title: Smernica Komisie 2008/43/ES zo 4. apríla 2008 , ktorou sa v súlade so smernicou Rady 93/15/EHS zriaďuje systém na identifikáciu a sledovateľnosť výbušnín na civilné použitie (Text s významom pre EHP)

text:
               5.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 94/8

      SMERNICA KOMISIE 2008/43/ES
   zo 4. apríla 2008,
   ktorou sa v súlade so smernicou Rady 93/15/EHS zriaďuje systém na identifikáciu a sledovateľnosť výbušnín na civilné použitie
   (Text s významom pre EHP)
   KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,
   so zreteľom na smernicu Rady 93/15/EHS z 5. apríla 1993 o zosúladení ustanovení, týkajúcich sa uvádzaní výbušnín na trh a ich kontrole pre civilné použitie (1), a najmä na jej článok 14 druhý odsek druhú vetu,
   keďže:

               (1)

               Smernicou 93/15/EHS sa stanovujú pravidlá pre zabezpečenie bezpečného pohybu výbušnín na trhu Spoločenstva.

               (2)

               Podľa uvedenej smernice je potrebné zabezpečiť, aby mali podniky v sektore výbušnín systém sledovania výbušnín tak, aby mohli kedykoľvek identifikovať držiteľov týchto výbušnín.

               (3)

               Jednoznačná identifikácia výbušnín je nevyhnutná na zabezpečenie presnej a úplnej evidencie výbušnín vo všetkých fázach dodávateľského reťazca. Toto by malo umožniť identifikáciu a sledovateľnosť výbušniny od miesta výroby a jej prvého umiestnenia na trh až po koncového používateľa a jej použitie s cieľom zabrániť zneužitiu a krádeži a pomôcť orgánom na presadzovanie práva pri sledovaní pôvodu stratených alebo ukradnutých výbušnín.

               (4)

               Opatrenia ustanovené v tejto smernici sú v súlade so stanoviskom riadiaceho výboru zriadeného podľa článku 13 ods. 1 smernice 93/15/EHS,

         PRIJALA TÚTO SMERNICU:
   KAPITOLA 1
   VŠEOBECNÉ USTANOVENIA
   Článok 1
   Predmet
   Touto smernicou sa zavádza harmonizovaný systém na jednoznačnú identifikáciu a sledovateľnosť výbušnín na civilné použitie.
   Článok 2
   Rozsah pôsobnosti
   Táto smernica neplatí pre:

               a)

               výbušniny prepravované a dodané bez obalu alebo v čerpacích nákladných automobiloch na priamu vykládku do vrtného otvoru;

               b)

               výbušniny, ktoré sú vyrobené na mieste výbuchu a ktoré sú nabité okamžite po vyrobení (výroba „in situ“);

               c)

               muníciu.

         KAPITOLA 2
   IDENTIFIKÁCIA VÝROBKU
   Článok 3
   Jednoznačná identifikácia
   1.   Členské štáty zabezpečia, aby podniky v sektore výbušnín, ktoré vyrábajú alebo dovážajú výbušniny alebo montujú detonátory, použili na označenie výbušnín a každej najmenšej baliacej jednotky jednoznačnú identifikáciu.
   V prípade, že výbušnina podlieha ďalším výrobným procesom, nie sú výrobcovia povinní ju označiť novou jednoznačnou identifikáciou za predpokladu, že pôvodná jednoznačná identifikácia spĺňa požiadavky podľa článku 4.
   2.   Odsek 1 sa neuplatňuje, ak je výbušnina vyrobená na vývoz a je označená v súlade s požiadavkami dovážajúcej krajiny, ktorá umožňuje sledovateľnosť tejto výbušniny.
   3.   Jednoznačná identifikácia pozostáva z častí opísaných v prílohe.
   4.   Každému miestu výroby pridelí vnútroštátny orgán členského štátu, v ktorom je zriadené, kód pozostávajúci z troch číslic.
   5.   Ak sa miesto výroby nachádza mimo Spoločenstva, výrobca, ktorý má sídlo v Spoločenstve, kontaktuje vnútroštátny orgán členského štátu dovozu, aby pridelil miestu výroby kód.
   Ak sa miesto výroby nachádza mimo Spoločenstva a výrobca nemá sídlo v Spoločenstve, dovozca príslušných výbušnín kontaktuje vnútroštátny orgán členského štátu dovozu, aby pridelil miestu výroby kód.
   6.   Členské štáty zabezpečia, že distribútori, ktorí výbušniny opätovne balia, označia výbušninu a najmenšiu baliacu jednotku jednoznačnou identifikáciou.
   Článok 4
   Označenie
   Jednoznačná identifikácia sa označuje na príslušnom výrobku alebo sa k nemu pevne pripojí trvanlivým spôsobom a tak, aby bola jasne čitateľná.
   Článok 5
   Výbušniny vo forme náložky a výbušniny vo vreckách
   Pri výbušninách vo forme náložky a výbušninách vo vreckách pozostáva jednoznačná identifikácia z nalepovacej etikety alebo priamej tlače na každej náložke alebo vrecku. Podobná etiketa sa umiestni na balenie náložiek.
   Okrem toho môžu podniky použiť pasívny inertný elektronický štítok pripojený na každú náložku alebo vrecko a zároveň podobný elektronický štítok pre každé balenie náložiek.
   Článok 6
   Dvojzložkové výbušniny
   Pri zabalených dvojzložkových výbušninách pozostáva jednoznačná identifikácia z nálepky alebo priamej tlače na každej najmenšej baliacej jednotke obsahujúcej dané dve zložky.
   Článok 7
   Zážihové rozbušky a roznetky
   Pri zážihových rozbuškách alebo roznetkách pozostáva jednoznačná identifikácia z nálepky alebo priamej tlače alebo značky na puzdre rozbušky. Podobná etiketa sa umiestni na každé balenie rozbušiek alebo roznetiek.
   Okrem toho môžu podniky použiť pasívny inertný elektronický štítok pripojený na každú rozbušku alebo roznetku a zároveň podobný elektronický štítok pre každé balenie rozbušiek alebo roznetiek.
   Článok 8
   Elektrické, neelektrické a elektronické rozbušky
   Pri elektrických, neelektrických a elektronických rozbuškách pozostáva jednoznačná identifikácia buď z nálepky na kábloch alebo rúrke, alebo nálepky, priamej tlače či značky na puzdre rozbušky. Podobná etiketa sa umiestni na každé balenie rozbušiek.
   Okrem toho môžu podniky použiť inertný elektronický štítok pripojený na každú rozbušku a zároveň podobný elektronický štítok pre každé balenie rozbušiek.
   Článok 9
   Zápalky a iniciačné nálože
   Pri zápalkách a iniciačných náložiach pozostáva jednoznačná identifikácia z nálepky alebo priamej tlače na každej zápalke alebo iniciačnej náloži. Podobná etiketa sa umiestni na každé balenie zápaliek alebo iniciačných náloží.
   Okrem toho môžu podniky použiť pasívny inertný elektronický štítok pripojený na každú zápalku alebo iniciačnú nálož a zároveň podobný elektronický štítok pre každé balenie zápaliek alebo iniciačných náloží.
   Článok 10
   Výbušné zápalné šnúry a bezpečné roznetky
   Pri výbušných zápalných šnúrach a bezpečných roznetkách pozostáva jednoznačná identifikácia z nálepky alebo priamej tlače na cievke. Jednoznačná identifikácia sa označí v intervale piatich metrov buď na vonkajšom obale šnúry alebo roznetky, alebo na plastovom extrudovanom vnútornom povlaku priamo pod vonkajšou tkaninou šnúry alebo roznetky. Podobná etiketa sa umiestni na každé balenie výbušných zápalných šnúr alebo roznetiek.
   Okrem toho môžu podniky použiť inertný elektronický štítok pripojený na každú šnúru a podobný elektronický štítok pre každé balenie šnúr alebo roznetiek.
   Článok 11
   Plechovky a kanistry s výbušninami
   Pri plechovkách a kanistrách s výbušninami pozostáva jednoznačná identifikácia z nálepky alebo priamej tlače na každej plechovke alebo kanistre s výbušninami.
   Okrem toho môžu podniky použiť pasívny inertný elektronický štítok pripojený ku každej plechovke alebo kanistre.
   Článok 12
   Kópie originálnej nálepky
   Podniky môžu pre výbušniny na použitie ich zákazníkmi použiť priľnavé odnímateľné kópie originálnej nálepky. Tieto kópie sú viditeľne označené ako kópie originálu, aby sa predišlo zneužitiu.
   KAPITOLA 3
   ZBER ÚDAJOV A VEDENIE EVIDENCIE
   Článok 13
   Zber údajov
   1.   Členské štáty zabezpečia, že podniky v oblasti výbušnín zriadia systém zberu údajov týkajúcich sa výbušnín vrátane ich jednoznačnej identifikácie v priebehu celého dodávateľského reťazca a životného cyklu.
   2.   Systém zberu údajov umožní podnikom sledovať výbušniny tak, že ich držitelia môžu byť kedykoľvek identifikovaní.
   3.   Členské štáty zabezpečia, že zozbierané údaje vrátane jednoznačnej identifikácie sa uchovávajú počas obdobia 10 rokov od dodania alebo zistenia po skončení životného cyklu výbušniny, a to aj v prípade, že podniky prestali obchodovať.
   Článok 14
   Povinnosti podnikov
   Členské štáty zabezpečia, že podniky v oblasti výbušnín spĺňajú tieto podmienky:

               a)

               vedú evidenciu o každej identifikácií výbušnín spolu so všetkými náležitými informáciami vrátane typu výbušniny, spoločnosti alebo osoby, ktorej bola dodaná;

               b)

               vedú záznamy o mieste, kde sa výbušnina nachádza, kým je v ich vlastníctve alebo v držbe až do jej prevozu do iného podniku alebo jej použitia;

               c)

               v pravidelných intervaloch testujú svoj systém zberu údajov s cieľom zabezpečiť jeho efektívnosť a kvalitu zaznamenávaných údajov;

               d)

               uchovávajú zozbierané údaje vrátane jednoznačnej identifikácie počas obdobia určeného v článku 13 ods. 3;

               e)

               chránia zozbierané údaje proti náhodnému alebo úmyselnému poškodeniu alebo zničeniu;

               f)

               poskytujú príslušným orgánom na ich žiadosť informácie o pôvode výbušniny a mieste, kde sa nachádza počas jej životného cyklu a celého dodávateľského reťazca;

               g)

               poskytujú zodpovedným orgánom členských štátov meno a kontaktné údaje osoby, ktorá môže poskytnúť informácie podľa písmena f) mimo bežných úradných hodín.

