title: Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/52/ES z  18. júna 2009 , ktorou sa stanovujú minimálne normy pre sankcie a opatrenia voči zamestnávateľom štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na území členských štátov

text:
               30.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 168/24

      SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2009/52/ES
   z 18. júna 2009,
   ktorou sa stanovujú minimálne normy pre sankcie a opatrenia voči zamestnávateľom štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na území členských štátov
   EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 63 ods. 3 písm. b),
   so zreteľom na návrh Komisie,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
   so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov (2),
   konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 251 zmluvy (3),
   keďže:

               (1)

               Európska rada na svojom zasadnutí, ktoré sa konalo 14. a 15. decembra 2006, súhlasila s posilnením spolupráce medzi členskými štátmi v boji proti nelegálnemu prisťahovalectvu, a najmä s posilnením opatrení zameraných na boj proti nelegálnemu zamestnávaniu na úrovni členských štátov ako aj Európskej únie.

               (2)

               Rozhodujúcim stimulačným faktorom nelegálneho prisťahovalectva do Európskej únie je možnosť nájsť si prácu v Európskej únii bez požadovaného právneho postavenia. Súčasťou boja proti nelegálnemu prisťahovalectvu a nelegálnemu pobytu by preto mali byť opatrenia proti takémuto stimulačnému faktoru.

               (3)

               Ústredným prvkom takýchto opatrení by mal byť všeobecný zákaz zamestnávania štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí nemajú právo na pobyt v Európskej únii spolu so sankciami voči zamestnávateľom, ktorí takýto zákaz porušujú.

               (4)

               Vzhľadom na to, že sa touto smernicou ustanovujú minimálne normy, členské štáty by mali mať možnosť prijať alebo zachovať prísnejšie sankcie a opatrenia a ukladať zamestnávateľom prísnejšie povinnosti.

               (5)

               Táto smernica by sa nemala uplatňovať na štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa oprávnene zdržiavajú na území členského štátu bez ohľadu na to, či im je umožnené pracovať na jeho území alebo nie. Navyše by sa nemala uplatňovať na osoby, ktoré požívajú právo Spoločenstva na voľný pohyb vymedzené v článku 2 ods. 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 z 15. marca 2006, ktorým sa ustanovuje kódex Spoločenstva o pravidlách upravujúcich pohyb osôb cez hranice (Kódex schengenských hraníc) (4). Nemala by sa uplatňovať ani na štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorých situácia je upravená právom Spoločenstva, napríklad osoby, ktoré sú legálne zamestnané v členskom štáte a ktoré boli do iného členského štátu vyslané poskytovateľom služieb v súvislosti s poskytovaním služieb. Táto smernica by sa mala uplatňovať bez toho, aby bolo dotknuté vnútroštátne právo zakazujúce zamestnávanie štátnych príslušníkov tretích krajín zdržiavajúcich sa na území členských štátov oprávnene, ktorí pracujú v rozpore s podmienkami svojho povolenia na pobyt.

               (6)

               Na osobitné účely tejto smernice by sa mali vymedziť určité pojmy a tieto vymedzenia pojmov by sa mali použiť iba na účely tejto smernice.

               (7)

               Vymedzenie pojmu zamestnanie by malo zahŕňať jeho podstatné prvky, konkrétne činnosti, ktoré sú alebo by mali byť vykonávané za odplatu, pre zamestnávateľa alebo pod jeho vedením a/alebo dohľadom, a to bez ohľadu na právny vzťah.

               (8)

               Vymedzenie pojmu zamestnávateľ môže zahŕňať združenie osôb bez právnej subjektivity, ktoré je uznané ako spôsobilé vykonávať právne úkony.

               (9)

               S cieľom predchádzať zamestnávaniu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na území členských štátov, mali by byť zamestnávatelia predtým, než zamestnajú štátneho príslušníka tretej krajiny, povinní skontrolovať, či má platné povolenie na pobyt alebo iné oprávnenie na pobyt, ktoré preukazuje, že sa zdržiava na území členského štátu zamestnania oprávnene, a to vrátane prípadov, ak sa štátny príslušník tretej krajiny zamestná na účely jeho vyslania do iného členského štátu v súvislosti s poskytovaním služieb.

               (10)

               Aby sa osobitne členským štátom umožnilo odhaliť falošné doklady, mala by sa tiež zamestnávateľom uložiť povinnosť informovať príslušné orgány o zamestnaní štátneho príslušníka tretieho štátu. S cieľom znížiť administratívne zaťaženie by členské štáty mali mať možnosť ustanoviť, že tieto oznámenia sa predkladajú prostredníctvom iných oznamovacích systémov. Členské štáty by mali mať tiež možnosť rozhodnúť o zjednodušenom postupe oznamovania zamestnávateľmi, ktorí sú fyzickými osobami, v prípade, keď ide o zamestnanie na ich súkromné účely.

               (11)

               Zamestnávatelia, ktorí splnili povinnosti stanovené v tejto smernici, by nemali byť zodpovední za zamestnávanie štátnych príslušníkov tretej krajiny, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na území členských štátov, a to najmä v prípadoch, ak príslušné orgány dodatočne zistia, že doklady, ktoré predložil takýto zamestnanec, boli v skutočnosti sfalšované alebo zneužité, pokiaľ zamestnávateľ nevedel, že doklady boli sfalšované.

               (12)

               S cieľom uľahčiť zamestnávateľom plnenie ich povinností by členské štáty mali vynaložiť maximálne úsilie na včasné vybavovanie žiadostí o obnovenie povolení na pobyt.

               (13)

               S cieľom presadiť všeobecný zákaz a odradiť od jeho porušovania by členské štáty mali prijať primerané sankcie. Tieto by mali zahŕňať peňažné sankcie a príspevky na náklady súvisiace s návratom štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na území členských štátov, spolu s možnosťou zníženia peňažných sankcií v prípade zamestnávateľov, ktorí sú fyzickými osobami a ide o zamestnanie na ich súkromné účely.

               (14)

               Zamestnávateľovi by sa v každom prípade mala uložiť povinnosť zaplatiť štátnym príslušníkom tretích krajín nevyplatenú odmenu za vykonanú prácu, ako aj daňové nedoplatky a dlžné príspevky na sociálne zabezpečenie. Ak nie je možné určiť výšku odmeny, malo by sa predpokladať, že je aspoň na úrovni mzdy ustanovenej uplatniteľnými právnymi predpismi o minimálnej mzde, kolektívnymi zmluvami alebo je určená v súlade s ustálenou praxou v príslušných odvetviach. Od zamestnávateľa by sa malo tiež vyžadovať, aby uhradil v prípade potreby všetky náklady na prevod nevyplatenej odmeny do krajiny, do ktorej sa nelegálne zamestnaný príslušník tretej krajiny vrátil alebo bol vrátený. V prípadoch, keď zamestnávateľ dodatočné platby nevykoná, členské štáty by nemali byť povinné splniť túto povinnosť namiesto zamestnávateľa.

               (15)

               Nelegálne zamestnaný štátny príslušník tretej krajiny by si nemal z nelegálneho pracovnoprávneho vzťahu alebo z platby alebo dodatočnej platby odmeny, príspevkov na sociálne zabezpečenie alebo daní zo strany zamestnávateľa alebo právneho subjektu, ktorý ich musí zaplatiť namiesto zamestnávateľa, odvodzovať právo na vstup, pobyt a prístup na pracovný trh.

               (16)

               Členské štáty by mali zabezpečiť možnosť uplatňovania nárokov a zaviesť mechanizmy zaručujúce štátnym príslušníkom tretích krajín vyplatenie odmeny, ktorá sa im dlhuje. Členské štáty by nemali mať povinnosť zahrnúť do týchto mechanizmov svoje misie alebo zastupiteľské úrady v tretích krajinách. Členské štáty by mali v súvislosti so zavádzaním účinných mechanizmov na uľahčenie vybavovania žiadostí, pokiaľ ich právne predpisy už príslušné ustanovenia neobsahujú, posúdiť možnosť umožniť príslušným orgánom začať konanie proti zamestnávateľovi na účely vymáhania dlžnej odmeny a zvážiť prínos takéhoto postupu.

               (17)

               Členské štáty by tiež mali stanoviť právnu domnienku, že pracovnoprávny vzťah trval najmenej tri mesiace, aby dôkazné bremeno spočívalo na zamestnávateľovi so zreteľom na určité minimálne obdobie. Okrem iného by mal mať zamestnanec tiež možnosť preukázať existenciu pracovnoprávneho vzťahu a dĺžku jeho trvania.

               (18)

               Členské štáty by mali stanoviť možnosť prijať ďalšie sankcie voči zamestnávateľom, okrem iného pozbavenie nároku na všetky verejné príspevky alebo ich časť, pomoc alebo dotácie vrátane poľnohospodárskych dotácií, ďalej vylúčenie z účasti na verejnom obstarávaní a vrátenie časti alebo všetkých verejných príspevkov, pomoci alebo dotácií vrátane finančných prostriedkov EÚ spravovaných členskými štátmi, ktoré im už boli vyplatené. Členské štáty by mali mať možnosť rozhodnúť o neuplatňovaní týchto ďalších sankcií voči zamestnávateľom, ktorí sú fyzickými osobami, v prípade, že ide o zamestnanie na ich súkromné účely.

               (19)

               Touto smernicou, a najmä jej článkami 7, 10 a 12, by nemalo byť dotknuté nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (5).

               (20)

               Vzhľadom na prevažujúce uzatváranie subdodávateľských zmlúv v niektorých dotknutých oblastiach je potrebné zabezpečiť, aby aspoň dodávateľ, ktorého je zamestnávateľ priamym subdodávateľom, zodpovedal za zaplatenie peňažnej sankcie popri zamestnávateľovi alebo namiesto neho. V osobitných prípadoch by iní dodávatelia mohli byť zodpovední za zaplatenie peňažnej sankcie popri zamestnávateľovi, ktorý zamestnáva štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na území členských štátov, alebo namiesto neho. Dodatočné platby, na ktoré sa majú vzťahovať ustanovenia tejto smernice o zodpovednosti, by mali zahŕňať aj príspevky do vnútroštátnych dovolenkových fondov a sociálnych fondov upravených právnymi predpismi alebo kolektívnymi zmluvami.

               (21)

               Skúsenosti ukázali, že existujúci systém sankcií nebol dostatočný na zabezpečenie plného dodržiavania zákazu zamestnávania štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na území členských štátov. Jedným z dôvodov porušovania tohto zákazu je skutočnosť, že správne sankcie uložené samostatne nemajú pravdepodobne v prípade niektorých bezohľadných zamestnávateľov dostačujúci odradzujúci účinok. Uplatňovanie trestných sankcií môže a malo by posilniť dodržiavanie tohto zákazu.

               (22)

               S cieľom zabezpečiť plnú účinnosť všeobecného zákazu sa zdá ako osobitne potrebné prijať viac odradzujúce sankcie v závažných prípadoch, ako je napríklad nepretržité opakované porušovanie, nelegálne zamestnávanie veľkého počtu štátnych príslušníkov tretích krajín, osobitne vykorisťujúce pracovné podmienky, prípady, keď je zamestnávateľ oboznámený so skutočnosťou, že pracovník je obeťou obchodovania s ľuďmi, a prípady nelegálneho zamestnávania maloletých. Táto smernica ukladá členským štátom povinnosť ustanoviť vo svojich vnútroštátnych právnych predpisoch trestnoprávne sankcie za tieto závažné porušenia. Neukladá žiadne povinnosti týkajúce sa uplatňovania takýchto sankcií ani akéhokoľvek iného dostupného systému presadzovania práva v jednotlivých prípadoch.

               (23)

               Vo všetkých prípadoch, ktoré sú podľa tejto smernice závažné, by sa porušenie právnych predpisov spáchané úmyselne malo považovať v rámci celého Spoločenstva za trestný čin. Ustanoveniami tejto smernice, ktoré sa týkajú trestných činov, nie je dotknuté uplatňovanie rámcového rozhodnutia Rady 2002/629/SVV z 19. júla 2002 o boji proti obchodovaniu s ľuďmi (6).

               (24)

               Za trestné činy by sa mali ukladať účinné, primerané a odradzujúce trestnoprávne sankcie. Povinnosťou zabezpečiť účinné, primerané a odradzujúce trestnoprávne sankcie podľa tejto smernice nie je dotknuté vnútorné usporiadanie trestného práva a trestnej justície členských štátov.

