.Bod 5.2.1 sa nahrádza takto:"5.2.1. Vozidlá so zážihovými motormi sa musia podrobiť nasledujúcim testom:Typ I : (simulujúcom priemerné emisie z výfuku po studenom štarte)Typ II : (emisie oxidu uhoľnatého pri voľnobehu)Typ III : (emisie plynov z kľukovej skrine)Typ IV : (emisie výparov)Typ V : (životnosť zariadenia proti škodlivinám)."2.Bod 5.2.2 sa vypúšťa.3.Bod 5.2.3 znie takto:"5.2.3. Vozidlá so vznetovými motormi sa musia podrobiť nasledujúcim testom:- Typ I: (simulujúcom priemerné emisie z výfuku po studenom štarte)- Typ V: (životnosť zariadenia proti škodlivinám)."4.Bod 5.2.4 sa vypúšťa.5.Tabuľka 1.5.2 sa nahrádza nasledujúcou novou tabuľkou:"Tabuľka 1.5.2Rôzne možnosti typového schválenia a jeho rozšíreniaTest typového schválenia | Vozidlá so zážihovými motormi kategórie M a N | Vozidlá so vznetovými motormi kategórie M1 a N1 |Typ I | Áno (hmotnosť ≤ 3,5 t) | Áno (hmotnosť ≤ 3,5 t) |Typ ll | Áno (hmotnosť > 3,5 t) | — |Typ III | Áno | — |Typ lV | Áno (hmotnosť ≤ 3,5 t) | — |Typ V | Áno (hmotnosť ≤ 3,5 t) | Áno (hmotnosť ≤ 3,5 t) |Podmienky rozšírenia | Bod 6 | —Bod 6—M2 a N2s referenčnou hmotnosťou do 2840 kg" |6.Bod 5.3.1.2.1 znie:"5.3.1.2.1 Trvanie testu celkom…"(zvyšok odseku sa nemení).7.Bod 5.3.1.2.4 sa vypúšťa.8.Bod 5.3.1.4:—Druhá veta znie takto:"Výsledky sa vynásobia…"(zvyšok sa nemení);—Tabuľka sa nahrádza takto:"Kategória vozidla | Referenčná hmotnosť | Limitné hodnoty || | RH (kg) | Hmotnosť oxidu uhoľnatého | Súčet hmotností uhľovodíkov a oxidov dusíka | [1]Hmotnosť čiastočiek |L1(g/km) | L2 (g/km) | L3 (g/km) |M [2] | všetky | 2,72 | 0,97 | 0,14 |N1 [3] | Kategória I | RH ≤ 1250 | 2,72 | 0,97 | 0,14 |Kategória II | 1250 < RH ≤ 1700 | 5,17 | 1,4 | 0,19 |Kategória III | 1700 < RH | 6,9 | 1,7 | 0,25 |9.Bod 5.3.2.1 znie takto:"5.3.2.1 Tento test sa vykoná na vozidlách poháňaných zážihovým motorom, na ktoré sa nevzťahuje test uvedený v bode 5.3.1"10.Bod 5.3.2.2 znie takto:"5.3.2.2 Keď sa testuje v súlade s prílohou IV, nesmie obsah oxidu uhoľnatého v objeme výfukových plynov emitovaných motorom pri voľnobehu presiahnuť 3,5 % pri nastavení špecifikovanom výrobcom a 4,5 % rozsahu nastavenia špecifikovaného v tejto prílohe."11.Bod 5.3.4.1 znie takto:"5.3.4.1 Tento test sa musí vykonať u všetkých vozidiel uvedených v bode 1 s výnimkou tých, ktoré sú vybavené vznetovými motormi."12.Prvá veta bodu 5.3.5.1 znie takto:"5.3.5.1 Tento test sa musí vykonať u všetkých vozidiel uvedených v bode 1, u ktorých sa používa test stanovený v bode 5.3.1"(zvyšok sa nemení).13.Bod 6.1.1 znie takto:"6.1.1 Typy vozidiel s rozdielnymi referenčnými hmotnosťami.6.1.1.1 Schválenie udelené typu vozidla môže byť rozšírené len na typy vozidiel s referenčnou hmotnosťou vyžadujúcou použitie najbližšej vyššej ekvivalentnej zotrvačnej hmotnosti alebo ktorejkoľvek nižšej ekvivalentnej zotrvačnej hmotnosti.6.1.1.2 Ak v prípade vozidiel kategórie N1 a M, na ktoré sa vzťahuje vysvetlivka 2 bodu 5.3.1.4, referenčná hmotnosť typu vozidla, pre ktoré sa požaduje rozšírenie schválenia, si vyžaduje použitie zotrvačníka s ekvivalentnou zotrvačnou hmotnosťou nižšou než tá, ktorá je použitá pre už schválený typ vozidla, rozšírenie schválenia sa udelí, ak hmotnosti škodlivín získaných z už schváleného vozidla sú v rámci limitov predpísaných pre vozidlo, pre ktoré sa rozšírenie schválenia požaduje."14.Tabuľka v bode 7.1.1 sa nahrádza takto:"Kategória vozidla | Referenčná hmotnosť | Limitné hodnoty |RH (kg) | Hmotnosť oxidu uhoľnatého | Súčet hmotností uhľovodíkov a oxidov dusíka | [4]Hmotnosť čiastočiek |L1(g/km) | L2 (g/km) | L3 (g/km) |M [5] | všetky | 3,16 | 1,13 | 0,18 |N1 [6] | RH ≤ 1250 | 3,16 | 1,13 | 0,18 |1250 < RH ≤ 1700 | 6,00 | 1,6 | 0,22 |1700 < RH | 8,0 | 2,0 | 0,29 |15.Bod 8:—Bod 8.1 sa vypúšťa;—Druhá zarážka bodu 8.2 znie takto:"— ustanovenia uvedené v prílohe I k smernici 70/220/EHS, naposledy zmenenej a doplnenej smernicou 88/76/EHS, pre kategóriu vozidiel M1 (2) vybavených zážihovými motormi s objemom väčším než 2 litre";—Bod 8.3 znie:"Pre vozidlá kategórie M1 (2) do 1. júla 1994 pre typové schválenie a do 31. decembra 1994 pre prvé uvedenie do prevádzky apre vozidlá kategórie N1 (3) do 1. októbra 1994 pre typové schválenie a do 1. októbra 1995 pre prvé uvedenie do prevádzky,limitné hodnoty pre súčet hmotností uhľovodíkov a oxidov dusíka a pre hmotnosť čiastočiek pri typoch vozidiel vybavených vznetovými motormi s priamym vstrekom sa získajú vynásobením hodnôt L2 a L3 v tabuľkách v bodoch 5.3.1.4 (schválenie typu) a 7.1.1.1 (kontrola zhody) koeficientom 1,4.(2) Pozri vysvetlivku (2) v bode 5.3.1.4(3) Pozri vysvetlivku (3) v bode 5.3.1.4."PRÍLOHA III16.Bod 2.3.1:—Druhý odsek sa nahrádza nasledujúcimi tromi odsekmi:"Pre vozidlá kategórie M (2) s výkonom motora maximálne 30 kW a s maximálnou rýchlosťou nepresahujúcou 130 km/h, maximálna rýchlosť pre mimomestský cyklus (časť dva) je limitovaná na 90 km/h do 1. júla 1994.Pre vozidlá kategórie N1 (3) s pomerom výkonu k hmotnosti maximálne 30 kW/t (4) a s maximálnou rýchlosťou nepresahujúcou 130 km/h, maximálna rýchlosť pre mimomestský cyklus (časť dva) je limitovaná na 90 km/h do 1. januára 1996 pre vozidlá kategórie I a do 1. januára 1997 pre vozidlá kategórií II a III.Po týchto dátumoch pri vozidlách, ktoré nedosiahnu zrýchlenie a maximálne hodnoty rýchlosti požadované pre prevádzkový cyklus, sa musí naplno zašliapnuť akcelerátor až dovtedy, kým sa znovu nedosiahne požadovaná prevádzková krivka. Odchýlky od prevádzkového cyklu sa musia zaznamenať v protokole o teste.(2) Pozri vysvetlivku (2) v bode 5.3.1.4 prílohy I.(3) Pozri vysvetlivku (3) v bode 5.3.1.4 prílohy I.(4) Technicky prípustná naložená hmotnosť vozidla stanovená výrobcom."17.Bod 7.1 znie takto:"7.1. Odoberanie vzoriekOdoberanie vzoriek začne na začiatku prvého základného mestského cyklu, ako je uvedené v bode 6.2.2, a skončí pri uzavretí záverečnej periódy voľnobehu v mimomestskom cykle (časť dva)."PRÍLOHA IV18.Bod 2.2 znie takto:"2.2. Počas testu musí byť teplota prostredia od 293 a 303 K (20 a 30°C).Motor má byť ohrievaný dovtedy, kým všetky teploty chladiacich a mazacích prostriedkov a tlaky mazadiel nedosiahnu rovnováhu."19.Bod 2.5.2.1 znie takto:"2.5.2.1 Najprv sa vykoná meranie pri nastavení, ktoré je v súlade s podmienkami určenými výrobcom."PRÍLOHA V20.Bod 2.1 znie takto:"2.1. Test typu III sa vykoná u vozidla so zážihovým motorom, ktoré bolo podrobené testu typu I, prípadne testu typu III."PRÍLOHA IX21.ČASŤ IIBod 1.5 sa vypúšťa.[1] "Pre vznetové motory.[2] "S výnimkou:- "vozidiel určených k preprave viac ako šesť osôb, vrátane vodiča,- "vozidiel, ktorých maximálna hmotnosť presahuje "2500" kg.[3] "A tých vozidiel kategórie M, ktoré sú špecifikované vo vysvetlivke 2."[4] "Pre vznetové motory.[5] "Pozri vysvetlivku 2 bodu 5.3.1.4.[6] "Pozri vysvetlivku 3 bodu 5.3.1.4."--------------------------------------------------


Dôležité právne oznámenie

|

31985L0591

Smernica Rady z 20. decembra 1985, ktorá sa týka zavedenia metód spoločenstva na odoberanie vzoriek a analytických metód na monitoring potravín určených na ľudskú spotrebu