         Na účely písmena d) podnik v prípade výbušnín vyrobených alebo dovezených pred dátumom uvedeným v článku 15 ods. 1 druhom pododseku vedie evidenciu v súlade s existujúcimi vnútroštátnymi predpismi.
   KAPITOLA 4
   ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA
   Článok 15
   Transpozícia
   1.   Členské štáty prijmú a uverejnia najneskôr do 5. apríla 2009 zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia, ktoré sú potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Členské štáty bezodkladne oznámia Komisii znenie týchto ustanovení a tabuľku zhody medzi týmito ustanoveniami a touto smernicou.
   Tieto ustanovenia sa uplatňujú od 5. apríla 2012.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravujú členské štáty.
   2.   Členské štáty oznámia Komisii znenia hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 16
   Nadobudnutie účinnosti
   Táto smernica nadobúda účinnosť tretím dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 17
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Bruseli 4. apríla 2008

            Za Komisiu

         Günter VERHEUGEN

            podpredseda

      (1)  Ú. v. ES L 121,15.5.1993, s. 20. Smernica zmenená a doplnená nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 (Ú. v. EÚ L 284, 31.10.2003, s. 1).

      PRÍLOHA
      Jednoznačná identifikácia pozostáva z:

                  1.

                  čitateľnej časti identifikácie, ktorá obsahuje:

                              a)

                              meno výrobcu;

                              b)

                              alfanumerický kód, ktorý obsahuje:

                                          i)

                                          2 identifikačné písmená členského štátu (miesta výroby alebo dovozu na trh Spoločenstva, napr. AT = Rakúsko);

                                          ii)

                                          3 číslice identifikujúce názov miesta výroby (pridelené vnútroštátnymi orgánmi);

                                          iii)

                                          jednoznačný kód výrobku a logistickú informáciu pridelenú výrobcom;

                  2.

                  elektronicky čitateľnej identifikácie v podobe čiarového kódu a/alebo matricového kódu, ktorá sa vzťahuje priamo na alfanumerický identifikačný kód.
                  Príklad:

                  3.

                  Pre položky príliš malé na to, aby k nim bol pripojený jednoznačný kód výrobku a logistická informácia pridelená výrobcom, sa za dostatočné považujú informácie podľa bodu 1 písm. b) bodu i), bodu 1 písm. b) bodu ii) a bodu 2.


title: Smernica Komisie 2011/19/EÚ z  2. marca 2011 , ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 91/414/EHS s cieľom zaradiť tau-fluvalinát medzi účinné látky a ktorou sa mení a dopĺňa rozhodnutie Komisie 2008/934/ES  Text s významom pre EHP

text:
               3.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 58/41

         SMERNICA KOMISIE 2011/19/EÚ
   z 2. marca 2011,
   ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 91/414/EHS s cieľom zaradiť tau-fluvalinát medzi účinné látky a ktorou sa mení a dopĺňa rozhodnutie Komisie 2008/934/ES
   (Text s významom pre EHP)
   EURÓPSKA KOMISIA,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
   so zreteľom na smernicu Rady 91/414/EHS z 15. júla 1991 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh (1), a najmä na jej článok 6 ods. 1,
   keďže:

               (1)

               V nariadeniach Komisie (ES) č. 451/2000 (2) a (ES) č. 1490/2002 (3) sa stanovujú podrobné pravidlá vykonávania tretej etapy pracovného programu uvedeného v článku 8 ods. 2 smernice 91/414/EHS a stanovuje sa zoznam účinných látok, ktoré sa majú posúdiť s cieľom ich možného zaradenia do prílohy I k smernici 91/414/EHS. Tento zoznam zahŕňal tau-fluvalinát.

               (2)

               V súlade s článkom 11e nariadenia (ES) č. 1490/2002 oznamovateľ stiahol svoje podporné stanovisko k zaradeniu uvedenej účinnej látky do prílohy I k smernici 91/414/EHS do dvoch mesiacov od prijatia návrhu hodnotiacej správy. Následne sa v súvislosti s nezaradením tau-fluvalinátu prijalo rozhodnutie Komisie 2008/934/ES z 5. decembra 2008 o nezaradení niektorých účinných látok do prílohy I k smernici Rady 91/414/EHS a odobratí povolení na prípravky na ochranu rastlín obsahujúce tieto látky (4).

               (3)

               V súlade s článkom 6 ods. 2 smernice 91/414/EHS podal pôvodný oznamovateľ (ďalej len „žiadateľ“) novú žiadosť o uplatnenie skráteného konania podľa článkov 14 až 19 nariadenia Komisie (ES) č. 33/2008 zo 17. januára 2008, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá na uplatňovanie smernice Rady 91/414/EHS, pokiaľ ide o riadne a skrátené konanie na hodnotenie účinných látok, ktoré boli súčasťou pracovného programu uvedeného v článku 8 ods. 2 uvedenej smernice, ale neboli zaradené do prílohy I k uvedenej smernici (5).

               (4)

               Žiadosť bola predložená Dánsku, ktoré bolo nariadením (ES) č. 451/2000 určené za spravodajský členský štát. Časová lehota na skrátené konanie bola dodržaná. Špecifikácia účinnej látky a odporúčané spôsoby použitia sa zhodujú s tými, ktoré boli predmetom rozhodnutia 2008/934/ES. Žiadosť tiež spĺňa ostatné formálne a procedurálne požiadavky uvedené v článku 15 nariadenia (ES) č. 33/2008.

               (5)

               Dánsko posúdilo dodatočné údaje, ktoré predložil žiadateľ, a pripravilo doplňujúcu správu. 1. októbra 2009 so správou oboznámilo Európsky úrad pre bezpečnosť potravín (ďalej len „úrad“) a Komisiu. Úrad postúpil doplňujúcu správu na pripomienkovanie ostatným členským štátom a žiadateľovi a prijaté pripomienky zaslal Komisii. V súlade s článkom 20 ods. 1 nariadenia (ES) č. 33/2008 a na žiadosť Komisie úrad 17. júna 2010 predložil Komisii svoj záver v súvislosti s tau-fluvalinátom (6). Členské štáty a Komisia v rámci Stáleho výboru pre potravinový reťazec a zdravie zvierat preskúmali návrh hodnotiacej správy, doplňujúcu správu a záver úradu a finalizovali ich 28. januára 2011 v podobe revíznej správy Komisie o tau-fluvalináte.

               (6)

               Z rôznych vykonaných preskúmaní vyplýva, že možno očakávať, že prípravky na ochranu rastlín, ktoré obsahujú tau-fluvalinát, vo všeobecnosti spĺňajú požiadavky stanovené v článku 5 ods. 1 písm. a) a b) smernice 91/414/EHS, najmä pokiaľ ide o spôsoby použitia, ktoré boli preskúmané a podrobne opísané v revíznej správe Komisie. Preto je vhodné zaradiť tau-fluvalinát do prílohy I, aby sa vo všetkých členských štátoch povolenia týkajúce sa prípravkov na ochranu rastlín, ktoré obsahujú túto účinnú látku, mohli udeľovať v súlade s ustanoveniami uvedenej smernice.

               (7)

               Bez toho, aby bol dotknutý tento záver, je vhodné získať ďalšie informácie o určitých špecifických bodoch. V článku 6 ods. 1 smernice 91/414/EHS sa ustanovuje, že zaradenie látky do prílohy I môže podliehať určitým podmienkam. Preto je vhodné žiadať, aby žiadateľ predložil ďalšie informácie na potvrdenie výsledkov posúdenia rizika na základe najnovších vedeckých poznatkov, pokiaľ ide o riziko pre vodné organizmy, riziko pre necieľové článkonožce, a informácie o možnom environmentálnom dosahu potenciálnej enantioselektívnej degradácie v environmentálnych matriciach.

               (8)

               Pred zaradením účinnej látky do prílohy I by mala byť poskytnutá primeraná lehota s cieľom umožniť členským štátom a zainteresovaným stranám pripraviť sa na splnenie nových požiadaviek, ktoré vyplynú z tohto zaradenia.

               (9)

               Bez toho, aby boli dotknuté povinnosti stanovené v smernici 91/414/EHS v dôsledku zaradenia účinnej látky do prílohy I, by sa po zaradení mala členským štátom poskytnúť lehota šiestich mesiacov na preskúmanie existujúcich povolení týkajúcich sa prípravkov na ochranu rastlín s obsahom tau-fluvalinátu, aby sa zabezpečilo splnenie požiadaviek stanovených v smernici 91/414/EHS, najmä v jej článku 13, a príslušných podmienok stanovených v prílohe I. Členské štáty by mali v prípade potreby zmeniť a doplniť, nahradiť alebo odobrať existujúce povolenia v súlade s ustanoveniami smernice 91/414/EHS. Odchylne od uvedeného termínu by sa mala poskytnúť dlhšia lehota na predloženie a posúdenie úplnej dokumentácie prílohy III pre každý prípravok na ochranu rastlín a pre každé plánované použitie v súlade s jednotnými zásadami ustanovenými v smernici 91/414/EHS.

