title: Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/57/ES z  13. júla 2009 o ochranných konštrukciách kolesových poľnohospodárskych alebo lesných traktorov, chrániacich pri prevrátení (Text s významom pre EHP)

text:
               3.10.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 261/1

      SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2009/57/ES
   z 13. júla 2009
   o ochranných konštrukciách kolesových poľnohospodárskych alebo lesných traktorov, chrániacich pri prevrátení
   (kodifikované znenie)
   (Text s významom pre EHP)
   EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 95,
   so zreteľom na návrh Komisie,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
   konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 251 zmluvy (2),
   keďže:

               (1)

               Smernica Rady 77/536/EHS z 28. júna 1977 o aproximácii právnych predpisov členských štátov o ochranných konštrukciách kolesových poľnohospodárskych alebo lesných traktorov, chrániacich pri prevrátení (3) bola opakovane (4) podstatným spôsobom zmenená a doplnená. V záujme jasnosti a prehľadnosti by sa mala táto smernica kodifikovať.

               (2)

               Smernica 77/536/EHS je jednou zo samostatných smerníc systému typového schvaľovania ES stanoveného smernicou Rady 74/150/EHS zo 4. marca 1974 o aproximácii právnych predpisov členských štátov o typovom schválení kolesových poľnohospodárskych alebo lesných traktorov, ktorá bola nahradená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/37/ES z 26. mája 2003 o typovom schválení poľnohospodárskych alebo lesných traktorov, ich prípojných vozidiel a ťahaných vymeniteľných strojov, spolu s ich systémami, komponentmi a samostatnými technickými jednotkami (5) a stanovuje technické požiadavky na dizajn a konštrukciu kolesových poľnohospodárskych a lesných traktorov, čo sa týka ich ochranných konštrukcií chrániacich pri prevrátení. Tieto technické požiadavky súvisia s aproximáciou právnych predpisov členských štátov, aby sa umožnilo uplatňovanie postupu typového schvaľovania ES, ktorý bol stanovený smernicou 2003/37/ES, na každý typ traktora. Z tohto dôvodu sa ustanovenia smernice 2003/37/ES o poľnohospodárskych lesných traktoroch, ich prípojných vozidlách a ťahaných vymeniteľných strojoch, spolu s ich systémami, komponentmi a samostatnými technickými jednotkami uplatňujú na túto smernicu.

               (3)

               Táto smernica by sa nemala dotýkať povinností členských štátov týkajúcich sa lehôt na transpozíciu do vnútroštátneho práva a uplatňovanie smerníc, ktoré sú uvedené v prílohe X, časť B,

         PRIJALI TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Táto smernica sa vzťahuje na traktory definované v článku 2 písm. j) smernice 2003/37/ES s týmito charakteristikami:

               a)

               svetlá výška pod zadnou nápravou maximálne 1 000 mm;

               b)

               pevný alebo nastaviteľný rozchod jednej z hnacích náprav minimálne 1 150 mm;

               c)

               možnosť vybavenia viacbodovým spojovacím zariadením pre nesené náradie a oje;

               d)

               hmotnosť medzi 1,5 a 6 ton, zodpovedajúca vlastnej hmotnosti traktora v pohotovostnom stave, ako je definovaná v bode 2.1.1 prílohy I k smernici 2003/37/ES, vrátane ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení, namontovanej podľa tejto smernice a s pneumatikami najväčšej veľkosti, ktoré odporučil výrobca.

         Článok 2
   1.   Každý členský štát udelí typové schválenie komponentu ES každému typu ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení a jej pripevnenia na traktor, ktorý spĺňa konštrukčné a skúšobné požiadavky stanovené v jej prílohách I až V.
   2.   Členský štát, ktorý udelil typové schválenie komponentu ES, urobí opatrenia, pokiaľ je to nevyhnutné a ak je potrebné v spolupráci s príslušnými orgánmi v iných členských štátoch, potrebné na overenie zhody výrobných modelov so schváleným typom. Takéto overenie sa obmedzí na náhodné kontroly.
   Článok 3
   Členské štáty vydajú pre každý typ ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení a jej pripojenia k traktoru, ktorý schválili podľa článku 2 výrobcovi traktora alebo ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení alebo jeho splnomocnenému zástupcovi, značku typového schválenia komponentu ES podľa vzoru uvedeného v prílohe VI.
   Členské štáty urobia všetky opatrenia, aby zabránili používaniu značiek, ktoré by mohli spôsobiť zámenu medzi ochrannými konštrukciami chrániacimi pri prevrátení a inými zariadeniami, ktoré boli typovo schválené ako komponent podľa článku 2.
   Článok 4
   1.   Žiadny členský štát nesmie zakázať uvedenie na trh ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení alebo jej pripojenia na traktor z dôvodov týkajúcich sa ich konštrukcie, ak majú značku typového schválenia komponentu ES.
   2.   Členský štát však môže zakázať uvedenie na trh ochranných konštrukcií chrániacich pri prevrátení, ktoré majú značku typového schválenia komponentu ES, ktoré trvalo nezodpovedajú schválenému typu.
   Tento štát okamžite informuje ostatné členské štáty a Komisiu o vykonaných opatreniach a uvedie dôvody takéhoto rozhodnutia.
   Článok 5
   Príslušné orgány každého členského štátu zašlú do jedného mesiaca príslušným orgánom členských štátov kópiu osvedčenia o typovom schválení typu komponentu, vyplnenú pre každý typ ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení, ktorú schválili alebo odmietli schváliť, ktorého príklad je uvedený v prílohe VII.
   Článok 6
   1.   Ak členský štát, ktorý udelil typové schválenie komponentu ES, zistí, že niekoľko ochranných konštrukcií chrániacich pri prevrátení a ich pripevnení na traktor, majúcich rovnakú značku typového schválenia komponentu ES, nezodpovedá typu, ktorý bol schválený, podnikne potrebné opatrenia na zaistenie zhody vyrábaných modelov so schváleným typom. Príslušné orgány tohto štátu informujú príslušné orgány ostatných členských štátov o vykonaní opatrení, ktoré sa môžu v prípade potreby vo vážnych opakovaných porušeniach zhody rozšíriť na odobratie typového schválenia komponentu ES. Uvedené orgány podniknú rovnaké opatrenia, ak sú informované príslušnými orgánmi iného členského štátu o takejto nezhode.
   2.   Príslušné orgány členského štátu sa do jedného mesiaca navzájom informujú o odobratí typového schválenia komponentu ES a o dôvodoch takéhoto rozhodnutia.
   Článok 7
   Akékoľvek rozhodnutie vykonané podľa ustanovení prijatých pri vykonávaní tejto smernice, ktoré sa týkajú odmietnutia alebo odobratia typového schválenia komponentu pre ochranné konštrukcie chrániace pri prevrátení, alebo zákazu ich uvedenia na trh, alebo ich používania, musí podrobne uviesť dôvody, na ktorých sa zakladá. Takéto rozhodnutie sa oznámi príslušnej strane, ktorá je súčasne informovaná o opravných prostriedkoch, ktoré má k dispozícii podľa platných zákonov v členských štátoch a o časových lehotách povolených na uplatnenie takýchto opravných prostriedkov.
   Článok 8
   1.   Členské štáty nemôžu odmietnuť udeliť typové schválenie ES, odmietnuť vydať doklad podľa článku 2 písm. u) smernice 2003/37/ES alebo odmietnuť udeliť vnútroštátne typové schválenie typu traktora z dôvodov týkajúcich sa ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení, ak spĺňa požiadavky uvedené v prílohách I až IX.
   2.   Členské štáty nemôžu vydať doklad podľa článku 2 písm. u) smernice 2003/37/ES pokiaľ ide o typ traktora, ktorý nespĺňa požiadavky tejto smernice.
   Členské štáty môžu zamietnuť žiadosť o vnútroštátne typové schválenie pokiaľ ide o typ traktora, ktorý nespĺňa požiadavky tejto smernice.
   Článok 9
   Členské štáty nemôžu odmietnuť registráciu alebo zakázať predaj, uvedenie do prevádzky alebo používanie akéhokoľvek traktora z dôvodov týkajúcich sa ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení, ak spĺňa požiadavky uvedené v prílohách I až IX.
   Článok 10
   Na účely typového schválenia ES musí byť každý traktor, ktorého sa týka článok 1, vybavený ochrannou konštrukciou chrániacou pri prevrátení, ktorá spĺňa požiadavky stanovené v prílohách I až IV.
   Článok 11
   Zmeny a doplnenia potrebné na prispôsobenie požiadaviek príloh I až IX technickému pokroku sa prijmú v súlade s postupom uvedeným v článku 20 ods. 3 smernice 2003/37/ES.
   Článok 12
   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 13
   Smernica 77/356/EHS, zmenená a doplnená aktmi uvedenými v prílohe X časti A, sa zrušuje bez toho, aby boli dotknuté povinnosti členských štátov týkajúce sa lehôt na transpozíciu do vnútroštátneho práva a uplatňovanie smerníc, ktoré sú uvedené v prílohe X časti B.
   Odkazy na zrušenú smernicu sa považujú za odkazy na túto smernicu a znejú v súlade s tabuľkou zhody uvedenou v prílohe XI.
   Článok 14
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Uplatňuje sa od 1. januára 2010.
   Článok 15
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Bruseli 13. júla 2009

            Za Európsky parlament

            predseda

         H.-G. PÖTTERING

            Za Radu

            predseda

         E. ERLANDSSON

      (1)  Ú. v. EÚ C 10, 15.1.2008, s. 21.

      (2)  Stanovisko Európskeho parlamentu z 25. septembra 2007 (Ú. v. EÚ C 219 E, 28.8.2008, s. 68) a rozhodnutie Rady z 22. júna 2009.

      (3)  Ú. v. ES L 220, 29.8.1977, s. 1.

      (4)  Pozri prílohu X, časť A.

      (5)  Ú. v. EÚ L 171, 9.7.2003, s. 1.

      ZOZNAM PRÍLOH

                     PRÍLOHA I

               Podmienky pre typové schválenie komponentu ES

                     PRÍLOHA II

               Podmienky pre skúšanie pevnosti ochranných konštrukcií a ich pripevnenia k traktoru

                     PRÍLOHA III

               Skúšobné postupy

                     PRÍLOHA IV

               Obrázky

                     PRÍLOHA V

               Vzor skúšobného protokolu týkajúceho sa typového schválenia ES pre časť ochrannej konštrukcie (bezpečnostný rám alebo kabína) na základe jej pevnosti, ako aj pevnosti jej upevnenia na traktor

                     PRÍLOHA VI

               Značky

                     PRÍLOHA VII

               Vzor osvedčenia o typovom schválení komponentu ES

                     PRÍLOHA VIII

               Podmienky typového schválenia ES

                     PRÍLOHA IX

               Vzor: Príloha k osvedčeniu typového schválenia komponentu ES pre typ traktora z hľadiska pevnosti ochranných konštrukcií chrániacich pre prevrátení (bezpečnostné kabíny alebo rám) a pevnosti ich pripevnení na traktor

                     PRÍLOHA X

                  Časť A: Zrušená smernica so zoznamom neskorších zmien a doplnení
                  Časť B: Lehoty na transpozíciu do vnútroštátneho práva a uplatňovanie

                     PRÍLOHA XI

               Tabuľka zhody

         PRÍLOHA I

            Podmienky pre typové schválenie komponentu ES

         1.   DEFINÍCIE

                     1.1.

                     Ochranná konštrukcia chrániaca pri prevrátení (bezpečnostná kabína alebo rám) je konštrukcia na traktore, ktorej hlavným účelom je zabrániť alebo obmedziť riziká pre vodiča, vyplývajúce z prevrátenia traktora pri normálnom používaní.

                     1.2.

                     Konštrukcie uvedené v bode 1.1 sa vyznačujú tým, že pri prevrátení zaručujú vo vnútri konštrukcie dostatočne chránený priestor pre ochranu vodiča.

               2.   VŠEOBECNÉ POŽIADAVKY

                     2.1.

                     Každá ochranná konštrukcia a jej pripevnenie na traktor musia byť projektované a konštruované tak, aby vyhovovali základnému účelu stanovenému v bode 1.

                     2.2.

                     Táto podmienka sa kontroluje jednou z dvoch skúšobných metód opísaných v prílohe III. Vybraná metóda zohľadňuje hmotnosť traktora takto:

                                 metóda opísaná v prílohe III časť B pre traktory s hmotnosťou stanovenou článkom 1,

                                 metóda opísaná v prílohe III časť A pre traktory s hmotnosťou viac ako 1,5 tony a maximálne 3,5 tony,

                                 pokiaľ ide o traktory s meniteľnou polohou riadenia (t. j. s meniteľnou polohou sedadla a volantu) alebo vybavené dodatočnými sedadlami, použije sa len skúšobná metóda opísaná v časti B prílohy III.

               3.   ŽIADOSŤ O TYPOVÉ SCHVÁLENIE KOMPONENTU ES

                     3.1.

                     Žiadosť o typové schválenie komponentu ES z hľadiska pevnosti ochrannej konštrukcie a pevnosti jej pripevnenia na traktor predloží výrobca traktora alebo ochrannej konštrukcie alebo jeho splnomocnený zástupca.