Úradný vestník L 372 , 31/12/1985 S. 0050 - 0052 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 15 S. 0015  Španielske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 19 S. 0054  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 15 S. 0015  Portugalské špeciálne vydanie Kapitola 13 Zväzok 19 S. 0054  CS.ES Kapitola 13 Zväzok 008 S. 83  ET.ES Kapitola 13 Zväzok 008 S. 83  HU.ES Kapitola 13 Zväzok 008 S. 83  LT.ES Kapitola 13 Zväzok 008 S. 83  LV.ES Kapitola 13 Zväzok 008 S. 83  MT.ES Kapitola 13 Zväzok 008 S. 83  PL.ES Kapitola 13 Zväzok 008 S. 83  SK.ES Kapitola 13 Zväzok 008 S. 83  SL.ES Kapitola 13 Zväzok 008 S. 83

		Smernica Radyz 20. decembra 1985,ktorá sa týka zavedenia metód spoločenstva na odoberanie vzoriek a analytických metód na monitoring potravín určených na ľudskú spotrebu(85/591/EHS)RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä na článok 100,so zreteľom na návrh Komisie [1],so zreteľom na stanovisko Zhromaždenia [2],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],keďže produkcia, výroba, marketing a použitie potravín určených pre ľudskú spotrebu majú v rámci Európskeho hospodárskeho spoločenstva mimoriadny význam;keďže metódy odoberania vzoriek a analytické metódy použité na tento účel môžu mať priame dôsledky na založenie a fungovanie spoločného trhu; keďže z tohto dôvodu by mali byť metódy harmonizované;keďže zavedenie metód odoberania vzoriek a analytických metód vytvára opatrenia založené na čisto vedeckej a technickej povahe; keďže je nevyhnutný zrýchlený postup pri vývoji, zlepšení a doplnení metód; keďže pre zjednodušenie prijatia takýchto kritérií, by sa mal zaviesť postup pre úzku spoluprácu medzi členskými štátmi a Komisiou v rámci Stáleho výboru pre potraviny,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 11. Tam, kde je nevyhnutné zaviesť metódy spoločenstva pre odoberanie vzoriek alebo analytické metódy na účel stanovenia zloženia, postupov pri výrobe, balení alebo označení potravín, sa takéto metódy prijmú Komisiou alebo Radou v súlade s postupom uvedeným v článku 4.2. Odsek 1 je nezáväzný od akýchkoľvek špecifických ustanovení, ktoré sú v kontexte so špeciálnymi pravidlami spoločenstva, platnými v súčasnosti alebo prijatými v budúcnosti.3. Pri rozhodnutí o nevyhnutnosti zavedenia opatrenia uvedeného v odseku 1, bude nevyhnutné brať do úvahy predovšetkým tieto nasledovné kritériá:a) potreba zaistiť, aby sa právo spoločenstva aplikovalo jednotne;b) existencia obchodných bariér vo vnútri spoločenstva;c) permanentná alebo opakovaná charakteristika kritérií uvedených v písm. a) alebo b).Článok 21. Smernice uvedené v článku 1 berú do úvahy stav vedeckých a technických poznatkov, predovšetkým overené metódy odoberania vzoriek a analytické metódy.2. Takéto smernice špecifikujú vhodné časové limity na ich implementáciu v členských štátoch.3. Zavedenie opatrení uvedených v článku 1 ods. 1 nebráni členským štátom použiť iné skúšobné a vedecky platné metódy za predpokladu, že neprekáža voľnému pohybu tovaru, ktorý je podľa pravidiel metód spoločenstva uznaný ako vyhovujúci. Avšak v prípade rozdielnosti výsledkov platia výsledky získané použitím metód spoločenstva.4. Zavedené analytické metódy sú v súlade s kritériami uvedenými v prílohe.5. Bez dosahu na článok 3, na požiadanie členského štátu môžu byť podľa postupu uvedeného v článku 4 k existujúcim smerniciam vo vhodnej miere prijaté nevyhnutné zmeny a doplnky, odrážajúce pokrok v oblasti vedeckých a technologických poznatkov.