               (10)

               Zo skúseností s predchádzajúcimi zaradeniami účinných látok posudzovaných v rámci nariadenia Komisie (EHS) č. 3600/92 z 11. decembra 1992, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá na realizáciu prvého stupňa pracovného programu, na ktorý sa vzťahuje článok 8 ods. 2 smernice Rady 91/414/EHS o umiestnení na trh prípravkov na ochranu rastlín (7), do prílohy I k smernici 91/414/EHS vyplýva, že pri výklade povinností držiteľov existujúcich povolení môžu vzniknúť ťažkosti, pokiaľ ide o prístup k údajom. S cieľom predísť ďalším ťažkostiam sa preto zdá, že je potrebné objasniť povinnosti členských štátov, najmä povinnosť overiť, či držiteľ povolenia preukáže prístup k dokumentácii spĺňajúcej požiadavky prílohy II k uvedenej smernici. Týmto objasnením sa však neustanovujú žiadne nové povinnosti pre členské štáty alebo držiteľov povolení v porovnaní so smernicami, ktoré boli doteraz prijaté a ktorými sa mení a dopĺňa príloha I.

               (11)

               Je preto vhodné smernicu 91/414/EHS zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť.

               (12)

               Rozhodnutie 2008/934/ES sa týka nezaradenia tau-fluvalinátu a odobrania povolení na prípravky na ochranu rastlín obsahujúce uvedenú látku do 31. decembra 2011. Z prílohy k uvedenému rozhodnutiu je preto potrebné vypustiť riadok týkajúci sa tau-fluvalinátu.

               (13)

               Preto je vhodné rozhodnutie 2008/934/ES zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť.

               (14)

               Opatrenia stanovené v tejto smernici sú v súlade so stanoviskom Stáleho výboru pre potravinový reťazec a zdravie zvierat,

         PRIJALA TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Príloha I k smernici 91/414/EHS sa mení a dopĺňa tak, ako je stanovené v prílohe k tejto smernici.
   Článok 2
   Riadok týkajúci sa látky tau-fluvalinát v prílohe k rozhodnutiu 2008/934/ES sa vypúšťa.
   Článok 3
   Členské štáty prijmú a uverejnia najneskôr do 30. novembra 2011 zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Komisii bezodkladne oznámia znenie týchto ustanovení a tabuľku zhody medzi uvedenými ustanoveniami a touto smernicou.
   Tieto ustanovenia uplatňujú od 1. decembra 2011.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   Článok 4
   1.   V súlade so smernicou 91/414/EHS členské štáty v prípade potreby do 30. novembra 2011 zmenia a doplnia alebo odoberú existujúce povolenia týkajúce sa prípravkov na ochranu rastlín s obsahom tau-fluvalinátu ako účinnej látky.
   Do tohto dátumu overia najmä to, či sú splnené podmienky stanovené v prílohe I k uvedenej smernici týkajúce sa tau-fluvalinátu s výnimkou tých, ktoré sú stanovené v časti B položky týkajúcej sa tejto účinnej látky, a či má držiteľ povolenia v súlade s podmienkami článku 13 uvedenej smernice dokumentáciu spĺňajúcu požiadavky prílohy II k uvedenej smernici alebo má k nej prístup.
   2.   Odchylne od odseku 1 členské štáty prehodnotia každý povolený prípravok na ochranu rastlín s obsahom tau-fluvalinátu ako jedinej účinnej látky alebo jednej z viacerých účinných látok, z ktorých všetky boli najneskôr do 31. mája 2011 uvedené v prílohe I k smernici 91/414/EHS, v súlade s jednotnými zásadami ustanovenými v prílohe VI k smernici 91/414/EHS na základe dokumentácie spĺňajúcej požiadavky prílohy III k uvedenej smernici a s prihliadnutím na časť B položky v prílohe I k tejto smernici týkajúcej sa tau-fluvalinátu. Na základe daného hodnotenia určia, či prípravok spĺňa podmienky stanovené v článku 4 ods. 1 písm. b), c), d) a e) smernice 91/414/EHS.
   Po tomto určení členské štáty:

               a)

               pokiaľ ide o prípravok s obsahom tau-fluvalinátu ako jedinej účinnej látky, v prípade potreby zmenia a doplnia alebo odoberú povolenie najneskôr do 31. mája 2015 alebo

               b)

               pokiaľ ide o prípravok s obsahom tau-fluvalinátu ako jednej z viacerých účinných látok, v prípade potreby zmenia a doplnia alebo odoberú povolenie najneskôr do 31. mája 2015 alebo do neskoršieho dátumu určeného na takúto zmenu a doplnenie alebo odobranie v príslušnej smernici alebo smerniciach, ktorými sa príslušná látka alebo látky dopĺňajú do prílohy I k smernici 91/414/EHS, podľa toho, ktorý z týchto dátumov nastane neskôr.

         Článok 5
   Táto smernica nadobúda účinnosť 1. júna 2011.
   Článok 6
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Bruseli 2. marca 2011

            Za Komisiu

            predseda

         José Manuel BARROSO

      (1)  Ú. v. ES L 230, 19.8.1991, s. 1.

      (2)  Ú. v. ES L 55, 29.2.2000, s. 25.

      (3)  Ú. v. ES L 224, 21.8.2002, s. 23.

      (4)  Ú. v. EÚ L 333, 11.12.2008, s. 11.

      (5)  Ú. v. EÚ L 15, 18.1.2008, s. 5.

      (6)  Európsky úrad pre bezpečnosť potravín. Záver z partnerského preskúmania účinnej látky tau-fluvalinát z hľadiska posúdenia rizika pesticídov. Vestník EFSA (EFSA Journal) 2010; 8(7):1645. [70 s.]. doi:10.2903/j.efsa.2010.1645. K dispozícii na internetovej stránke: www.efsa.europa.eu.

      (7)  Ú. v. ES L 366, 15.12.1992, s. 10.

      PRÍLOHA
      Na koniec tabuľky v prílohe I k smernici 91/414/ES sa dopĺňa táto položka:

                     Číslo

                     Bežný názov, identifikačné čísla

                     Názov IUPAC

                     Čistota (1)

                     Nadobudnutie účinnosti

                     Skončenie platnosti zaradenia

                     Osobitné ustanovenia

                     „335

                     tau-fluvalinát
                     č. CAS: 102851-06-9

                     č. CIPAC: 786

                     (RS)-α-kyano-3-fenoxybenzyl-N-(2-chlór-α,α,α- trifluór-p-tolyl)-D-valinát
                     (Pomer izomérov 1: 1)

                     ≥ 920 g/kg
                     (pomer R-α-kyano a S-α-kyano izomérov 1: 1)
                     Nečistoty:
                     toluén: najviac 5 g/kg

                     1. júna 2011

                     31. mája 2021

                     ČASŤ A
                     Povolené môže byť len použitie ako insekticíd a akaricíd.
                     ČASŤ B
                     Pri uplatňovaní jednotných zásad prílohy VI sa zohľadnia závery revíznej správy o tau-fluvalináte finalizovanej v Stálom výbore pre potravinový reťazec a zdravie zvierat 28. januára 2011, a najmä jej dodatky I a II.
                     V rámci tohto celkového posúdenia členské štáty venujú osobitnú pozornosť:

                                 a)

                                 riziku pre vodné organizmy a zabezpečia, aby boli v podmienkach používania predpísané primerané opatrenia na zmiernenie rizika;

                                 b)

                                 riziku pre vodné organizmy a necieľové článkonožce a zabezpečia, aby boli v podmienkach používania predpísané primerané opatrenia na zmiernenie rizika;

                                 c)

                                 testovací materiál použitý v dokumentoch týkajúcich sa toxicity sa porovnáva a overuje s touto špecifikáciou komerčne vyrobeného technického materiálu.

                           Príslušné členské štáty požiadajú o predloženie potvrdzujúcich informácií o:

                                 —

                                 riziku bioakumulácie/biomagnifikácie vo vodnom prostredí,

                                 —

                                 riziku pre necieľové článkonožce.

                           Príslušné členské štáty zabezpečia, aby žiadateľ poskytol Komisii takéto potvrdzujúce informácie do 31. mája 2013.
                     Príslušné členské štáty zabezpečia, aby žiadateľ dva roky po prijatí špecifických usmernení poskytol Komisii potvrdzujúce informácie o:
                     možnom environmentálnom dosahu potenciálnej enantioselektívnej degradácie v environmentálnych matriciach.“

         (1)  Ďalšie podrobnosti o totožnosti a špecifikácii účinnej látky sú uvedené v revíznej správe.


title: Smernica Komisie 2011/100/EÚ z  20. decembra 2011 , ktorou sa mení a dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 98/79/ES o diagnostických zdravotníckych pomôckach in vitro  Text s významom pre EHP

text:
               22.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 341/50

         SMERNICA KOMISIE 2011/100/EÚ
   z 20. decembra 2011,
   ktorou sa mení a dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 98/79/ES o diagnostických zdravotníckych pomôckach in vitro

   (Text s významom pre EHP)
   EURÓPSKA KOMISIA,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
   so zreteľom na smernicu Európskeho parlamentu a Rady 98/79/ES z 27. októbra 1998 o diagnostických zdravotníckych pomôckach in vitro
       (1), a najmä na jej článok 14,
   keďže:

               (1)

               Spojené kráľovstvo požiadalo v súlade s článkom 14 ods. 1 písm. a) smernice 98/79/ES, aby Komisia vykonala potrebné opatrenia s cieľom doplniť do zoznamu A v prílohe II k uvedenej smernici testy na „variant Creutzfeldtovej-Jakobovej choroby“ (vCJD).

