title: Smernica Rady (EÚ) 2016/881 z 25. mája 2016, ktorou sa mení smernica 2011/16/EÚ, pokiaľ ide o povinnú automatickú výmenu informácií v oblasti daní

text:
                  3.6.2016

                  SK

                  Úradný vestník Európskej únie

                  L 146/8

            SMERNICA RADY (EÚ) 2016/881
      z 25. mája 2016,
      ktorou sa mení smernica 2011/16/EÚ, pokiaľ ide o povinnú automatickú výmenu informácií v oblasti daní
      RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
      so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej články 113 a 115,
      so zreteľom na návrh Európskej komisie,
      po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
      so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu (1),
      so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (2),
      konajúc v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom,
      keďže:

                  (1)

                  V posledných rokoch značne narástli problémy, ktoré predstavujú daňové podvody a daňové úniky, a stali sa stredobodom pozornosti v Únii i vo svete. Automatická výmena informácií predstavuje v tomto smere významný nástroj: Komisia vo svojom oznámení zo 6. decembra 2012, ktoré ustanovuje akčný plán na posilnenie boja proti daňovým podvodom a daňovým únikom, zdôraznila potrebu dôsledne presadzovať automatickú výmenu informácií ako budúci európsky a medzinárodný štandard pre transparentnosť a výmenu informácií v daňových záležitostiach. Európska rada vo svojich záveroch z 22. mája 2013 požiadala o rozšírenie automatickej výmeny informácií na úrovni Únie a na celosvetovej úrovni s cieľom bojovať proti daňovým podvodom, daňovým únikom a agresívnemu daňovému plánovaniu.

                  (2)

                  Keďže skupiny nadnárodných podnikov pôsobia vo viacerých krajinách, umožňuje im to využívať praktiky agresívneho daňového plánovania, ktoré nie sú pre domáce spoločnosti dostupné. Takýmito praktikami skupín nadnárodných podnikov môžu byť obzvlášť zasiahnuté čisto domáce spoločnosti, t. j. zvyčajne malé a stredné podniky (MSP), ktorých daňové zaťaženie je vyššie než zaťaženie skupín nadnárodných podnikov. Pre všetky členské štáty to zasa môže znamenať stratu výnosov a existuje aj riziko súťaženia s cieľom prilákať skupiny nadnárodných podnikov tým, že sa im ponúknu ďalšie daňové výhody.

                  (3)

                  Daňové orgány členských štátov potrebujú komplexné a relevantné informácie o skupinách nadnárodných podnikov, pokiaľ ide o ich štruktúru, politiku transferového oceňovania a interné transakcie v rámci Únie a mimo nej. Uvedené informácie umožnia daňovým orgánom reagovať na škodlivé daňové praktiky prostredníctvom vykonania zmien právnych predpisov alebo vykonaním primeraných posúdení rizík a daňovými kontrolami, a zároveň im umožnia zistiť, či spoločnosti využívali praktiky, ktoré vedú k umelému presúvaniu veľkých súm výnosov do daňovo zvýhodnených prostredí.

                  (4)

                  Vyššia transparentnosť smerom k daňovým orgánom by mohla na skupiny nadnárodných podnikov zaúčinkovať ako stimul na to, aby upustili od určitých praktík a odvádzali spravodlivo vymeraný diel daní v krajine, kde sa zisky vytvárajú. Zvýšenie transparentnosti pre skupiny nadnárodných podnikov je preto nevyhnutnou súčasťou boja proti narúšania základu dane a presunu ziskov.

                  (5)

                  Uznesenie Rady a zástupcov vlád členských štátov o kódexe správania pre dokumentáciu o transferovom oceňovaní pre prepojené podniky v Európskej únii (DTO EÚ) (3) už dnes ustanovuje pre skupiny nadnárodných podnikov z Únie spôsob týkajúci sa toho, ako daňovým orgánom poskytovať informácie o globálnych obchodných operáciách a politikách transferového oceňovania („všeobecná dokumentácia“) a informácie o konkrétnych transakciách miestneho subjektu („špecifická dokumentácia“). DTO EÚ však v súčasnosti nestanovuje žiadny mechanizmus na podávanie správy podľa jednotlivých krajín.

                  (6)

                  V správe podľa jednotlivých krajín by skupiny nadnárodných podnikov mali uvádzať každoročne a za každú daňovú jurisdikciu, v ktorej podnikajú, sumu výnosov, zisk pred zdanením, ako aj uhradenú a splatnú daň z príjmov. Skupiny nadnárodných podnikov by takisto mali nahlasovať počet svojich zamestnancov, zapísané základné imanie, nerozdelené zisky a hmotný majetok v každej daňovej jurisdikcii. Skupiny nadnárodných podnikov by mali okrem toho identifikovať každý subjekt v rámci skupiny, ktorý podniká v konkrétnej daňovej jurisdikcii, a mali by uviesť predmet činnosti každého takého subjektu.

                  (7)

                  V záujme efektívnejšieho využívania verejných zdrojov a zníženia administratívneho zaťaženia pre skupiny nadnárodných podnikov by sa oznamovacia povinnosť mala vzťahovať len na tie skupiny nadnárodných podnikov, ktorých ročný konsolidovaný výnos presahuje určitú sumu. Touto smernicou by sa mal v celej Únii zabezpečiť zber rovnakých informácií a ich včasné sprístupnenie daňovým správam.

                  (8)

                  Na zabezpečenie riadneho fungovania vnútorného trhu musí Únia zaistiť spravodlivú hospodársku súťaž medzi skupinami nadnárodných podnikov z Únie a skupinami nadnárodných podnikov z krajín mimo Únie, v prípade ktorých má jeden alebo viacero subjektov sídlo v EÚ. V oboch prípadoch by preto takéto skupiny mali podliehať oznamovacej povinnosti. V záujme zabezpečenia hladkého prechodu by však členské štáty mali mať možnosť odložiť o jeden rok oznamovaciu povinnosť pre základné subjekty, ktoré sú rezidentmi v členskom štáte a nie sú hlavnými materskými subjektmi skupín nadnárodných podnikov ani ich náhradnými materskými subjektmi.

                  (9)

                  Členské štáty by mali stanoviť pravidlá týkajúce sa sankcií za porušenie vnútroštátnych ustanovení prijatých podľa tejto smernice a zabezpečiť uplatňovanie týchto sankcií. Aj keď výber sankcií ostáva na uvážení členských štátov, ustanovené sankcie by mali byť účinné, primerané a odrádzajúce.

                  (10)

                  S cieľom zabezpečiť riadne fungovanie vnútorného trhu je potrebné zaistiť, aby členské štáty prijali koordinované pravidlá týkajúce sa povinností skupín nadnárodných podnikov vo vzťahu k transparentnosti.