Článok 31. V prípade, keď členský štát podá podrobný dôkaz o tom, že opatrenie prijaté v súlade s článkom 1 je v konkrétnom prípade z technických príčin nevhodné alebo nie je dostatočne presvedčivé pre skúmanie dôležitej zdravotnej otázky, môže členský štát na svojom území toto opatrenie dočasne zrušiť, ale len v tomto konkrétnom prípade. Okamžite o tom informuje ostatné členské štáty a Komisiu a uvedie dôvody, ktoré ho viedli k tomuto rozhodnutiu.2. Komisia čo najskôr prešetrí dôkaz uvedený členským štátom a poradí sa s členskými štátmi v rámci Stáleho výboru pre potraviny uvedeného v článku 4, po čom bezodkladne oznámi svoje stanovisko a príjme vhodné opatrenia.3. Ak Komisia uzná, že zmeny a doplnky k opatreniu, prijaté v súlade s článkom 1, sú nevyhnutné pre vyriešenie ťažkostí uvedených v odseku 1, iniciuje postup uvedený v článku 4. Členský štát, ktorý zrušil opatrenie spoločenstva, môže v tom prípade pokračovať v zrušení, pokiaľ zmeny a doplnky nenadobudnú platnosť.Článok 41. Tam, kde sa uplatňuje postup definovaný v tomto článku, je záležitosť postúpená Stálemu výboru pre potraviny zriadeného rozhodnutím 69/414/EHS [4] (ďalej uvádzané ako "výbor") prostredníctvom jeho predsedu buď na základe jeho vlastného podnetu, alebo na požiadanie zástupcu členského štátu.2. Zástupca Komisie predloží výboru návrh na prijatie opatrení. Výbor oznámi svoje vlastné stanovisko k návrhu v rámci časového limitu stanoveného predsedom, vzhľadom na naliehavosť záležitosti. Stanoviská sa schvaľujú väčšinou 45 hlasov, pričom hlasy členských štátov sa vážia tak, ako je to uvedené v článku 148 ods. 2 zmluvy. Predseda nehlasuje.3. a) tam, kde sú predpokladané opatrenia v súlade s vyjadrením výboru, Komisia ich prijme;b) tam, kde nie sú predpokladané opatrenia v súlade so stanoviskom výboru, alebo nie je doručené žiadne vyjadrenie, Komisia bez zbytočného odkladu predloží Rade návrh na prijatie opatrení. Rada koná na základe kvalifikovanej väčšiny;c) ak Rada nekoná v priebehu troch mesiacov od predloženia návrhu, Komisia prijme navrhované opatrenia.Článok 5V priebehu dvoch rokov od tohto oznámenia [5] členské štáty prijmú zákony, iné právne predpisy alebo správne opatrenia nevyhnutné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Ihneď o tom informujú Komisiu.Článok 6Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 20. decembra 1985Za RadupredsedaR. Steichen[1] Ú. v. ES C 56, 24.2.1984, s. 9.[2] Ú. v. ES C 46, 18.2.1985, s. 95.[3] Ú. v. ES C 44, 15.2.1985, s. 1.[4] Ú. v. ES L 291, 19.11.1969, s. 9.[5] Táto smernica bola oznámená členským štátom 23. decembra 1985.--------------------------------------------------PRÍLOHA1. Metódy analýzy, o ktorých prijatí sa podľa ustanovení tejto smernice uvažuje, sú overované so zreteľom na:i) špecifickosť,ii) správnosť,iii) presnosť; opakovateľnosť v rámci jedného laboratória, reprodukovateľnosť v rámci jedného laboratória aj medzi laboratóriami, variabilitu;iv) limit detekcie,v) citlivosť,vi) praktickosť a použiteľnosť,vii) ďalšie kritéria, ktoré sa môžu zvoliť podľa potreby.2. Ukazovatele presnosti, uvedené v odseku 1 bod iii) sú stanovené na základe medzilaboratórneho testu, uskutočneného v súlade s medzinárodne uznávaným protokolom o medzilaboratórnych testoch (napr. ISO "Presnosť testovacích metód" – ISO 5725/1981). Opakovateľnosť a reprodukovateľnosť sa vyjadrujú v medzinárodne uznávanej forme (napr. 95 %-né intervaly spoľahlivosti, ako sú definované v ISO 5725/1981). Výsledky medzilaboratórneho testu sú uverejňované alebo sú voľne dostupné.3. Dáva sa prednosť metódam analýzy, ktoré sú jednotne použiteľné pre rôzne skupiny komodít pred metódami použiteľnými len pre jednotlivé komodity.4. Metódy analýz prijaté podľa tejto smernice sú vydávané v štandardnej úprave odporučenej pre metódy analýz Medzinárodnou organizáciou pre štandardizáciu.--------------------------------------------------