               (2)

               Testy na vCJD zamerané na vyšetrenie krvi, diagnózu a potvrdenie choroby by sa mali doplniť do zoznamu A v prílohe II k smernici 98/79/ES, aby sa zabezpečila najvyššia úroveň ochrany zdravia a aby sa zabezpečilo, že notifikované osoby overujú súlad testov na vCJD so základnými požiadavkami stanovenými v prílohe I k smernici 98/79/ES.

               (3)

               Opatrenia stanovené v tejto smernici sú v súlade so stanoviskom výboru zriadeného na základe článku 6 ods. 2 smernice Rady 90/385/EHS (2) a uvedeného v článku 7 ods. 1 smernice 98/79/ES,

         PRIJALA TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Príloha II k smernici 98/79/ES sa mení a dopĺňa v súlade s prílohou k tejto smernici.
   Článok 2
   1.   Členské štáty prijmú a uverejnia najneskôr do 30. júna 2012 zákony, iné právne predpisy a správne ustanovenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Komisii bezodkladne oznámia znenie uvedených ustanovení.
   Členské štáty uplatňujú tieto ustanovenia od 1. júla 2012.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 3
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 4
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Bruseli 20. decembra 2011

            Za Komisiu

            predseda

         José Manuel BARROSO

      (1)  Ú. v. ES L 331, 7.12.1998, s. 1.

      (2)  Ú. v. ES L 189, 20.7.1990, s. 17.

      PRÍLOHA
      Na koniec zoznamu A v prílohe II k smernici 98/79/ES sa dopĺňa tento odsek:

                  „—

                  testy na variant Creutzfeldtovej-Jakobovej choroby zamerané na vyšetrenie krvi, diagnózu a potvrdenie choroby.“


title: Smernica Rady 2011/97/EÚ z  5. decembra 2011 , ktorou sa mení a dopĺňa smernica 1999/31/ES, pokiaľ ide o osobitné kritériá skladovania kovovej ortuti považovanej za odpad

text:
               10.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 328/49

         SMERNICA RADY 2011/97/EÚ
   z 5. decembra 2011,
   ktorou sa mení a dopĺňa smernica 1999/31/ES, pokiaľ ide o osobitné kritériá skladovania kovovej ortuti považovanej za odpad
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
   so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1102/2008 z 22. októbra 2008 o zákaze vývozu kovovej ortuti a niektorých zlúčenín a zmesí ortuti a o bezpečnom uskladnení kovovej ortuti (1), a najmä na jeho článok 4 ods. 3, ako aj na smernicu Rady 1999/31/ES z 26. apríla 1999 o skládkach odpadov (2), a najmä na jej článok 16,
   so zreteľom na návrh Európskej komisie,
   keďže:

               (1)

               Nariadením (ES) č. 1102/2008 sa ustanovuje, že odchylne od článku 5 ods. 3 písm. a) smernice 1999/31/ES môže byť kovová ortuť, ktorá sa považuje za odpad, vo vhodnej ochrannej nádobe dočasne uskladnená dlhšie ako rok alebo trvalo uložená v určitých typoch skládok.

               (2)

               Uskladnenie kovovej ortuti považovanej za odpad sa už riadi právnymi predpismi Únie o odpadovom hospodárstve.

               (3)

               Na uskladnenie kovovej ortuti považovanej za odpad počas obdobia do jedného roka je potrebné povolenie podľa článku 23 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES z 19. novembra 2008 o odpade (3).

               (4)

               Smernica 1999/31/ES a rozhodnutie Rady 2003/33/ES z 19. decembra 2002, ktorým sa stanovujú kritériá a postupy pre prijímanie odpadu na skládky odpadu podľa článku 16 a prílohy II k smernici 1999/31/ES (4), sa uplatňujú na zariadenia, ktoré slúžia na uskladnenie kovovej ortuti na viac než jeden rok, v zmysle článku 3 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1102/2008.

               (5)

               Z toho vyplýva najmä to, že všetky zariadenia, ktoré slúžia na uskladnenie kovovej ortuti na viac než jeden rok, musia mať povolenie podľa článkov 7, 8 a 9 smernice 1999/31/ES a že na tieto zariadenia sa vzťahujú požiadavky na kontrolu a monitorovanie uvedené v článku 12 danej smernice a v prípade uloženia na podzemnú skládku aj požiadavky na posudzovanie bezpečnosti podľa dodatku A k rozhodnutiu 2003/33/ES.

               (6)

               Na takéto zariadenia sa navyše vzťahujú všeobecné ustanovenia o vedení záznamov podľa smernice 2008/98/ES.

               (7)

               Okrem toho ustanovenia smernice Rady 96/82/ES z 9. decembra 1996 o kontrole nebezpečenstiev veľkých havárií s prítomnosťou nebezpečných látok (5) sa uplatňujú na dočasné povrchové uskladnenie v súlade s článkom 3 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1102/2008.

               (8)

               V týchto ustanoveniach sa však v plnom rozsahu nezohľadňujú osobitné vlastnosti kovovej ortuti, čím vzniká potreba dodatočných požiadaviek.

               (9)

               Tieto dodatočné požiadavky by mali zohľadňovať výskumné činnosti týkajúce sa možností bezpečného zneškodnenia vrátane solidifikácie kovovej ortuti. Vo vývoji ekologicky prijateľných možností solidifikácie sa dosiahol istý pokrok, ale zatiaľ je predčasné rozhodnúť o tom, či sú tieto možnosti realizovateľné vo veľkom rozsahu.

               (10)

               Na stanovenie rozumných požiadaviek na trvalé uloženie, ktoré vychádzajú z reálnych poznatkov, je potrebné dodatočné posudzovanie dlhodobého správania kovovej ortuti v prípade uskladnenia v podzemných skládkach. Požiadavky ustanovené v tejto smernici by sa preto mali obmedziť na dočasné uskladnenie, pričom sa považujú za primerané a predstavujú najlepšie dostupné techniky bezpečného uskladnenia kovovej ortuti na obdobie do piatich rokov.

               (11)

               Smernica 1999/31/ES by sa preto mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť.

               (12)

               Výbor uvedený v článku 16 smernice 1999/31/ES nezaujal stanovisko. Je preto vhodné, aby Rada túto smernicu prijala,

         PRIJALA TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Prílohy I, II a III k smernici 1999/31/ES sa týmto menia a dopĺňajú podľa prílohy k tejto smernici.
   Článok 2
   1.   Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 15. marca 2013. Komisii bezodkladne oznámia znenie týchto ustanovení.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 3
   Táto smernica nadobúda účinnosť tretím dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 4
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Bruseli 5. decembra 2011

            Za Radu

            predseda

         W. PAWLAK

      (1)  Ú. v. EÚ L 304, 14.11.2008, s. 75.

      (2)  Ú. v. ES L 182, 16.7.1999, s. 1.

      (3)  Ú. v. EÚ L 312, 22.11.2008, s. 3.

      (4)  Ú. v. ES L 11, 16.1.2003, s. 27.

      (5)  Ú. v. ES L 10, 14.1.1997, s. 13.

      PRÍLOHA
      Prílohy I, II a III k smernici 1999/31/ES sa menia a dopĺňajú takto:

                  1.

                  V prílohe I sa dopĺňa tento bod:
                  „8.   Dočasné uskladnenie kovovej ortuti
                  Na účely dočasného uskladnenia kovovej ortuti na obdobie dlhšie ako jeden rok sa uplatňujú tieto požiadavky:

                              —

                              kovová ortuť sa skladuje oddelene od ostatného odpadu,

                              —

                              kontajnery sa nachádzajú v zberných nádržiach s vhodným povrchom bez prasklín a netesností, ktorý neprepúšťa kovovú ortuť, a ich úložný objem zodpovedá množstvu skladovanej ortuti,

                              —

                              úložisko je vybavené umelými alebo prírodnými bariérami, ktoré dostatočným spôsobom chránia životné prostredie pred emisiami ortuti, a jeho úložný objem zodpovedá celkovému množstvu uloženej ortuti,

                              —

                              dno úložiska je pokryté tesniacimi materiálmi odolnými proti ortuti. Je vyspádované do zbernej nádrže,

                              —

                              úložisko je vybavené protipožiarnym systémom,

                              —

                              pri uskladnení sa zaistí ľahký prístup k všetkým kontajnerom.“

                  2.

                  V prílohe II sa dopĺňa tento bod:
                  „6.   Osobitné požiadavky na kovovú ortuť
                  Na účely dočasného uskladnenia kovovej ortuti na obdobie dlhšie ako jeden rok sa uplatňujú tieto požiadavky:

                              A.

                              Zloženie ortuti
                              Kovová ortuť spĺňa tieto špecifikácie:

                                          —

                                          obsah ortuti vyšší než 99,9 hmotnostného percenta,

                                          —

                                          bez obsahu nečistôt, ktoré môžu spôsobiť koróziu uhlíkovej alebo nehrdzavejúcej ocele (napr. roztok kyseliny dusičnej, roztoky chloridových solí).

                              B.