               (25)

               Právnické osoby by takisto mohli niesť zodpovednosť za trestné činy uvedené v tejto smernici, pretože mnohí zamestnávatelia sú právnickými osobami. Ustanovenia tejto smernice neznamenajú pre členské štáty povinnosť zaviesť trestnú zodpovednosť právnických osôb.

               (26)

               S cieľom uľahčiť presadzovanie tejto smernice by sa mal vytvoriť efektívny mechanizmus podávania sťažnosti, pomocou ktorého môžu štátni príslušníci tretích krajín podávať sťažnosti priamo alebo prostredníctvom určenej tretej osoby, ktorou je napríklad odborová organizácia alebo iné združenie. Určené tretie osoby poskytujúce pomoc pri podávaní sťažností by mali byť chránené pred možnými sankciami ukladanými podľa právnych predpisov zakazujúcich napomáhanie neoprávnenému pobytu.

               (27)

               S cieľom doplniť mechanizmus podávania sťažností by členské štáty mali mať možnosť udeliť štátnym príslušníkom tretích krajín, ktorí boli vystavení osobitne vykorisťujúcim pracovným podmienkam, alebo maloletým osobám, ktoré boli nelegálne zamestnané, a spolupracujú v rámci trestného konania vedeného proti zamestnávateľovi, povolenie na pobyt na obmedzenú dobu v dĺžke zodpovedajúcej danému vnútroštátnemu konaniu. Takéto povolenie by sa malo udeliť za podmienok porovnateľných s podmienkami udeľovania povolení uplatniteľnými na štátnych príslušníkov tretích krajín, na ktorých sa vzťahuje smernica Rady 2004/81/ES z 29. apríla 2004 o povoleniach na trvalý pobyt vydávaných štátnym príslušníkom tretích krajín, ktorí sú obeťami nezákonného obchodovania s ľuďmi alebo ktorí boli predmetom konania umožňujúceho nelegálne prisťahovalectvo a ktorí spolupracovali s príslušnými orgánmi (7).

               (28)

               S cieľom zabezpečiť uspokojivú úroveň presadzovania tejto smernice a čo najviac obmedziť rozdiely medzi úrovňami jej uplatňovania v jednotlivých členských štátoch by členské štáty mali na svojich územiach zabezpečiť vykonávanie účinných a primeraných kontrol a o výsledkoch týchto kontrol by mali informovať Komisiu.

               (29)

               Členské štáty by sa mali povzbudiť, aby každý rok stanovovali národný cieľ počtu kontrol v odvetviach, v ktorých sa sústreďuje zamestnávanie štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na ich území.

               (30)

               V záujme zvýšenia účinnosti kontrol na účely uplatňovania tejto smernice by členské štáty mali zabezpečiť, aby vnútroštátne právne predpisy poskytovali príslušným orgánom náležité právomoci na vykonávanie kontrol; aby sa informácie o nelegálnom zamestnaní vrátane výsledkov predchádzajúcich kontrol zbierali a spracúvali pre účinnejšie vykonávanie tejto smernice a aby bol zaistený dostatočný počet zamestnancov so zručnosťami a kvalifikáciou potrebnými na účinné vykonávanie kontrol.

               (31)

               Členské štáty by mali zabezpečiť, aby kontroly na účely uplatňovania tejto smernice nemali či už z kvantitatívneho alebo kvalitatívneho hľadiska vplyv na kontroly vykonávané s cieľom posúdiť podmienky zamestnania a pracovné podmienky.

               (32)

               V prípade vyslaných pracovníkov, ktorí sú príslušníkmi tretích krajín, môžu kontrolné orgány členských štátov využiť spoluprácu a výmenu informácií, ktoré sú ustanovené v smernici Európskeho parlamentu a Rady 96/71/ES zo 16. decembra 1996 o vysielaní pracovníkov v rámci poskytovania služieb (8), s cieľom overiť, či sú daní príslušníci tretích krajín legálne zamestnaní v členskom štáte pôvodu.

               (33)

               Táto smernica by sa mala vnímať ako doplnková k opatreniam na boj proti nelegálnemu zamestnávaniu a vykorisťovaniu.

               (34)

               V súlade s bodom 34 Medziinštitucionálnej dohody o lepšej tvorbe práva (9) sa členské štáty vyzývajú, aby pre seba a v záujme Spoločenstva vypracovali a zverejnili vlastné tabuľky, ktoré budú čo najlepšie vyjadrovať vzájomný vzťah medzi touto smernicou a transpozičnými opatreniami.

               (35)

               Akékoľvek spracúvanie osobných údajov uskutočňované pri vykonávaní tejto smernice by malo byť v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov (10).

               (36)

               Keďže cieľ tejto smernice, a to boj proti nelegálnemu prisťahovalectvu odstránením stimulačného faktora spočívajúceho v zamestnávaní, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, ale z dôvodu rozsahu a dôsledkov tejto smernice ho možno lepšie dosiahnuť na úrovni Spoločenstva, môže Spoločenstvo prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 zmluvy. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa.

               (37)

               Táto smernica rešpektuje základné práva a dodržiava zásady uznané predovšetkým v Európskom dohovore o ochrane ľudských práv a základných slobôd a v Charte základných práv Európskej únie. Mala by sa uplatňovať predovšetkým so zreteľom na rešpektovanie slobody podnikania, rovnosti pred zákonom, zásady zákazu diskriminácie, práva na účinný prostriedok nápravy a spravodlivý proces, ako aj zásady zákonnosti a primeranosti trestných činov a trestov v súlade s článkami 16, 20, 21, 47 a 49 charty.

               (38)

               V súlade s článkami 1 a 2 Protokolu o postavení Spojeného kráľovstva a Írska, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii a Zmluve o založení Európskeho spoločenstva, a bez toho, aby bol dotknutý článok 4 uvedeného protokolu, sa tieto členské štáty nezúčastňujú na prijímaní tejto smernice a preto ňou nie sú viazané ani nepodliehajú jej uplatňovaniu.

               (39)

               V súlade s článkami 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii a Zmluve o založení Európskeho spoločenstva, sa Dánsko nezúčastňuje na prijímaní tejto smernice a preto ňou nie je viazané ani nepodlieha jej uplatňovaniu,

         PRIJALI TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Predmet úpravy a rozsah pôsobnosti
   Táto smernica zakazuje zamestnávanie štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na území členských štátov, s cieľom bojovať proti nelegálnemu prisťahovalectvu. Na tento účel stanovuje minimálne spoločné normy pre sankcie a opatrenia, ktoré sa majú uplatňovať v členských štátoch voči zamestnávateľom, ktorí porušujú tento zákaz.
   Článok 2
   Vymedzenie pojmov
   Na osobitné účely tejto smernice:

               a)

               „štátny príslušník tretej krajiny“ je osoba, ktorá nie je občanom Únie v zmysle článku 17 ods. 1 zmluvy a ktorá nepožíva právo Spoločenstva na voľný pohyb vymedzené v článku 2 ods. 5 Kódexu schengenských hraníc;

               b)

               „štátny príslušník tretej krajiny, ktorý sa neoprávnene zdržiava na území členského štátu“ je štátny príslušník tretej krajiny, ktorý sa zdržiava na území členského štátu, pričom nesplnil alebo už nespĺňa podmienky pobytu v tomto členskom štáte;

               c)

               „zamestnanie“ je výkon činností predstavujúcich akúkoľvek formu práce upravenú vnútroštátnym právom alebo v súlade s ustálenou praxou pre zamestnávateľa alebo pod jeho vedením a/alebo dohľadom;

               d)

               „nelegálne zamestnávanie“ je zamestnávanie štátneho príslušníka tretej krajiny, ktorý sa neoprávnene zdržiava na území členského štátu;

               e)

               „zamestnávateľ“ je každá fyzická osoba alebo právny subjekt vrátane agentúr dočasného zamestnávania, pre ktoré alebo pod ktorých vedením a/alebo dohľadom sa zamestnanie vykonáva;

               f)

               „subdodávateľ“ je každá fyzická osoba alebo právny subjekt, ktoré sú poverené plnením všetkých alebo niektorých povinností vyplývajúcich zo zmluvy uzavretej predtým;

               g)

               „právnická osoba“ je akýkoľvek právny subjekt, ktorý má takéto postavenie podľa uplatniteľného vnútroštátneho práva, s výnimkou štátov alebo verejných orgánov vykonávajúcich štátnu moc a s výnimkou verejnoprávnych medzinárodných organizácií;

               h)

               „agentúra dočasného zamestnávania“ je akákoľvek fyzická alebo právnická osoba, ktorá v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi uzatvára pracovné zmluvy alebo pracovnoprávne vzťahy s dočasnými agentúrnymi pracovníkmi na účely ich pridelenia užívateľským podnikom na dočasný výkon práce pod ich dohľadom a vedením;

               i)

               „osobitne vykorisťujúce pracovné podmienky“ sú pracovné podmienky vrátane podmienok vyplývajúcich z diskriminácie na základe pohlavia alebo inej formy diskriminácie, keď existuje nápadný nepomer v porovnaní s pracovnými podmienkami legálne zamestnaných pracovníkov, ktorý má napríklad vplyv na zdravie a bezpečnosť pracovníkov a je v rozpore s ľudskou dôstojnosťou;

               j)

               „odmena štátneho príslušníka tretej krajiny, ktorý sa neoprávnene zdržiava na území členského štátu“ je mzda a akákoľvek iná protihodnota, ktorú vzhľadom na zamestnanie pracovníkovi priamo alebo nepriamo vypláca jeho zamestnávateľ, či už v hotovosti alebo v naturáliách, a ktorá je rovnocenná výške odmeny, ktorú by poberali porovnateľní pracovníci v legálnom pracovnoprávnom vzťahu.

         Článok 3
   Zákaz nelegálneho zamestnávania
   1.   Členské štáty zakazujú zamestnávanie štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na území členského štátu.
   2.   Za porušenie tohto zákazu sa ukladajú sankcie a opatrenia ustanovené v tejto smernici.
   3.   Členský štát môže rozhodnúť o neuplatňovaní zákazu uvedeného v odseku 1 na štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na jeho území, ktorých odsun bol odložený a ktorým je umožnené pracovať v súlade s vnútroštátnym právom.
   Článok 4
   Povinnosti zamestnávateľov
   1.   Členské štáty uložia zamestnávateľom povinnosť:

               a)

               požadovať, aby štátny príslušník tretej krajiny ešte pred tým, ako sa zamestná, mal a zamestnávateľovi predložil platné povolenie na pobyt alebo iné oprávnenie na pobyt;

               b)

               uchovávať kópiu alebo záznam o povolení na pobyt alebo inom oprávnení na pobyt aspoň počas trvania zamestnania pre potreby možnej kontroly zo strany príslušných orgánov členských štátov;

               c)

               informovať príslušné orgány určené členskými štátmi o začiatku zamestnania štátnych príslušníkov tretích krajín v lehote ustanovenej každým členským štátom.

         2.   Členské štáty môžu ustanoviť zjednodušený postup oznamovania v zmysle odseku 1 písm. c) pre zamestnávateľov, ktorí sú fyzickými osobami, ak ide o zamestnanie na ich súkromné účely.
   Členské štáty môžu ustanoviť, že oznamovanie podľa odseku 1 písm. c) sa nepožaduje, ak sa zamestnancovi udelilo dlhodobé povolenie na pobyt v súlade so smernicou Rady 2003/109/ES z 25. novembra 2003 o právnom postavení štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sú osobami s dlhodobým pobytom (11).
   3.   Členské štáty zabezpečia, aby zamestnávatelia, ktorí splnili povinnosti ustanovené v odseku 1, neboli zodpovední za porušenie zákazu uvedeného v článku 3, pokiaľ nevedeli, že doklady predložené ako platné povolenie na pobyt alebo iné oprávnenie na pobyt boli sfalšované.
   Článok 5
   Peňažné sankcie
   1.   Členské štáty prijmú potrebné opatrenia s cieľom zabezpečiť, aby sa porušenia zákazu ustanoveného v článku 3 trestali účinnými, primeranými a odradzujúcimi sankciami voči zamestnávateľovi.
   2.   Sankcie ukladané za porušenia zákazu uvedeného v článku 3 zahŕňajú:

               a)

               peňažné sankcie, ktorých výmera sa zvyšuje podľa počtu nelegálne zamestnaných štátnych príslušníkov tretích krajín, a

               b)

               úhrady nákladov súvisiacich s návratom nelegálne zamestnaných štátnych príslušníkov tretích krajín v tých prípadoch, keď sa uskutočnilo konanie o návrate. Členské štáty môžu namiesto toho rozhodnúť, že zohľadnia aspoň priemerné náklady na navrátenie uvedených osôb v peňažných sankciách podľa písmena a).