                     3.2.

                     Žiadosť o typové schválenie komponentu ES musí byť sprevádzaná uvedenými dokumentmi v troch vyhotoveniach s týmito údajmi:

                                 výkres celkového usporiadania buď v merítku vyznačenom na výkrese alebo udávajúci hlavné rozmery ochrannej konštrukcie; výkres musí hlavne znázorňovať detaily montážnych častí,

                                 fotografie zo strany a zozadu, znázorňujúce montážne detaily,

                                 stručný opis ochrannej konštrukcie vrátane typu konštrukcie, detailov pripevnenia na traktor a pokiaľ je potrebné, detaily o kapote (opláštení), zariadenia na prístup a únik, detaily vnútorného čalúnenia a zariadenia zabraňujúce opätovnému prevracaniu a detaily vykurovania a ventilácie,

                                 detaily materiálov použitých pre konštrukčné časti vrátane pripojovacích a upevňovacích skrutiek (pozri prílohu V).

                     3.3.

                     Vzorka typu traktora, pre ktorý sa ochranná konštrukcia schvaľuje, sa predloží technickej službe zodpovednej za vykonanie skúšok typového schválenia komponentov. Tento traktor sa vybaví ochrannou konštrukciou chrániacou pri prevrátení.

                     3.4.

                     Držiteľ typového schválenia komponentu ES môže žiadať jeho rozšírenie pre iné typy traktorov. Príslušný orgán, ktorý pridelil pôvodné typové schválenie komponentu ES udelí rozšírenie, ak schválená ochranná konštrukcia a typ/-y traktora (traktorov), pre ktoré sa žiada rozšírenie, spĺňajú tieto podmienky:

                                 hmotnosť traktora bez závaží, ako je definovaná v bode 1.3 prílohy II, nepresahuje referenčnú hmotnosť použitú pri skúškach o viac ako 5 %,

                                 metóda pripojenia a body pripevnenia k traktoru sú identické,

                                 všetky časti, ako blatníky a kryty motora, ktoré môžu poskytnúť oporu pre ochrannú konštrukciu musia byť identické,

                                 poloha sedadla sa nezmenila.

               4.   OZNAČOVANIE

                     4.1.

                     Každá ochranná konštrukcia zhodná so schváleným typom musí mať toto označenie:

                                 4.1.1.

                                 výrobnú značku alebo názov;

                                 4.1.2.

                                 značku typového schválenia komponentu zodpovedajúcu vzoru v prílohe VI;

                                 4.1.3.

                                 výrobné číslo ochrannej konštrukcie;

                                 4.1.4.

                                 značku a typ/-y traktora (traktorov), pre ktoré je ochranná konštrukcia určená.

                     4.2.

                     Všetky tieto údaje musia byť na malom štítku.

                     4.3.

                     Tieto označenia musia byť viditeľné, čitateľné a nezmazateľné.

         PRÍLOHA II

            Podmienky pre skúšanie pevnosti ochranných konštrukcií chrániacich pri prevrátení a ich pripevnenia na traktor

         1.   VŠEOBECNÉ POŽIADAVKY
         1.1.   Účel skúšky
         Skúšky vykonané s použitím špeciálnych prípravkov sú určené na simuláciu takých zaťažení, ktoré pôsobia na ochrannú konštrukciu pri prevrátení. Tieto skúšky opísané v prílohe III musia umožniť posúdiť pevnosť ochrannej konštrukcie a držiakov pripevňujúcich konštrukciu k traktoru.
         1.2.   Príprava skúšok

                     1.2.1.

                     Ochranná konštrukcia chrániaca pri prevrátení musí byť skúšaná na takom type traktora, pre ktorý je navrhnutá. Musí byť pripojená k traktoru podľa návodu výrobcu traktora a/alebo návodu výrobcu ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení.

                     1.2.2.

                     Pre skúšky musí byť traktor vybavený všetkými konštrukčnými komponentmi sériovej výroby, ktoré by mohli ovplyvniť pevnosť ochrannej konštrukcie, alebo ktoré by mohli byť potrebné pre skúšky pevnosti.
                     Komponenty, ktoré môžu vytvárať nebezpečenstvo vo voľnom priestore, musia byť namontované tak, aby sa dali preskúšať, pokiaľ ide o splnenie požiadavky časti 4.1 tejto prílohy.

                     1.2.3.

                     Skúšky sa vykonajú na stojacom traktore.

               1.3.   Hmotnosť traktora
         Nameraná hmotnosť W použitá vo vzorcoch (pozri prílohu III časti A a B) na výpočet výšky pádu kyvadlového závažia a deformačnej sily je aspoň taká, ako je definované v bode 2.1.1 prílohy I k smernici Rady 2003/37/ES (t. j. bez voliteľného príslušenstva, avšak vrátane chladiacej látky, olejov, paliva, náradia a vodiča) s pripočítaním hmotnosti ochrannej konštrukcie a odpočítaním 75 kg. Nepatria sem voliteľné predné a zadné závažia, stabilizátory v pneumatikách, namontované zariadenia alebo iné špeciálne komponenty.
         2.   PRÍSTROJE A ZARIADENIE
         2.1.   Závažie kyvadla

                     2.1.1.

                     Závažie kyvadla musí byť zavesené na dvoch reťaziach alebo lanách v bodoch, ktoré sú najmenej 6 m nad zemou. Poskytne sa zariadenie, pomocou ktorého by bolo možné nezávisle nastavovať výšku zavesenia závažia, uhol medzi závažím a reťazami alebo lanami.

                     2.1.2.

                     Závažie kyvadla má hmotnosť 2 000 ± 20 kg bez reťazí alebo lán, ktoré nesmú byť ťažšie ako 100 kg. Dĺžka strán nárazovej plochy je 680 ± 20 mm (pozri prílohu IV, obrázok 4). Závažie musí byť vyplnené materiálom tak, aby poloha jeho ťažiska zostala konštantná.

                     2.1.3.

                     Musí byť k dispozícií zariadenie na spätné vytiahnutie závažia ako kyvadla do výšky, ktorá je určená pre každú skúšku. Rýchlo uvoľňovací mechanizmus umožní závažiu padať bez zmeny sklonu voči závesným reťaziam alebo lanám.

               2.2.   Závesy kyvadla
         Body otáčania kyvadla sú upevnené, aby sa nemohli vychýliť v žiadnom smere viac ako o 1 % výšky pádu.
         2.3.   Pripútanie

                     2.3.1.

                     Traktor sa ukotví pomocou zadržiavacích a napínacích zariadení ku koľajniciam pripojeným k nepoddajnému betónovému podkladu. Koľajnice majú dostatočný rozchod, aby umožnili pripútanie traktora, ako je znázornené v prílohe IV, obrázku 5, 6 a 7. Pre každú skúšku kolesá traktora a podpery náprav musia ležať na nepoddajnom podklade.

                     2.3.2.

                     Okrem napínacích zariadení a pripojenia ku koľajniciam sa traktor ukotví lanom určených rozmerov.
                     Toto lano má kruhový prameň, vláknité jadro s konštrukciou 6 × 19 podľa ISO 2408. Základný priemer lana je 13 mm.

                     2.3.3.

                     Kĺbový traktor sa vhodným spôsobom podoprie a ukotví v mieste kĺbu pre náraz spredu, zozadu a z boku a pre tlakovú skúšku, a potom sa podoprie zo strany pre bočný náraz. Predné a zadné kolesá nemusia byť v jednej priamke, keď to uľahčí pripevnenie napínacích lán.

               2.4.   Zakladacie kliny pod kolesá

                     2.4.1.

                     Ako zakladací klin pre koleso pri bočnom náraze sa použije hranol, ako znázorňuje príloha IV, obrázok 7.

                     2.4.2.

                     Hranol z mäkkého dreva so stranami približne 150 × 150 mm sa pripevní na podlahu, aby zaistil pneumatiky na strane oproti nárazu, ako znázorňujú obrázky 5, 6 a 7 prílohy IV.

               2.5.   Zakladacie kliny a pripútanie kĺbových traktorov

                     2.5.1.

                     Na pripútanie kĺbových traktorov sa použijú dodatočné pripútania a zakladacie kliny. Musia zaručiť, aby tá časť traktora, na ktorej je upevnená ochranná konštrukcia chrániaca pri prevrátení, bola namáhaná podobným spôsobom ako u traktorov pevnej konštrukcie.

                     2.5.2.

                     Pre nárazové a tlakové skúšky sú udané ďalšie detaily v prílohe III.

               2.6.   Zariadenie pre tlakové skúšky
         Zariadenie podľa prílohy IV obrázku 8 musí byť schopné vyvinúť na ochrannú konštrukciu chrániacu pri prevrátení silu smerujúcu dole, prostredníctvom približne 250 mm širokého pevného nosníka, ktorý je spojený so zaťažovacím zariadením pomocou kardanových kĺbov. Pre nápravy sa použijú vhodné podpery, aby pneumatiky traktora nemuseli niesť tlakové zaťaženie.
         2.7.   Meracie prístroje

                     2.7.1.

                     Pre skúšky stanovené v prílohe III časť A a B sa musí použiť zariadenie, na ktorom je pevne namontovaný trecí krúžok na horizontálnom tiahle na meranie rozdielu medzi maximálnou okamžitou deformáciou a zostatkovou deformáciou pri bočnej nárazovej skúške.

                     2.7.2.

                     Pre skúšky stanovené v prílohe III časť A sa po laboratórnych skúškach urobia merania, aby sa zistilo, či nejaká časť ochrannej konštrukcie neprenikla do voľného priestoru opísaného v bode 2 prílohy III časť A.

                     2.7.3.

                     Pre skúšky stanovené v prílohe III časť B musí byť k dispozícii zariadenie, ktorého súčasťou môže byť fotografický prístroj tak, aby po laboratórnych skúškach bolo možné zistiť, či nejaká časť neprenikla do voľného priestoru opísaného v bode 2 prílohy III časť B alebo neprišla s ním do kontaktu.

               2.8.   Tolerancie merania
         Pre merania platia tieto tolerancie:

                     2.8.1.

                     lineárne rozmery merané počas skúšok (okrem 2.8.2), rozmery ochrannej konštrukcie a traktora, voľný priestor a deformácia pneumatík pri pripevnení pre skúšky nárazom: ± 3 mm;

                     2.8.2.

                     výška kyvadlového závažia pri nastavení pre skúšky nárazom: ± 6 mm;

                     2.8.3.

                     meraná hmotnosť traktora: ± 20 kg;

                     2.8.4.

                     zaťaženie pri tlakovej skúške: ± 2 %;

                     2.8.5.

                     uhol reťazí alebo lán nesúcich závažie v bode nárazu: ± 2°.

               3.   SKÚŠKY
         3.1.   Všeobecné požiadavky
         3.1.1.   Poradie skúšok

                     3.1.1.1.

                     Zoznam a poradie skúšok musí byť nasledovné. Čísla položiek súhlasia s tými, pod ktorými sú opísané skúšky v prílohe III časti A a B:

                                             1.

                                             náraz zozadu:

                                 1.1.

                                             2.

                                             tlaková skúška vzadu:

                                 1.4.

                                             3.

                                             náraz spredu:

                                 1.2.

                                             4.

                                             náraz zo strany:

                                 1.3.

                                             5.

                                             tlaková skúška vpredu:

                                 1.5.

                     3.1.1.2.

                     Ak sa v priebehu skúšky ktorákoľvek časť zariadenia pohne alebo zlomí, skúška sa opakuje.

                     3.1.1.3.

                     Na traktore alebo ochrannej konštrukcii chrániacej pri prevrátení nie je povolené vykonávať žiadne opravy alebo nastavenie počas skúšky.

                     3.1.1.4.

                     Prevodovka traktora musí byť počas skúšky v neutrálnej polohe a brzdy uvoľnené.

                     3.1.1.5.

                     V prípade traktora s meniteľnou polohou riadenia (t. j. s meniteľnou polohou sedadla a volantu) prvý náraz je pozdĺžny a pôsobí na najťažšiu časť (s viac ako 50 % hmotnosti traktora). Potom nasleduje tlaková skúška na tú istú časť. Druhý náraz je na najľahšiu časť a tretí náraz je bočný. Nakoniec sa vykoná druhá tlaková skúška na najľahšiu časť.