                  (11)

                  Pokiaľ ide o výmenu informácií medzi členskými štátmi, v smernici Rady 2011/16/EÚ (4) sa už stanovuje povinná automatická výmena informácií v mnohých oblastiach.

                  (12)

                  Povinná automatická výmena správ podľa jednotlivých krajín medzi členskými štátmi by v každom prípade mala zahŕňať oznamovanie vymedzeného súboru základných informácií, ktoré by boli prístupné tým členským štátom, v ktorých je jeden alebo viac subjektov danej skupiny nadnárodných podnikov, na základe informácií v správe podľa jednotlivých krajín buď rezidentom na daňové účely, alebo podlieha dani v súvislosti s činnosťou vykonávanou prostredníctvom stálej prevádzkarne skupiny nadnárodných podnikov.

                  (13)

                  S cieľom minimalizovať náklady a administratívne zaťaženie pre daňové správy a skupiny nadnárodných podnikov je potrebné stanoviť pravidlá, ktoré sú v súlade s medzinárodným vývojom, a konštruktívne prispieť k ich vykonávaniu. Organizácia pre hospodársku spoluprácu a rozvoj (OECD) uverejnila 19. júla 2013 svoj Akčný plán na zabránenie narúšaniu základu dane a presunu ziskov (akčný plán BEPS), ktorý je významnou iniciatívou na zmenu existujúcich medzinárodných daňových pravidiel. OECD predložila 5. októbra 2015 svoje záverečné správy, ktoré schválili ministri financií skupiny G20. Počas zasadnutia 15. a 16. novembra 2015 tento balík OECD schválili aj vedúci predstavitelia skupiny G20.

                  (14)

                  Výsledkom práce na opatrení 13 akčného plánu BEPS bol súbor štandardov pre skupiny nadnárodných podnikov na poskytovanie informácií, medzi ktoré patrí aj všeobecná dokumentácia, špecifická dokumentácia a správa podľa jednotlivých krajín. Pri stanovovaní pravidiel pre správu podľa jednotlivých krajín je preto vhodné zohľadniť štandardy OECD.

                  (15)

                  Ak základný subjekt nemôže získať ani nadobudnúť všetky informácie potrebné na splnenie oznamovacej povinnosti podľa tejto smernice, členské štáty by to mohli považovať za prejav toho, že je potrebné posúdiť vysoké riziká transferového oceňovania a iné riziká týkajúce sa narúšania základu dane a presunu ziskov v súvislosti s touto skupinou nadnárodných podnikov.

                  (16)

                  Keď členský štát zistí, že iný členský štát opakovane neposkytuje správy podľa jednotlivých krajín, mal by sa pokúsiť o konzultáciu s týmto členským štátom.

                  (17)

                  Opatrenia Únie v oblasti podávania správ podľa jednotlivých krajín by aj naďalej mali brať osobitný ohľad na budúci vývoj na úrovni OECD. Pri vykonávaní tejto smernice by členské štáty mali použiť záverečnú správu z roku 2015 o opatrení 13 projektu OECD a skupiny G20 zameraného na narúšanie základu dane a presun ziskov, ktorú vypracovala OECD, ako zdroj na ilustráciu alebo výklad tejto smernice a v záujme zabezpečenia konzistentnosti pri jej uplatňovaní v jednotlivých členských štátoch.

                  (18)

                  Je potrebné špecifikovať jazykové požiadavky na výmenu informácií medzi členskými štátmi o správach podľa jednotlivých krajín. Takisto je potrebné prijať praktické opatrenia potrebné na modernizáciu spoločnej komunikačnej siete vymedzenej v článku 3 bode 13 smernice 2011/16/EÚ („sieť CCN“). S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania článku 20 ods. 6 a článku 21 ods. 6 smernice 2011/16/EÚ by sa mali Komisii udeliť vykonávacie právomoci. Tieto právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 (5).

                  (19)

                  S cieľom účinnejšie využívať zdroje, uľahčiť výmenu informácií a vyhnúť sa tomu, aby každý členský štát musel vykonať podobné úpravy svojich systémov, výmena informácií by sa mala uskutočňovať prostredníctvom siete CCN. Praktické opatrenia potrebné na zmodernizovanie systému by mala prijať Komisia v súlade s postupom uvedeným v článku 26 ods. 2 smernice 2011/16/EÚ.

                  (20)

                  Rozsah povinnej výmeny informácií by sa preto mal rozšíriť na automatickú výmenu informácií týkajúcich sa správy podľa jednotlivých krajín.

                  (21)

                  V ročnej správe členských štátov určenej Komisii podľa článku 23 smernice 2011/16/EÚ by sa mal uviesť rozsah miestneho podávania správ podľa článku 8aa uvedenej smernice a oddielu II bodu 1 prílohy III k nej, ako aj zoznam všetkých jurisdikcií, v ktorých sú hlavné materské subjekty základných subjektov nachádzajúcich sa v EÚ rezidentmi, ale úplné správy neboli podané ani vymenené.

                  (22)

                  Informácie vymenené podľa tejto smernice nevedú k porušeniu obchodného, priemyselného ani profesijného tajomstva, zverejneniu obchodného postupu alebo informácií, ktorých zverejnenie by odporovalo verejnému poriadku.

                  (23)

                  V tejto smernici sa rešpektujú základné práva a dodržiavajú zásady uznané najmä v Charte základných práv Európskej únie.

                  (24)

                  Keďže cieľ tejto smernice, ktorým je účinná administratívna spolupráca medzi členskými štátmi za podmienok zlučiteľných s riadnym fungovaním vnútorného trhu, nemôžu uspokojivo dosiahnuť jednotlivé členské štáty, a preto z dôvodu požadovanej jednotnosti a účinnosti ho možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality stanovenou v uvedenom článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie daného cieľa.

                  (25)

                  Smernica 2011/16/EÚ by sa preto mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť,

            PRIJALA TÚTO SMERNICU:
      Článok 1
      Smernica 2011/16/EÚ sa mení takto:

                  1.

                  Bod 9 v článku 3 sa nahrádza takto:

                              „9.