         3.   Členské štáty môžu ustanoviť znížené finančné sankcie v prípadoch, keď je zamestnávateľ fyzickou osobou zamestnávajúcou štátneho príslušníka tretej krajiny, ktorý sa neoprávnene zdržiava na území členského štátu, ak ide o zamestnanie na súkromné účely a ak nebol zamestnaný za osobitne vykorisťujúcich pracovných podmienok.
   Článok 6
   Dodatočné platby zamestnávateľov
   1.   V prípade každého porušenia zákazu ustanoveného v článku 3 členské štáty zabezpečia, aby zamestnávateľ zodpovedal za zaplatenie:

               a)

               akejkoľvek dlžnej odmeny nelegálne zamestnanému štátnemu príslušníkovi tretej krajiny. Za dohodnutú výšku odmeny sa považuje aspoň suma mzdy ustanovená uplatniteľnými právnymi predpismi o minimálnej mzde, kolektívnymi zmluvami alebo určená v súlade s ustálenou praxou v príslušných odvetviach, pokiaľ zamestnávateľ alebo zamestnanec nemôže preukázať opak, rešpektujúc prípadné imperatívne vnútroštátne mzdové predpisy;

               b)

               sumy rovnajúcej sa všetkým daniam a príspevkom na sociálne zabezpečenie, ktoré by zamestnávateľ zaplatil, keby bol príslušník tretej krajiny zamestnaný legálne, vrátane poplatkov z omeškania a príslušných správnych pokút;

               c)

               v prípade potreby všetkých nákladov vyplývajúcich z prevodu nedoplatkov do krajiny, do ktorej sa príslušník tretej krajiny vrátil alebo bol vrátený.

         2.   Na zabezpečenie dostupnosti účinných postupov na uplatňovanie odseku 1 písm. a) a c) a s náležitým ohľadom na článok 13 členské štáty prijmú mechanizmy, ktoré zabezpečia, že nelegálne zamestnaní štátni príslušníci tretích krajín môžu:

               a)

               v rámci prekluzívnej lehoty vymedzenej podľa vnútroštátneho práva uplatniť nárok voči zamestnávateľovi a prípadne vykonať rozsudok voči zamestnávateľovi v súvislosti s nevyplatenou odmenou, a to aj v prípade ich dobrovoľného alebo nedobrovoľného návratu, alebo

               b)

               v prípadoch, ak to predpokladajú vnútroštátne právne predpisy, žiadať príslušné orgány členského štátu o začatie konaní na získanie nevyplatenej odmeny bez toho, aby museli v danom prípade podať žalobu.

         Nelegálne zamestnaní štátni príslušníci tretích krajín budú systematicky a objektívne informovaní o ich právach podľa tohto odseku a podľa článku 13 pred výkonom akéhokoľvek rozhodnutia o návrate.
   3.   S cieľom uplatňovať odsek 1 písm. a) a b) členské štáty stanovia predpoklad, že pracovnoprávny vzťah trval najmenej tri mesiace okrem prípadu, keď okrem iného môže zamestnávateľ alebo zamestnanec preukázať opak.
   4.   Členské štáty zabezpečia zavedenie potrebných mechanizmov, aby sa zabezpečilo, že nelegálne zamestnaní štátni príslušníci tretích krajín môžu získať dodatočnú platbu odmeny uvedenú v odseku 1 písm. a), ktorá je vymáhateľná ako súčasť uplatnenia nárokov podľa odseku 2, a to aj v prípadoch ich dobrovoľného alebo nedobrovoľného návratu.
   5.   Pokiaľ ide o prípady, keď boli udelené povolenia na pobyt v obmedzenej dĺžke podľa článku 13 ods. 4, členské štáty vymedzia vo vnútroštátnom práve podmienky, za ktorých môže byť platnosť týchto povolení predĺžená až do doby, keď bude štátnemu príslušníkovi tretej krajiny uhradená dlžná suma odmeny priznaná podľa odseku 1 tohto článku.
   Článok 7
   Iné opatrenia
   1.   Členské štáty prijmú potrebné opatrenia s cieľom zabezpečiť, aby sa na zamestnávateľov, ak je to vhodné, vzťahovali aj tieto opatrenia:

               a)

               pozbavenie nároku na niektoré alebo na všetky verejné príspevky, pomoc alebo dotácie vrátane finančných prostriedkov EÚ spravovaných členskými štátmi na obdobie až do piatich rokov;

               b)

               vylúčenie z účasti na verejných súťažiach v zmysle smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (12) na obdobie až do piatich rokov;

               c)

               vrátenie časti alebo všetkých verejných príspevkov, pomoci a dotácií vrátane finančných prostriedkov EÚ spravovaných členskými štátmi, ktoré boli zamestnávateľovi vyplatené v priebehu obdobia do dvanástich mesiacov predchádzajúcich odhaleniu nelegálneho zamestnávania;

               d)

               dočasné alebo trvalé zatvorenie prevádzok, ktoré boli použité na takéto porušenie zákazu, alebo dočasné alebo trvalé odobratie povolenia na vykonávanie danej podnikateľskej činnosti, ak je to odôvodnené závažnosťou porušenia.

         2.   Členské štáty sa môžu rozhodnúť neuplatňovať odsek 1, ak sú zamestnávatelia fyzickými osobami a ide o zamestnanie na ich súkromné účely.
   Článok 8
   Uzatváranie subdodávateľských zmlúv
   1.   Ak je zamestnávateľ subdodávateľom a bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia vnútroštátneho práva o regresnom práve alebo ustanovenia vnútroštátneho práva v oblasti sociálneho zabezpečenia, členské štáty zabezpečia, aby dodávateľ, ktorého je zamestnávateľ priamym subdodávateľom, mohol byť popri zamestnávateľovi alebo namiesto neho zodpovedný za zaplatenie:

               a)

               akejkoľvek peňažnej sankcie uloženej podľa článku 5 a

               b)

               akýchkoľvek dodatočných platieb podľa článku 6 ods. 1 písm. a) a c) a článku 6 ods. 2 a 3.

         2.   Ak je zamestnávateľ subdodávateľom, členské štáty zabezpečia, aby hlavný dodávateľ a každý sprostredkujúci subdodávateľ, ak vedeli, že zamestnávajúci subdodávateľ zamestnával štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na území členského štátu, mohli byť zodpovední za platby uvedené v odseku 1 popri zamestnávajúcom subdodávateľovi alebo dodávateľovi, ktorého je zamestnávateľ priamym subdodávateľom, alebo namiesto neho.
   3.   Dodávateľ, ktorý s náležitou starostlivosťou splnil povinnosti vymedzené vnútroštátnym právom, nie je zodpovedný podľa odsekov 1 a 2.
   4.   Členské štáty môžu vo vnútroštátnom práve stanoviť prísnejšie pravidlá zodpovednosti.
   Článok 9
   Trestný čin
   1.   Členské štáty zabezpečia, aby porušenie zákazu uvedeného v článku 3 predstavovalo trestný čin, ak bolo spáchané úmyselne za každej z takýchto okolností vymedzených vnútroštátnym právom:

               a)

               porušenie pokračuje alebo sa neustále opakuje;

               b)

               porušenie sa týka súčasného zamestnávania významného počtu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na území členského štátu;

               c)

               k porušeniu dochádza za osobitne vykorisťujúcich pracovných podmienok;

               d)

               porušenia sa dopustí zamestnávateľ, ktorý aj keď nebol obvinený alebo odsúdený za trestný čin v zmysle rámcového rozhodnutia 2002/629/SVV, využíva prácu alebo služby štátneho príslušníka tretej krajiny, ktorý sa neoprávnene zdržiava na území členského štátu s vedomím, že táto osoba je obeťou obchodovania s ľuďmi;

               e)

               porušenie súvisí s nelegálnym zamestnávaním maloletých.

         2.   Členské štáty zabezpečia, aby navádzanie na úmyselné konanie uvedené v odseku 1, pomoc pri takomto konaní a podnecovanie k nemu boli trestné ako trestný čin.
   Článok 10
   Trestnoprávne sankcie
   1.   Členské štáty prijmú potrebné opatrenia, aby sa zabezpečilo, že fyzické osoby, ktoré spáchajú trestný čin uvedený v článku 9, sa potrestajú účinnými, primeranými a odradzujúcimi trestnoprávnymi sankciami.
   2.   Okrem prípadov, keď to nedovoľujú všeobecné princípy práva, môžu byť trestnoprávne sankcie ustanovené v tomto článku ukladané podľa vnútroštátneho práva bez toho, aby boli dotknuté iné sankcie alebo opatrenia netrestnoprávnej povahy, a môže ich sprevádzať uverejnenie súdneho rozhodnutia v danom prípade.
   Článok 11
   Zodpovednosť právnických osôb
   1.   Členské štáty zabezpečia, aby právnické osoby mohli byť zodpovedné za čin uvedený v článku 9, ak takýto čin spáchala v ich prospech osoba, ktorá má v rámci tejto právnickej osoby vedúce postavenie a ktorá konala buď samostatne, alebo ako súčasť orgánu právnickej osoby na základe:

               a)

               oprávnenia zastupovať túto právnickú osobu;

               b)

               právomoci prijímať rozhodnutia v mene tejto právnickej osoby alebo

               c)

               právomoci vykonávať kontrolu v rámci tejto právnickej osoby.

         2.   Členské štáty tiež zabezpečia, aby právnická osoba mohla byť zodpovedná vtedy, ak nedostatočný dohľad alebo kontrola zo strany osoby uvedenej v odseku 1 umožnil spáchanie trestného činu uvedeného v článku 9 v prospech danej právnickej osoby osobou podliehajúcou právomoci tejto právnickej osoby.
   3.   Zodpovednosť právnickej osoby podľa odsekov 1 a 2 nevylučuje trestné stíhanie fyzických osôb, ktoré sú páchateľmi, návodcami alebo pomocníkmi trestného činu uvedeného v článku 9.
   Článok 12
   Sankcie voči právnickým osobám
   Členské štáty prijmú opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby sa právnickej osobe zodpovednej podľa článku 11 uložili účinné, primerané a odradzujúce sankcie, ktoré môžu zahŕňať opatrenia uvedené v článku 7.
   Členské štáty môžu rozhodnúť o uverejnení zoznamu zamestnávateľov, ktorí sú právnickými osobami zodpovednými za trestný čin uvedený v článku 9.
   Článok 13
   Pomoc pri podávaní sťažností
   1.   Členské štáty zabezpečia efektívny mechanizmus, prostredníctvom ktorého nelegálne zamestnaní štátni príslušníci tretích krajín môžu podať proti svojim zamestnávateľom sťažnosti priamo alebo prostredníctvom tretích osôb určených členskými štátmi, akými sú napríklad odborové zväzy a iné združenia alebo príslušný orgán členského štátu určený vnútroštátnymi právnymi predpismi.
   2.   Členské štáty zabezpečia, aby sa tretie osoby, ktoré majú v súlade s kritériami ustanovenými ich vnútroštátnym právom legitímny záujem zabezpečiť dodržiavanie tejto smernice, mohli zúčastňovať v mene alebo na podporu nelegálne zamestnaného štátneho príslušníka tretej krajiny s jeho súhlasom na každom správnom alebo občianskoprávnom konaní uskutočňovanom na vykonanie ustanovení tejto smernice.
   3.   Poskytovanie pomoci štátnym príslušníkom tretích krajín pri podávaní sťažností sa nepovažuje za napomáhanie neoprávneného pobytu podľa smernice Rady 2002/90/ES z 28. novembra 2002, ktorá definuje napomáhanie neoprávneného vstupu, tranzitu a bydlisku (13).
   4.   Pokiaľ ide o trestné činy, na ktoré sa vzťahuje článok 9 ods. 1 písm. c) alebo e), členské štáty vymedzia vo vnútroštátnom práve podmienky, za ktorých môžu na základe individuálneho posúdenia jednotlivých prípadov dotknutým štátnym príslušníkom tretích krajín udeliť povolenie na pobyt v obmedzenej dĺžke zodpovedajúcej danému vnútroštátnemu konaniu, porovnateľné s podmienkami udeľovania povolení uplatniteľnými na štátnych príslušníkov tretích krajín, na ktorých sa vzťahuje smernica 2004/81/ES.
   Článok 14
   Kontroly
   1.   Členské štáty na svojom území zabezpečia vykonávanie účinných a adekvátnych kontrol zamestnávania štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na území členských štátov. Takéto kontroly sa zakladajú predovšetkým na posúdení rizika, ktoré majú vypracovať príslušné orgány členských štátov.
   2.   S cieľom zlepšiť účinnosť kontrol členské štáty na základe posúdenia rizika pravidelne identifikujú odvetvia činnosti, v ktorých sa sústreďuje zamestnávanie štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na ich území.
   Pokiaľ ide o každé z týchto odvetví, členské štáty do 1. júla každého roka oznámia Komisii počet kontrol uskutočnených v predchádzajúcom roku, tak v absolútnych číslach, ako aj ako percentuálny podiel vo vzťahu k zamestnávateľom v každom odvetví, ako aj ich výsledky.
   Článok 15
   Priaznivejšie ustanovenia
   Táto smernica sa nedotýka práva členských štátov prijať alebo zachovať ustanovenia priaznivejšie pre štátnych príslušníkov tretích krajín, na ktorých sa uplatňuje v súvislosti s článkami 6 a 13, a to za predpokladu, že uvedené ustanovenia sú s ňou zlučiteľné.
   Článok 16
   Podávanie správ
   1.   Komisia do 20. júla 2014 a potom každé tri roky predloží Európskemu parlamentu a Rade správu spolu s prípadnými návrhmi na zmenu a doplnenie článkov 6, 7, 8, 13 a 14. Komisia vo svojej správe preskúma najmä vykonávanie článku 6 ods. 2 a 5 členskými štátmi.
   2.   Členské štáty zašlú Komisii všetky informácie potrebné na prípravu správy uvedenej v odseku 1. Informácie budú zahŕňať počet a výsledky kontrol uskutočňovaných podľa článku 14 ods. 1, opatrenia uplatňované podľa článku 13 a podľa možnosti opatrenia uplatňované podľa článkov 6 a 7.
   Článok 17
   Transpozícia
   1.   Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 20. júla 2011. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 18
   Nadobudnutie účinnosti
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 19
   Adresáti
   Táto smernica je určená členským štátom v súlade so Zmluvou o založení Európskeho spoločenstva.