               3.1.2.   Rozchod
         Rozchod zadných kolies sa zvolí tak, aby ochranná konštrukcia chrániaca pri prevrátení, ak je to možné, nebola počas skúšok podopieraná pneumatikami.
         3.1.3.   Odstránenie častí nespôsobujúcich nebezpečenstvo
         Všetky časti traktora a ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení, ktoré ako kompletné celky vytvárajú ochranu vodiča – vrátane ochrany pred účinkami počasia – musia byť dodané so skúšaným traktorom. Je povolené odstrániť čelné, bočné a zadné okná z bezpečnostného skla alebo podobného materiálu a všetky oddeliteľné panely, výstroja alebo príslušenstvo, ktoré nemajú žiadny vplyv na pevnosť konštrukcie a ktoré nemôžu byť nebezpečné v prípade prevrátenia.
         3.1.4.   Smer nárazu
         Strana traktora, na ktorú pôsobí bočný náraz musí byť tá, u ktorej je predpoklad najväčšej deformácie. Náraz zozadu musí byť na rohu, ktorý je najďalej od miesta bočného nárazu a náraz spredu musí byť na rohu, ktorý sa nachádza najbližšie od miesta bočného nárazu.
         3.1.5.   Tlak v pneumatikách a deformácia
         Pneumatiky nemajú vodnú záťaž. Tlaky a deformácie pneumatík, ktoré sú pripevnené v rôznych skúškach, sú v súlade s touto tabuľkou:

                     Tlak pneumatík (barov)

                     Deformácia (mm)

                     Radiálne pneumatiky

                     Diagonálne pneumatiky

                     Vpredu

                     Vzadu

                     Vpredu

                     Vzadu

                     Vpredu

                     Vzadu

                     Pohon štyroch kolies, predné a zadné kolesá rovnakej veľkosti

                     1,20

                     1,20

                     1,00

                     1,00

                     25

                     25

                     Pohon štyroch kolies, predné kolesá menšie ako zadné

                     1,80

                     1,20

                     1,50

                     1,00

                     20

                     25

                     Pohon dvoch kolies

                     2,40

                     1,20

                     2,00

                     1,00

                     15

                     25

               4.   INTERPRETÁCIA VÝSLEDKOV

                     4.1.

                     Ochranná konštrukcia chrániaca pri prevrátení predložená na typové schválenie komponentu ES sa považuje za vyhovujúcu požiadavkám na pevnosť, ak spĺňa tieto podmienky:

                                 4.1.1.

                                 je bez trhlín a prasklín, ako je opísané v bode 3.1 prílohy III časť A a B;

                                 4.1.2.

                                 pre skúšky podľa časti A prílohy III: žiadna časť voľného priestoru nie je mimo ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení;
                                 pre skúšky podľa časti B prílohy III: do žiadnej časti voľného priestoru neprenikla ochranná konštrukcia chrániaca pri prevrátení pri žiadnej z nárazových ani z tlakových skúšok alebo sa nedostala mimo ochrannú konštrukciu chrániacu pri prevrátení, ako je opísané v bode 3.2 prílohy III časť B;

                                 4.1.3.

                                 pre skúšky podľa časti A prílohy: rozdiel medzi maximálnou okamžitou deformáciou a zvyškovou deformáciou, uvádzaný v bode 3.3 prílohy III časť A, neprekračuje hodnotu 15 cm;
                                 pre skúšky podľa časti B prílohy III: pri bočných nárazových skúškach neprekračuje rozdiel medzi maximálnou okamžitou deformáciou a zvyškovou deformáciou, uvedený v bode 3.3 prílohy III časť B, hodnotu 25 cm.

                     4.2.

                     Nie je tu žiadny prvok, ktorý by predstavoval určité nebezpečenstvo pre vodiča, napríklad sklo takého druhu, ktoré by sa nebezpečne roztrieštilo, nedostatočné čalúnenie strechy alebo miesto, kde by mohla naraziť hlava vodiča.

               5.   SKÚŠOBNÝ PROTOKOL

                     5.1.

                     Skúšobný protokol sa pripojí k osvedčeniu o typovom schválení komponentu ES, uvedenému v prílohe VII. Vzor protokolu je uvedený v prílohe V. Protokol obsahuje:

                                 5.1.1.

                                 všeobecný opis tvaru a vyhotovenia ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení vrátane materiálu a pripevnenia, vonkajšie rozmery traktora s namontovanou ochrannou konštrukciou, hlavné vnútorné rozmery, minimálny voľný priestor od volantu k bokom ochrannej konštrukcie, výšku strechy ochrannej konštrukcie nad sedadlom alebo referenčným bodom sedadla a nad plošinou pre nohy, ak tu je, údaje o zabezpečení normálneho vstupu a výstupu a úniku, ako sú určené časťami ochrannej konštrukcie, a údaje o vykurovaní a systéme vetrania;

                                 5.1.2.

                                 údaje o všetkých špeciálnych zariadeniach ako je napríklad zariadenie na zabránenie opakovanému prevráteniu traktora;

                                 5.1.3.

                                 krátky opis vnútorného čalúnenia určeného na minimalizáciu možnosti zranenia hlavy alebo ramien, alebo na zníženie hluku;

                                 5.1.4.

                                 údaje o type čelného skla a použitých materiáloch.

                     5.2.

                     Protokol musí určovať jednoznačne typ traktora (značku, typ, obchodné označenie a pod.), ktorý bol použitý pri skúškach a typy, pre ktoré je určená ochranná konštrukcia chrániaca pri prevrátení.

                     5.3.

                     Ak sa typové schválenie komponentu ES rozširuje na iné typy traktorov, protokol musí obsahovať presný odkaz na pôvodné typové schválenie komponentu ES a taktiež presné údaje, týkajúce sa požiadaviek stanovených v bode 3.4 prílohy I.

         PRÍLOHA III

            SKÚŠOBNÉ POSTUPY

            A.   Skúšobná metóda I

         1.   NÁRAZOVÉ A TLAKOVÉ SKÚŠKY
         1.1.   Náraz zozadu

                     1.1.1.

                     Traktor sa umiestni oproti závažiu tak, aby závažie zasiahlo ochrannú konštrukciu chrániacu pri prevrátení, keď je nárazová plocha závažia a reťaze alebo oceľové laná pod uhlom 20° od vertikály, pokiaľ nemá ochranná konštrukcia chrániaca pri prevrátení v mieste nárazu počas deformácie väčší uhol voči vertikále. V tomto prípade sa nárazová plocha závažia nastaví prídavnou podperou tak, aby bola plocha v momente maximálnej deformácie v bode nárazu paralelná s ochrannou konštrukciou chrániacou pri prevrátení, pričom reťaze alebo oceľové laná zostávajú pod uhlom 20° od vertikály. Musia sa urobiť kroky na zníženie tendencie závažia otáčať sa okolo bodu nárazu. Výška zavesenia závažia sa nastaví tak, aby jeho ťažisko prechádzalo bodom dotyku.
                     Bodom nárazu je tá časť ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení, u ktorej sa predpokladá, že sa prvá dotkne zeme pri prevrátení dozadu, väčšinou horná hrana. Poloha ťažiska závažia je v jednej šestine šírky vrchnej časti ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení smerom dovnútra od vertikálnej roviny rovnobežnej so strednou rovinou traktora a dotýkajúcej sa vonkajšieho okraja vrchnej časti ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení.
                     Ak však zakrivenie zadnej časti ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení začína vo väčšej vzdialenosti ako jedna šestina šírky vrchnej časti konštrukcie v smere od vertikálnej roviny, náraz musí byť vedený na začiatku tohto zakrivenia, t. j. v bode, kde sa tohto zakrivenia dotýka čiara kolmá na strednú rovinu traktora (pozri prílohu IV, obrázok 9).
                     Ak by vyčnievajúci prvok vytváral neprimeranú plochu pre závažie, pripevní sa oceľová doska primeranej hrúbky s dĺžkou asi 300 mm takým spôsobom, aby to nemalo vplyv na pevnosť ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení.

                     1.1.2.

                     Traktory s pevnou konštrukciou sa pripútajú. Body pripútania lán sú asi 2 m za zadnou nápravou a 1,5 m pred prednou nápravou. Sú buď v rovine, v ktorej sa bude pohybovať ťažisko kyvadla, alebo výslednú silu v tejto rovine musí vyvinúť viac ako jedno pripútanie, ako je uvedené v prílohe IV, obrázok 5.
                     Laná sa utiahnu tak, aby deformácia v predných a zadných pneumatikách zodpovedala hodnotám uvedeným v bode 3.1.5 prílohy II. Keď sa laná utiahli, pred zadné kolesá sa založí drevený hranol štvorcového prierezu 150 × 150 mm a pritlačí sa ku kolesám.

                     1.1.3.

                     Kĺbové traktory sa pripútajú v oboch nápravách. Náprava tej časti traktora, na ktorej je namontovaná ochranná konštrukcia chrániaca pri prevrátení sa považuje za zadnú nápravu a upevní sa podľa prílohy IV, obrázok 5. Kĺbový spoj sa podoprie hranolom štvorcového prierezu 100 × 100 mm a pevne sa pripevní pomocou oceľových lán pripojených ku koľajniciam.

                     1.1.4.

                     Závažie sa vytiahne späť až je jeho ťažisko nad výškou bodu nárazu podľa vzorca:
                     H = 125 + 0,020 W
                     kde H je výška pádu v milimetroch a W je hmotnosť traktora, ako je definovaná v bode 1.3 prílohy II.
                     Závažie sa potom spustí a nechá naraziť do ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení.

               1.2.   Náraz spredu

                     1.2.1.

                     Traktor sa umiestni oproti závažiu tak, aby závažie zasiahlo ochrannú konštrukciu chrániacu pri prevrátení, keď je nárazová plocha závažia a reťaze alebo oceľové laná pod uhlom 20° od vertikály, pokiaľ nemá ochranná konštrukcia chrániaca pri prevrátení v mieste nárazu počas deformácie väčší uhol voči vertikále. V tomto prípade sa nastaví nárazová plocha závažia prídavnou podperou tak, aby bola plocha v momente maximálnej deformácie v bode nárazu rovnobežná s ochrannou konštrukciou chrániacou pri prevrátení, pričom reťaze alebo oceľové laná zostávajú pod uhlom 20° od vertikály. Musia sa urobiť kroky na zníženie tendencie závažia otáčať sa okolo bodu nárazu. Výška zavesenia závažia sa nastaví tak, aby jeho ťažisko prechádzalo bodom dotyku.
                     Bodom nárazu je tá časť ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení, u ktorej sa predpokladá, že sa prvá dotkne zeme pri prevrátení do strany pri jazde dopredu, väčšinou horný predný roh. Poloha ťažiska závažia je maximálne 80 mm od vertikálnej roviny rovnobežnej so strednou rovinou traktora, dotýkajúcej sa vonkajšieho okraja vrchnej časti ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení.
                     Ak zakrivenie prednej časti ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení začína vo vzdialenosti väčšej ako 80 mm smerom dovnútra tejto vertikálnej roviny, náraz musí byť vedený na začiatku tejto krivky, t. j. v bode, kde sa tohto zakrivenia dotýka čiara kolmá na strednú rovinu traktora (pozri príloha IV, obrázok 9).

                     1.2.2.

                     Traktory s pevnou konštrukciou sa pripútajú tak, ako je znázornené v prílohe IV, obrázok 6. Body pripútania lana sú asi 2 m za zadnou nápravou a 1,5 m pred prednou nápravou.
                     Laná sa utiahnu tak, aby deformácia v predných a zadných pneumatikách zodpovedala hodnotám uvedeným v bode 3.1.5 prílohy II. Keď sa laná utiahli, pred zadné kolesá sa založí drevený hranol štvorcového prierezu 150 × 150 mm a pritlačí sa ku kolesám.

                     1.2.3.

                     Kĺbové traktory sa pripútajú v oboch nápravách. Náprava tej časti traktora, na ktorej je namontovaná ochranná konštrukcia chrániaca pri prevrátení, sa považuje za zadnú nápravu a upevní sa podľa prílohy IV, obrázok 6. Kĺbový spoj sa podoprie hranolom štvorcového prierezu 100 × 100 mm a pevne sa pripevní pomocou oceľových lán pripevnených ku koľajniciam.

                     1.2.4.

                     Závažie sa vytiahne späť, až je jeho ťažisko nad výškou bodu nárazu podľa vzorca:
                     H = 125 + 0,020 W

               1.3.   Bočný náraz

                     1.3.1.

                     Traktor sa umiestni oproti závažiu tak, aby závažie zasiahlo ochrannú konštrukciu chrániacu pri prevrátení, keď je nárazová plocha závažia a reťaze alebo oceľové laná vo vertikálnej polohe, pokiaľ nemá ochranná konštrukcia chrániaca pri prevrátení v mieste nárazu počas deformácie inú polohu ako vertikálnu. V tomto prípade sa nárazová plocha závažia nastaví prídavnou podperou tak, aby bola plocha v momente maximálnej deformácie v bode nárazu rovnobežná s ochrannou konštrukciou chrániacou pri prevrátení, pričom reťaze alebo oceľové laná zostávajú vo vertikálnej polohe. Výška zavesenia závažia sa nastaví tak, aby jeho ťažisko prechádzalo bodom dotyku.
                     Bodom nárazu je tá časť ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení, u ktorej sa predpokladá, že sa prvá dotkne zeme pri prevrátení do strany, väčšinou horná hrana. Ak nie je isté, že by sa iná časť tejto hrany dotkla zeme ako prvá, bod nárazu je v rovine kolmej na strednú rovinu traktora a prechádzajúcej stredom sedadla v strednom bode jeho nastavenia. Musia sa urobiť kroky na zníženie tendencie závažia preklopiť sa okolo bodu dotyku.

                     1.3.2.