                              Uzavretie v ochranných nádobách
                              Kontajnery používané na uskladnenie kovovej ortuti sú odolné proti korózii a nárazom. Nemajú zvary. Kontajnery spĺňajú najmä tieto špecifikácie:

                                          —

                                          materiál kontajnera: uhlíková oceľ (aspoň ASTM A36) alebo nehrdzavejúca oceľ (AISI 304, 316L),

                                          —

                                          kontajnery sú plynotesné a kvapalinotesné,

                                          —

                                          vonkajší plášť kontajnera je odolný voči daným podmienkam uskladnenia,

                                          —

                                          konštrukčný typ kontajnera musí úspešne prejsť skúškou pádom a skúškou tesnosti podľa kapitol 6.1.5.3 a 6.1.5.4 Odporúčaní OSN pre dopravu nebezpečného tovaru Príručky skúšok a kritérií.

                                    Maximálna miera naplnenia kontajnera je 80 objemových percent, aby bol k dispozícii dostatočne voľný priestor, čím sa zaistí, že v dôsledku rozpínania kvapaliny spôsobeného vysokou teplotou nedôjde k úniku ortuti ani trvalému poškodeniu kontajnera.

                              C.

                              Postupy prijímania
                              Na skládku možno prijať iba kontajnery, ktorým bolo vydané potvrdenie o splnení požiadaviek podľa tohto bodu.
                              Postupy prijímania spĺňajú tieto požiadavky:

                                          —

                                          prijme sa iba kovová ortuť, ktorá spĺňa uvedené minimálne kritériá prijímania,

                                          —

                                          kontajnery sa pred uložením vizuálne skontrolujú. Poškodené, netesniace alebo skorodované kontajnery sa neprijmú,

                                          —

                                          kontajnery sú označené trvalou značkou (vyrazenou do kovu), ktorá obsahuje identifikačné číslo kontajnera, konštrukčný materiál, hmotnosť v prázdnom stave, referenciu výrobcu a dátum výroby,

                                          —

                                          kontajnery sú označené štítkom, ktorý je na kontajner trvalo pripevnený a obsahuje identifikačné číslo potvrdenia.

                              D.

                              Potvrdenie
                              Potvrdenie uvedené v časti C obsahuje tieto informácie:

                                          —

                                          meno a adresu pôvodcu odpadu,

                                          —

                                          meno a adresu osoby zodpovednej za plnenie,

                                          —

                                          miesto a dátum plnenia,

                                          —

                                          množstvo ortuti,

                                          —

                                          čistotu ortuti a v prípade potreby opis nečistôt vrátane správy o rozbore,

                                          —

                                          potvrdenie, že kontajnery sa používajú výlučne na prepravu/uskladnenie ortuti,

                                          —

                                          identifikačné čísla kontajnerov,

                                          —

                                          akékoľvek osobitné poznámky.

                                    Potvrdenia vydáva pôvodca odpadu alebo v prípade, že to nie je možné, osoba, ktorá je zodpovedná za zaobchádzanie s odpadom.“

                  3.

                  V prílohe III sa dopĺňa tento bod:
                  „6.   Osobitné požiadavky na kovovú ortuť
                  Na účely dočasného uskladnenia kovovej ortuti na obdobie dlhšie ako jeden rok sa uplatňujú tieto požiadavky:

                              A.

                              Požiadavky na monitorovanie, kontrolu a núdzové situácie
                              Úložisko je vybavené systémom nepretržitého monitorovania výparov ortuti s citlivosťou aspoň 0,02 mg ortuti/m3. Senzory sa umiestnia na úrovni zeme a vo výške hlavy. Obsahujú systém varovania svetelným a zvukovým signálom. Údržba systému prebieha každoročne.
                              Úložisko a kontajnery aspoň raz za mesiac vizuálne kontroluje oprávnená osoba. V prípade zistenia únikov musí prevádzkovateľ okamžite podniknúť všetky potrebné kroky, aby sa predišlo akýmkoľvek emisiám ortuti do životného prostredia a aby sa obnovila bezpečnosť uskladnenia ortuti. Každý únik sa považuje za udalosť s významným nepriaznivým vplyvom na životné prostredie v zmysle článku 12 písm. b).
                              Úložisko musí mať k dispozícii núdzové plány a primerané ochranné vybavenie vhodné na zaobchádzanie s kovovou ortuťou.

                              B.

                              Vedenie záznamov
                              Všetky dokumenty, ktoré obsahujú informácie uvedené v prílohe II bode 6 a v časti A tohto bodu, vrátane potvrdení vystavených pre kontajner, ako aj záznamy o vyskladnení a odoslaní kovovej ortuti po jej dočasnom uskladnení a o mieste určenia a plánovanom spracovaní sa vedú ešte aspoň tri roky po ukončení skladovania.“


title: Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/85/ES z 5. novembra 2002, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 92/6/EHS o montáži a používaní zariadení obmedzujúcich rýchlosť pre určité kategórie motorových vozidiel v spoločenstve

text:
Dôležité právne oznámenie

|

32002L0085

Úradný vestník L 327 , 04/12/2002 S. 0008 - 0009

		Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/85/ESz 5. novembra 2002,ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 92/6/EHS o montáži a používaní zariadení obmedzujúcich rýchlosť pre určité kategórie motorových vozidiel v spoločenstveEURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIEso zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na jej článok 71,so zreteľom na návrh Komisie [1],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],po porade s Výborom pre regióny,konajúc v súlade s postupom stanoveným v článku 251 zmluvy [3],keďže:(1) bezpečnosť dopravy a environmentálne problémy spojené s dopravou sú životne dôležité pri zabezpečovaní udržateľnej mobility;(2) používanie zariadení obmedzujúcich rýchlosť u najťažších motorových vozidiel malo pozitívny vplyv na zvýšenie cestnej bezpečnosti. Prispelo aj k ochrane životného prostredia;(3) smernica Rady 92/6/EHS [4] predpokladá, v závislosti na technických možnostiach a skúsenostiach členských štátov, že by sa požiadavky na montáž a používanie zariadení obmedzujúcich rýchlosť mohli následne rozšíriť aj na ľahké nákladné vozidlá;(4) rozšírenie rozsahu pôsobnosti smernice 92/6/EHS na vozidlá s hmotnosťou nad 3,5 tony určené na prepravu tovaru alebo cestujúcich bolo jedným z opatrení odporúčaných Radou v jej rezolúcii z 26. júna 2000 o zvýšení cestnej bezpečnosti [5], v súlade s oznámením Komisie z 20. marca 2000 o prioritách cestnej bezpečnosti v EÚ;(5) rozsah pôsobnosti smernice 92/6/EHS by sa mal rozšíriť na motorové vozidlá kategórie M2, na vozidlá kategórie M3 s maximálnou hmotnosťou nad 5 ton, ale nepresahujúcou 10 ton a na vozidlá kategórie N2;(6) pretože ciele navrhovaného opatrenia, t. j. zavedenie zmien systémov spoločenstva týkajúcich sa inštalovania a používania zariadení obmedzujúcich rýchlosť pre určité kategórie ťažkých vozidiel, nemôžu dostatočne dosiahnuť členské štáty jednotlivo a môžu sa preto z hľadiska rozsahu a účinku navrhovaných opatrení lepšie dosiahnuť na úrovni spoločenstva, spoločenstvo môže prijať opatrenia v súlade s princípom subsidiarity stanoveným v článku 5 Zmluvy. V súlade s princípom proporcionality stanoveným v tom istom článku táto smernica nejde nad rámec toho, čo je potrebné na dosiahnutie uvedených cieľov;(7) smernica 92/6/EHS by sa mala príslušne zmeniť a doplniť,PRIJALI TÚTO SMERNICU:Článok 1Smernica 92/6/EHS sa týmto mení a dopĺňa takto:1. Články 1 až 5 sa nahrádzajú takto:"Článok 1Na účely tejto smernice "motorové vozidlo" znamená akékoľvek motorom poháňané vozidlo patriace do kategórie M2, M3, N2 alebo N3 určené na používanie na ceste, ktoré má aspoň štyri kolesá a maximálnu konštrukčnú rýchlosť nad 25 km/h.Kategórie M2, M3, N2 a N3 zodpovedajú kategóriám definovaným v prílohe II k smernici 70/156/EHS [6].Článok 2Členské štáty prijmú nevyhnutné opatrenia aby zabezpečili, že motorové vozidlá kategórie M2 a M3 uvedené v článku 1 sa môžu používať na cestách iba vtedy, keď sú vybavené zariadením na obmedzovanie rýchlosti nastaveným tak, aby rýchlosť vozidiel nemohla prekročiť 100 km/h.Vozidlá kategórie M3 registrované pred 1. januárom 2005 s maximálnou hmotnosťou nad 10 ton môžu byť naďalej vybavené zariadením obmedzujúcim rýchlosť, ktorého maximálna rýchlosť je nastavená na 100 km/h.Článok 31. Členské štáty prijmú nevyhnutné opatrenia, aby zabezpečili, že motorové vozidlá kategórie N2 a N3 sa môžu používať na cestách iba vtedy, ak sú vybavené zariadením obmedzujúcim rýchlosť nastaveným tak, aby rýchlosť vozidiel nemohla prekročiť 90 km/h.2. Členské štáty sú oprávnené požadovať, aby zariadenia obmedzujúce rýchlosť vo vozidlách registrovaných na ich území a používaných výhradne na prepravu nebezpečného tovaru boli nastavené tak, aby rýchlosť vozidiel nemohla prekročiť 90 km/h.Článok 41. U motorových vozidiel kategórie M3 s maximálnou hmotnosťou nad 10 ton a motorových vozidiel kategórie N3 sa články 2 a 3 uplatňujú:a) na vozidlá registrované od 1. januára 1994, od 1. januára 1994;b) na vozidlá registrované od 1. januára 1988 do 1. januára 1994:i) od 1. januára 1995 v prípade vozidiel používaných vo vnútroštátnej ako aj v medzinárodnej doprave;ii) od 1. januára 1996 v prípade vozidiel používaných výhradne vo vnútroštátnej doprave.2. U motorových vozidiel kategórie M2, vozidiel kategórie M3 s maximálnou hmotnosťou väčšou než 5 ton ale menšou než 10 ton a vozidiel kategórie N2 sa články 2 a 3 uplatňujú najneskôr:a) na vozidlá registrované od 1. januára 2005;b) na vozidlá spĺňajúce limitné hodnoty stanovené v smernici 88/77/EHS [7] registrované od 1. októbra 2001 do 1. januára 2005:i) od 1. januára 2006 v prípade vozidiel používaných vo vnútroštátnej ako aj v medzinárodnej doprave;ii) od 1. januára 2007 v prípade vozidiel používaných výhradne vo vnútroštátnej doprave.3. Na obdobie maximálne troch rokov od 1. januára 2005 môže každý členský štát vyňať z uplatňovania ustanovení článkov 2 a 3 vozidlá kategórie M2 a kategórie N2 s maximálnou hmotnosťou nad 3,5 tony ale menšou než 7,5 tony registrované v registri členského štátu, ktoré nejazdia na území iného členského štátu.Článok 51. Zariadenia obmedzujúce rýchlosť uvedené v článkoch 2 a 3 musia spĺňať technické požiadavky stanovené v prílohe k smernici 92/24/ES [8]. Všetky vozidlá patriace do oblasti pôsobnosti tejto smernice a registrované pred 1. januárom 2005 však môžu byť naďalej vybavené zariadením obmedzujúcim rýchlosť, ktoré spĺňa technické požiadavky stanovené príslušnými vnútroštátnymi orgánmi.2. Zariadenia obmedzujúce rýchlosť musia inštalovať dielne alebo organizácie, ktoré na tento účel schválili členské štáty."2. Vkladá sa tento článok:"Článok 6aKomisia v rámci akčného programu cestnej bezpečnosti na obdobie 2002 až 2010 posúdi dôsledky nastavenia zariadení obmedzujúcich rýchlosť na rýchlosti stanovené touto smernicou, ktoré používajú vozidlá kategórie M2 a N2 s maximálnou alebo menšou hmotnosťou než 7,5 tony, na cestnú bezpečnosť a bezpečnosť cestnej premávky.V prípade potreby Komisia predloží vhodné návrhy."Článok 2Členské štáty najneskôr do 1. januára 2005 uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.Článok 3Táto smernica nadobúda účinnosť dňom jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Článok 4Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 5. novembra 2002.Za Európsky parlamentpredsedaP. CoxZa RadupredsedaT. Pedersen[1] Ú. v. ES C 270 E, 25. 9. 2001, s. 77.[2] Ú. v. ES C 48, 21. 2. 2002, s. 47.[3] Stanovisko Európskeho parlamentu zo 7. februára 2002 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku), spoločná pozícia Rady z 25. júna 2002 (Ú. v. ES C 228 E, 25. 9. 2002, s. 14) a rozhodnutie Európskeho parlamentu z 24. septembra 2002 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).[4] Ú. v. ES L 57, 2. 3. 1992, s. 27.[5] Ú. v. ES C 218, 31. 7. 2000, s. 1.[6] Smernica Rady 70/156/EHS zo 6. februára 1970 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúca sa typového schvaľovania motorových a ich prípojných vozidiel (Ú. v. ES L 42, 23. 2. 1970, s. 1). Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Komisie 2001/116/ES (Ú. v. ES L 18, 21. 1. 2002, s. 1).[7] Smernica Komisie 88/77/ES z 3. decembra 1987 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúca sa opatrení, ktoré majú byť prijaté u vozidiel proti znečisťovaniu ovzdušia plynnými emisiami z dieselových motorov (Ú. v. ES L 36, 9. 2. 1988, s. 33). Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Komisie 2001/27/ES (Ú. v. ES L 107, 18. 4. 2001, s. 10).[8] Smernica Rady 92/24/EHS z 31. marca 1992 týkajúca sa zariadení alebo podobných rýchlosť obmedzujúcich palubných (panelových) systémov určitých kategórií motorových vozidiel (Ú. v. ES L 129, 14. 5. 1992, s. 154).--------------------------------------------------