                              ‚automatická výmena‘ je:

                                          a)

                                          na účely článku 8 ods. 1 a článkov 8a a 8aa systematické oznamovanie vopred určených informácií inému členskému štátu, a to bez predchádzajúcej žiadosti a vo vopred stanovených pravidelných intervaloch. Na účely článku 8 ods. 1 sa odkaz na dostupné informácie týka informácií, ktoré sa nachádzajú v daňových spisoch členského štátu oznamujúceho informácie, ktoré možno získať v súlade s postupmi zberu a spracúvania informácií v tomto členskom štáte;

                                          b)

                                          na účely článku 8 ods. 3a systematické oznamovanie vopred určených informácií o rezidentoch v iných členských štátoch príslušnému členskému štátu pobytu, a to bez predchádzajúcej žiadosti a vo vopred stanovených pravidelných intervaloch;

                                          c)

                                          na účely ustanovení tejto smernice s výnimkou článku 8 ods. 1 a 3a, článku 8a a článku 8aa systematické oznamovanie vopred určených informácií podľa písmen a) a b) tohto bodu.

                                    V kontexte článku 8 ods. 3a, článku 8 ods. 7a, článku 21 ods. 2 a článku 25 ods. 2 a 3 majú príslušné pojmy význam podľa zodpovedajúceho vymedzenia pojmu uvedeného v prílohe I. V kontexte článku 8aa a prílohy III majú príslušné pojmy význam podľa zodpovedajúceho vymedzenia pojmu uvedeného v prílohe III.“

                  2.

                  V kapitole II oddiele II sa vkladá tento článok:
                  „Článok 8aa
                  Rozsah a podmienky povinnej automatickej výmeny informácií o správe podľa jednotlivých krajín
                  1.   Každý členský štát prijme potrebné opatrenia vyžadujúce od hlavného materského subjektu skupiny nadnárodných podnikov, ktorý je na jeho území rezidentom na daňové účely, alebo od akéhokoľvek iného oznamujúceho subjektu v súlade s oddielom II prílohy III, aby podal správu podľa jednotlivých krajín týkajúcu sa jeho oznamovaného finančného roka do 12 mesiacov od posledného dňa oznamovaného finančného roka skupiny nadnárodných podnikov v súlade s oddielom II prílohy III.
                  2.   Príslušný orgán členského štátu, v ktorom bola správa podľa jednotlivých krajín v súlade s odsekom 1 prijatá, prostredníctvom automatickej výmeny a v lehote stanovenej v odseku 4 oznámi obsah správy podľa jednotlivých krajín všetkým ostatným členským štátom, v ktorých je na základe informácií v správe podľa jednotlivých krajín jeden alebo viac základných subjektov danej skupiny nadnárodných podnikov oznamujúceho subjektu, buď rezidentom na daňové účely, alebo podlieha dani v súvislosti s činnosťou vykonávanou prostredníctvom stálej prevádzkarne.
                  3.   Správa podľa jednotlivých krajín obsahuje tieto informácie týkajúce sa skupiny nadnárodných podnikov:

                              a)

                              súhrnné informácie o sume výnosov, zisku (strate) pred zdanením, uhradenej dani z príjmov, splatnej dani z príjmov, zapísanom základnom imaní, nerozdelenom zisku, počte zamestnancov, ako aj o hmotnom majetku inom než peňažné prostriedky a peňažné ekvivalenty vo vzťahu ku každej jurisdikcii, v ktorej skupina nadnárodných podnikov pôsobí;

                              b)

                              identifikáciu každého základného subjektu skupiny nadnárodných podnikov, pričom sa určí jurisdikcia daňovej rezidencie uvedeného základného subjektu, a ak je odlišná od jurisdikcie daňovej rezidencie, aj jurisdikcia na základe právnych predpisov, ktorými sa uvedený základný subjekt riadi, ako aj charakter hlavnej ekonomickej činnosti alebo činností daného základného subjektu.

                        4.   Uvedené oznámenie sa uskutoční do 15 mesiacov od posledného dňa príslušného finančného roka skupiny nadnárodných podnikov, na ktorý sa správa podľa jednotlivých krajín vzťahuje. Prvá správa podľa jednotlivých krajín sa oznámi za finančný rok skupiny nadnárodných podnikov začínajúci sa 1. januára 2016 alebo neskôr, pričom sa oznámenie vykoná do 18 mesiacov od posledného dňa príslušného finančného roka.“

                  3.

                  V článku 16 sa dopĺňa tento odsek:
                  „6.   Bez ohľadu na odseky 1 až 4 tohto článku sa informácie oznamované medzi členskými štátmi v súlade s článkom 8aa použijú na účely posúdenia vysokých rizík transferového oceňovania a iných rizík týkajúcich sa narúšania základu dane a presunu ziskov vrátane posúdenia rizika nedodržiavania predpisov, ktoré sa týkajú uplatniteľných pravidiel transferového oceňovania, členmi skupiny nadnárodných podnikov a prípadne na ekonomické a štatistické analýzy. Úpravy transferového oceňovania vykonané daňovými orgánmi prijímajúceho členského štátu sa nesmú zakladať na informáciách vymieňaných podľa článku 8aa. Bez ohľadu na vyššie uvedené nie je zakázané použiť informácie oznamované medzi členskými štátmi v súlade s článkom 8aa ako základ ďalšieho skúmania mechanizmu transferového oceňovania v rámci skupiny nadnárodných podnikov alebo ďalšieho skúmania iných daňových záležitostí v rámci daňovej kontroly, a preto možno v dôsledku toho vykonať primerané úpravy zdaniteľného výnosu základného subjektu.“

                  4.

                  V článku 20 sa dopĺňa tento odsek:
                  „6.   Automatická výmena informácií o správe podľa jednotlivých krajín v súlade s článkom 8aa sa uskutočňuje pomocou štandardných formulárov stanovených v oddiele III tabuľkách 1, 2 a 3 prílohy III. Komisia prijme do 31. decembra 2016 prostredníctvom vykonávacích aktov jazykový režim tejto výmeny. To členským štátom nebráni, aby oznamovali informácie podľa článku 8aa v ktoromkoľvek z úradných a pracovných jazykov Únie. Uvedený jazykový režim však môže stanovovať, aby sa kľúčové prvky takýchto informácií zasielali aj v inom úradnom jazyku Únie. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom uvedeným v článku 26 ods. 2.“

                  5.

                  V článku 21 sa dopĺňa tento odsek:
                  „6.   Informácie oznamované v súlade s článkom 8aa ods. 2 sa poskytujú elektronicky prostredníctvom siete CCN. Komisia prijme prostredníctvom vykonávacích aktov praktické opatrenia potrebné na modernizáciu siete CCN. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom uvedeným v článku 26 ods. 2.“

                  6.

                  V článku 23 sa odsek 3 nahrádza takto:
                  „3.   Členské štáty oznamujú Komisii každoročné posúdenie efektívnosti automatickej výmeny informácií podľa článkov 8, 8a a 8aa, ako aj dosiahnuté praktické výsledky. Komisia prijme prostredníctvom vykonávacích aktov formu a podmienky oznamovania tohto každoročného posúdenia. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom uvedeným v článku 26 ods. 2.“

                  7.