                     Pre traktory s pevnou konštrukciou sa každá náprava, ktorej poloha je pevná vzhľadom k ochrannej konštrukcii, pripúta na strane, na ktorej sa má uskutočniť náraz. V prípade traktora s pohonom dvoch kolies to je normálne zadná náprava, toto usporiadanie je znázornené v prílohe IV, obrázok 7. Táto náprava sa pripúta dvoma lanami v bodoch priamo pod ňou, jedno prechádza bodom pripevnenia približne 1,5 m pred nápravou a ďalšie bodom približne 1,5 m za nápravou. Laná sa utiahnu tak, aby nenastala deformácia pneumatiky nachádzajúcej sa pri lane, ako je znázornené v bode 3.1.5 prílohy II. Po pripútaní sa umiestni drevený hranol ako podpera pri kolese protiľahlom voči závažiu a zaistí sa k podlahe tak, aby bol pridržiavaný tesne pri ráfiku kolesa počas nárazu, ako znázorňuje obrázok 7 v prílohe IV. Dĺžka hranola sa zvolí tak, aby vtedy, keď je v polohe proti kolesu, zvieral uhol 30 ± 3° s horizontálou. Jeho dĺžka musí byť 20 až 25 násobkom jeho hrúbky a jeho šírka 2 až 3 násobkom jeho hrúbky. Obidvom nápravám sa zabráni v pohybe do boku pomocou hranola pripevneného k podlahe na vonkajšej strane kolesa, ktorá je protiľahlá k strane, na ktorú je vedený náraz.

                     1.3.3.

                     Kĺbový traktor sa pripúta tak, aby časť, ktorá nesie ochrannú konštrukciu, bola pevne pripojená k zemi, ako v prípade traktora s pevnou konštrukciou.
                     Obidve nápravy kĺbového traktora sa pripútajú k zemi. Náprava a kolesá tej časti traktora, na ktorej je namontovaná ochranná konštrukcia, sa pripútajú a podoprú tak, ako je uvedené v prílohe IV, obrázok 7. Kĺbový spoj sa podoprie hranolom s prierezom najmenej 100 × 100 mm a pripúta sa ku koľajniciam. Podpera sa umiestni oproti kĺbovému spoju a zaistí sa k podlahe tak, aby mala rovnaký účinok, ako podpera pre zadné koleso a poskytovala podobnú oporu, ako sa dosahuje pri traktoroch s pevnou konštrukciou.

                     1.3.4.

                     Závažie sa vytiahne späť, až jeho ťažisko bude nad výškou bodu nárazu podľa vzorca:
                     H = 125 + 0,150 W

               1.4.   Tlaková skúška na zadnú časť
         Traktor sa umiestni na skúšobné zariadenie opísané v bode 2.6 prílohy II a znázornené v prílohe IV, obrázok 8 a 10 takým spôsobom, aby zadná hrana nosníka bola nad najzadnejšou hornou časťou ochrannej konštrukcie, ktorá znáša zaťaženie a stredná pozdĺžna rovina traktora bola v strede medzi bodmi pôsobenia sily na nosník.
         Pod nápravy sa umiestnia podpery nápravy tak, aby pneumatiky neboli zaťažené tlakovou silou. Pôsobiaca sila zodpovedá dvojnásobku hmotnosti traktora, ako je definované v bode 1.3 prílohy II. Môže sa vyskytnúť potreba pripútania prednej časti traktora.
         1.5.   Tlaková skúška na prednú časť

                     1.5.1.

                     Je identická s tlakovou skúškou na zadnú časť s tou výnimkou, že čelná hrana nosníka je nad najprednejšou hornou časťou ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení.

                     1.5.2.

                     Ak predná časť strechy ochrannej konštrukcie nie je schopná odolať plnej tlakovej sile, pôsobí sa silou dovtedy, kým sa strecha deformuje tak, že splynie s rovinou spájajúcou hornú časť ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení s tou prednou časťou traktora, ktorá je schopná uniesť hmotnosť traktora, keď sa prevráti. Pôsobiaca sila sa potom odstráni a traktor sa znova umiestni tak, aby bol nosník nad tým bodom ochrannej konštrukcie, ktorý by podopieral zadnú časť traktora pri úplnom prevrátení traktora, ako znázorňuje príloha IV, obrázok 10 a znova sa pôsobí plnou silou.

               2.   VOĽNÝ PRIESTOR

                     2.1.

                     „Voľný priestor“ je definovaný týmito rovinami, pričom traktor je na vodorovnej ploche:

                                 horizontálna, 95 cm nad stlačeným sedadlom,

                                 vertikálna, kolmá na strednú rovinu traktora a 10 cm za operadlom sedadla,

                                 vertikálna, rovnobežná so strednou rovinou traktora a 25 cm vľavo od stredu sedadla,

                                 vertikálna, rovnobežná so strednou rovinou traktora a 25 cm vpravo od stredu sedadla,

                                 naklonená rovina, v ktorej leží horizontálna priamka zvierajúca pravý uhol so strednou rovinou traktora, 95 cm nad stlačeným sedadlom a 45 cm (plus normálny pohyb sedadla dopredu a dozadu) pred operadlom sedadla. Táto naklonená rovina prechádza pred volantom a jej najbližší bod je 4 cm od okraja volantu.

                     2.2.

                     Poloha operadla sedadla je určená bez zohľadnenia akéhokoľvek jeho čalúnenia. Sedadlo je v najzadnejšej polohe pre bežne sediacu obsluhu traktora a vo svojej najvyššej polohe, ak je nezávisle meniteľná. Ak je zavesenie sedadla nastaviteľné, nastaví sa v strednej polohe a je zaťažené 75 kg.

               3.   VYKONÁVANÉ MERANIA
         3.1.   Zlomy a trhliny
         Po každej skúške sa musia všetky konštrukčné prvky, spoje a pripevňovacie časti traktora podrobiť vizuálnej kontrole na zlomy a trhliny, pričom malé trhliny na nedôležitých častiach sa neberú do úvahy.
         3.2.   Voľný priestor

                     3.2.1.

                     Po každej skúške sa kontroluje ochranná konštrukcia, aby sa zistilo, či nejaká časť ochrannej konštrukcie neprenikla do voľného priestoru okolo sedadla vodiča definovaného podľa bodu 2.

                     3.2.2.

                     Okrem toho sa musí prekontrolovať ochranná konštrukcia, aby sa zistilo, či sa nejaká časť voľného priestoru nenachádza mimo ochrany ochrannej konštrukcie. Mimo ochranu ochrannej konštrukcie sa na tento účel považuje stav, keď sa ktorákoľvek jeho časť dotkne rovného povrchu zeme pri prevrátení traktora v smere, z ktorého bol vedený náraz. Pri nastavení rozchodu pneumatík a pásov sa na tento účel berú do úvahy najmenšie hodnoty uvedené výrobcom.

               3.3.   Maximálna okamžitá deformácia
         Pri skúškach bočným nárazom sa zaznamenáva rozdiel maximálnej okamžitej deformácie a trvalej deformácie vo výške 950 mm nad zaťaženým sedadlom. Jeden koniec tiahla, opísaného v bode 2.7.1 prílohy II sa pripojí na hornú časť ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení a druhý koniec sa pretiahne otvorom vo vertikálnom meradle. Poloha trecieho krúžku na tiahle po náraze udáva maximálnu okamžitú deformáciu.
         3.4.   Trvalá deformácia
         Po poslednej tlakovej skúške sa zaznamená trvalá deformácia ochrannej konštrukcie. Na tento účel sa pred začatím skúšok zaznamená poloha hlavných prvkov ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení vzhľadom k referenčnému bodu sedadla.

            B.   Skúšobná metóda II
         1.   NÁRAZOVÉ A TLAKOVÉ SKÚŠKY
         1.1.   Náraz zozadu

                     1.1.1.

                     Traktor sa musí umiestniť oproti závažiu tak, aby závažie zasiahlo ochrannú konštrukciu chrániacu pri prevrátení, keď je nárazová plocha závažia a reťaze alebo oceľové laná pod uhlom 20° od vertikály, pokiaľ nemá ochranná konštrukcia chrániaca pri prevrátení v mieste nárazu počas deformácie väčší uhol voči vertikále. V tomto prípade sa musí nárazová plocha nastaviť prídavnou podperou tak, aby bola plocha v momente maximálnej deformácie v bode nárazu rovnobežná s ochrannou konštrukciou chrániacou pri prevrátení, pričom reťaze alebo oceľové laná zostávajú pod uhlom 20° od vertikály. Musia sa urobiť kroky na zníženie tendencie závažia otáčať sa okolo bodu nárazu. Výška zavesenia závažia sa nastaví tak, aby jeho ťažisko prechádzalo bodom dotyku.
                     Bodom nárazu je tá časť ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení, u ktorej sa predpokladá, že sa prvá dotkne zeme pri prevrátení dozadu, väčšinou horná hrana. Poloha ťažiska závažia je v jednej šestine šírky vrchnej časti ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení smerom dovnútra od vertikálnej roviny rovnobežnej so strednou rovinou traktora a dotýkajúcej sa vonkajšieho okraja vrchnej časti ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení.
                     Ak však zakrivenie zadnej časti ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení začína vo väčšej vzdialenosti, ako jedna šestina šírky vrchnej časti konštrukcie v smere od vertikálnej roviny, náraz musí byť vedený na začiatku tohto zakrivenia, t. j. v bode, kde sa tohto zakrivenia dotýka čiara kolmá na strednú rovinu traktora (pozri prílohu IV, obrázok 9).
                     Ak by vyčnievajúci prvok vytváral neprimeranú plochu pre závažie, pripevní sa oceľová doska primeranej hrúbky s dĺžkou asi 300 mm takým spôsobom, aby to nemalo vplyv na pevnosť ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení.

                     1.1.2.

                     Traktory s pevnou konštrukciou sa pripútajú. Body pripútania lán sú asi 2 m za zadnou nápravou a 1,5 m pred prednou nápravou. Sú buď v rovine, v ktorej sa bude pohybovať ťažisko, alebo výslednú silu v tejto rovine musí vyvinúť viac ako jedno pripútanie, ako je v prílohe IV, obrázok 5.
                     Laná sa utiahnu tak, aby deformácia v predných a zadných pneumatikách zodpovedala hodnotám uvedeným v bode 3.1.5 prílohy II. Keď sa laná utiahli, pred zadné kolesá sa založí drevený hranol štvorcového prierezu 150 × 150 mm a pritlačí sa ku kolesám.

                     1.1.3.

                     Kĺbové traktory sa pripútajú v oboch nápravách. Náprava tej časti traktora, na ktorej je namontovaná ochranná konštrukcia chrániaca pri prevrátení, sa považuje za zadnú nápravu v prílohe IV, obrázok 5. Kĺbový spoj sa podoprie nosníkom štvorcového prierezu 100 × 100 mm a pevne sa ukotví pomocou oceľových lán pripojených ku koľajniciam.

                     1.1.4.

                     Závažie sa vytiahne späť, až jeho ťažisko je nad výškou bodu nárazu podľa vzorca:
                     H = 2,165 × 10-8 × WL2 alebo H = 5,73 × 10-2 × I
                     kde:

                                 H

                                 =

                                 výška pádu v milimetroch;

                                 W

                                 =

                                 hmotnosť traktora, ako je definovaná v bode 1.3 prílohy II;

                                 L

                                 =

                                 maximálny rázvor traktora v milimetroch;

                                 I

                                 =

                                 moment zotrvačnosti zadnej nápravy bez kolies v kilogramoch na štvorcový meter (kg/m2).

                           Závažie sa potom spustí a nechá sa naraziť do ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení.

                     1.1.5.

                     V prípade traktora, ktorého minimálne 50 % hmotnosti, ako je definované v bode 1.3 prílohy II, spočíva na prednej náprave, sa nevykonáva náraz zozadu.

               1.2.   Náraz spredu

                     1.2.1.

                     Traktor sa umiestni oproti závažiu tak, aby závažie zasiahlo ochrannú konštrukciu chrániacu pri prevrátení, keď nárazová plocha závažia a reťaze alebo oceľové laná sú pod uhlom 20° od vertikály, pokiaľ nemá ochranná konštrukcia chrániaca pri prevrátení v mieste nárazu počas deformácie väčší uhol voči vertikále. V tomto prípade sa nárazová plocha závažia nastaví prídavnou podperou tak, aby bola plocha v momente maximálnej deformácie v bode nárazu rovnobežná s ochrannou konštrukciou chrániacou pri prevrátení, pričom reťaze alebo oceľové laná zostávajú pod uhlom 20° na vertikálu. Musia sa urobiť kroky na zníženie tendencie závažia otáčať sa okolo bodu nárazu. Výška zavesenia závažia sa nastaví tak, aby jeho ťažisko prechádzalo bodom dotyku.
                     Bodom nárazu je tá časť ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení, u ktorej sa predpokladá, že sa prvá dotkne zeme pri prevrátení do strany pri jazde dopredu, väčšinou horný predný roh. Poloha ťažiska závažia je maximálne 80 mm od vertikálnej roviny rovnobežnej so strednou rovinou traktora a dotýkajúcej sa vonkajšieho okraja vrchnej časti ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení.
                     Ak však zakrivenie prednej časti ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení začína vo väčšej vzdialenosti ako 80 mm dovnútra tejto vertikálnej roviny, náraz sa vedie na začiatku tohto zakrivenia, t. j. v bode, kde sa tohto zakrivenia dotýka čiara kolmá na strednú rovinu traktora (pozri prílohu IV, obrázok 9).