      V Bruseli 18. júna 2009

            Za Európsky parlament

            predseda

         H.-G. PÖTTERING

            Za Radu

            predseda

         Š. FÜLE

      (1)  Ú. v. EÚ C 204, 9.8.2008, s. 70.

      (2)  Ú. v. EÚ C 257, 9.10.2008, s. 20.

      (3)  Stanovisko Európskeho parlamentu zo 4. februára 2009 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku) a rozhodnutie Rady z 25. mája 2009.

      (4)  Ú. v. EÚ L 105, 13.4.2006, s. 1.

      (5)  Ú. v. ES L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (6)  Ú. v. ES L 203, 1.8.2002, s. 1.

      (7)  Ú. v. EÚ L 261, 6.8.2004, s. 19.

      (8)  Ú. v. ES L 18, 21.1.1997, s. 1.

      (9)  Ú. v. EÚ C 321, 31.12.2003, s. 1.

      (10)  Ú. v. ES L 281, 23.11.1995, s. 31.

      (11)  Ú. v. EÚ L 16, 23.1.2004, s. 44.

      (12)  Ú. v. EÚ L 134, 30.4.2004, s. 114.

      (13)  Ú. v. ES L 328, 5.12.2002, s. 17.


title: Smernica Rady 97/11/ES z 3. marca 1997, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 85/337/EHS o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31997L0011