                  Vkladá sa tento článok:
                  „Článok 25a
                  Sankcie
                  Členské štáty stanovia pravidlá týkajúce sa sankcií za porušenia vnútroštátnych predpisov prijatých na základe tejto smernice týkajúcich sa článku 8aa a prijmú všetky opatrenia potrebné na to, aby zabezpečili ich vykonávanie. Stanovené sankcie musia byť účinné, primerané a odrádzajúce.“

                  8.

                  Článok 26 sa nahrádza takto:
                  „Článok 26
                  Postup výboru
                  1.   Komisii pomáha Výbor pre administratívnu spoluprácu v oblasti daní. Tento výbor je výborom v zmysle nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 (*).
                  2.   Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 5 nariadenia (EÚ) č. 182/2011.

                     (*)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 zo 16. februára 2011, ktorým sa ustanovujú pravidlá a všeobecné zásady mechanizmu, na základe ktorého členské štáty kontrolujú vykonávanie vykonávacích právomocí Komisie (Ú. v. EÚ L 55, 28.2.2011, s. 13).“"

                  9.

                  Dopĺňa sa príloha III, ktorej znenie sa uvádza v prílohe k tejto smernici.

            Článok 2
      1.   Členské štáty prijmú a uverejnia do 4. júna 2017 zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Komisii bezodkladne oznámia znenie týchto ustanovení.
      Tieto opatrenia uplatňujú od 5. júna 2017.
      Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
      2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
      Článok 3
      Táto smernica nadobúda účinnosť dňom jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie.
      Článok 4
      Táto smernica je určená členským štátom.

         V Bruseli 25. mája 2016

               Za Radu

               predseda

            J.R.V.A. DIJSSELBLOEM

         (1)  Stanovisko Európskeho parlamentu z 12. mája 2016 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).

         (2)  Stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru z 28. apríla 2016 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).

         (3)  Uznesenie Rady a zástupcov vlád členských štátov, ktorí sa zišli na zasadnutí Rady, z 27. júna 2006 o kódexe správania pre dokumentáciu o transferovom oceňovaní pre pridružené podniky v Európskej únii (DTO EÚ) (Ú. v. EÚ C 176, 28.7.2006, s. 1).

         (4)  Smernica Rady 2011/16/EÚ z 15. februára 2011 o administratívnej spolupráci v oblasti daní a zrušení smernice 77/799/EHS (Ú. v. EÚ L 64, 11.3.2011, s. 1).

         (5)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 zo 16. februára 2011, ktorým sa ustanovujú pravidlá a všeobecné zásady mechanizmu, na základe ktorého členské štáty kontrolujú vykonávanie vykonávacích právomocí Komisie (Ú. v. EÚ L 55, 28.2.2011, s. 13).

         PRÍLOHA

               „PRÍLOHA III

                  PRAVIDLÁ PRE SKUPINY NADNÁRODNÝCH PODNIKOV TÝKAJÚCE SA PODÁVANIA SPRÁV

               ODDIEL I

                  VYMEDZENÉ POJMY

                           1.

                           Pojem ‚skupina‘ označuje súbor podnikov prepojených prostredníctvom vlastníctva alebo kontroly takým spôsobom, že má buď povinnosť pripravovať konsolidovanú účtovnú závierku na účely finančného výkazníctva podľa platných účtovných zásad, alebo by túto povinnosť mal v prípade, ak by sa s majetkovým podielom v ktoromkoľvek z daných podnikov obchodovalo na verejnej burze cenných papierov.

                           2.

                           Pojem ‚podnik‘ označuje akúkoľvek formu podnikania vykonávanú ktoroukoľvek z osôb uvedených v článku 3 bode 11 písm. b), c) a d).

                           3.

                           Pojem ‚skupina nadnárodných podnikov‘ označuje každú skupinu, ktorá zahŕňa dva alebo viac podnikov s daňovou rezidenciou v rôznych jurisdikciách alebo ktorá zahŕňa podnik, ktorý je na daňové účely rezidentom jednej jurisdikcie a podlieha dani v súvislosti s činnosťou vykonávanou prostredníctvom stálej prevádzkarne v inej jurisdikcii, a ktorá nie je vylúčenou skupinou nadnárodných podnikov.

                           4.

                           Pojem ‚vylúčená skupina nadnárodných podnikov‘ označuje, pokiaľ ide o ktorýkoľvek finančný rok skupiny, takú skupinu, ktorá má počas finančného roka, ktorý bezprostredne predchádza oznamovanému finančnému roku, podľa konsolidovanej účtovnej závierky za takýto predchádzajúci finančný rok celkový konsolidovaný výnos skupiny nižší než 750 000 000 EUR alebo nižší než suma v miestnej mene približne zodpovedajúca sume 750 000 000 EUR k januáru 2015.

                           5.

                           Pojem ‚základný subjekt‘ označuje:

                                       a)

                                       akúkoľvek samostatnú obchodnú jednotku skupiny nadnárodných podnikov, ktorá je zahrnutá v konsolidovanej účtovnej závierke danej skupiny nadnárodných podnikov na účely finančného výkazníctva alebo ktorá by do nej bola zahrnutá v prípade, ak by sa s majetkovým podielom v takejto obchodnej jednotke skupiny nadnárodných podnikov obchodovalo na verejnej burze cenných papierov;

                                       b)

                                       akúkoľvek takúto obchodnú jednotku, ktorá nie je zahrnutá v konsolidovanej účtovnej závierke danej skupiny nadnárodných podnikov výlučne z dôvodu veľkosti alebo významnosti;

                                       c)

                                       akúkoľvek stálu prevádzkareň ktorejkoľvek samostatnej obchodnej jednotky skupiny nadnárodných podnikov uvedenej v písmene a) alebo b) za predpokladu, že obchodná jednotka vypracúva za takúto stálu prevádzkareň individuálnu účtovnú závierku na účely finančného alebo daňového výkazníctva, na regulačné účely alebo na účely vnútornej kontroly riadenia.

                           6.

                           Pojem ‚oznamujúci subjekt‘ označuje základný subjekt, ktorý je v mene skupiny nadnárodných podnikov povinný podávať správu podľa jednotlivých krajín v súlade s požiadavkami uvedenými v článku 8aa ods. 3 v jurisdikcii svojej daňovej rezidencie. Oznamujúci subjekt môže byť hlavný materský subjekt, náhradný materský subjekt alebo ktorýkoľvek subjekt opísaný v oddiele II ods. 1.

                           7.