                     1.2.2.

                     Traktory s pevnou konštrukciou sa pripútajú tak, ako je znázornené v prílohe IV, obrázok 6. Body pripútania lana sú asi 2 m za zadnou nápravou a 1,5 m pred prednou nápravou.
                     Laná sa utiahnu tak, aby deformácia v predných a zadných pneumatikách zodpovedala hodnotám uvedeným v bode 3.1.5 prílohy II. Keď sa laná utiahli, pred zadné kolesá sa založí drevený hranol štvorcového prierezu 150 × 150 mm a pritlačí sa ku kolesám.

                     1.2.3.

                     Kĺbové traktory sa pripútajú v oboch nápravách. Náprava tej časti traktora, na ktorej je namontovaná ochranná konštrukcia chrániaca pri prevrátení, sa považuje za zadnú nápravu v prílohe IV, obrázok 6. Kĺbový spoj sa podoprie hranolom štvorcového prierezu 100 × 100 mm a pevne sa pripúta pomocou oceľových lán pripevnených ku koľajniciam.

                     1.2.4.

                     Závažie sa vytiahne späť, aby jeho ťažisko bolo nad výškou bodu nárazu podľa vzorca:
                     H = 125 + 0,020 W

               1.3.   Bočný náraz

                     1.3.1.

                     Traktor sa umiestni oproti závažiu tak, aby závažie zasiahlo ochrannú konštrukciu chrániacu pri prevrátení, keď nárazová plocha závažia a reťaze alebo oceľové laná sú vo vertikálnej polohe, pokiaľ ochranná konštrukcia chrániaca pri prevrátení v mieste nárazu počas deformácie nemá inú polohu ako vertikálnu. V tomto prípade sa nárazová plocha závažia nastaví prídavnou podperou tak, aby bola plocha v momente maximálnej deformácie v bode nárazu rovnobežná s ochrannou konštrukciou chrániacou pri prevrátení, pričom reťaze alebo oceľové laná zostávajú vo vertikálnej polohe. Výška zavesenia závažia sa nastaví tak, aby jeho ťažisko prechádzalo bodom dotyku.
                     Bodom nárazu je tá časť ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení, u ktorej sa predpokladá, že sa prvá dotkne zeme pri prevrátení do strany, väčšinou horná hrana. Pokiaľ nie je isté, že iná časť tejto hrany sa nedotkne zeme ako prvá, bod nárazu je v rovine kolmej na strednú rovinu traktora a prechádzajúcej stredom sedadla v strednom bode jeho nastavenia. Musia sa urobiť kroky, aby sa znížila tendencia závažia preklopiť sa okolo bodu nárazu. V prípade traktora s meniteľnou polohou riadenia (t. j. s meniteľnou polohou sedadla a volantu) sa bod nárazu určí vo vzťahu k priesečníku strednej roviny traktora s rovinou na ňu kolmou a priamkou prechádzajúcou bodom, ktorý je rovnako vzdialený od oboch referenčných bodov sedadla.

                     1.3.2.

                     Pre traktory s pevnou konštrukciou sa každá náprava, ktorej poloha je pevná vzhľadom k ochrannej konštrukcii, pripúta na strane, na ktorej sa má uskutočniť náraz. V prípade traktora s pohonom dvoch kolies to je zadná náprava; toto usporiadanie je znázornené v prílohe IV, obrázok 7. Dve laná prechádzajú ponad nápravu z bodov priamo pod ňou, jedno prechádza bodom pripevnenia približne 1,5 m pred nápravou a ďalšie bodom približne 1,5 m za nápravou. Laná sa utiahnu tak, aby nenastala deformácia pneumatiky susediacej s lanami, ako je znázornené v bode 3.1.5 prílohy II. Po pripútaní sa umiestni drevený hranol ako podpera pri kolese oproti závažiu a zaistí sa k podlahe tak, aby bol pridržiavaný tesne k ráfiku kolesa počas nárazu, ako znázorňuje obrázok 7 v prílohe IV. Dĺžka hranola sa zvolí tak, aby ak je v polohe oproti kolesu, zvieral uhol 30 ± 3° s horizontálou. Jeho dĺžka je 20- až 25-násobkom jeho hrúbky a jeho šírka 2- až 3-násobkom jeho hrúbky. Obidvom nápravám sa zabráni v pohybe do boku pomocou hranola pripevneného k podlahe, na vonkajšej strane kolesa na strane, ktorá je protiľahlá k strane, na ktorú je vedený náraz.

                     1.3.3.

                     Kĺbový traktor sa pripúta tak, aby časť, ktorá nesie ochrannú konštrukciu, bola pevne pripojená k zemi, ako v prípade traktora s pevnou konštrukciou.
                     Obidve nápravy kĺbového traktora sa pripútajú k zemi. Náprava a kolesá tej časti traktora, na ktorej je namontovaná ochranná konštrukcia, sa pripútajú a podoprú tak, ako je uvedené v prílohe IV, obrázok 7. Kĺbový spoj sa podoprie hranolom s prierezom najmenej 100 ×100 mm a pripúta sa ku koľajniciam. Podpera sa umiestni oproti kĺbovému spoju a zaistí sa k podlahe tak, aby mala rovnaký účinok ako podpera pre zadné koleso a poskytovala podobnú oporu, ako sa dosahuje pri traktoroch s pevnou konštrukciou.

                     1.3.4.

                     Závažie sa vytiahne späť, aby jeho ťažisko bolo nad výškou bodu nárazu podľa vzorca:
                     H = 125 + 0,150 W

               1.4.   Tlaková skúška na zadnú časť
         Traktor sa umiestni na skúšobné zariadenie opísané v bode 2.6 prílohy II a znázornené v prílohe IV, obrázok 8 a 10 takým spôsobom, aby zadná hrana nosníka bola nad najzadnejšou hornou časťou ochrannej konštrukcie, ktorá znáša zaťaženie a stredná pozdĺžna rovina traktora bola v strede medzi bodmi pôsobenia sily na nosník.
         Pod nápravy sa umiestnia podpery nápravy tak, aby pneumatiky neboli zaťažené tlakovou silou. Pôsobiaca sila zodpovedá dvojnásobku hmotnosti traktora, ako je definované v bode 1.3 prílohy II. Môže sa vyskytnúť potreba pripútania prednej časti traktora.
         1.5.   Tlaková skúška na prednú časť

                     1.5.1.

                     Táto skúška je identická s tlakovou skúškou na zadnú časť s tou výnimkou, že čelná hrana nosníka je nad najprednejšou hornou časťou ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení.

                     1.5.2.

                     Ak by predná časť strechy ochrannej konštrukcie nebola schopná odolať plnej tlakovej sile, pôsobí sa silou dovtedy, kým sa strecha nedeformuje tak, že splynie s rovinou spájajúcou hornú časť ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení s tou prednou časťou traktora, ktorá je schopná uniesť hmotnosť traktora, keď sa prevráti. Pôsobiaca sila sa potom odstráni a traktor sa znova umiestni tak, aby bol nosník nad tým bodom ochrannej konštrukcie, ktorý by podopieral zadnú časť traktora pri úplnom prevrátení traktora, ako znázorňuje príloha IV, obrázok 10 a znova sa pôsobí plnou silou.

               2.   VOĽNÝ PRIESTOR

                     2.1.

                     Voľný priestor je znázornený na obrázku 3 prílohy IV a je definovaný vzhľadom k vertikálnej referenčnej rovine spravidla pozdĺžnej k traktoru a prechádzajúcej referenčným bodom sedadla, opísaným v časti 2.3, a stredom volantu. Predpokladá sa, že referenčná rovina je schopná pohybovať sa horizontálne spolu so sedadlom a volantom pri pôsobení zaťaženia, zostáva však kolmá na podlahu traktora alebo ochrannú konštrukciu, ak je namontovaná pružne.
                     Ak je volant nastaviteľný, jeho poloha by mala byť ako pri normálnom riadení v sede.

                     2.2.

                     Hranice voľného priestoru sú:

                                 2.2.1.

                                 vertikálne roviny 250 mm na každej strane referenčnej roviny siahajúce nahor 300 mm od referenčného bodu sedadla;

                                 2.2.2.

                                 rovnobežné roviny siahajúce od horného okraja rovín uvedených v bode 2.2.1 do maximálnej výšky 900 mm nad referenčným bodom sedadla a naklonené tak, aby horná hrana roviny na strane, z ktorej sa vedie bočný náraz, bola najmenej 100 mm od referenčnej roviny;

                                 2.2.3.

                                 horizontálna rovina 900 mm nad referenčným bodom sedadla;

                                 2.2.4.

                                 naklonená rovina kolmá na referenčnú rovinu a zahrňujúca bod 900 mm priamo nad referenčným bodom sedadla a najzadnejší bod konštrukcie sedadla vrátane jeho zavesenia;

                                 2.2.5.

                                 vertikálna rovina kolmá na referenčnú rovinu rozprestierajúca sa smerom dolu od najzadnejšieho bodu sedadla;

                                 2.2.6.

                                 zakrivená plocha kolmá na referenčnú rovinu s polomerom 120 mm dotýkajúca sa rovín uvedených v bodoch 2.2.3 a 2.2.4;

                                 2.2.7.

                                 zakrivená plocha kolmá na referenčnú plochu s polomerom 900 mm a rozprestierajúca sa smerom dopredu do vzdialenosti 400 mm od roviny uvedenej v bode 2.2.3, ktorej sa dotýka v bode 150 mm pred referenčným bodom sedadla;

                                 2.2.8.

                                 naklonená rovina kolmá na referenčnú rovinu spájajúce sa s plochou uvedenou v bode 2.2.7 na jej prednej hrane a prechádzajúca bodom 40 mm od volantu. V prípade vysokej polohy volantu sa táto rovina nahradí rovinou dotýkajúcou sa plochy uvedenej v bode 2.2.7;

                                 2.2.9.

                                 vertikálna rovina kolmá na referenčnú rovinu, prechádzajúca 40 mm pred volantom;

                                 2.2.10.

                                 horizontálna rovina prechádzajúca referenčným bodom sedadla;

                                 2.2.11.

                                 v prípade traktora s meniteľnou polohou riadenia (t. j. s meniteľnou polohou sedadla a volantu) má byť voľný priestor kombináciou oboch voľných priestorov určených dvoma polohami volantu a sedadla;

                                 2.2.12.

                                 v prípade traktora, ktorý možno vybaviť dodatočnými sedadlami, sú skúšky založené na kombinovanom voľnom priestore referenčných bodov sedadiel všetkých dostupných možností montáže sedadla. Ochranná konštrukcia proti prevráteniu nesmie zasahovať do kombinovaného voľného priestoru okolo rôznych referenčných bodov sedadiel;

                                 2.2.13.

                                 keď sa po vykonanej skúške navrhuje nové dodatočné sedadlo, výpočtom sa určí, či sa celý voľný priestor okolo referenčného bodu nového sedadla nachádza vo vnútri predtým stanoveného kombinovaného voľného priestoru. Ak nie je, vyžaduje sa nová skúška.

                     2.3.

                     Umiestnenie sedadla a referenčný bod sedadla

                     2.3.1.

                     Na účely definície voľného priestoru v časti 2.1 je sedadlo v najzadnejšej polohe v rozsahu horizontálneho nastavenia. Sedadlo sa nastaví do stredu vertikálneho rozsahu nastavenia, ak je nezávislé od nastavenia jeho horizontálnej polohy.
                     Referenčný bod sa stanoví pomocou zariadenia, zobrazeného na obrázku 1 a 2 prílohy IV na simuláciu zaťaženia ľudskou posádkou. Zariadenie pozostáva z „dosky sedadla“ a dosiek operadla. Spodná doska operadla je kĺbovito spojená v priestore sedacích kostí (A) a bedier (B), kĺb (B) je výškovo nastaviteľný.

                     2.3.2.

                     Referenčný bod je definovaný ako bod v pozdĺžnej strednej rovine sedadla, v ktorom sa pretína rovina dotýkajúca sa spodnej časti operadla a horizontálna rovina. Táto horizontálna rovina pretína spodný povrch „dosky sedadla“ 150 mm pred hore uvedenou dotýkajúcou sa rovinou.

                     2.3.3.

                     Ak je zavesenie sedadla vybavené nastavením podľa hmotnosti vodiča, sedadlo sa nastaví do polovice dynamického rozsahu.
                     Zariadenie sa položí na sedadlo. Potom sa zaťaží silou 550 N v bode 50 mm pred kĺbom (A) a obidve časti dosky operadla sa zľahka pritlačia na operadlo sedadla tak, aby sa ho dotýkali.

                     2.3.4.

                     Ak nie je možné určiť jednoznačne dotyčnicu pre každú oblasť operadla (pod a nad oblasťou bedier), je potrebné postupovať takto:

                                 2.3.4.1.

                                 ak nie je možné jednoznačne určiť dotyčnicu k spodnej oblasti, pritlačí sa spodná časť dosky operadla vertikálne k operadlu;

                                 2.3.4.2.