Dôležité právne oznámenie

|

31982L0711

Smernica Rady z 18. októbra 1982 stanovujúca základné pravidlá nevyhnutné pre testovanie vylúhovania zložiek z plastických materiálov a predmetov, ktoré prichádzajú do styku s potravinami

Úradný vestník L 297 , 23/10/1982 S. 0026 - 0030 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 12 S. 0132  Španielske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 12 S. 0278  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 12 S. 0132  Portugalské špeciálne vydanie Kapitola 13 Zväzok 12 S. 0278  CS.ES Kapitola 13 Zväzok 006 S. 358  - 362 ET.ES Kapitola 13 Zväzok 006 S. 358  - 362 HU.ES Kapitola 13 Zväzok 006 S. 358  - 362 LT.ES Kapitola 13 Zväzok 006 S. 358  - 362 LV.ES Kapitola 13 Zväzok 006 S. 358  - 362 MT.ES Kapitola 13 Zväzok 006 S. 358  - 362 PL.ES Kapitola 13 Zväzok 006 S. 358  - 362 SK.ES Kapitola 13 Zväzok 006 S. 358  - 362 SL.ES Kapitola 13 Zväzok 006 S. 358  - 362

		Smernica Radyz 18. októbra 1982stanovujúca základné pravidlá nevyhnutné pre testovanie vylúhovania zložiek z plastických materiálov a predmetov, ktoré prichádzajú do styku s potravinami(82/711/EHS)RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva,so zreteľom na smernicu Rady 76/893/EHS z 23. novembra 1976 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa materiálov a predmetov, ktoré prichádzajú do styku s potravinami [1], najmä na jej článok 3,so zreteľom na návrh Komisie,so zreteľom na stanovisko Zhromaždenia [2],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],keďže článok 2 smernice 76/893/EHS stanovuje, okrem iného, že z materiálov a predmetov nesmú prenikať ich zložky do potravín v množstvách, ktoré by mohli ohroziť ľudské zdravie alebo spôsobiť neprijateľné zmeny v zložení potravín;keďže pre dosiahnutie tohto cieľa v prípade plastických látok je vhodným nástrojom osobitná smernica v zmysle článku 3 smernice 76/893/EHS, ktorej všeobecné pravidlá sú tiež v príslušnom prípade uplatniteľné;keďže v zmysle komplexnosti problému by smernica mala byť najprv obmedzená na stanovenie základných pravidiel pre overenie prenikania zložiek; keďže ďalšie smernice prijaté v súlade s postupom uvedeným v článku 10 smernice 76/893/EHS ustanovia analytické metódy nevyhnutné pre overenie takéhoto prenikania;keďže táto smernica nepostihuje všetky aspekty týkajúce sa plastických materiálov a predmetov; keďže je preto nevyhnutné na jednej strane oprávniť členské štáty, aby nepredpísali označovanie podrobných údajov uvedených v článku 7 smernice 76/893/EHS v súlade s odsekmi 4 a 5 tohto článku a na druhej strane, aby zakázali nákup materiálov a predmetov, ktoré, hoci vyhovujú normám uvedeným v tejto smernici, nevyhovujú ustanoveniam vnútroštátnych právnych predpisov týkajúcich sa iných možných noriem v zmysle článku 3 alebo v prípade, že tieto neexistujú, v zmysle článku 2 príslušnej smernice;keďže v zmysle analytických ťažkostí spojených so stanovením hladiny prenikania do potravinových výrobkov by sa mali vybrať konvenčné testy (kvapaliny schopné simulovať atak na potraviny a štandardné podmienky testu), aby sa, pokiaľ možno, reprodukoval migračný fenomén, ktorý sa môže objaviť v kontakte medzi výrobkom a potravinou;keďže v prípade, že takéto testy potom ukážu, že neodrážajú skutočnosť, členské štáty by mali mať oprávnenie, až do rozhodnutia spoločenstva, dočasne ich zmeniť a doplniť;keďže pri súčasnom stave analytických techník nie je možné stanoviť všetky podmienky, za ktorých by sa mali uskutočniť konvenčné vylúhovacie testy na materiáloch a predmetoch obsahujúcich dve alebo viac vrstiev, z ktorých jedna alebo viac nie je vyrobená z plastov; keďže rozhodnutie o uplatňovaní tejto smernice pre takéto materiály a predmety by sa preto malo prijať v neskoršom termíne;keďže úprava tejto smernice v súlade s technickým pokrokom je realizačným opatrením; keďže pre zjednodušenie a urýchlenie postupu by za toto mala byť zodpovedná komisia;keďže vo všetkých prípadoch, v ktorých rada udeľuje Komisii právo uskutočniť opatrenia týkajúce sa plastických materiálov a predmetov, ktoré prichádzajú do styku s potravinami, by mal byť určený postup ustanovujúci úzku spoluprácu medzi členskými štátmi a komisiou v rámci Stáleho výboru pre potraviny zriadeného rozhodnutím 69/414/EHS [4],PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 11. Táto smernica je osobitná smernica v zmysle článku 3 smernice 76/893/EHS.2. Táto smernica sa vzťahuje na plastické materiály a predmety, a to na materiály a predmety a ich časti:a) skladajúce sa výlučne z plastov, alebob) zložené z dvoch alebo viacerých vrstiev materiálov, z ktorých každá sa skladá výlučne z plastov, ktoré sú spojené navzájom lepidlom alebo iným spôsobom,ktoré sú v konečnom výrobnom stave určené pre styk alebo prídu do kontaktu s potravinami a sú určené na tento účel.3. Pre účely tejto smernice "plasty" znamenajú organické makromolekulové zlúčeniny získané polymerizáciou, polykondenzáciou, polyadíciou alebo iným podobným procesom z molekúl s nízkou molekulovou hmotnosťou alebo chemickou zmenou prírodných makromolekúl. Silikóny a ostatné podobné makromolekulové zlúčeniny sa tiež považujú za plasty. Do takýchto makromolekulových zlúčenín môžu byť pridané ďalšie substancie alebo hmoty.Avšak za "plasty" sa nepovažujú:i) lakovaná alebo nelakovaná regenerovaná celulózová fólia;ii) elastoméry a prírodný a syntetický kaučuk;iii) papier a kartón, či už modifikovaný alebo nemodifikovaný pridaním plastov;iv) povrchové nátery z:- parafínových voskov, vrátane syntetických parafínových voskov a/alebo mikrokryštalických voskov,- zo zmesí z voskov uvedených v prvej zarážke a zo zmesí týchto voskov a/alebo plastov.4. Táto smernica sa nevzťahuje na materiály a predmety skladajúce sa z dvoch alebo viacerých vrstiev, z ktorých jedna alebo viac sa neskladá výlučne z plastov, dokonca ani vtedy, keď vrstva určená pre priamy styk s potravinami sa skladá výlučne z plastov.Rozhodnutie o uplatňovaní tejto smernice na materiály a predmety uvedené v prvom pododseku a rozhodnutie o prípadných nevyhnutných úpravách smernice sa prijme neskôr.Článok 21. Hladina prenikania zložiek materiálov a predmetov do potravín alebo na potraviny uvedená v článku 1 nesmie prekročiť hranice uvedené v zoznamoch substancií, ktorých použitie je schválené na úkor ostatných.2. V prípade, že neexistujú analytické metódy určené v súlade s článkom 9 smernice 76/893/EHS, ktoré umožňujú stanoviť hladinu prenikania do potravín, táto hladina sa stanoví v simulantoch uvedených v kapitole I prílohy.3. Rada konajúc v súlade s postupom uvedeným v článku 100 zmluvy a s návrhom Komisie vyhotoví zoznam substancií a látok, ktorých použitie je schválené na úkor ostatných a zoznam simulantov použitých pre každú potravinu a skupinu potravín a stanoví ich koncentráciu.