                           Pojem ‚hlavný materský subjekt‘ označuje základný subjekt skupiny nadnárodných podnikov, ktorý spĺňa tieto kritériá:

                                       a)

                                       priamo alebo nepriamo vlastní taký dostatočný podiel v jednom alebo vo viacerých ďalších základných subjektoch takejto skupiny nadnárodných podnikov, že má podľa účtovných zásad všeobecne uplatňovaných v jurisdikcii jeho daňovej rezidencie povinnosť pripravovať konsolidovanú účtovnú závierku alebo by túto povinnosť mal, ak by sa s jeho majetkovým podielom obchodovalo na verejnej burze cenných papierov v jurisdikcii jeho daňovej rezidencie;

                                       b)

                                       neexistuje žiadny iný základný subjekt takejto skupiny nadnárodných podnikov, ktorý priamo alebo nepriamo vlastní podiel opísaný v písmene a) v prvom uvedenom základnom subjekte.

                           8.

                           Pojem ‚náhradný materský subjekt‘ označuje jeden základný subjekt skupiny nadnárodných podnikov, ktorý bol takouto skupinou určený, aby ako jediný zástupca hlavného materského subjektu podával správu podľa jednotlivých krajín v jurisdikcii svojej daňovej rezidencie v mene takejto skupiny nadnárodných podnikov, ak je splnená jedna alebo viacero podmienok stanovených v oddiele II ods. 1 prvom pododseku písm. b).

                           9.

                           Pojem ‚finančný rok‘ označuje ročné účtovné obdobie, za ktoré hlavný materský subjekt skupiny nadnárodných podnikov pripravuje svoju účtovnú závierku.

                           10.

                           Pojem ‚oznamovaný finančný rok‘ označuje finančný rok, ktorého finančné a prevádzkové výsledky sú odzrkadlené v správe podľa jednotlivých krajín uvedenej v článku 8aa ods. 3.

                           11.

                           Pojem ‚dohoda príslušných kompetentných orgánov‘ označuje dohodu, ktorá je uzatvorená medzi oprávnenými zástupcami členského štátu EÚ a jurisdikcií mimo Únie, ktoré sú zmluvnými stranami medzinárodnej dohody, a v ktorej sa vyžaduje automatická výmena správ podľa jednotlivých krajín medzi jurisdikciami zmluvných strán.

                           12.

                           Pojem ‚medzinárodná dohoda‘ označuje Multilaterálny dohovor o vzájomnej administratívnej pomoci v daňových otázkach, akýkoľvek dvojstranný alebo mnohostranný daňový dohovor alebo akúkoľvek dohodu o výmene daňových informácií, ktorej zmluvnou stranou je členský štát, pričom svojimi ustanoveniami vytvára právny základ na výmenu daňových informácií medzi jurisdikciami vrátane automatickej výmeny takýchto informácií.

                           13.

                           Pojem ‚konsolidovaná účtovná závierka‘ označuje účtovnú závierku skupiny nadnárodných podnikov, v ktorej sa prezentuje majetok, záväzky, výnosy, náklady a peňažné toky hlavného materského subjektu a základných subjektov tak, ako keby zodpovedali jedinému hospodárskemu subjektu.

                           14.

                           Pojem ‚systémové zlyhanie‘ v súvislosti s určitou jurisdikciou označuje buď to, že jurisdikcia má s členským štátom uzavretú platnú dohodu príslušných kompetentných orgánov, avšak automatickú výmenu pozastavila (z iných dôvodov, ako sú dôvody v súlade s podmienkami danej dohody), alebo že jurisdikcia iným spôsobom opakovane členskému štátu automaticky neposkytovala správy podľa jednotlivých krajín, ktoré má k dispozícii a ktoré sa týkajú skupín nadnárodných podnikov so základnými subjektmi v danom členskom štáte.

                     ODDIEL II

                  VŠEOBECNÉ POŽIADAVKY TÝKAJÚCE SA OZNAMOVANIA

                           1.

                           Základný subjekt, ktorý je rezidentom v členskom štáte a nie je hlavným materským subjektom skupiny nadnárodných podnikov, podáva správu podľa jednotlivých krajín za oznamovaný finančný rok skupiny nadnárodných podnikov, ktorej je súčasťou, ak sú splnené tieto kritériá:

                                       a)

                                       subjekt je rezidentom na daňové účely v niektorom členskom štáte;

                                       b)

                                       platí jedna z týchto podmienok:

                                                   i)

                                                   hlavný materský subjekt skupiny nadnárodných podnikov nie je povinný podávať správu podľa jednotlivých krajín v jurisdikcii svojej daňovej rezidencie;

                                                   ii)

                                                   jurisdikcia, v ktorej je hlavný materský subjekt rezidentom na daňové účely, má platnú medzinárodnú dohodu, ktorej zmluvnou stranou je daný členský štát, avšak v lehote stanovenej v článku 8aa ods. 1 na podávanie správy podľa jednotlivých krajín za oznamovaný finančný rok nemá platnú dohodu príslušných kompetentných orgánov, ktorej zmluvnou stranou je daný členský štát;

                                                   iii)

                                                   došlo k systémovému zlyhaniu jurisdikcie daňovej rezidencie hlavného materského subjektu, ktoré príslušný členský štát oznámil základnému subjektu, ktorý je v tomto členskom štáte rezidentom na daňové účely.