                                 ak nie je možné jednoznačne určiť dotyčnicu k hornej oblasti, upevní sa kĺb (B) vo výške 230 mm nad dolným povrchom „dosky sedadla“, ak je spodná časť dosky operadla vertikálna. Potom sa obidve časti dosky operadla zľahka pritlačia k operadlu.

               3.   VYKONÁVANÉ MERANIA
         3.1.   Zlomy a trhliny
         Po každej skúške sa konštrukčné prvky, spoje a pripevňovacie časti traktora podrobia vizuálnej kontrole na zlomy a trhliny, pričom malé trhliny na nedôležitých častiach sa neberú do úvahy.
         3.2.   Chránený priestor

                     3.2.1.

                     Pri každej skúške sa kontroluje ochranná konštrukcia, aby sa zistilo, či nejaká časť ochrannej konštrukcie neprenikla do voľného priestoru okolo sedadla vodiča definovaného podľa bodu 2.1 a 2.2.

                     3.2.2.

                     Okrem toho sa ochranná konštrukcia kontroluje, aby sa zistilo, či nejaká časť voľného priestoru nie je mimo ochrany ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení. Takýto stav by nastal vtedy, keď by sa ktorákoľvek jeho časť dotkla rovného povrchu zeme pri prevrátení traktora v smere, z ktorého bol vedený náraz. Pri nastavení rozchodu pneumatík a pásov sa na tento účel berú do úvahy najmenšie hodnoty uvedené výrobcom.

               3.3.   Maximálna okamžitá deformácia
         Pri skúškach bočným nárazom sa zaznamenáva rozdiel maximálnej okamžitej deformácie a trvalej deformácie vo výške 900 mm nad a 150 mm pred referenčným bodom sedadla. Jeden koniec tiahla opísaného v bode 2.7.1 prílohy II sa pripojí na hornú časť ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení a druhý koniec sa pretiahne otvorom vo vertikálnom meradle. Poloha trecieho krúžku na tiahle po náraze udáva maximálnu okamžitú deformáciu.
         3.4.   Trvalá deformácia
         Po poslednej tlakovej skúške sa zaznamená trvalá deformácia ochrannej konštrukcie. Na tento účel sa pred začatím skúšok zaznamená poloha hlavných prvkov ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení vzhľadom k referenčnému bodu sedadla.

         PRÍLOHA IV
         OBRÁZKY

         PRÍLOHA V

         PRÍLOHA VI

            ZNAČKY

         Značka typového schválenia komponentu ES pozostáva z obdĺžnika obklopujúceho malé písmeno „e“, za ktorým je rozlišovacie číslo členského štátu, ktorý udelil typové schválenie komponentu:
         1. pre Nemecko;
         2. pre Francúzsko;
         3. pre Taliansko;
         4. pre Holandsko;
         5. pre Švédsko;
         6. pre Belgicko;
         7. pre Maďarsko;
         8. pre Českú republiku;
         9. pre Španielsko;
         11. pre Spojené kráľovstvo;
         12. pre Rakúsko;
         13. pre Luxembursko;
         17. pre Fínsko;
         18. pre Dánsko;
         19. pre Rumunsko;
         20. pre Poľsko;
         21. pre Portugalsko;
         23. pre Grécko;
         24. pre Írsko;
         26. pre Slovinsko;
         27. pre Slovensko;
         29. pre Estónsko;
         32. pre Lotyšsko;
         34. pre Bulharsko;
         36. pre Litvu;
         49. pre Cyprus;
         50. pre Maltu.
         Značka musí v blízkosti obdĺžnika obsahovať aj číslo typového schválenia komponentu ES, ktoré zodpovedá číslu osvedčenia o typovom schválení komponentu ES, vydaného z hľadiska pevnosti typu ochrannej konštrukcie a jej pripojenia na traktor.

            Príklad značky typového schválenia komponentu ES

         PRÍLOHA VII

         PRÍLOHA VIII

            Podmienky pre typové schválenie ES

                     1.

                     Žiadosť o typové schválenie ES pre traktor z hľadiska pevnosti ochrannej konštrukcie a pevnosti jej pripevnenia na traktore predloží výrobca traktora alebo jeho splnomocnený zástupca.

                     2.

                     Traktor predstavujúci typ schvaľovaného traktora, na ktorý sa pripevní ochranná konštrukcia riadne schválená, sa predvedie príslušnej technickej službe zodpovednej za vykonávanie skúšok schválenia typu.

                     3.

                     Technická služba zodpovedná za vykonanie skúšok typového schválenia prekontroluje, či schválený typ ochrannej konštrukcie je určený na namontovanie na typ traktora, pre ktorý sa požaduje typové schválenie. Overí sa hlavne, či pripevnenie ochrannej konštrukcie zodpovedá pripevneniu skúšanému vtedy, keď bolo udelené typové schválenie komponentu ES.

                     4.

                     Držiteľ typového schválenia ES môže požadovať jeho rozšírenie na iné typy ochranných konštrukcií.

                     5.

                     Príslušné orgány udelia takéto rozšírenie za týchto podmienok:

                                 5.1.

                                 novému typu ochrannej konštrukcie a jej pripevneniu na traktore bolo udelené typové schválenie komponentu ES;

                                 5.2.

                                 konštrukcia je určená na montáž na typ traktora, pre ktorý sa požaduje rozšírenie typového schválenia ES;

                                 5.3.

                                 pripevnenie ochrannej konštrukcie na traktore zodpovedá pripevneniu skúšanému vtedy, keď bolo udelené typové schválenie komponentu ES.

                     6.

                     Osvedčenie, ktorého vzor je uvedený v prílohe IX, sa priloží k osvedčeniu o typovom schválení ES pre každé typové schválenie alebo rozšírenie typového schválenia, ktoré bolo udelené alebo odmietnuté.

                     7.

                     Ak sa predkladá žiadosť o typové schválenie ES pre typ traktora súčasne so žiadosťou o typové schválenie komponentu ES pre typ ochrannej konštrukcie určenej na montáž na typ traktora, pre ktorý sa požaduje typové schválenie, kontroly uvedené v bodoch 2 a 3 sa nevykonávajú.

         PRÍLOHA IX

         PRÍLOHA X
         ČASŤ A

            Zrušená smernica so zoznamom neskorších zmien a doplnení

         (v zmysle článku 13)

                     Smernica Rady 77/536/EHS
                     (Ú. v. ES L 220, 29.8.1977, s. 1).

                     Časť X prílohy I k Aktu o pristúpení z roku 1979
                     (Ú. v. ES L 291, 19.11.1979, s. 108).

                     Časť IX A prílohy I k Aktu o pristúpení z roku 1985
                     (Ú. v. ES L 302, 15.11.1985, s. 209).

                     Smernica Rady 87/354/EHS
                     (Ú. v. ES L 192, 11.7.1987, s. 43).

                     Iba pokiaľ ide o odkazy v bode 9 písm. a) prílohy na smernicu 77/536/EHS.

                     Smernica Rady 89/680/EHS
                     (Ú. v. ES L 398, 30.12.1989, s. 26).

                     Bod XI.C.II.2 prílohy I k Aktu o pristúpení z roku 1994
                     (Ú. v. ES C 241, 29.8.1994, s. 205).

                     Smernica Komisie 1999/55/ES
                     (Ú. v. ES L 146, 11.6.1999, s. 28).

                     Bod I.A.21 prílohy II k Aktu o pristúpení z roku 2003
                     (Ú. v. EÚ L 236, 23.9.2003, s. 53).

                     Smernica Rady 2006/96/ES
                     (Ú. v. EÚ L 363, 20.12.2006, s. 81).

                     Iba pokiaľ ide o odkazy v článku 1 na smernicu 77/536/EHS a v prílohe bode 20.

               ČASŤ B

            Lehoty na transpozíciu do vnútroštátneho práva a uplatňovanie

         (v zmysle článku 13)

                     Smernica

                     Lehota na transpozíciu

                     Dátum uplatňovania

                     77/536/EHS

                     29. december 1978

                     —

                     87/354/EHS

                     31. december 1987

                     —

                     89/680/EHS

                     3. január 1990

                     —

                     1999/55/ES

                     30. jún 2000 (1)

                     —

                     2006/96/ES

                     1. január 2007

                     —

            (1)  Podľa článku 2 smernice 1999/55/ES:

            „1.   Od 1. júla 2000 členské štáty nesmú:

                        —

                        odmietnuť udeliť schválenie typu ES a vydať doklad podľa článku 10 ods. 1 tretej zarážky smernice 74/150/EHS alebo národné typové schválenie, pokiaľ ide o akýkoľvek typ traktora alebo

                        —

                        zakázať uvedenie traktorov do prevádzky,

                  ak takéto traktory spĺňajú požiadavky smernice 77/536/EHS, zmenenej a doplnenej touto smernicou.
            2.   Od 1. januára 2001 členské štáty:

                        —

                        už nesmú vydávať dokument podľa článku 10 ods. 1 tretej zarážky smernice 74/150/EHS, pokiaľ ide o akýkoľvek typ traktora, ktorý nespĺňa požiadavky smernice 77/536/EHS, zmenenej a doplnenej touto smernicou,

                        —

                        môžu odmietnuť udeliť národné typové schválenie, pokiaľ ide o typ traktora, ktorý nespĺňa požiadavky smernice 77/536/EHS, zmenenej a doplnenej touto smernicou.“

         PRÍLOHA XI

            TABUĽKA ZHODY

                     Smernica 77/536/EHS

                     Smernica 1999/55/ES

                     Táto smernica

                     článok 9

                     článok 1

                     článok 1

                     článok 2

                     článok 2

                     článok 3

                     článok 3

                     článok 4

                     článok 4

                     článok 5

                     článok 5

                     článok 6

                     článok 6

                     článok 7

                     článok 7

                     —

                     článok 2

                     článok 8

                     článok 8

                     článok 9

                     články 10 a 11

                     články 10 a 11

                     článok 12, odsek 1

                     —

                     článok 12, odsek 2

                     článok 12

                     —

                     článok 13

                     —

                     článok 14

                     článok 13

                     článok 15

                     prílohy I až IX

                     prílohy I až IX

                     —

                     príloha X

                     —

                     príloha XI


Dôležité právne oznámenie

|

32003L0102

Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/102/ES zo 17. novembra 2003 o ochrane chodcov a iných zraniteľných účastníkov cestnej premávky pred zrážkou a v prípade zrážky s motorovým vozidlom a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 70/156/EHS

Úradný vestník L 321 , 06/12/2003 S. 0015 - 0025 CS.ES Kapitola 13 Zväzok 32 S. 670  - 680 ET.ES Kapitola 13 Zväzok 32 S. 670  - 680 HU.ES Kapitola 13 Zväzok 32 S. 670  - 680 LT.ES Kapitola 13 Zväzok 32 S. 670  - 680 LV.ES Kapitola 13 Zväzok 32 S. 670  - 680 MT.ES Kapitola 13 Zväzok 32 S. 670  - 680 PL.ES Kapitola 13 Zväzok 32 S. 670  - 680 SK.ES Kapitola 13 Zväzok 32 S. 670  - 680 SL.ES Kapitola 13 Zväzok 32 S. 670  - 680

		Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/102/ESzo 17. novembra 2003o ochrane chodcov a iných zraniteľných účastníkov cestnej premávky pred zrážkou a v prípade zrážky s motorovým vozidlom a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 70/156/EHSEURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 95,so zreteľom na návrh Komisie,so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru [1],konajúc v súlade s postupom stanoveným v článku 251 Zmluvy [2],keďže:(1) Z dôvodu zníženia počtu obetí cestných nehôd v spoločenstve je potrebné zaviesť opatrenia na zvýšenie ochrany chodcov a iných zraniteľných účastníkov cestnej premávky pred nárazom a v prípade čelného nárazu motorového vozidla.(2) V rámci akčného programu cestnej bezpečnosti je naliehavo potrebný balík pasívnych a aktívnych opatrení na zvýšenie bezpečnosti (zabránenie nehôd a zníženie sekundárnych účinkov nehôd skľudnením dopravy a zlepšením infraštruktúry).(3) Vnútorný trh zahŕňa oblasť bez vnútorných hraníc, v ktorej je zaručený voľný pohyb tovaru, osôb, služieb a kapitálu a na tento účel slúži systém typového schvaľovania motorového vozidla spoločenstva; technické požiadavky na typové schválenie motorových vozidiel z hľadiska ochrany chodcov by sa mali zosúladiť tak, aby sa zabránilo prijatiu požiadaviek, ktoré sa budú líšiť v rámci jednotlivých členských štátov, a aby sa zabezpečilo správne fungovanie vnútorného trhu.(4) Ciele ochrany chodcov sa môžu dosiahnuť kombináciou aktívnych a pasívnych bezpečnostných opatrení; odporúčania Európskeho výboru pre zvýšenie bezpečnosti vozidiel (EEVC) z júna 1999 sú predmetom širokého konsenzu v tejto oblasti; tieto odporúčania navrhujú výkonnostné požiadavky pre prednú časť konštrukcie určitých kategórií motorových vozidiel, aby sa znížila ich priebojnosť; v tejto smernici sú uvedené testy a limitné hodnoty založené na odporúčaniach EEVC.(5) Komisia by mala preskúmať uskutočniteľnosť a rozsah platnosti tejto smernice pre vozidlá s maximálnou hmotnosťou do 3,5 tony a podať Európskemu parlamentu a Rade správu o svojich zisteniach.(6) Táto smernica by sa mala považovať za jeden prvok širšieho balíka opatrení, ktoré má z hľadiska účastníkov cestnej premávky, vozidiel a infraštruktúry uskutočniť spoločenstvo, priemysel a príslušné orgány členských štátov na základe výmeny najlepšej praxe, aby zlepšili bezpečnosť chodcov a iných zraniteľných účastníkov cestnej premávky pred nárazom (aktívnu), pri náraze (pasívnu) a po náraze.(7) Vzhľadom na rýchly technologický rozvoj v tejto oblasti môže priemysel navrhnúť alternatívne opatrenia, ktoré budú z hľadiska skutočnej účinnosti minimálne rovnocenné opatreniam tejto smernice – buď pasívne alebo kombinácia aktívnych a pasívnych opatrení – a tieto sa posúdia po štúdiách uskutočniteľnosti vykonaných nezávislými expertmi do 1. júla 2004; zavedenie alternatívnych opatrení, ktoré budú z hľadiska skutočnej účinnosti minimálne rovnocenné, by si vyžadovalo úpravu alebo zmenu a doplnenie tejto smernice.(8) Vzhľadom na prebiehajúci výskum a technický pokrok v oblasti ochrany chodcov je vhodné zaviesť stupeň flexibility v tejto oblasti. Následne by táto smernica mala stanoviť základné požiadavky na ochranu chodcov vo forme testov, ktoré musia úspešne absolvovať nové typy vozidiel a nové vozidlá; technické predpisy pre vykonanie takých testov by sa mali prijať formou rozhodnutia Komisie.(9) Rýchly vývoj technológie v oblasti aktívnej bezpečnosti znamená, že systémy zmiernenia účinkov zrážky a zabránenia zrážky by mohli byť dôležitým prínosom pre väčšiu bezpečnosť napríklad vzhľadom na zníženie rýchlosti pri zrážke a korekciu smeru nárazu; vývoj takých technológií by mala táto smernica podporiť.(10) Združenia reprezentujúce európskych, japonských a kórejských výrobcov motorových vozidiel sa zaviazali uplatňovať odporúčania EEVC týkajúce sa limitných hodnôt a testov alebo dohodnuté opatrenia s minimálne rovnocenným účinkom od roku 2010 a prvý súbor limitných hodnôt a testov od roku 2005 pre nové typy vozidiel a uplatňovať prvý súbor testov pre 80 % všetkých nových vozidiel od 1. júla 2010, pre 90 % všetkých nových vozidiel od 1. júla 2011 a pre všetky nové vozidlá od 31. decembra 2012.(11) Táto smernica by mala prispieť k vytvoreniu vysokej úrovne ochrany v spojení s medzinárodným zosúladením legislatívy v tejto oblasti, ktorá začala podľa Dohody EHK – OSN týkajúcej sa tvorby globálnych technických predpisov pre kolesové vozidlá, vybavenie a časti, ktoré sa môžu montovať a/alebo používať na kolesových vozidlách z roku 1998.(12) Táto smernica je jednou zo samostatných smerníc, ktorej ustanovenia musia byť splnené aby bol dodržaný postup ES typového schválenia zavedený smernicou Rady 70/156/EHS zo 6. februára 1970 o aproximácii právnych predpisov členských štátov o typovom schválení motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel [3].(13) Smernica 70/156/EHS by sa preto mala podľa toho zmeniť a doplniť,PRIJALI TÚTO SMERNICU:Článok 11. Táto smernica sa uplatňuje na predné časti vozidiel. Na účely tejto smernice "vozidlo" znamená každé motorové vozidlo kategórie M1 s maximálnou hmotnosťou nepresahujúcou 2,5 tony a N1 odvodené z M1, s maximálnou hmotnosťou nepresahujúcou 2,5 tony, tak ako je definované v článku 2 a prílohe II k smernici 70/156/EHS.2. Účelom tejto smernice je zmierniť poranenia chodcov a iných zraniteľných účastníkov cestnej premávky pri náraze s prednou časťou vozidiel definovaných v odseku 1.Článok 21. S účinnosťou od 1. januára 2004 nesmie žiadny členský štát z dôvodov týkajúcich sa ochrany chodcov:- odmietnuť udelenie ES typového schválenia alebo národného typového schválenia pre typ vozidla alebo- zakázať registráciu, predaj alebo uvedenie do prevádzky vozidielza predpokladu, že vozidlá spĺňajú technické ustanovenia uvedené v bode 3.1. alebo 3.2. prílohy I.2. S účinnosťou od 1. októbra 2005 členské štáty z dôvodov týkajúcich sa ochrany chodcov, okrem prípadov uplatnenia ustanovení článku 8 ods. 2 smernice 70/156/EHS, už nesmú naďalej udeliť:- ES typové schválenie alebo- národné typové schváleniepre akýkoľvek typ vozidla, ak nespĺňa technické ustanovenia uvedené v bode 3.1. alebo 3.2. prílohy I.3. Odsek 2 sa neuplatňuje na vozidlá, ktoré sa nelíšia vo svojich hlavných znakoch konštrukcie karosérie a prednej časti stĺpikov A od typov vozidiel, ktorým bolo udelené ES typové schválenie alebo národné typové schválenie pred 1. októbrom 2005 a ktoré neboli už schválené podľa tejto smernice.4. S účinnosťou od 1. septembra 2010 členské štáty z dôvodov týkajúcich sa ochrany chodcov, okrem prípadov uplatnenia ustanovení článku 8 ods. 2 smernice 70/156/EHS, už nesmú naďalej udeliť:- ES typové schválenie alebo- národné typové schváleniepre akýkoľvek typ vozidla, ak nespĺňa technické ustanovenia uvedené v bode 3.2. prílohy I k tejto smernici.5. S účinnosťou od 31. decembra 2012 členské štáty z dôvodov týkajúcich sa ochrany chodcov:- budú považovať osvedčenia zhody, ktoré sprevádzajú nové vozidlá v súlade s ustanoveniami smernice 70/156/EHS za naďalej neplatné na účely článku 7 ods. 1 uvedenej smernice a- zakážu registráciu, predaj alebo uvedenie do prevádzky nových vozidiel, ktoré nie sú sprevádzané osvedčením o zhode v súlade so smernicou 70/156/EHS,ak nie sú splnené technické ustanovenia uvedené v bode 3.1. a 3.2. prílohy I.6. S účinnosťou od 1. septembra 2015 členské štáty z dôvodov týkajúcich sa ochrany chodcov:- budú považovať osvedčenia o zhode, ktoré sprevádzajú nové vozidlá v súlade s ustanoveniami smernice 70/156/EHS za naďalej neplatné na účely článku 7 ods. 1 uvedenej smernice a- zakážu registráciu, predaj alebo uvedenie do prevádzky nových vozidiel, ktoré nie sú sprevádzané osvedčením o zhode v súlade so smernicou 70/156/EHS,ak nie sú splnené technické ustanovenia uvedené v bode 3.2. prílohy I.Článok 3Podľa ustanovení článku 2 členské štáty zabezpečia, aby sa testy uvedené v bode 3.1. alebo 3.2. prílohy I vykonali v súlade s technickými predpismi, ktoré Komisia špecifikuje v rozhodnutí.Článok 4Každý mesiac schvaľovacie orgány členských štátov pošlú Komisii kópiu osvedčenia o typovom schválení, ktorého vzor je uvedený v doplnku 2 k prílohe II, za každé nové vozidlo, ktoré schválili v súlade s touto smernicou počas uvedeného mesiaca.Článok 51. Komisia konajúc na základe príslušných informácií oznámených schvaľovacími orgánmi a zainteresovanými stranami, ako aj na základe nezávislých štúdií bude monitorovať pokrok dosiahnutý priemyslom v oblasti ochrany chodcov a do 1. júla 2004 vykoná nezávislé posúdenie uskutočniteľnosti ustanovení prílohy I bodu 3.2 a najmä alternatívnych opatrení – buď pasívnych opatrení alebo kombinácie aktívnych a pasívnych opatrení – ktoré majú minimálne rovnocennú skutočnú účinnosť. Štúdie uskutočniteľnosti budú medzi iným založené na praktických testoch a nezávislých vedeckých štúdiách.2. Ak sa na základe posúdenia uskutočniteľnosti uvedeného v odseku 1 považuje za nevyhnutné prispôsobiť ustanovenia prílohy I bodu 3.2 tak, aby obsahovali kombináciu aktívnych a pasívnych opatrení, ktoré ponúkajú minimálne rovnakú úroveň ochrany ako existujúce opatrenia prílohy I bodu 3.2, Komisia predloží Európskemu parlamentu a Rade návrh na príslušnú zmenu a doplnenie smernice.3. Pokiaľ sa prispôsobenie smernice obmedzí na zavedenie alternatívnych pasívnych opatrení, ktoré ponúkajú minimálne rovnakú úroveň ochrany ako existujúce opatrenia prílohy I bodu 3.2, také prispôsobenie môže vykonať Výbor na prispôsobenie sa vedeckému pokroku v súlade s postupom stanoveným v článku 13 smernice 70/156/EHS.4. Pred 1. aprílom 2006 a potom každé dva roky podá Komisia Európskemu parlamentu a Rade správu o výsledkoch monitorovania uvedeného v odseku 1.Článok 6Smernica 70/156/EHS sa týmto mení a dopĺňa takto:1. Do prílohy I sa vkladajú tieto body:"9.23 Ochrana chodcov9.23.1 Podrobný popis, vrátane fotografií a/alebo výkresov vozidla z hľadiska konštrukcie, rozmerov, príslušných referenčných čiar a použitých materiálov prednej časti vozidla (vnútorných a vonkajších). Tento popis by mal obsahovať údaje o každom inštalovanom systéme aktívnej ochrany."2. Do oddielu A prílohy III sa vkladajú tieto body:"9.23 Ochrana chodcov9.23.1 Podrobný popis, vrátane fotografií a/alebo výkresov vozidla z hľadiska konštrukcie, rozmerov, príslušných referenčných čiar a použitých materiálov prednej časti vozidla (vnútorných a vonkajších). Tento popis by mal obsahovať údaje o každom inštalovanom systéme aktívnej ochrany."3. Do časti I prílohy IV sa vkladá nasledujúci bod 58 a poznámky pod čiarou:"Predmet schválenia | Smernica č. | Odkaz na úradný vestník | Vzťahuje sa na |M1 | M2 | M3 | N1 | N2 | N3 | O1 | O2 | O3 | O4 |58.Ochrana chodcov | 2003/102/ES | Ú. v. EÚ L 321, 6.12.2003, s. 15. | X [4] | | | X [4] [5] | | | | | | |4. Príloha XI sa mení a dopĺňa takto:- Do doplnku 1 sa vkladá tento bod 58:"Bod | Predmet schválenia | Smernica č. | M1 ≤ 2500 (1) kg | M1 >2500 (1) kg | M2 | M3 |58. | Ochrana chodcov | 2003/102/ES | X" | | | |- do doplnku 2 sa vkladá tento bod 58:"Bod | Predmet schválenia | Smernica č. | M1 | M2 | M3 | N1 | N2 | N3 | O1 | O2 | O3 | O4 |58. | Ochrana chodcov | 2003/102/ES" | | | | | | | | | | |- do doplnku 3 sa vkladá tento bod 58:"Bod | Predmet schválenia | Smernica č. | M2 | M3 | N1 | N2 | N3 | O1 | O2 | O3 | O4 |58. | Ochrana chodcov | 2003/102/ES" | | | | | | | | | |Článok 71. Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 31. decembra 2003. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.Tieto opatrenia sa uplatňujú s účinnosťou od 1. januára 2004.Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.Článok 8Táto smernica nadobúda účinnosť dňom jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie.Článok 9Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 17. novembra 2003Za Európsky parlamentpredsedaP. CoxZa RadupredsedaG. Alemanno[1] Ú. v. ES C 234, 30.9.2003, s. 10.[2] Stanovisko Európskeho parlamentu z 3. júla 2003 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku) a rozhodnutie Rady zo 4. novembra 2003 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).[3] Ú. v. ES L 42, 23.2.1970, s. 1. Smernica naposledy zmenená a doplnená nariadením (ES) č. 807/2003 (Ú. v. EÚ L 122, 16.5.2003, s. 36).--------------------------------------------------PRÍLOHA ITECHNICKÉ USTANOVENIA1. ROZSAH PÔSOBNOSTITáto smernica sa uplatňuje na predné časti vozidiel. Na účely tejto smernice vozidlo znamená každé motorové vozidlo kategórie M1 s maximálnou hmotnosťou nepresahujúcou 2,5 t a každé vozidlo kategórie N1 odvodené z M1 s maximálnou hmotnosťou nepresahujúcou 2,5 t, ktoré zodpovedajú definícii uvedenej v článku 2 a v prílohe II k smernici 70/156/EHS.2. DEFINÍCIENa účely tejto smernice:2.1. "Stĺpik A" znamená najprednejší vonkajší nosník strechy siahajúci od karosérie po strechu vozidla.2.2. "Nárazník" znamená vonkajšiu konštrukciu dolnej prednej časti vozidla. Zahŕňa všetky konštrukčné časti, ktoré poskytujú ochranu vozidla v prípade čelnej zrážky vozidla pri nízkej rýchlosti s iným vozidlom, ako aj všetky na nich pripevnené časti.2.3. "Predná horná hrana kapoty" znamená prednú hornú vonkajšiu konštrukciu vozidla vrátane kapoty a blatníkov, horných a bočných častí krytu svetlometu a všetkých na nich pripevnených častí.2.4. "Vrchná strana kapoty" znamená vonkajšiu konštrukciu, ktorá zahŕňa vrchnú plochu všetkých vonkajších konštrukcií okrem čelného skla, stĺpikov A a konštrukcií za nimi. Zahŕňa preto, no nie je to limitované, kapotu, blatníky, vzduchové otvory, ramená stieračov a dolný rám čelného skla.2.5. "Kritérium splnenia pre hlavu – (Head performance criterion (HPC))" je miera zaťaženia hlavy vyjadrená ako maximálne výsledné zrýchlenie hlavy počas určitého časového úseku pri náraze.2.6. "Čelné sklo" znamená predné zasklenie vozidla, ktoré spĺňa všetky príslušné požiadavky prílohy I k smernici 77/649/EHS [1].2.7. "Typ vozidla" znamená kategóriu vozidiel, ktoré sa z hľadiska častí nachádzajúcich sa pred stĺpikmi A nelíšia v takých podstatných znakoch ako sú:- konštrukcia,- hlavné rozmery,- materiály vonkajších plôch vozidla,- usporiadanie komponentov (vonkajších alebo vnútorných)do tej miery, že by mohli mať negatívny vplyv na výsledky nárazových testov predpísaných v tejto smernici.2.8. "Maximálna hmotnosť" znamená technicky prípustnú maximálnu hmotnosť v naloženom stave, uvedenú výrobcom podľa bodu 2.8 prílohy I k smernici 70/156/ES.3. TESTOVACIE USTANOVENIA3.1. Vyžaduje sa vykonanie nasledujúcich testov; avšak limitné hodnoty špecifikované v bodoch 3.1.3. a 3.1.4. sa vyžadujú len na účely monitorovania.3.1.1. Test s maketou nohy proti nárazníku: vyžaduje sa vykonanie jedného z testov popísaných v bode 3.1.1.1. alebo 3.1.1.2.:3.1.1.1. Test s maketou dolnej časti nohy proti nárazníku: test sa vykoná s nárazovou rýchlosťou 40 km/h. Maximálny dynamický ohyb kolena nesmie presiahnuť 21,0o, maximálny strihový posun kolena nesmie presiahnuť 6,0 mm a zrýchlenie merané na hornom konci holennej kosti nesmie presiahnuť 200 g.3.1.1.2. Test s maketou hornej časti nohy proti nárazníku: test sa vykoná s nárazovou rýchlosťou 40 km/h. Okamžitý súčet nárazových síl v jednom bode časového intervalu nesmie presiahnuť 7,5 kN a ohybový moment na nárazovej hlavici nesmie presiahnuť 510 Nm.3.1.2. Test s maketou hlavy dieťaťa/hlavy dospelého malej postavy proti vrchnej strane kapoty: test sa vykoná s nárazovou rýchlosťou 35 km/h s použitím nárazovej hlavice s hmotnosťou 3,5 kg. Kritérium splnenia pre hlavu (HPC) nesmie presiahnuť hodnotu 1000 na 2/3 testovacej plochy kapoty a 2000 na zvyšnej 1/3 testovacej plochy kapoty.3.1.3. Test s maketou hornej časti nohy proti prednej hornej hrane kapoty: test sa vykoná s nárazovou rýchlosťou 40 km/h. Okamžitý súčet nárazových síl v jednom bode časového intervalu nesmie presiahnuť 5,0 kN a ohybový moment na nárazovej hlavici sa zaznamená a porovná s možnou smernou hodnotou 300 Nm.3.1.4. Test s maketou hlavy dospelého proti čelnému sklu: test sa vykoná s nárazovou rýchlosťou 35 km/h s použitím nárazovej hlavice s hmotnosťou 4,8 kg. HPC sa zaznamená a porovná s možnou smernou hodnotou 1000.3.2. Vyžaduje sa vykonanie nasledujúcich testov.3.2.1. Test s maketou nohy proti nárazníku: vyžaduje sa vykonanie jedného z testov popísaných v bode 3.2.1.1. alebo 3.2.1.2.3.2.1.1. Test s maketou dolnej časti nohy proti nárazníku: test sa vykoná s nárazovou rýchlosťou 40 km/h. Maximálny dynamický ohyb kolena nesmie presiahnuť 15,0o, maximálny strihový posun kolena nesmie presiahnuť 6,0 mm a zrýchlenie merané na hornom konci holennej kosti nesmie presiahnuť 150 g.3.2.1.2. Test s maketou hornej časti nohy proti nárazníku: test sa vykoná s nárazovou rýchlosťou 40 km/h. Okamžitý súčet nárazových síl v jednom bode časového intervalu nesmie presiahnuť 5,0 kN a ohybový moment na nárazovej hlavici nesmie presiahnuť 300 Nm.3.2.2. Test s maketou hlavy dieťaťa proti vrchnej strane kapoty: test sa vykoná s nárazovou rýchlosťou 40 km/h s použitím nárazovej hlavice s hmotnosťou 2,5 kg. HPC nesmie presiahnuť hodnotu 1000 na celej testovacej ploche kapoty.3.2.3. Test s maketou hornej časti nohy proti prednej hornej hrane kapoty: test sa vykoná s nárazovou rýchlosťou 40 km/h. Okamžitý súčet nárazových síl v jednom bode časového intervalu nesmie presiahnuť 5,0 kN a ohybový moment na nárazovej hlavici nesmie presiahnuť 300 Nm.3.2.4. Test s maketou hlavy dospelého proti vrchnej strane kapoty: test sa vykoná s nárazovou rýchlosťou 40 km/h s použitím nárazovej hlavice s hmotnosťou 4,8 kg. HPC nesmie presiahnuť hodnotu 1000 na celej testovacej ploche kapoty.[1] Smernica Rady 77/649/EHS z 27. septembra 1977 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa výhľadu vodičov motorových vozidiel (Ú. v. ES L 267, 19.10.1977, s. 1). Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Komisie 90/630/EHS (Ú. v. ES L 341, 6.12.1990, s. 20).--------------------------------------------------PRÍLOHA IIADMINISTRATÍVNE USTANOVENIA PRE TYPOVÉ SCHVÁLENIE1. ŽIADOSŤ O ES TYPOVÉ SCHVÁLENIE1.1. Žiadosť o ES typové schválenie podľa článku 3 ods. 4 smernice 70/156/EHS pre typ vozidla z hľadiska ochrany chodcov predloží výrobca.1.2. Vzor informačného dokumentu je uvedený v doplnku 1.1.3. Vozidlo reprezentujúce typ, ktorý má byť schválený, sa predvedie technickej službe zodpovednej za vykonanie typových schvaľovacích testov.2. UDELENIE ES TYPOVÉHO SCHVÁLENIA2.1. Ak sa testy uvedené v prílohe I vykonali v súlade so špecifikáciami stanovenými v uvedenej prílohe a technickými predpismi uvedenými v článku 3 tejto smernice, udelí sa ES typové schválenie podľa článku 4 ods. 1 a člnánku 4 ods. 3 smernice 70/156/EHS.2.2. Vzor osvedčenia o ES typovom schválení je uvedený v doplnku 2.2.3. Každému typu schváleného vozidla sa pridelí schvaľovacie číslo v súlade s prílohou VII k smernici 70/156/EHS. Ten istý členský štát nesmie prideliť rovnaké číslo inému typu vozidla.2.4. V prípade pochybností sa pri overovaní zhody s testovacími postupmi zohľadnia akékoľvek údaje alebo výsledky testov poskytnuté výrobcom, ktoré sa môžu brať do úvahy pri potvrdení platnosti schvaľovacieho testu vykonaného schvaľovacím orgánom.3. ZMENA TYPU A ZMENY SCHVÁLENÍ3.1. Akákoľvek zmena vozidla ovplyvňujúca všeobecný tvar konštrukcie prednej časti vozidla, ktorá by pri posudzovaní orgánu mala značný vplyv na výsledky testov, si vyžaduje opakovanie testu.3.2. V prípade zmeny typu vozidla schváleného podľa tejto smernice sa uplatňujú ustanovenia článku 5 smernice 70/156/EHS.4. ZHODA VÝROBY4.1. Opatrenia na zabezpečenie zhody výroby sa prijmú v súlade s ustanoveniami uvedenými v článku 10 smernice 70/156/EHS.--------------------------------------------------