Úradný vestník L 073 , 14/03/1997 S. 0005 - 0015

		Smernica Rady 97/11/ESz 3. marca 1997,ktorou sa mení a dopĺňa smernica 85/337/EHS o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredieRADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 130s ods. 1,so zreteľom na návrh Komisie [1],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov [3],konajúc v súlade s postupom uvedeným v článku 189c zmluvy [4],(1) keďže smernica Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie [5] má za cieľ poskytovať príslušným orgánom náležité informácie, ktoré im umožnia prijať rozhodnutie o určitom projekte pri plnej znalosti dopadu projektu na životné prostredie; keďže posudzovací postup je základným nástrojom environmentálnej politiky, ktorá je uvedená v článku 130r zmluvy a v Piatom programe spoločenstva o politike a činnosti vo vzťahu k prírodnému prostrediu a trvalo udržateľnému rozvoju;(2) keďže podľa článku 130r ods. 2 zmluvy je politika spoločenstva týkajúca sa životného prostredia založená na princípe prevencie a na zásade, že musia byť prijaté preventívne opatrenia a že environmentálne škody musia byť zlikvidované pri zdroji a že znečisťovateľ musí zaplatiť;(3) keďže hlavné zásady posudzovania environmentálnych vplyvov musia byť harmonizované a keďže členské štáty môžu stanoviť prísnejšie pravidlá na ochranu životného prostredia;(4) keďže skúsenosť získaná pri posudzovaní dopadu na životné prostredie, ktorá je zaznamenaná v správe o vykonávaní smernice 85/337/EHS prijatej 2. apríla 1993, ukazuje, že je nevyhnutné zaviesť opatrenia zamerané na objasnenie, doplnenie a zlepšenie pravidiel posudzovacích postupov, aby sa zabezpečilo, že smernica sa bude uplatňovať harmonizujúcejším a účinnejším spôsobom;(5) keďže projekty, na ktoré sa vyžaduje posúdenie, sú predmetom požiadavky na udelenie súhlasu; keďže posúdenie musí byť vykonané pred udelením tohto súhlasu;(6) keďže je vhodné doplniť zoznam projektov, ktoré majú podstatný vplyv na životné prostredie a ktoré musia byť na tento účel predmetom pravidelného posúdenia;(7) keďže projekty iných typov nemôžu mať podstatný vplyv na životné prostredie vo všetkých prípadoch; keďže tieto projekty musia byť posúdené, ak členské štáty ich považujú za také, ktoré majú podstatný vplyv na životné prostredie;(8) keďže členské štáty stanovujú prahy, alebo kritériá na určenie toho, ktoré projekty sú predmetom posudzovania na základe dôležitosti ich vplyvov na životné prostredie; keďže od členských štátov sa nepožaduje, aby skúmali všetky projekty, ktoré sú pod týmito prahmi alebo mimo týchto kritérií;(9) keďže pri stanovovaní týchto prahov, kritérií, alebo skúmaní všetkých projektov, s cieľom určenia toho, ktoré projekty by mali byť predmetom posúdenia na základe ich podstatných vplyvov na životné prostredie, členské štáty vezmú do úvahy príslušné výberové kritériá uvedené v tejto smernici; keďže v súlade so zásadou subsidiarity, sú členské štáty najvhodnejšie na využitie týchto kritérií v špecifických prípadoch;(10) keďže existencia kritéria umiestnenia, ktoré sa týka špeciálnej ochrany oblastí určených členskými štátmi v zmysle smernice Rady 79/409/EHS z 2. apríla 1979 o ochrane voľne žijúcich vtákov [6] a 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prírodných spoločenstiev voľne žijúcej flóry a fauny [7], nevyhnutne neznamená, že projekty v týchto oblastiach sa automaticky majú stať predmetom posúdenia v zmysle tejto smernice;(11) keďže je vhodné zaviesť postup na umožnenie získania stanoviska od príslušných orgánov na obsah a rozsah informácie, ktorá musí byť vypracovaná a predložená pre posúdenie; keďže členské štáty v rámci tohoto postupu môžu požadovať od navrhovateľa poskytnutie, okrem iného, aj alternatívy na projekty, pre ktoré zamýšľa predložiť žiadosť;(12) keďže je želateľné posilniť opatrenia o posúdení dopadu na životné prostredie v cezhraničnom kontexte, aby sa vzal do úvahy vývoj na medzinárodnej úrovni;(13) keďže spoločenstvo podpísalo zmluvu o posúdení dopadu na životné prostredie v cezhraničnom kontexte 25. februára 1991,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Smernica 85/337/EHS sa týmto mení a dopĺňa nasledovne:1. Článok 2 ods.1 sa nahrádza nasledovným článkom:"1. Členské štáty prijmú všetky potrebné opatrenia, aby zabezpečili, že pred udelením povolenia sa všetky projekty, ktoré pravdepodobne budú mať podstatný vplyv na životné prostredie z dôvodu, okrem iného, ich charakteru, veľkosti, alebo umiestnenia, budú podliehať postupu povolenia a budú posúdené z hľadiska ich vplyvov. Tieto projekty sú definované v článku 4.";2. Do článku 2 sa dopĺňa nasledujúci odsek:"2a. Členské štáty môžu stanoviť jednotný postup na splnenie požiadaviek tejto smernice a požiadaviek smernice Rady 96/61/ES z 24. septembra 1996 o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia [8].";3. Prvý pododsek článku 2 ods.3 znie nasledovne:"3. Bez toho, aby bol dotknutý článok 7 môžu členské štáty vo výnimočných prípadoch určitý projekt úplne alebo čiastočne vyňať z ustanovení tejto smernice.";4. V článku 2 ods.3 písm. c) slová "tam, kde je to vhodné" sa nahrádzajú slovami "tam, kde je to uplatniteľné";5. Článok 3 sa nahrádza nasledovným znením:"Článok 3Posudzovanie dopadu na životné prostredie identifikuje, popíše a posúdi náležitým spôsobom, pri každom prípade jednotlivo a v súlade s článkami 4 až 11, priame a nepriame vplyvy projektu na nasledujúce faktory:- ľudské bytosti, živočíšstvo a rastlinstvo;- pôdu, vodu, vzduch, podnebie a krajinu;- hmotný majetok a kultúrne dedičstvo;- súčinnosť medzi faktormi uvedenými v prvej, druhej a tretej zarážke.";6. Článok 4 sa nahrádza nasledovným znením:"Článok 41. Pokiaľ článok 2 ods. 3 neustanovuje inak, projekty uvedené v prílohe I podliehajú posúdenie v súlade s článkami 5 až 10.2. Pokiaľ článok 2 ods. 3 neustanovuje inak, členské štáty určia pre projekty uvedené v prílohe II na základe:a) skúmania každého jednotlivého prípadu,alebob) prahov alebo kritérií stanovených členskými štátmi,či budú podliehať posúdeniu v súlade s článkami 5 až 10.Členské štáty môžu rozhodnúť uplatňovať oba postupy uvedené v písm. a) a b).3. Ak sa vykonáva skúmanie každého jednotlivého prípadu, alebo ak sú stanovené prahy alebo kritériá pre potreby článku 2, vezmú sa do úvahy príslušné výberové kritéria uvedené v prílohe III.4. Členské štáty zabezpečia, že rozhodnutie vydané príslušnými orgánmi podľa odseku 2 bude k dispozícii verejnosti.";7. Článok 5 sa nahrádza nasledovným znením:"Článok 51. V prípade projektov, ktoré podľa článku 4 musia podrobiť posúdeniu dopadu na životné prostredie v súlade s článkami 5 až 10, členské štáty prijmú nevyhnutné opatrenia na zabezpečenie toho, aby navrhovateľ predložil vo vhodnej forme informácie, ktoré sú uvedené v prílohe IV, ak:a) členské štáty považujú tieto informácie vo k vzhľadom na dané štádium postupu pri udeľovaní povolenia a vzhľadom na špecifické charakteristiky daného projektu alebo určitého typu projektov a vzhľadom na prípadne dotknuté zložky životného prostredia za dôležité;b) členské štáty považujú za odôvodnené žiadať od navrhovateľa zhromaždenie týchto informácií vzhľadom na súčasný stav poznania a metód posudzovania.2. Členské štáty prijmú nevyhnutné opatrenia, ktorými zabezpečia, aby ak o to navrhovateľ požiada ešte pred predložením žiadosti o povolenie, príslušný orgán zaujal stanovisko k informáciám poskytnutým navrhovateľom v súlade s odsekom 1. Príslušný orgán o ňom upovedomí navrhovateľa a orgány uvedené v článku 6 ods.1 ešte pred vydaním definitívneho stanoviska. Skutočnosť, že orgán zaujal stanovisko podľa tohoto odseku, tomuto orgánu nesmie zabrániť od vyžadovania ďalších informácií od navrhovateľa.Členské štáty môžu požadovať od príslušných orgánov, aby zaujali takéto stanovisko bez ohľadu na to, či o to žiada navrhovateľ.3. Informácia, ktorú má poskytnúť navrhovateľ v súlade s odsekom 1, musí obsahovať minimálne:- popis projektu s informáciou o mieste, projektovom riešení a veľkosti projektu,- popis predpokladaných opatrení s cieľom zabrániť, znížiť, a ak je to možné, odstrániť podstatné nepriaznivé vplyvy,- údaje potrebné na určenie a posúdenie hlavných vplyvov, ktoré by projekt mal na životné prostredie,- náčrt hlavných alternatív vypracovaných navrhovateľom a určenie hlavných dôvodov pre jeho výber so zreteľom na environmentálne vplyvy,- netechnický súhrn informácií uvedených v predchádzajúcich zarážkach.4. Členské štáty, ak je to potrebné, zabezpečia, aby akýkoľvek orgán, ktorý má príslušné informácie, najmä so zreteľom na článok 3, poskytne tieto informácie navrhovateľovi.";8. Článok 6 ods. 1 sa nahrádza nasledovným znením:"1. Členské štáty prijmú nevyhnutné opatrenia na zabezpečenie toho, aby orgány, ktorých sa projekt môže týkať z dôvodu ich osobitných právomocí v oblasti životného prostredia, mali možnosť vyjadriť svoje stanovisko k informáciám predloženým navrhovateľom a k žiadosti o povolenie. Na tento účel členské štáty určia orgány, s ktorými sa treba skontaktovať vo všeobecných otázkach i v konkrétnych prípadoch. Informácie získané podľa článku 5 sa predložia týmto orgánom. Podrobné ustanovenia na konzultácie s orgánmi stanovia členské štáty.";Článok 6 ods. 2 sa nahrádza nasledovným znením:"2. Členské štáty zabezpečia, aby každá žiadosť o povolenie a všetky informácie získané podľa článku 5 boli dostupné verejnosti v primeranom čase, aby zainteresovaná verejnosť mala možnosť vyjadriť svoje stanovisko pred udelením povolenia.";9. Článok 7 sa nahrádza nasledovným znením:"Článok 71. Ak je si členský štát vedomý, že projekt bude pravdepodobne mať podstatný vplyv na životné prostredie iného členského štátu, alebo ak členský štát, ktorý bude pravdepodobne vo významnej miere postihnutý o to požiada, členský štát, na ktorého území sa projekt má realizovať, musí postihnutému členskému štátu čo najskôr a nie neskôr, ako o tom bude informovať vlastnú verejnosť, zaslať okrem iného aj:a) popis projektu, spolu s akýmikoľvek dostupnými informáciami o jeho možnom cezhraničnom dosahu;b) informáciu o druhu rozhodnutia, ktoré môže byť prijaté,a musí poskytnúť inému členskému štátu dostatočný čas na vyjadrenie svojho záujmu zúčastniť sa na postupe posúdenia dopadu na životné prostredie a môže pripojiť informáciu uvedenú v odseku 2.2. Ak členský štát, ktorý prijal informáciu v zmysle odseku 1, prejaví svoj záujem zúčastniť sa na postupe posúdenia dopadu na životné prostredie, členský štát, na ktorého území sa má projekt realizovať, ak tak ešte neurobil, zašle dotknutému štátu informáciu získanú v zmysle článku 5, ako aj informácie týkajúce sa uvedeného postupu, vrátane žiadosti o povolenie.3. Dotknuté členské štáty, každý do tej miery, do akej je dotknutý:a) umožnia, aby informácia uvedená v paragrafoch 1 a 2 bola dostupná v dostatočnom časovom predstihu orgánom uvedeným v článku 6 ods.1 a dotknutej verejnosti, ktorá by mohla byť na území členského štátu významnou mierou postihnutá; ab) zabezpečí, aby tieto orgány a verejnosť mali možnosť pred udelením povolenia poskytnúť svoje stanovisko k predloženým informáciám s dostatočným časovým predstihom tým príslušným orgánom v členskom štáte, na území ktorého sa projekt má realizovať.4. Dotknuté členské štáty začnú konzultácie o, okrem iného, možných cezhraničných vplyvoch projektu a predpokladaných opatreniach na zníženie alebo odstránenie týchto vplyvov a dohodnú sa na dostatočnom časovom rámci trvania konzultácií.5. Podrobné ustanovenia na vykonávanie opatrení tohoto článku môžu byť určené dotknutými členskými štátmi.";10. Článok 8 sa nahrádza nasledovným znením:"Článok 8Výsledky konzultácií a informácie získané podľa článkov 5, 6 a 7 sa musia vziať do úvahy v povoľovacom konaní.";11. Článok 9 sa nahrádza nasledovným znením:"Článok 91. Ak sa prijalo rozhodnutie o udelení povolenia alebo jeho zamietnutí, príslušný orgán alebo orgány o tom informujú verejnosť v súlade s príslušnými postupmi a zverejnia nasledujúce informácie:- obsah rozhodnutia a akékoľvek podmienky, ktoré sú naň viazané,- hlavné dôvody a skutočnosti, na základe ktorých bolo rozhodnutie prijaté,- ak je to potrebné, popis hlavných opatrení na zamedzenie, zníženie a ak je to možné, odstránenie hlavných nepriaznivých vplyvov.2. Príslušný orgán, alebo orgány informujú členský štát, s ktorým sa viedli konzultácie v zmysle článku 7, a poskytnú mu údaje uvedené v odseku 1.";12. Článok 10 sa nahrádza nasledovným znením:"Článok 10Ustanovenia tejto smernice neovplyvňujú záväzok príslušných orgánov dodržiavať obmedzenia stanovené vnútroštátnymi právnymi predpismi a správnymi opatreniami a uznanou právnou praxou vzhľadom na obchodné a priemyselné tajomstvo, vrátane duševného vlastníctva a ochrany verejného záujmu.Ak sa použije článok 7, sú sprostredkovanie informácií inému členskému štátu a príjem informácie iným členským štátom predmetom platných obmedzení v členskom štáte, v ktorom sa projekt navrhuje.";13. Článok 11 ods. 2 sa nahrádza nasledovným znením:"2. Členský štát informuje Komisiu o akýchkoľvek kritériách a/alebo prahoch prijatých pre výber dotknutých projektov v súlade s článkom 4 ods. 2.";14. Článok 13 sa vypúšťa.15. Prílohy I, II a III sa nahrádzajú prílohami I, II, III a IV, ktoré sú súčasťou tejto prílohy.Článok 2Päť rokov po nadobudnutí účinnosti tejto smernice Komisia zašle Európskemu parlamentu a Rade správu o uplatňovaní a účinnosti smernice 85/337/EHS, v znení tejto smernice. Správa bude založená na výmene informácií podľa článku 11 ods.1 a 2.Na základe tejto správy Komisia, ak je to vhodné, predloží Rade dodatočné návrhy vzhľadom na zabezpečenie ďalšej koordinácie pri uplatňovaní tejto smernice.Článok 31. Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 14. marca 1999. Bezodkladne o tom budú informovať Komisiu.Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.2. Ak sa žiadosť o povolenie predkladá príslušnému orgánu pred koncom termínu stanoveného v odseku 1, uplatňujú sa opatrenia smernice 85/337/EHS platné pred zmenami a doplnkami v tejto smernici.Článok 4Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiaty deň po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Článok 5Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 3. marca 1997Za RaduPredsedaM. De Boer[1] Ú. v. ES C 130, 12.5.1994, s. 8, a Ú. v. ES C 81, 19.3.1996, s. 14.[2] Ú. v. ES C 393, 31.12.1994, s. 1.[3] Ú. v. ES C 210, 14.8.1995, s. 78.[4] Stanovisko Európskeho parlamentu z 11. októbra 1995 (Ú. v. ES C 287, 30.10.1995, s. 101), spoločná pozícia Rady z 25. júna 1996 (Ú. v. ES C 248, 26.8.1996, s. 75) a rozhodnutie Európskeho parlamentu z 13. novembra 1996 (Ú. v. ES C 362, 2.12.1996, s. 103).[5] Ú. v. ES L 175, 5.7.1985, s. 40. Smernica, ktorá bola naposledy pozmenená aktom o pristúpení z roku 1994.[6] Ú. v. ES L 103, 25.4.1979, s. 1. Smernica bola naposledy zmenená aktom o pristúpení z roku 1994.[7] Ú. v. ES L 206, 22.7.1992, s. 7.[8] Ú. v. ES L 257, 10.10.1996, s. 26.