                                             Bez toho, aby bola dotknutá povinnosť hlavného materského subjektu uvedená v článku 8aa ods. 1 alebo jeho náhradného materského subjektu podať prvú správu podľa jednotlivých krajín za finančný rok skupiny nadnárodných podnikov začínajúci sa 1. januára 2016 alebo neskôr, môže členský štát rozhodnúť, že táto povinnosť pre základné subjekty stanovené v bode 1 tohto oddielu sa bude vzťahovať na správy podľa jednotlivých krajín za oznamované finančné roky začínajúce sa 1. januára 2017 alebo neskôr.
                                       Základný subjekt, ktorý je rezidentom v členskom štáte podľa vymedzenia uvedeného v prvom odseku tohto bodu, požiada svoj hlavný materský subjekt, aby mu poskytol všetky informácie potrebné na to, aby mohol splniť svoje povinnosti spočívajúce v podaní správy podľa jednotlivých krajín v súlade s článkom 8aa ods. 3. Ak napriek tomu uvedený základný subjekt nezískal ani nenadobudol všetky požadované informácie na podanie správy týkajúcej sa danej skupiny nadnárodných podnikov, tento základný subjekt podá správu podľa jednotlivých krajín obsahujúcu všetky informácie, ktorými disponuje a ktoré získal alebo nadobudol, a informuje členský štát, v ktorom je rezidentom, že hlavný materský subjekt odmietol sprístupniť potrebné informácie. Týmto nie je dotknuté právo príslušného členského štátu uplatniť sankcie ustanovené v jeho vnútroštátnych právnych predpisoch, pričom tento členský štát informuje všetky členské štáty o tomto odmietnutí.
                                       Ak existuje viac než jeden základný subjekt tej istej skupiny nadnárodných podnikov, ktorý je rezidentom na daňové účely v Únii, a ak je splnená jedna alebo viac podmienok stanovených v písmene b), skupina nadnárodných podnikov môže poveriť jeden z takýchto základných subjektov, aby podal správu podľa jednotlivých krajín v súlade s požiadavkami článku 8aa ods. 3 za akýkoľvek oznamovaný finančný rok v lehote uvedenej v článku 8aa ods. 1 a aby danému členskému štátu oznámil, že týmto podaním má byť splnená požiadavka na podávanie správ za základné subjekty takejto skupiny nadnárodných podnikov, ktoré sú rezidentmi na daňové účely v Únii. Uvedený členský štát v súlade s článkom 8aa ods. 2 oznámi obsah prijatej správy podľa jednotlivých krajín všetkým ostatným členským štátom, v ktorých je jeden alebo viac základných subjektov danej skupiny nadnárodných podnikov, na základe informácií v správe podľa jednotlivých krajín buď rezidentom na daňové účely, alebo podlieha dani v súvislosti s činnosťou vykonávanou prostredníctvom stálej prevádzkarne.
                                       Ak základný subjekt nemôže získať ani nadobudnúť všetky informácie požadované na podanie správy podľa jednotlivých krajín v súlade s článkom 8aa ods. 3, potom takýto základný subjekt nie je oprávnený na to, aby bol v súlade so štvrtým odsekom tohto bodu určený za oznamujúci subjekt skupiny nadnárodných podnikov. Týmto pravidlom nie je dotknutá povinnosť základného subjektu informovať členský štát, v ktorom je rezidentom, že hlavný materský subjekt odmietol sprístupniť potrebné informácie.

                           2.

                           Odchylne od bodu 1, ak je splnená jedna alebo viacero podmienok stanovených v prvom odseku bodu 1 písm. b), subjekt opísaný v odseku 1 nemá povinnosť podávať správu podľa jednotlivých krajín za žiadny oznamovaný finančný rok, ak skupina nadnárodných podnikov, ktorej je základný subjekt súčasťou, sprístupnila správu podľa jednotlivých krajín v súlade s článkom 8aa ods. 3 za takýto finančný rok prostredníctvom náhradného materského subjektu, ktorý túto správu podľa jednotlivých krajín podá daňovému orgánu jurisdikcie svojej daňovej rezidencie v lehote uvedenej v článku 8aa ods. 1 a ktorý, ak je náhradný materský subjekt daňovým rezidentom v jurisdikcii mimo Únie, spĺňa tieto podmienky:

                                       a)

                                       jurisdikcia daňovej rezidencie náhradného materského subjektu vyžaduje podávanie správ podľa jednotlivých krajín v súlade s požiadavkami článku 8aa ods. 3;

                                       b)

                                       jurisdikcia daňovej rezidencie náhradného materského subjektu má platnú dohodu príslušných kompetentných orgánov, ktorej zmluvnou stranou je daný členský štát, v lehote stanovenej v článku 8aa ods. 1 na podanie správy podľa jednotlivých krajín za daný oznamovaný finančný rok;

                                       c)

                                       jurisdikcia daňovej rezidencie náhradného materského subjektu danému členskému štátu neoznámila systémové zlyhanie;

                                       d)

                                       jurisdikcii daňovej rezidencie náhradného materského subjektu základný subjekt, ktorý je jej rezidentom na daňové účely, najneskôr v posledný deň oznamovaného finančného roka takejto skupiny nadnárodných podnikov oznámil, že je náhradným materským subjektom;

                                       e)

                                       daný členský štát dostal oznámenie v súlade s bodom 4.

                           3.

                           Členské štáty musia vyžadovať od každého základného subjektu skupiny nadnárodných podnikov, ktorý je v danom členom štáte rezidentom na daňové účely, aby tomuto členskému štátu oznámil, či je hlavným materským subjektom alebo náhradným materským subjektom, alebo základným subjektom určeným podľa bodu 1, a to najneskôr v posledný deň oznamovaného finančného roka takejto skupiny nadnárodných podnikov. Členské štáty môžu predĺžiť uvedenú lehotu na posledný deň určený na podanie daňového priznania tohto základného subjektu za predchádzajúci finančný rok.

                           4.

                           V prípade, že základný subjekt skupiny nadnárodných podnikov, ktorý je v danom členskom štáte rezidentom na daňové účely, nie je hlavným materským subjektom ani náhradným materským subjektom, ani základným subjektom určeným podľa bodu 1, členské štáty musia od neho vyžadovať, aby príslušnému členskému štátu oznámil identitu a daňovú rezidenciu oznamujúceho subjektu, a to najneskôr v posledný deň oznamovaného finančného roka takejto skupiny nadnárodných podnikov. Členské štáty môžu predĺžiť uvedenú lehotu na posledný deň určený na podanie daňového priznania tohto základného subjektu za predchádzajúci finančný rok.

                           5.

                           V správe podľa jednotlivých krajín sa zaznamenajú meny jednotlivých súm v nej uvedených.

                     ODDIEL III

                  SPRÁVA PODĽA JEDNOTLIVÝCH KRAJÍN

               Α.   Vzor správy podľa jednotlivých krajín
               Tabuľka 1.   Prehľad rozdelenia výnosov, daní a ekonomických činností podľa daňovej jurisdikcie

                           Názov skupiny nadnárodných podnikov:
                           Predmetný finančný rok:
                           Použitá mena:

                           Daňová jurisdikcia

                           Výnosy

                           Zisk (strata) pred zdanením

                           Uhradená daň z príjmov (na hotovostnom základe)

                           Splatná daň z príjmov – bežný rok

                           Zapísané základné imanie

                           Nerozdelený zisk

                           Počet zamestnancov

                           Hmotný majetok iný ako peňažné prostriedky a peňažné ekvivalenty

                           Neprepojená strana

                           Prepojená strana

                           Spolu

               Tabuľka 2.   Zoznam všetkých základných subjektov skupiny nadnárodných podnikov zahrnutých do každého súhrnu podľa daňovej jurisdikcie

                           Názov skupiny nadnárodných podnikov:
                           Predmetný finančný rok:

                           Daňová jurisdikcia

                           Základné subjekty, ktoré sú rezidentmi v daňovej jurisdikcii

                           Daňová jurisdikcia zriadenia alebo registrácie, ak sa líši od daňovej jurisdikcie rezidencie

                           Hlavná ekonomická činnosť (činnosti)

                           Výskum a vývoj

                           Držba alebo správa duševného vlastníctva

                           Nákup alebo obstarávanie

                           Výroba alebo produkcia

                           Predaj, marketing alebo distribúcia

                           Správne, riadiace alebo podporné služby

                           Poskytovanie služieb neprepojeným stranám

                           Financovanie v rámci skupiny

                           Regulované finančné služby

                           Poistenie

                           Držba akcií alebo iných nástrojov vlastného imania

                           Nevyvíja činnosť

                           Iné (1)

                           1.