Článok 31. Verifikácia prenikania do simulantov sa uskutoční použitím konvenčných vylúhovacích testov, ktorých základné pravidlá sú uvedené v prílohe tejto smernice.2. a) Avšak v prípade, keď členský štát na základe nových informácií alebo po prehodnotení existujúcich informácií získaných po prijatí tejto smernice podrobne popísal dôvody, pre ktoré sú pre danú plastický materiál alebo predmet základné pravidlá pre vylúhovacie testy uvedené v prílohe technicky nevhodné alebo v prípade, že skutočné podmienky použitia sú zásadne odlišné od testovacích podmienok špecifikovaných v tabuľke v prílohe, môže tento členský štát v rámci svojho teritória a iba v konkrétnom prípade dočasne zastaviť použitie základných pravidiel uvedených v prílohe a povoliť použitie vhodnejších základných pravidiel. Členský štát o tom okamžite informuje ostatné členské štáty a Komisiu a udá dôvody svojho rozhodnutia.b) Komisia preskúma čo možno najskôr dôvody udané príslušným členským štátom, poradí sa o nich s členskými štátmi v rámci Stáleho výboru pre potraviny a ihneď oznámi svoje stanovisko a príjme vhodné opatrenia.c) Ak Komisia zváži, že k tejto smernici sú nevyhnutné zmeny a doplnky, aby sa zmiernili ťažkosti uvedené v písmene a), dáva podnet na postup uvedený v článku 10 smernice 76/893/EHS; v tom prípade môže členský štát, ktorý prijal vhodnejšie základné pravidlá, používať tieto až do prijatia zmien a doplnkov.Článok 4Úpravy v kapitole II prílohy tejto smernice vykonané so zreteľom na pokrok vo vedeckých a technických poznatkoch sa prijmú v súlade s postupom uvedeným v článku 10 smernice 76/893/EHS.Článok 5Táto smernica neovplyvní ustanovenia vnútroštátnych právnych predpisov týkajúce sa ostatných pravidiel uvedených v článku 3 smernice 76/893/EHS, ani možností voľby otvorených pre členské štáty na základe článku 7 ods. 4 a 5 tejto smernice.Článok 6Členské štáty začnú dodržiavať túto smernicu najneskôr po implementácii osobitnej smernice udávajúcej hranice uvedené v článku 2 ods. 1.Článok 7Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Luxemburgu 18. októbra 1982Za RadupredsedaN. A. Kofoed[1] Ú. v. ES L 340, 9.12.1976, s. 19.[2] Ú. v. ES C 140, 5.6.1979, s. 173.[3] Ú. v. ES C 227, 10.9.1979, s. 31.[4] Ú. v. ES L 291, 19.11.1969, s. 9.--------------------------------------------------PRÍLOHAZÁKLADNÉ PRAVIDLÁ NEVYHNUTNÉ PRE TESTOVANIE VYLÚHOVANIA V SIMULANTOCHStanovenie vylúhovateľnosti v simulantoch sa uskutoční použitím simulantov uvedených v kapitole I tejto prílohy a za testovacích podmienok špecifikovaných v kapitole II prílohy.KAPITOLA ISimulanty1. Všeobecný prípad: plastické materiály a predmety určené pre kontakt s potravinami všetkých typovTesty sa uskutočnia použitím všetkých simulantov uvedených nižšie berúc pre každý simulant vždy novú vzorku plastického materiálu alebo predmetu:- destilovaná voda alebo voda ekvivalentnej kvality (= simulant A),- 3 % kyselina octová (w/v) vo vodnom roztoku (= simulant B),- 15 % etanol (v/v) vo vodnom roztoku (= simulant C),rektifikovaný olivový olej [1]; ak je z technických príčin súvisiacich s analytickou metódou nevyhnutné použiť rozdielne simulanty, musí byť olivový olej nahradený zmesou syntetických triglyceridov [2] alebo slnečnicovým olejom (= simulant D).2. Špeciálny prípad: plastické materiály a predmety určené pre kontakt s jednotlivou potravinou alebo špeciálnou skupinou potravínTesty sa uskutočnia:- iba s použitím simulantov špecifikovaných v zozname uvedenom v článku 2 ods. 3, ktoré sú považované pre potravinu alebo skupinu potravín za vhodné,- v prípade, keď potravina alebo skupina potravín nie je zahrnutá v zozname uvedenom v prvom odseku, výberom simulanta alebo simulantov predpísaných v časti 1, ktoré najviac zodpovedajú extrakčnej kapacite potraviny alebo skupiny potravín.KAPITOLA IITestovacie podmienky (časy a teploty)1. Vylúhovacie testy sa uskutočnia za podmienok, keď výber časov a teplôt špecifikovaných v tabuľke najviac zodpovedá normálnym alebo predpokladaným podmienkam kontaktu pre skúmané plastické materiály alebo predmety.2. Ak sú plastická materiál a predmet určené pre použitie postupne alebo v krátkych intervaloch vo viacerých podmienkach kontaktu uvedených v stĺpci 1 tabuľky, bude vylúhovanie stanovené postupným vystavením tohoto materiálu alebo predmetu všetkým zodpovedajúcim testovacím podmienkam špecifikovaným v stĺpci 2 pri použití toho istého simulanta.3. Ak pri stanovenom testovacom čase sú plastická materiál alebo predmet vystavené vyššej teplote, test sa nemusí zopakovať pri nižšej teplote.Ak pri stanovenej testovacej teplote sú plastický materiál alebo predmet vystavené dlhšiu dobu, test sa nemusí zopakovať v kratšom čase.4. V prípade, keď plastický materiál alebo predmet sa v skutočnosti môžu používať v rôznych podmienkach, pokiaľ ide o kontaktnú dobu alebo teplotu, uskutočnia sa iba 10-dňové testy pri 40 °C a dvojhodinové testy pri 70 °C a tieto sú konvenčne považované za najstriktnejšie.Ak sa použije simulant D (rektifikovaný olivový olej alebo substituenty), uskutoční sa iba 10-dňový test pri 40 °C.5. Ak sa zistí, že uskutočnenie testov za podmienok špecifikovaných v tabuľke spôsobí na plastickej materiále a predmete fyzikálne alebo iné zmeny, ktoré sa za normálnych alebo predpokladaných podmienok použitia tohoto materiálu alebo predmetu neobjavujú, vylúhovacie testy by sa mali uskutočniť v podmienkach, ktoré sú pre špecifický prípad vhodnejšie.TABUĽKATestovacie podmienky (časy (t) a teploty (T)) vybrané na základe podmienok kontaktu pri skutočnom použitíPodmienky kontaktu pri skutočnom použití | Testovacie podmienky |1 | 2 |1.Doba kontaktu: t >24 hodín1.1. T ≤ 5 °C | 1.2. 5 °C < T ≤ 40 °C [3] |10 dní pri 5 °C | 10 dní pri 40 °C |2.Doba kontaktu: dve hodiny ≤ t ≤ 24 hodín2.1. T ≤ 5 °C | 2.2. 5 °C < T ≤ 40 °C |2.3. T > 40 °C | 24 hodín pri 5 °C |24 hodín pri 40 °C | V súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi |3.Doba kontaktu: t < dve hodiny3.1. T ≤ 5 °C | 3.2. 5 °C < T ≤ 40 °C |3.3. 40 °C < T ≤ 70 °C | 3.4. 70 °C < T ≤ 100 °C |3.5. 100 °C < T ≤ 121 °C | 3.6. T > 121 °C |Dve hodiny pri 5 °C | Dve hodiny pri 40 °C |Dve hodiny pri 70 °C | Jedna hodina pri100 °C |30 min pri 121 °C | V súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi |[1] Charakteristiky rektifikovaného olivového oleja:- jódové číslo (Wijs) = 80 až 88,- index lomu pri 25°C = od 1,4665 do 1,4679,- acidita (vyjadrená v % kyseliny olejovej) = 0,5 % maximum,- peroxidové číslo (vyjadrené v miliekvivalentoch kyslíka na kg oleja) = 10 maximum.[2] Charakteristiky štandardnej syntetickej zmesi triglyceridov, ako sú popísané v článku K. Figgeho, "Food cosmet. Toxicol" 10 (1972) 815.[3] Pre plastické materiály a predmety v kontakte s potravinami, pre ktoré je v popise alebo zo zákona špecifikovaná konzervačná teplota nižšia ako 20 °C, budú testovacie podmienky 10 dní pri teplote 20 °C.--------------------------------------------------