--------------------------------------------------PRÍLOHA"PRÍLOHA IPROJEKTY, KTORÉ SÚ PREDMETOM ČLÁNKU 4 ODS. 11. Ropné rafinérie (okrem podnikov, ktoré vyrábajú len mazadlá z ropy) a zariadenia na splyňovanie a skvapalňovanie viac ako 500 ton uhlia, alebo asfaltovej bridlice za deň.2. - Tepelné elektrárne a iné spaľovacie zariadenia s tepelným výstupom 300 megawattov a viac, a- atómové elektrárne a iné atómové reaktory, vrátane demontovaných, alebo rozložených takýchto elektrární alebo reaktorov [1] (okrem výskumných zariadení na výrobu a konverziu štiepnych a základných materiálov, ktorých maximálny výkon nepresahuje 1 kilowatt priebežnej tepelnej záťaže).3. a) Zariadenia na opätovné spracovanie nerádioaktívneho atómového paliva.b) Zariadenia určené:- na výrobu alebo obohatenie atómového paliva,- na spracovanie nerádioaktívneho atómového paliva alebo vysoko rádioaktívneho odpadu,- na konečné odstránenie nerádioaktívneho atómového paliva,- len pre konečné odstránenie rádioaktívneho odpadu,- len pre uskladnenie (plánované na viac ako 10 rokov) nerádioaktívneho atómového paliva, alebo rádioaktívneho odpadu na inom mieste ako je výrobné miesto.4. - Spojené práce na počiatočné tavenie zliatin a ocele;- Zariadenia na výrobu neželezných kovov z rudy, koncentrátov, alebo druhotných surovín metalurgickými, chemickými alebo elektrolytickými procesmi.5. Zariadenia na extrakciu azbestu a na spracovanie a premenu azbestu a výrobkov, ktoré obsahujú azbest: pre azbestovo-cementové výrobky s ročnou produkciou väčšou ako 20000 ton finálnych výrobkov, pre trecie materiály s ročnou produkciou väčšou ako 50 ton finálnych výrobkov a pre iné využitie azbestu s použitím ako 200 ton za rok.6. Spojené chemické zariadenia, t. j. zariadenia pre výrobu priemyselnej škály látok, ktoré využívajú chemické procesy premeny, v ktorých je niekoľko jednotiek postavených vedľa seba a sú navzájom funkčne prepojené a sú:i) určené na výrobu základných organických chemikálií;ii) určené na výrobu základných anorganických chemikálií;iii) určené na výrobu fosforečných, dusíkatých, alebo draselných hnojív (jednoduchých, alebo zložených hnojív);iv) určené na výrobu základných ošetrovacích výrobkov pre rastliny a biocídov;v) určené na výrobu základných farmaceutických výrobkov využitím chemických alebo biologických procesov;vi) určené na výrobu výbušnín.7. a) Stavba rozsiahlych železničných tratí a letísk [2] so základnou dĺžkou štartovacej dráhy 2100 metrov a viac;b) Stavba diaľnic a ciest prvej kategórie [3];c) Stavba nových štvor- a viacprúdových ciest, alebo vyrovnanie a/alebo rozšírenie existujúcej cesty s dvoma a menej prúdmi, kde by takáto nová cesta, alebo vyrovnaná a/alebo rozšírená časť cesty presahovala 10 km, alebo viac spojitej dĺžky.8. a) Vnútrozemské vodné cesty a prístavy pre vnútrozemskú vodnú prepravu, ktorá umožňuje plavbu lodí nad 1350 ton;b) Obchodné prístavy, prístavné móla pre nakladanie a vykladanie, ktoré sú pripojené k zemi a vonkajším prístavom (mimo mól pre prievozné lode), ktoré môžu ukotviť lode nad 1350 ton.9. Zariadenie na odstraňovanie odpadu spaľovaním, chemickým spracovaním tak, ako je to uvedené v prílohe IIA smernice 75/442/EHS [4] v časti D9, alebo uskladnenie nebezpečného odpadu (t. j. odpad, na ktorý sa vzťahuje smernica 91/689/EHS [5].10. Zariadenie na odstraňovanie odpadu spaľovaním, chemickým spracovaním tak, ako je to uvedené v prílohe IIA smernice 75/442/EHS v časti D9 nie nebezpečného odpadu s kapacitou, ktorá presahuje 100 ton za deň.11. Zariadenia na spracovanie vody a umelé nádrže pozemné vody, ktorých ročný objem spracovanej, alebo nazbieranej vody je rovný alebo väčší ako 10 miliónov kubických metrov.12. a) Zariadenia na prečerpávanie vody medzi riečnymi korytami, ak toto prečerpávanie má za cieľ zabrániť možnému nedostatku vody a ak množstvo prečerpanej vody presahuje 100 miliónov kubických metrov za rok;b) Vo všetkých ostatných prípadoch, zariadenia na prečerpávanie vody medzi riečnymi korytami, kde viacročný priemerný prietok oddeľovacieho koryta presahuje 2000 miliónov kubických metrov za rok a kde množstvo prečerpanej vody presahuje 5 % tohto toku.V oboch prípadoch je vylúčené prečerpávanie pitnej vody potrubím.13. Zariadenia na spracovanie odpadovej vody s kapacitou presahujúcou ekvivalent 150 tisíc obyvateľov tak, ako je to definované v článku 2, ods. 6 smernice 91/271/EHS [6].14. Ťažba ropy a zemného plynu na komerčné účely, ak extrahované množstvo presahuje 500 ton za deň pre ropu a 500000 m3/deň pre plyn.15. Vodné priehrady a iné zariadenia určené na zadržiavanie, alebo vytvorenie stálej zásoby vody, ak nové alebo dodatočné množstvo zadržanej vody presahuje 10 miliónov kubických metrov.16. Potrubia na dopravu plynu, oleja, alebo chemikálií s priemerom väčším ako 800 mm a dĺžkou väčšou ako 40 km.17. Zariadenia na chov hydiny, alebo ošípaných s viac ako:a) 85000 miestami pre brojlery, 60000 miestami pre sliepky;b) 3000 miestami pre chov ošípaných (nad 30 kg); aleboc) 900 miestami pre prasnice.18. Priemyselné zariadenia na:a) výrobu drviny z drevených, alebo podobných vláknitých materiálov;b) výrobu papiera a lepenky s výrobnou kapacitou väčšou ako 200 ton za deň.19. Lomy a povrchové bane, ktoré zaberajú plochu viac ako 25 hektárov alebo rašeliniská s povrchom väčším ako 150 hektárov.20. Stavby nadzemných elektrických vedení s voltážou 220 kV a viac a s dĺžkou väčšou ako 15 km.21. Zariadenia na skladovanie ropy, petrochemických alebo chemických výrobkov s kapacitou 200000 ton a viac.PRÍLOHA IIPROJEKTY, KTORÉ SÚ PREDMETOM ČLÁNKU 4 ODS. 21. Poľnohospodárstvo, lesné hospodárstvo a vodné hospodárstvoa) Projekty na reštrukturalizáciu vidieckych usadlostí;b) projekty na využitie neskultivovanej zeme, alebo poloprírodných oblastí na intenzívnu poľnohospodársku výrobu;c) projekty regulácie vody pre poľnohospodárstvo, vrátane projektov zavlažovania a vysušovania pôdy;d) počiatočné zalesňovanie a odlesňovanie s cieľom premeny na iný typ pôdy;e) veľké zariadenia pre chov dobytka (projekty neobsiahnuté v prílohe I);f) veľkochov rýb;g) získavanie pôdy z mora.2. Ťažobný priemysela) Lomy, povrchové bane a rašeliniská (projekty neobsiahnuté v prílohe I);b) podzemné bane;c) ťažba minerálov morskou, alebo riečnou drenážou;d) hĺbkové vrty, najmä:- geotermálne vrty,- vrty pre uskladnenie atómového odpadu,- vrty na získanie vody,s výnimkou vrtov na skúmanie stability pôdy;e) povrchové priemyselné zariadenia na ťažbu uhlia, ropy, zemného plynu a rúd ako aj asfaltových bridlíc.3. Energetikaa) priemyselné zariadenia na výrobu elektriny, pary a teplej vody (projekty neobsiahnuté v prílohe I);b) priemyselné zariadenia na prenos plynu, pary a teplej vody; prenos elektrickej energie nadzemnými vodičmi (projekty neobsiahnuté v prílohe I);c) povrchové skladovanie zemného plynu;d) podzemné skladovanie horľavých plynov;e) povrchové skladovanie fosílnych palív;f) priemyselná briketáž uhlia a liadku;g) zariadenia na spracovanie a uskladnenie rádioaktívneho odpadu (pokiaľ nie sú zaradené v prílohe I);h) zariadenia na výrobu hydroelektrickej energie;i) zariadenia pre zachytávanie veternej energie na výrobu energie (veterné farmy).4. Výroba a spracovanie kovova) zariadenia na výrobu surového železa alebo ocele (primárna alebo sekundárna fúzia) vrátane kontinuálneho liatia;b) zariadenia na spracovanie železných kovov:i) teplá valcovňa;ii) kovodielne;iii) aplikácia ochranných kovových plášťov;c) zlievarne železných kovov;d) zariadenia na tavenie, vrátane zlievania neželezných kovov, okrem drahých kovov, vrátane obnovených výrobkov (čistenie, zlievanie odliatkov atď.);e) zariadenia na povrchové spracovanie kovových a plastických materiálov s využitím elektrolytických alebo chemických procesov;f) výroba a montáž motorových vozidiel a výroba motorov motorových vozidiel;g) lodenice;h) zariadenia na výrobu a opravu lietadiel;i) výroba železničného zariadenia;j) spracovanie výbušninami;k) zariadenia na spekanie kovových rúd.5. Spracovanie nerastných surovína) Koksovacie pece (suchá destilácia uhlia);b) zariadenia na výrobu cementu;c) zariadenia na výrobu azbestu a azbestových výrobkov (projekty neobsiahnuté v prílohe I);d) zariadenia na výrobu skla vrátane sklených vlákien;e) zariadenia na tavenie nerastných látok, vrátane výroby nerastných látok;f) Výroba keramických výrobkov pálením, najmä strešných škridiel, tehál, šamotových tehál, obkladačiek, kamenných výrobkov, alebo porcelánu.6. Chemický priemysel (projekty neobsiahnuté v prílohe I)a) spracovanie chemických medziproduktov a produktov;b) výroba pesticídov a farmaceutických výrobkov, náterov a lakov, elastomérov a peroxidov;c) skladovacie zariadenia pre ropu, petrochemické a chemické výrobky.7. Potravinársky priemysela) výroba rastlinných a živočíšnych olejov a tukov;b) balenie a konzervovanie živočíšnych a rastlinných výrobkov;c) výroba mliečnych výrobkov;d) výroba piva a sladu;e) výroba cukroviniek a sirupov;f) zariadenia na usmrcovanie živočíchov;g) priemyselné zariadenia na výrobu škrobu;h) továrne na výrobu rybej múčky a rybieho oleja;i) cukrovary.8. Textilný, kožiarsky, drevársky a papierenský priemysela) priemyselné zariadenia na výrobu papiera a lepenky (projekty neobsiahnuté v prílohe I);b) zariadenia na predspracovanie (činností ako sú pranie, bielenie, zmäkčovanie) alebo farbenie vlákien alebo textílií;c) zariadenia na spracovanie kože;d) zariadenia na spracovanie a výrobu celulózy.9. Gumárenský priemyselVýroba a spracovanie výrobkov založených na elastoméroch.10. Infraštruktúrne projektya) projekty na rozvoj priemyselných oblastí;b) projekty na rozvoj miest vrátane výstavby obchodných centier a parkovacích plôch;c) výstavba železníc a prekladísk pre rôzne druhy dopravy, vrátane terminálov (projekty neobsiahnuté v prílohe I);d) výstavba letísk (projekty nezahrnuté v prílohe I);e) výstavba ciest, prístavov a prístavných zariadení, vrátane rybárskych prístavov (projekty neobsiahnuté v prílohe I);f) výstavba vnútrozemských vodných ciest (projekty neobsiahnuté v prílohe I), kanalizácie a protipovodňové úpravy riečnych tokov;g) priehrady a iné zariadenia na dlhodobé zadržiavanie vody (projekty neobsiahnuté v prílohe I);h) električkové trate, nadzemné a podzemné trate, lanovky, alebo podobné trate, ktoré sa výlučne používajú na prepravu pasažierov;i) ropné a plynové potrubia (projekty nezahrnuté v prílohe I);j) diaľkové akvadukty;k) pobrežné diela určené na boj proti erózií a námorné diela schopné svojou konštrukciou meniť pobrežie, napríklad hrádze, móla, prístavy a iné morské ochranné diela, okrem údržby a opravy týchto diel;l) zariadenia na odber a dopĺňanie pozemných vôd a umelé vodné cesty, ktoré sú nezahrnuté v prílohe I;m) diela na prečerpávanie vody medzi riečnymi korytami, ktoré sú nezahrnuté v prílohe I.11. Iné projektya) trvalé testovacie a pretekárske trate pre motorové vozidlá;b) zariadenia na ukladanie odpadov (projekty nezahrnuté v prílohe I);c) zariadenia na spracovanie odpadových vôd (projekty nezahrnuté v prílohe I);d) miesta na ukladanie kalov;e) uloženie železného šrotu, vrátane vrakov vozidiel;f) testovacie zariadenia motorov, turbín a reaktorov;g) zariadenia na výrobu umelých vlákien;h) zariadenia na obnovu, alebo ničenie výbušných látok;i) kafilérne zariadenia.12. Turistika a voľný časa) zjazdovky, vleky a lanovky a pridružené zariadenia;b) prístavy pre rekreačnú plavbu;c) rekreačné strediská a hotelové komplexy mimo mestských oblastí a pridružené zariadenia;d) trvalé kempingy a karavánové miesta;e) vzdelávacie a zábavné parky.13. - Akákoľvek zmena alebo rozšírenie projektov uvedených v prílohe I alebo prílohe II už autorizovaných, vykonaných, alebo v procese vykonávania, ktoré môžu mať podstatný nepriaznivý vplyv na životné prostredie;- projekty v prílohe I realizované výnimočne alebo na rozvoj a testovanie nových metód alebo výrobkov a ktoré sa nepoužívali dlhšie ako dva roky.PRÍLOHA IIIVÝBEROVÉ KRITÉRIUM UVEDENÉ V ČLÁNKU 4 ODS. 31. Vlastnosti projektovProjekty sa musia posudzovať najmä so zreteľom na:- veľkosť projektu,- prepojenie s inými projektmi,- využitie prírodných zdrojov,- produkciu odpadu,- znečistenie a poškodenie,- riziko nehôd vzhľadom na použité látky a technológie.2. Umiestnenie projektovMusí sa zvážiť citlivosť životného prostredia v pravdepodobne zasiahnutej zemepisnej oblasti, a najmä:- využitie existujúcej pôdy,- relatívny dostatok, kvalita a regeneratívna schopnosť prírodných zdrojov oblasti,- absorbčná schopnosť prírodného prostredia najmä so zreteľom na:a) močariská;b) pobrežné oblasti;c) horské a lesné oblasti;d) prírodné rezervácie a parky;e) oblasti vyčlenené alebo chránené právnymi predpismi členských štátov; špeciálne chránené oblasti určené členskými štátmi podľa smernice 79/409/EHS a 92/43/EHS;f) oblasti, v ktorých boli už prekročené environmentálne kvalitatívne štandardy stanovené právnymi predpismi spoločenstva;g) husto obývané oblasti;h) krajiny s historickým, kultúrnym, alebo archeologickým významom.3. Vlastnosti potenciálneho vplyvuPrípadné významné vplyvy projektov sa musia zvážiť vo vzťahu ku kritériám uvedeným v odsekoch 1 a 2 vyššie, a najmä vzhľadom na:- rozsah vplyvu (zemepisná oblasť a rozsah zasiahnutej populácie),- cezhraničný dosah,- veľkosť a komplexnosť vplyvu,- pravdepodobnosť vplyvu,- trvanie, frekvencia a reversibilita vplyvu.PRÍLOHA IVINFORMÁCIA UVEDENÁ V ČLÁNKU 5 ODS. 11. Popis projektu vrátane najmä:- popis fyzikálnych vlastností celého projektu a jeho požiadaviek na využitie pôdy počas stavebných a operačných fáz,- popis hlavných vlastností výrobných procesov, napríklad druhu a množstva použitých materiálov,- odhad podľa množstva typu očakávaných odpadov a emisií (znečistenie vody, vzduchu a pôdy, hluk, vibrácie, osvetlenie, teplo, radiácia atď.), ktoré vyplývajú z realizácie navrhovaného projektu.2. Náčrt hlavných alternatív rozvíjaných navrhovateľom a naznačenie hlavných dôvodov pre výber so zreteľom na ich vplyv na životné prostredie.3. Popis vplyvov na životné prostredie, ktoré bude pravdepodobne zasiahnuté navrhovaným projektom, vrátane a najmä populácie, fauny, flóry, pôdy, vzduchu, klimatických faktorov, materiálov, vrátane architektonických a archeologických pamiatok, krajiny a vzťahov medzi uvedenými faktormi.4. Popis [1] pravdepodobne významných vplyvov navrhovaného projektu na životné prostredie, ktoré vyplývajú z:- existencie projektu,- využitia prírodných zdrojov,- emisií znečisťujúcich látok, tvorby a zneškodnenia odpadov,a navrhovateľov popis predpokladaných metód použitých na posúdenie vplyvu na životné prostredie.5. Popis predpokladaných opatrení na zabránenie, zníženie a, ak je to možné, vylúčenie akýchkoľvek významných nepriaznivých vplyvov na životné prostredie.6. Netechnický súhrn informácií uvedených v predchádzajúcich bodoch.7. Naznačenie akýchkoľvek ťažkostí (technickej nedostatočnosti alebo nedostatku "know-how") predpokladaných navrhovateľom pri zostavovaní požadovaných informácií."[1] Atómové elektrárne a iné atómové reaktory, ktoré sú takýmito zariadeniami, ak všetko nukleárne palivo a iné rádioaktívne kontaminované prvky boli trvalo odstránené z miesta zariadenia.[2] Na účely tejto smernice "letisko" znamená letiská, ktoré sú v súlade s definíciou Dohody z Chicaga 1944, ktorá založila Medzinárodnú organizáciu civilného letectva (príloha 14).[3] Na účely tejto smernice "cesta prvej kategórie" je cesta, ktorá je v súlade s definíciou Európskej dohody o hlavných medzinárodných dopravných ťahoch z 15. novembra 1975.[4] Ú. v. ES L 194, 25.7.1975, s. 39. Smernica bola naposledy novelizovaná rozhodnutím Komisie 94/3/ES (Ú. v. ES L 5, 7.1.1994, s. 15).[5] Ú. v. ES L 377, 31.12.1991, s. 20. Smernica bola naposledy novelizovaná smernicou 94/31/ES (Ú. v. ES L 168, 2.7.1994, s. 28).[6] Ú. v. ES L 135, 30.5.1991, s. 40. Smernica bola naposledy novelizovaná Aktom o pristúpení z roku 1994.[1] Tento popis by mal obsiahnuť priame vplyvy a akékoľvek nepriame, sekundárne, kumulatívne, krátko-, stredno- a dlhodobé, trvalé a dočasné, pozitívne a negatívne vplyvy projektu.--------------------------------------------------