                           2.

                           3.

                           1.

                           2.

                           3.

                     Tabuľka 3.   Doplňujúce informácie
               Názov skupiny nadnárodných podnikov:
               Predmetný finančný rok:
               Uveďte akékoľvek ďalšie stručné informácie alebo vysvetlenie, ktoré považujete za potrebné, resp. ktoré by uľahčili pochopenie povinných informácií uvedených v správe podľa jednotlivých krajín.
               B.   Všeobecné pokyny na vyplnenie správy podľa jednotlivých krajín
               1.   Účel
               Tento vzor sa používa na vykazovanie rozdelenia výnosov, daní a ekonomických činností skupiny nadnárodných podnikov podľa jednotlivých daňových jurisdikcií.
               2.   Pobočky a stále prevádzkarne
               Údaje týkajúce sa stálej prevádzkarne sa vykazujú s odkazom na daňovú jurisdikciu, v ktorej sa nachádza, a nie s odkazom na daňovú jurisdikciu rezidencie obchodnej jednotky, ktorej je stála prevádzkareň súčasťou. Oznamovanie v daňovej jurisdikcii rezidencie týkajúce sa obchodnej jednotky, ktorej je stála prevádzkareň súčasťou, neobsahuje finančné údaje týkajúce sa stálej prevádzkarne.
               3.   Obdobie, na ktoré sa vzťahuje vzor na každoročné oznamovanie
               Vzor sa vzťahuje na finančný rok oznamujúceho nadnárodného podniku. Pokiaľ ide o základné subjekty, vzor má podľa uváženia oznamujúceho nadnárodného podniku odzrkadľovať konzistentným spôsobom buď:

                           a)

                           informácie za finančný rok príslušných základných subjektov, ktorý sa končí v rovnaký deň ako finančný rok oznamujúceho nadnárodného podniku alebo ktorý sa končí v období 12 mesiacov predchádzajúcich tomuto dňu, alebo

                           b)

                           informácie týkajúce sa všetkých príslušných základných subjektov oznamované za finančný rok oznamujúceho nadnárodného podniku.

                     4.   Zdroj údajov
               Oznamujúci nadnárodný podnik použije pri vypĺňaní vzoru každý rok konzistentne tie isté zdroje údajov ako v predchádzajúcom roku. Oznamujúci nadnárodný podnik si môže vybrať, či použije údaje zo svojich konsolidovaných balíkov výkazov, z individuálnej účtovnej závierky subjektu vyplývajúcej zo zákona, z finančných výkazov na regulačné účely alebo z interných podnikateľských výkazov. Vo vzore nie je nutné zosúladiť vykazovanie výnosov, ziskov a daní s konsolidovanou účtovnou závierkou. Ak sa ako základ vykazovania použije účtovná závierka vyplývajúca zo zákona, všetky sumy sa prevedú do uvedenej funkčnej meny oznamujúceho nadnárodného podniku s použitím priemerného výmenného kurzu na daný rok, ktorý sa uvádza v oddiele vzoru s názvom Doplňujúce informácie. Nie je však potrebné vykonať žiadne úpravy, pokiaľ ide o rozdielne účtovné zásady uplatňované v jednotlivých daňových jurisdikciách.
               Oznamujúci nadnárodný podnik uvedie v oddiele vzoru s názvom Doplňujúce informácie stručný opis zdrojov, ktoré použil pri príprave vzoru. Ak dôjde k zmene zdroja použitých údajov v porovnaní s predchádzajúcim rokom, oznamujúci nadnárodný podnik vysvetlí dôvody tejto zmeny a jej dôsledky v oddiele vzoru s názvom Doplňujúce informácie.
               C.   Osobitné pokyny na vyplnenie správy podľa jednotlivých krajín
               1.   Prehľad rozdelenia výnosov, daní a ekonomických činností podľa daňovej jurisdikcie (tabuľka 1)
               1.1.   Daňová jurisdikcia
               V prvom stĺpci vzoru oznamujúci nadnárodný podnik vymenuje všetky daňové jurisdikcie, ktorých sú základné subjekty skupiny nadnárodných podnikov rezidentmi na daňové účely. Daňová jurisdikcia je vymedzená ako štátna, ako aj neštátna jurisdikcia, ktorá má finančnú autonómiu. Samostatný riadok sa uvedie pre všetky základné subjekty v danej skupine nadnárodných podnikov, ktoré oznamujúci nadnárodný podnik nepovažuje za rezidentov na daňové účely v žiadnej daňovej jurisdikcii. Ak je základný subjekt rezidentom vo viac než jednej daňovej jurisdikcii, na stanovenie daňovej jurisdikcie rezidencie sa uplatní rozhodné pravidlo uplatniteľnej daňovej zmluvy. Ak neexistuje žiadna uplatniteľná daňová zmluva, tento základný subjekt sa oznamuje v daňovej jurisdikcii, v ktorej sa nachádza miesto jeho skutočného vedenia. Miesto skutočného vedenia sa určí v súlade s medzinárodne dohodnutými normami.
               1.2.   Výnosy
               V troch stĺpcoch vzoru pod nadpisom ‚Výnosy‘ oznamujúci nadnárodný podnik oznamuje tieto informácie:

                           a)

                           súčet výnosov všetkých základných subjektov skupiny nadnárodných podnikov v príslušnej daňovej jurisdikcii pochádzajúcich z transakcií s prepojenými podnikmi;

                           b)

                           súčet výnosov všetkých základných subjektov skupiny nadnárodných podnikov v príslušnej daňovej jurisdikcii pochádzajúcich z transakcií s nezávislými stranami;

                           c)

                           súčty uvedené v písmenách a) a b) spolu.