title: Smernica Rady z 27. novembra 1984 upravujúca čiastky vyjadrené v ECU v smernici 78/660/EHS 84/569/EHS

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31984L0569

Úradný vestník L 314 , 04/12/1984 S. 0028 - 0028 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 17 Zväzok 1 S. 0088  Španielske špeciálne vydanie: Kapitola 17 Zväzok 1 S. 0143  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 17 Zväzok 1 S. 0088  Portugalské špeciálne vydanie Kapitola 17 Zväzok 1 S. 0143

		Smernica Radyz 27. novembra 1984upravujúca čiastky vyjadrené v ECU v smernici 78/660/EHS(84/569/EHS)RADA EURÓPSKEHO SPOLOČENSTVA,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva,so zreteľom na smernicu Rady 73/660/EHS z 25. júla 1978 o ročnej účtovnej závierke niektorých typov spoločností, vychádzajúca z článku 54 ods. 3 písm. g) zmluvy [1], najmä na jej článok 53 ods. 2,so zreteľom na návrh Komisie,keďže nariadenie (EHS) č. 3180/78 [2], zmenené a doplnené nariadením (EHS) č. 2626/84 [3], definovalo novú jednotku zúčtovania označovanú ako ECU;keďže nariadenie (EHS, Euratom) č. 3303/80 [4] nahradilo "európsku zúčtovaciu jednotku" jednotkou "ECU", ktorá sa použije vo všetkých platných právnych aktoch od času jej nadobudnutia účinnosti;keďže články 11 a 27 smernice 78/660/EHS a, s odkazom na ne, článok 6 smernice 83/349/EHS [5] a články 20 a 21 smernice 84/253/EHS [6] ukladajú limity v ECU pre bilančnú sumu a čistý obrat, v rámci ktorých môžu členské štáty poskytnúť určité výnimky z ustanovení uvedených smerníc;keďže podľa článku 53 ods. 2 smernice 78/660/EHS Rada každých päť rokov na návrh Komisie preskúma a v prípade potreby upraví čiastky vyjadrené v ECU v tejto smernici so zreteľom na hospodársky a menový vývoj v spoločenstve;keďže za reálnych podmienok si ECU neudržalo takú hodnotu, akú malo v čase prijatia smernice 78/660/EHS;keďže treba zohľadniť menový vývoj od toho obdobia vo vzťahu k ECU, treba prepočítať ekvivalenty v národných menách k dátumu stanovenému v článku 53 ods. 2 smernice 78/660/EHS,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Smernica 78/660/EHS sa mení a dopĺňa takto:1. V článku 11:- prvá zarážka: slová "bilančná suma: 1000000 ECU" sa nahrádzajú slovami: "bilančná suma: 1550000 ECU";- druhá zarážka: slová "čistý obrat: 2000000 ECU" sa nahrádza slovami: "čistý obrat: 3200000 ECU";2. V článku 27:- prvá zarážka: slová "bilančná suma: 4000000 ECU" sa nahrádza slovami: "bilančná suma: 6200000 ECU";- druhá zarážka: slová "čistý obrat; 8000000 ECU" sa nahrádza slovami: "čistý obrat:12800000 ECU".3. a) článok 53 ods. 1 znie:"1. Na účely tejto smernice ECU v zmysle nariadenia (EHS) č. 3180/781, zmeneného a doplneného nariadením (EHS) č. 2626/842. Ekvivalent v národnej mene sa upraví podľa kurzu platného 25. júla 1983.";b) Poznámka pod čiarou č. 1 sa nahradí týmito poznámkami pod čiarou:"1 Ú. v. ES L 379, 30.12.1978, s. 1.2 Ú. v. ES L 247, 16.9.1984, s. 1."Článok 2Členské štáty Komisiu bezodkladne informujú o všetkých zákonoch, iných právnych predpisoch alebo správnych opatreniach, ktoré uvedú do účinnosti na základe tejto smernice.Článok 3Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 27. novembra 1984Za RadupredsedaP. Barry[1] Ú. v. ES L 222, 14.8.1978, s. 11.[2] Ú. v. ES L 379, 30.12.1978, s. 1.[3] Ú. v. ES L 247, 16.9.1984, s. 1.[4] Ú. v. ES L 345, 20.12.1980, s. 1.[5] Ú. v. ES L 193, 18.7.1983, s. 1.[6] Ú. v. ES L 126, 12.5.1984, s. 20.--------------------------------------------------