title: Smernica Komisie 2007/76/ES z  20. decembra 2007 , ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 91/414/EHS s cieľom zaradiť fludioxonil, klomazón a prosulfokarb medzi účinné látky (Text s významom pre EHP )

text:
               21.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 337/100

      SMERNICA KOMISIE 2007/76/ES
   z 20. decembra 2007,
   ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 91/414/EHS s cieľom zaradiť fludioxonil, klomazón a prosulfokarb medzi účinné látky
   (Text s významom pre EHP)
   KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,
   so zreteľom na smernicu Rady 91/414/EHS z 15. júla 1991 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh (1), a najmä na jej článok 6 ods. 1,
   keďže:

               (1)

               V nariadeniach Komisie (ES) č. 451/2000 (2) a (ES) č. 1490/2002 (3) sa ustanovujú podrobné pravidlá vykonávania tretej etapy pracovného programu uvedeného v článku 8 ods. 2 smernice 91/414/EHS a ustanovuje sa zoznam účinných látok, ktoré sa majú posúdiť s cieľom ich možného zaradenia do prílohy I k smernici 91/414/EHS. Tento zoznam obsahuje fludioxonil, klomazón a prosulfokarb.

               (2)

               Vplyv týchto účinných látok na ľudské zdravie a životné prostredie bol posúdený v súlade s ustanoveniami uvedenými v nariadeniach (ES) č. 451/2000 a (ES) č. 1490/2002 pre rad použití navrhnutých oznamovateľmi. Týmito nariadeniami sa navyše určujú spravodajské členské štáty, ktoré musia v súlade s článkom 10 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1490/2002 predložiť príslušné hodnotiace správy a odporúčania Európskemu úradu pre bezpečnosť potravín (European Food Safety Authority, EFSA). Pre fludioxonil a klomazón bolo spravodajským členským štátom Dánsko a všetky príslušné informácie boli v prípade fludioxonilu predložené 5. apríla 2005 a v prípade klomazónu 16. marca 2005. Pre prosulfokarb bolo spravodajským členským štátom Švédsko a všetky príslušné informácie boli predložené 20. apríla 2005.

               (3)

               Hodnotiace správy boli preskúmané spôsobom peer review členskými štátmi a EFSA a predložené Komisii 27. júla 2007 vo forme vedeckých správ EFSA týkajúcich sa fludioxonilu, klomazónu a prosulfokarbu (4). Tieto správy preskúmali členské štáty a Komisia v rámci Stáleho výboru pre potravinový reťazec a zdravie zvierat a boli finalizované 9. októbra 2007 vo forme revíznych správ Komisie týkajúcich sa fludioxonilu, klomazónu a prosulfokarbu.

               (4)

               Z rôznych vykonaných preskúmaní vyplýva, že možno očakávať, že prípravky na ochranu rastlín, ktoré obsahujú fludioxonil, klomazón a prosulfokarb, vo všeobecnosti spĺňajú požiadavky ustanovené v článku 5 ods. 1 písm. a) a b) smernice 91/414/EHS, najmä pokiaľ ide o použitia, ktoré boli preskúmané a podrobne opísané v revíznych správach Komisie. Preto je potrebné zaradiť tieto účinné látky do prílohy I, aby sa zabezpečilo, že vo všetkých členských štátoch sa povolenia pre prípravky na ochranu rastlín obsahujúcich tieto účinné látky môžu udeľovať v súlade s ustanoveniami uvedenej smernice.

               (5)

               Pred zaradením účinnej látky do prílohy I by mala uplynúť primeraná lehota s cieľom umožniť členským štátom a zúčastneným stranám pripraviť sa na splnenie nových požiadaviek, ktoré vyplynú z tohto zaradenia.

               (6)

               Bez toho, aby boli dotknuté povinnosti stanovené v smernici 91/414/EHS v dôsledku zaradenia účinnej látky do prílohy I, by sa po zaradení mala členským štátom poskytnúť lehota šiestich mesiacov na preskúmanie existujúcich povolení pre prípravky na ochranu rastlín obsahujúce fludioxonil, klomazón a prosulfokarb, aby sa zabezpečilo splnenie požiadaviek ustanovených v smernici 91/414/EHS, najmä v jej článku 13, a príslušných podmienok stanovených v prílohe I. Členské štáty by mali v prípade potreby zmeniť, nahradiť alebo odobrať existujúce povolenia v súlade s ustanoveniami smernice 91/414/EHS. Odchylne od uvedenej lehoty by malo byť poskytnuté dlhšie obdobie na predloženie a posúdenie úplnej dokumentácie prílohy III pre každý prípravok na ochranu rastlín pre každé plánované použitie v súlade s jednotnými zásadami ustanovenými v smernici 91/414/EHS.

               (7)

               Skúsenosti získané z predchádzajúcich zaradení účinných látok, ktoré boli posúdené v rámci nariadenia (EHS) č. 3600/92, do prílohy I k smernici 91/414/EHS ukázali, že pri výklade povinností držiteľov existujúcich povolení môžu vzniknúť problémy s prístupom k údajom. S cieľom predísť ďalším problémom sa preto zdá, že je potrebné objasniť povinnosti členských štátov, najmä povinnosť overiť, či držiteľ povolenia preukáže prístup k dokumentácii spĺňajúcej požiadavky prílohy II k uvedenej smernici. Týmto objasnením sa však neustanovujú žiadne nové povinnosti pre členské štáty ani držiteľov povolení v porovnaní so smernicami, ktoré boli doteraz prijaté a ktorými sa mení a dopĺňa príloha I.

               (8)

               Preto je vhodné smernicu 91/414/EHS zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť.

               (9)

               Opatrenia ustanovené v tejto smernici sú v súlade so stanoviskom Stáleho výboru pre potravinový reťazec a zdravie zvierat,

         PRIJALA TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Príloha I k smernici 91/414/EHS sa mení a dopĺňa tak, ako je stanovené v prílohe k tejto smernici.
   Článok 2
   Členské štáty prijmú a uverejnia najneskôr do 30. apríla 2009 zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Členské štáty bezodkladne oznámia Komisii znenie týchto ustanovení a tabuľku zhody medzi týmito ustanoveniami a touto smernicou.
   Tieto ustanovenia uplatňujú od 1. mája 2009.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Spôsob uvedenia tohto odkazu určia členské štáty.
   Článok 3
   1.   V súlade so smernicou 91/414/EHS členské štáty v prípade potreby do 30. apríla 2009 zmenia alebo odoberú existujúce povolenia prípravkov na ochranu rastlín obsahujúcich fludioxonil, klomazón a prosulfokarb ako účinné látky.
   Do tohto dátumu overia najmä to, či podmienky prílohy I k tejto smernici týkajúce sa fludioxonilu, klomazónu a prosulfokarbu boli splnené, s výnimkou tých, ktoré sú stanovené v časti B položky týkajúcej sa tejto účinnej látky, a či držiteľ povolenia má dokumentáciu spĺňajúcu požiadavky prílohy II k uvedenej smernici alebo má k nej prístup, v súlade s podmienkami článku 13 uvedenej smernice.
   2.   Odchylne od odseku 1 členské štáty v súlade s jednotnými zásadami ustanovenými v prílohe VI k smernici 91/414/EHS prehodnotia každý povolený prípravok na ochranu rastlín obsahujúci fludioxonil, klomazón a prosulfokarb ako jedinú účinnú látku alebo jednu z niekoľkých účinných látok, ktoré boli všetky uvedené v prílohe I k smernici 91/414/EHS najneskôr do 31. októbra 2008, a to na základe dokumentácie spĺňajúcej požiadavky prílohy III k uvedenej smernici a pri zohľadnení časti B položky týkajúcej sa látok fludioxonil, klomazón a prosulfokarb v prílohe I k uvedenej smernici. Na základe tohto hodnotenia určia, či prípravok spĺňa podmienky stanovené v článku 4 ods. 1 písm. b), c), d) a e) smernice 91/414/EHS.
   Po tomto určení členské štáty:

               a)

               ak ide o prípravok obsahujúci fludioxonil, klomazón alebo prosulfokarb ako jedinú účinnú látku, v prípade potreby zmenia alebo odoberú povolenie najneskôr do 31. októbra 2012, alebo

               b)

               ak ide o prípravok obsahujúci fludioxonil, klomazón alebo prosulfokarb ako jednu z niekoľkých účinných látok, v prípade potreby zmenia alebo odoberú povolenie do 31. októbra 2012 alebo do dátumu stanoveného pre takúto zmenu alebo odobratie v príslušnej smernici alebo smerniciach, ktorými bola príslušná látka alebo látky doplnené do prílohy I k smernici 91/414/EHS, rozhodujúci je neskorší dátum.

         Článok 4
   Táto smernica nadobúda účinnosť 1. novembra 2008.
   Článok 5
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Bruseli 20. decembra 2007

            Za Komisiu

         Markos KYPRIANOU

            člen Komisie

      (1)  Ú. v. ES L 230, 19.8.1991, s. 1. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Komisie 2007/52/ES (Ú. v. EÚ L 214, 17.8.2007, s. 3).

      (2)  Ú. v. ES L 55, 29.2.2000, s. 25. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 1044/2003 (Ú. v. EÚ L 151, 19.6.2003, s. 32).

      (3)  Ú. v. ES L 224, 21.8.2002, s. 23. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 1095/2007 (Ú. v. EÚ L 246, 21.9.2007, s. 19).