title: Smernica Rady 2004/7/ES z 20. januára 2004, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 77/388/EHS o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, pokiaľ ide o udelenie vykonávacích právomocí a postupov pre prijatie výnimiek

text:
Dôležité právne oznámenie

|

32004L0007

Úradný vestník L 027 , 30/01/2004 S. 0044 - 0045

		Smernica Rady 2004/7/ESz 20. januára 2004,ktorou sa mení a dopĺňa smernica 77/388/EHS o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, pokiaľ ide o udelenie vykonávacích právomocí a postupov pre prijatie výnimiekRADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 93,so zreteľom na návrh Komisie,so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [1],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],keďže:(1) Články 27 a 30 smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia [3], stanovujú postupy, ktoré môžu mať za následok tichý súhlas Rady s výnimkami.(2) V záujme transparentnosti a právnej istoty je výhodnejšie zabezpečiť, aby každá oprávnená výnimka podľa článku 27 alebo 30 smernice 77/388/EHS mala formu výlučného rozhodnutia prijatého Radou konajúcou na návrh Komisie.(3) Možnosť tichého súhlasu Rady o uplynutí daného obdobia by sa mal preto odstrániť.(4) S cieľom zabezpečiť, aby členské štáty, ktoré podali žiadosť o výnimku, nemali pochybnosti o tom, na akú akciu Komisia plánuje reagovať, mali by sa stanoviť časové lehoty, v rámci ktorých Komisia musí predložiť Rade buď návrh na povolenie, alebo oznámenie s vytknutými námietkami.(5) S cieľom umožniť členským štátom sledovať bližšie spracovanie ich žiadostí, malo by sa od Komisie vyžadovať, keď už má všetky informácie, ktoré považuje za nevyhnutné pre vznesenie žiadosti, aby následne informovala žiadajúcu členskú krajinu a doručila ostatným členským štátom žiadosť v pôvodnom jazyku.(6) V druhej vete odseku 1 článku 27 smernice 77/388/EHS sa zdôrazňuje, že odhad zanedbateľného účinku opatrenia na zjednodušenie postupu na objem dane v konečnej spotrebnej etape sa robí globálne odkazom na makroekonomické predpovede týkajúce sa pravdepodobného dopadu opatrenia na vlastné zdroje spoločenstva poskytnuté z DPH.(7) Pri absencii mechanizmu na prijatie záväzných opatrení na úpravu vykonávania smernice 77/388/EHS sa uplatňovanie pravidiel stanovených v tomto nariadení mení zo štátu na štát.(8) Je potrebné zabezpečiť jednotnejšie uplatňovanie súčasného systému DPH, aby sa zlepšilo fungovanie vnútorného trhu; zavedenie postupu pre prijatie opatrení na zabezpečenie správneho vykonávania existujúcich pravidiel by v tomto ohľade predstavoval veľký krok vopred.(9) Tieto opatrenia by sa mali najmä zamerať na problém dvojitého zdaňovania cezhraničných transakcií, ktoré sa môžu objaviť ako výsledok nezhody medzi členskými štátmi pri uplatňovaní ustanovení smernice 77/388/EHS, ktorá upravuje miesto dodávky.(10) Rozsah každého vykonávacieho opatrenia by však mal byť obmedzený, hoci je určený na objasnenie ustanovenia stanoveného v smernici 77/388/EHS, nemôže sa nikdy odchyľovať od takéhoto ustanovenia.(11) Hoci rozsah vykonávacích opatrení by bol obmedzený, tieto opatrenia by mali dopad na rozpočet, ktorý by mohol byť pre jeden alebo viacero členských štátov značný.(12) Dopad takýchto opatrení na rozpočet členských štátov oprávňuje Radu, ktorá si vyhradzuje právo sama uplatniť právomoc vykonať smernicu 77/388/EHS.(13) Vzhľadom na uvažovaný obmedzený rozsah opatrení Rada by mala prijať vykonávacie opatrenia pre smernicu 77/388/EHS konajúc jednomyseľne na návrh Komisie.(14) Vzhľadom na tieto dôvody ciele tejto smernice nemôžu dostatočne dosiahnuť členské štáty na úrovni spoločenstva, spoločenstvo môže prijať opatrenia v súlade s princípom subsidiarity, ako je stanovené v článku 5 zmluvy; v súlade s princípom proporcionality, ako stanovuje tento článok, táto smernica nemôže ísť nad rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie týchto cieľov.(15) Smernica 77/388/EHS by sa mala podľa toho zmeniť a doplniť,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Smernica 77/388/EHS sa mení a dopĺňa takto:1 článku 27 sa ods. 1, 2, 3, a 4 sa nahrádzajú takto:"1. Rada konajúc jednomyseľne na návrh Komisie môže povoliť každému členskému štátu zaviesť osobitné opatrenia pre výnimku z ustanovení tejto smernice, aby zjednodušila postup účtovania dane alebo zabránila určitým typom daňového úniku alebo vyhýbaniu sa daniam. Opatrenia na zjednodušenie postupu pre vyberanie dane, výnimkou zanedbateľného rozsahu, nemôžu ovplyvniť celkové množstvo zisku z dane členského štátu vybratého na stupni konečnej spotreby.2. Členský štát, ktorý si želá zaviesť opatrenie uvedené v odseku 1, pošle žiadosť Komisii a poskytne jej všetky nevyhnutné informácie. Ak Komisia uzná, že nemá všetky potrebné informácie, kontaktuje dotknutý členský štát do dvoch mesiacov od doručenia žiadosti a špecifikuje, aké dodatočné informácie sa vyžadujú. Ak Komisia má všetky požadované informácie na vznesenie žiadosti, informuje následne do jedného mesiaca žiadajúci členský štát a doručí ostatným členským štátom žiadosť v pôvodnom jazyku.3. Do troch mesiacov od oznámenia uvedeného v poslednej vete odseku 2 Komisia predloží Rade buď vhodný návrh, alebo v prípade, že má námietky voči požadovanej výnimke, oznámenie s vytknutými námietkami.4. V každom prípade postup stanovený v odseku 2 a 3 sa uskutoční do ôsmich mesiacov od doručenia žiadosti Komisii."2. Do hlavy XVII sa vkladá tento článok 29a:"Článok 29aVykonávacie opatreniaRada konajúc jednomyseľne na návrh Komisie prijme opatrenia nevyhnutné na vykonanie tejto smernice."3. Článok 30 sa nahrádza takto:"Článok 30Medzinárodné dohody1. Rada konajúc jednomyseľne na návrh Komisie môže povoliť členskému štátu uzavrieť s treťou krajinou alebo medzinárodnou organizáciou dohodu, ktorá môže obsahovať výnimky z tejto smernice.2. Členský štát, ktorý si želá uzavrieť takúto dohodu, pošle žiadosť Komisii a poskytne jej všetky nevyhnutné informácie. Ak Komisia zváži, že nemá všetky potrebné informácie, kontaktuje dotknutý členský štát do dvoch mesiacov od doručenia žiadosti a špecifikuje, aké dodatočné informácie sa vyžadujú. Ak Komisia už má všetky informácie, ktoré považuje za nevyhnutné pre vznesenie žiadosti, informuje následne do jedného mesiaca dotknutý žiadajúci členský štát a doručí ostatným členským štátom žiadosť v pôvodnom jazyku.3. Do troch mesiacov od oznámenia uvedeného v poslednej vete odseku 2 Komisia predloží Rade buď vhodný návrh alebo v prípade námietok voči požadovanej výnimke oznámenie s vytknutými námietkami.4. V každom prípade postup stanovený v odseku 2 a 3 sa uskutoční do ôsmich mesiacov od doručenia žiadosti Komisii."Článok 2Táto smernica nadobúda účinnosť v dvadsiaty deň po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európske únie.Článok 3Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 20. januára 2004Za RadupredsedaC. McCreevy[1] Stanovisko doručené 16. decembra 2003 (ešte neuverejnené v úradnom vestníku).[2] Stanovisko doručené 30. októbra 2003 (ešte neuverejnené v úradnom vestníku).[3] Ú. v. ES L 145, 13.6.1977, s. 1. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 2003/92/ES (Ú. v. ES L 260, 11.10.2003, s. 8).--------------------------------------------------