                     Výnosy zahŕňajú výnosy pochádzajúce z predaja zásob a nehnuteľností, zo služieb, licenčných poplatkov, úrokov, prémií, ako aj iné sumy. Výnosy nezahŕňajú platby prijaté od iných základných subjektov, ktoré sa v daňovej jurisdikcii platcu považujú za dividendy.
               1.3.   Zisk (strata) pred zdanením
               V piatom stĺpci vzoru oznamujúci nadnárodný podnik oznamuje súčet ziskov (strát) pred zdanením všetkých základných subjektov, ktoré sú rezidentmi na daňové účely v príslušnej daňovej jurisdikcii. Zisk (strata) pred zdanením zahŕňa všetky mimoriadne výnosové a nákladové položky.
               1.4.   Uhradená daň z príjmov (na hotovostnom základe)
               V šiestom stĺpci vzoru oznamujúci nadnárodný podnik oznamuje celkovú sumu dane z príjmov, ktorú v príslušnom finančnom roku skutočne zaplatili všetky základné subjekty, ktoré sú rezidentmi na daňové účely v príslušnej daňovej jurisdikcii. Uhradené dane zahŕňajú dane, ktoré základný subjekt vo forme platby odviedol daňovej jurisdikcii rezidencie a všetkým ostatným daňovým jurisdikciám. Uhradené dane zahŕňajú zrážkové dane, ktoré zaplatili iné subjekty (prepojené a nezávislé podniky) v súvislosti s platbami základnému subjektu. To znamená, že ak spoločnosť A, ktorá je rezidentom v daňovej jurisdikcii A, má výnosy vo forme úrokov v daňovej jurisdikcii B, daň zrazenú v daňovej jurisdikcii B oznamuje spoločnosť A.
               1.5.   Splatná daň z príjmov (bežný rok)
               V siedmom stĺpci vzoru oznamujúci nadnárodný podnik oznamuje súčet vzniknutých bežných daňových výdavkov vo vykazovanom roku vymeraných zo zdaniteľných ziskov alebo strát všetkých základných subjektov, ktoré sú rezidentmi na daňové účely v príslušnej daňovej jurisdikcii. Bežné daňové výdavky odrážajú len operácie v danom bežnom roku a nesmú zahŕňať odložené dane ani rezervy na neisté daňové záväzky.
               1.6.   Zapísané základné imanie
               V ôsmom stĺpci vzoru oznamujúci nadnárodný podnik oznamuje súčet zapísaného základného imania všetkých základných subjektov, ktoré sú rezidentmi na daňové účely v príslušnej daňovej jurisdikcii. Vo vzťahu k stálym prevádzkarniam oznamuje zapísané základné imanie ten právny subjekt, ktorému stála prevádzkareň patrí, pokiaľ nie je na regulačné účely definovaná kapitálová požiadavka v daňovej jurisdikcii stálej prevádzkarne.
               1.7.   Nerozdelený zisk
               V deviatom stĺpci vzoru oznamujúci nadnárodný podnik oznamuje súčet celkových nerozdelených ziskov všetkých základných subjektov, ktoré sú rezidentmi na daňové účely v príslušnej daňovej jurisdikcii ku koncu daného roka. Pokiaľ ide o stále prevádzkarne, nerozdelený zisk oznamuje ten právny subjekt, ktorému stála prevádzkareň patrí.
               1.8.   Počet zamestnancov
               V desiatom stĺpci vzoru oznamujúci nadnárodný podnik oznamuje celkový počet zamestnancov – na báze ekvivalentu plného pracovného času– všetkých základných subjektov, ktoré sú rezidentmi na daňové účely v príslušnej daňovej jurisdikcii. Počet zamestnancov sa môže uviesť ako počet ku koncu roka na báze priemerných úrovní zamestnanosti za daný rok alebo na akejkoľvek inej báze, ktorá sa uplatňuje konzistentne v jednotlivých daňových jurisdikciách a v porovnaní s predchádzajúcim rokom. Na tento účel možno nezávislých zmluvných pracovníkov, ktorí sa podieľajú na bežných prevádzkových činnostiach základného subjektu, vykazovať ako zamestnancov. Primerané zaokrúhľovanie alebo primeraný odhad počtu zamestnancov sú prípustné za predpokladu, že takéto zaokrúhľovanie alebo odhad podstatným spôsobom nenarúša pomerné zastúpenie zamestnancov v rôznych daňových jurisdikciách. Uplatňujú sa konzistentné prístupy, a to v porovnaní s predchádzajúcim rokom, ako aj medzi subjektmi.
               1.9.   Hmotný majetok iný ako peňažné prostriedky a peňažné ekvivalenty
               V jedenástom stĺpci vzoru oznamujúci nadnárodný podnik oznamuje súčet čistých účtovných hodnôt hmotného majetku všetkých základných subjektov, ktoré sú rezidentmi na daňové účely v príslušnej daňovej jurisdikcii. Pokiaľ ide o stále prevádzkarne, majetok sa vykazuje s odkazom na daňovú jurisdikciu, v ktorej sa stála prevádzkareň nachádza. Hmotný majetok na tento účel nezahŕňa peňažné prostriedky ani peňažné ekvivalenty, nehmotný majetok ani finančné aktíva.
               2.   Zoznam všetkých základných subjektov skupiny nadnárodných podnikov zahrnutých do každého súhrnu podľa daňovej jurisdikcie (tabuľka 2)
               2.1.   Základné subjekty, ktoré sú rezidentmi v daňovej jurisdikcii
               Oznamujúci nadnárodný podnik uvedie – podľa daňovej jurisdikcie a názvu právneho subjektu – všetky základné subjekty skupiny nadnárodných podnikov, ktoré sú rezidentmi na daňové účely v príslušnej daňovej jurisdikcii. Ako sa však v súvislosti so stálymi prevádzkarňami uvádza v odseku 2 všeobecných pokynov, stála prevádzkareň sa uvedie s odkazom na daňovú jurisdikciu, v ktorej sa nachádza. Právny subjekt, ktorému stála prevádzkareň patrí, sa zaznamená.
               2.2.   Daňová jurisdikcia zriadenia alebo registrácie, ak sa líši od daňovej jurisdikcie rezidencie
               Oznamujúci nadnárodný podnik uvedie názov daňovej jurisdikcie, podľa zákonov ktorej je základný subjekt skupiny nadnárodných podnikov zriadený alebo zaregistrovaný, ak sa líši od daňovej jurisdikcie rezidencie.
               2.3.   Hlavná ekonomická činnosť (činnosti)
               Oznamujúci nadnárodný podnik určí charakter hlavnej(-ých) ekonomickej(-ých) činnosti(-í), ktorú(-é) vykonáva základný subjekt v príslušnej daňovej jurisdikcii, a to zaškrtnutím jedného alebo viacerých príslušných políčok.“

            (1)  V tabuľke s názvom Doplňujúce informácie spresnite povahu činnosti základného subjektu.