      (4)  Vedecká správa EFSA (2007) 110, 1 – 85, Záver z preskúmania účinnej látky fludioxonil spôsobom peer review z hľadiska posúdenia rizika pesticídov (finalizovaná 27. júla 2007).
   Vedecká správa EFSA (2007) 109, 1 – 73, Záver z preskúmania účinnej látky klomazón spôsobom peer review z hľadiska posúdenia rizika pesticídov (finalizovaná 27. júla 2007), verzia z 3. augusta 2007.
   Vedecká správa EFSA (2007) 111, 1 – 81, Záver z preskúmania účinnej látky prosulfokarb spôsobom peer review z hľadiska posúdenia rizika pesticídov (finalizovaná 27. júla 2007).

      PRÍLOHA
      Na koniec tabuľky v prílohe I k smernici 91/414/EHS sa dopĺňa táto položka:

                     Číslo

                     Bežný názov, identifikačné čísla

                     Názov IUPAC

                     Čistota (1)

                     Nadobudnutie účinnosti

                     Skončenie platnosti zaradenia

                     Osobitné ustanovenia

                     „166

                     Prosulfokarb
                     č. CAS 52888-80-9
                     č. CIPAC 539

                     S-benzyl-dipropyltiokarbamát

                     970 g/kg

                     1. novembra 2008

                     31. októbra 2018

                     ČASŤ A
                     Povolené môžu byť len použitia ako herbicíd.
                     ČASŤ B
                     Pri uplatňovaní jednotných zásad prílohy VI sa zohľadnia závery revíznej správy týkajúcej sa prosulfokarbu finalizovanej Stálym výborom pre potravinový reťazec a zdravie zvierat 9. októbra 2007, a najmä jej dodatky I a II.
                     Pri tomto celkovom hodnotení musia členské štáty venovať osobitnú pozornosť:

                                 —

                                 bezpečnosti operátorov a zabezpečiť, aby v podmienkach používania bolo predpísané používanie primeraného osobného ochranného výstroja,

                                 —

                                 ochrane vodných organizmov a musia zabezpečiť, aby podmienky v povolení v prípade potreby zahŕňali ochranné opatrenia na zníženie rizika ako napr. ochrannú zónu,

                                 —

                                 ochrane necieľových rastlín a musia zabezpečiť, aby podmienky v povolení v prípade potreby zahŕňali ochranné opatrenia na zníženie rizika ako napr. ochrannú zónu bez postreku v rámci poľa.

                     167

                     Fludioxonil
                     č. CAS 131341-86-1
                     č. CIPAC 522

                     4-(2,2-difluór-1,3-benzodioxol-4-yl)-1H-pyrol-3-karbonitril

                     950 g/kg

                     1. novembra 2008

                     31. októbra 2018

                     ČASŤ A
                     Povolené môžu byť len použitia ako fungicíd.
                     ČASŤ B
                     Pri posudzovaní žiadostí o povolenie prípravkov na ochranu rastlín, ktoré obsahujú fludioxonil, na iné použitia ako na ošetrenie osiva členské štáty venujú osobitnú pozornosť kritériám v článku 4 ods. 1 písm. b) a zabezpečia, aby pred udelením povolenia boli poskytnuté všetky potrebné údaje a informácie a:

                                 —

                                 musia v citlivých oblastiach venovať osobitnú pozornosť možnosti znečistenia podzemnej vody najmä metabolitmi fotolýzy v pôde CGA 339833 a CGA 192155,

                                 —

                                 musia venovať osobitnú pozornosť ochrane rýb a vodných bezstavovcov.

                           Podmienky povolenia by v prípade potreby mali zahŕňať opatrenia na zníženie rizika.
                     Pri uplatňovaní jednotných zásad prílohy VI sa zohľadnia závery revíznej správy týkajúcej sa fludioxonilu finalizovanej Stálym výborom pre potravinový reťazec a zdravie zvierat 9. októbra 2007, a najmä jej dodatky I a II.

                     168

                     Klomazón
                     č. CAS 81777-89-1
                     č. CIPAC 509

                     2-(2-chlórbenzyl)-4,4-dimetyl-1,2-oxazolidín-3-ón

                     960 g/kg

                     1. novembra 2008

                     31. októbra 2018

                     ČASŤ A
                     Povolené môžu byť len použitia ako herbicíd.
                     ČASŤ B
                     Pri uplatňovaní jednotných zásad prílohy VI sa zohľadnia závery revíznej správy týkajúcej sa klomazónu finalizovanej Stálym výborom pre potravinový reťazec a zdravie zvierat 9. októbra 2007, a najmä jej dodatky I a II.
                     Pri tomto celkovom hodnotení musia členské štáty venovať osobitnú pozornosť:

                                 —

                                 bezpečnosti operátorov a zabezpečiť, aby v podmienkach používania bolo predpísané používanie primeraného osobného ochranného výstroja,

                                 —

                                 ochrane necieľových rastlín a musia zabezpečiť, aby podmienky v povolení v prípade potreby zahŕňali ochranné opatrenia na zníženie rizika ako napr. ochranné zóny.“

         (1)  Ďalšie podrobnosti o identite a špecifikácii účinnej látky sú uvedené v revíznej správe.


title: Smernica Komisie 2014/101/EÚ z  30. októbra 2014 , ktorou sa mení smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/60/ES, ktorou sa stanovuje rámec pôsobnosti pre opatrenia Spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva  Text s významom pre EHP

text:
               31.10.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 311/32

         SMERNICA KOMISIE 2014/101/EÚ
   z 30. októbra 2014,
   ktorou sa mení smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/60/ES, ktorou sa stanovuje rámec pôsobnosti pre opatrenia Spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva
   (Text s významom pre EHP)
   EURÓPSKA KOMISIA,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
   so zreteľom na smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2000/60/ES z 23. októbra 2000, ktorou sa stanovuje rámec pôsobnosti pre opatrenia Spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva (1), a najmä na jej článok 20 ods. 1 prvý pododsek,
   keďže:

               (1)

               Mala by sa zabezpečiť kvalita a porovnateľnosť metód používaných na monitorovanie ukazovateľov jednotlivých typov získaných v rámci zodpovednosti členských štátov za vykonávanie ekologického monitorovania vody podľa článku 8 smernice 2000/60/ES.

               (2)

               V bode 1.3.6 prílohy V k smernici 2000/60/ES sa vyžaduje, aby metódy používané na monitorovanie ukazovateľov jednotlivých typov vodných útvarov boli v súlade s uvedenými medzinárodnými normami alebo s takými národnými alebo medzinárodnými normami, ktoré zabezpečia získavanie údajov rovnocennej vedeckej kvality a porovnateľnosti. Medzinárodné normy uvedené v prílohe V sú normy, ktoré boli k dispozícii v čase prijatia uvedenej smernice.

               (3)

               Po uverejnení smernice 2000/60/ES Európsky výbor pre normalizáciu (CEN) uverejnil niekoľko nových noriem, niektoré z nich spoločne s Medzinárodnou organizáciou pre normalizáciu, ktoré sa týkali biologického odberu vzoriek fytoplanktónu, makrofytov a fytobentosu, bentických bezstavovcov, rýb a hydromorfologických charakteristík. Tieto normy by sa mali doplniť do bodu 1.3.6 prílohy V k smernici 2000/60/ES.

               (4)

               V dôsledku neustáleho procesu vypracovávania nových noriem a aktualizácie existujúcich noriem už niektoré normy uvedené v bode 1.3.6 prílohy V k smernici 2000/60/ES členské orgány CEN nezverejňujú a preto by sa mali odstrániť.

               (5)

               Dve normy (EN ISO 8689-1:1999 a EN ISO 8689-2:1999 9) uvedené v bode 1.3.6 prílohy V k smernici 2000/60/EC sa zaoberali biologickou klasifikáciou a nie monitorovaním; boli následne zohľadnené pri vypracovávaní protokolov pre stanovenie klasifikačných hraníc v rámci spoločnej vykonávacej stratégie v súvislosti s touto smernicou a môžu sa teraz odstrániť.

               (6)

               Smernica 2000/60/ES by sa preto mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť.

               (7)

               Opatrenia stanovené v tejto smernici sú v súlade so stanoviskom výboru zriadeného článkom 21 ods. 1 smernice 2000/60/ES,

         PRIJALA TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Príloha V k smernici 2000/60/ES sa mení v súlade s prílohou k tejto smernici.
   Článok 2
   1.   Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 20. mája 2016. Komisii bezodkladne oznámia znenie týchto ustanovení.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 3
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 4
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Bruseli 30. októbra 2014

            Za Komisiu

            predseda

         José Manuel BARROSO

      (1)  Ú. v. ES L 327, 22.12.2000, s. 1.

      PRÍLOHA
      V prílohe V k smernici 2000/60/ES sa bod 1.3.6 nahrádza takto:

         „1.3.6.   Normy pre monitorovanie prvkov kvality

         Metódy používané na monitorovanie ukazovateľov jednotlivých typov vodných útvarov musia byť v súlade s uvedenými medzinárodnými normami, pokiaľ sa vzťahuje na monitorovanie, alebo s takými národnými alebo medzinárodnými normami, ktoré zabezpečia získavanie údajov rovnakej vedeckej kvality a porovnateľnosti.

            Normy pre odber vzoriek prvkov biologickej kvality

         Generické metódy na použitie so špecifickými metódami uvedenými v normách týkajúcich sa týchto prvkov biologickej kvality:

                     EN ISO 5667-3:2012

                     Kvalita vody – Odber vzoriek – Časť 3: Konzervácia vzoriek vody a manipulácia s nimi

            Normy pre fytoplanktón

                     EN 15204:2006

                     Kvalita vody – Pokyny na stanovenie fytoplanktónu inverznou mikroskopiou (Utermöhlova metóda)

                     EN 15972:2011

                     Kvalita vody – Pokyny na kvantitatívne a kvalitatívne skúmanie morského fytoplanktónu

                     ISO 10260:1992

                     Kvalita vody – Meranie biochemických parametrov –Spektrofotometrické stanovenie koncentrácie chlorofylu a

            Normy pre makrofyty a fytobentos

                     EN 15460:2007

                     Kvalita vody – Pokyny na skúmanie makrofytov v jazerách

                     EN 14184:2014

                     Kvalita vody – Pokyny na skúmanie vodných makrofytov v tečúcich vodách

                     EN 15708:2009

                     Kvalita vody – Návod na prieskum, odber vzoriek a laboratórnu analýzu fytobentosu v plytkých tečúcich vodách

                     EN 13946:2014

                     Kvalita vody – Pokyny na rutinný odber a predúpravu vzoriek bentických rozsievok z riek a jazier

                     EN 14407:2014

                     Kvalita vody – Pokyny na identifikáciu, stanovenie a interpretáciu vzoriek bentických rozsievok vo vzorkách z riek a jazier

            Normy pre bentické bezstavovce

                     EN ISO 10870:2012

                     Kvalita vody – Návod na výber metód a zariadení na odber vzoriek bentických makroevertebrát v sladkých vodách

                     EN 15196:2006

                     Kvalita vody – Pokyny na odber vzoriek a úpravu exúvií kukiel dvojkrídleho hmyzu čeľade Chironomidae na ekologické hodnotenie

                     EN 16150:2012

                     Kvalita vody – Pokyny na pomerný (pro-rata) multihabitatový odber vzoriek bentických makroevertebrát v brodných tokoch

                     EN ISO 19493:2007

                     Kvalita vody – Pokyny na biologický prieskum morských pevných substrátov

                     EN ISO 16665:2013

                     Kvalita vody – Pokyny na kvantitatívny odber a spracovanie vzoriek makrofauny morského dna

            Normy pre ryby

                     EN 14962:2006

                     Kvalita vody – Pokyny na výber metód odberu vzoriek rýb

                     EN 14011:2003

                     Kvalita vody – Odber vzoriek rýb pomocou elektrického prúdu

                     EN 15910:2014

                     Kvalita vody – Návod na odhad početnosti rýb mobilnými hydroakustickými metódami

                     EN 14757:2005

                     Kvalita vody – Odber vzoriek rýb žiabrovými sieťami

            Normy pre hydromorfologické ukazovatele

                     EN 14614:2004

                     Kvalita vody – Návod na hodnotenie hydromorfologických vlastností tokov

                     EN 16039:2011

                     Kvalita vody – Návod na hodnotenie hydromorfologických vlastností jazier

            Normy pre fyzikálno-chemické ukazovatele

         Všetky príslušné normy CEN/ISO.“