title: Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/52/EÚ zo 16. apríla 2014 , ktorou sa mení smernica 2011/92/EÚ o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie  Text s významom pre EHP

text:
               25.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 124/1

         SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2014/52/EÚ
   zo 16. apríla 2014,
   ktorou sa mení smernica 2011/92/EÚ o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie
   (Text s významom pre EHP)
   EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 192 ods. 1,
   so zreteľom na návrh Európskej komisie,
   po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
   so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov (2),
   konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (3),
   keďže:

               (1)

               Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/92/EÚ (4) harmonizovala zásady posudzovania vplyvov projektov na životné prostredie zavedením minimálnych požiadaviek podľa typu posudzovaného projektu, hlavných záväzkov navrhovateľa, obsahu posúdenia a účasti príslušných orgánov a verejnosti a prispieva k vysokej úrovni ochrany životného prostredia a ľudského zdravia. Členské štáty môžu ustanoviť prísnejšie ochranné opatrenia v súlade so Zmluvou o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ).

               (2)

               Oznámenie Komisie z 30. apríla 2007 s názvom Priebežné hodnotenie šiesteho environmentálneho akčného programu Spoločenstva a správa Komisie z 23. júla 2009 o uplatňovaní a účinnosti smernice Rady 85/337/EHS (5), ktorá predchádzala smernici 2011/92/EÚ, poukázali na potrebu zlepšenia zásad posudzovania vplyvov projektov na životné prostredie a prispôsobenia smernice 85/337/EHS politickému, právnemu a technickému kontextu, ktorý sa značne rozvinul.

               (3)

               Je nevyhnutné zmeniť smernicu 2011/92/EÚ s cieľom zvýšiť kvalitu postupu posudzovania vplyvov na životné prostredie, zosúladiť tento postup so zásadami inteligentnej regulácie a zvýšiť súdržnosť a súčinnosť s ostatnými právnymi predpismi a politikami Únie, ako aj stratégiami a politikami, ktoré vypracovali členské štáty v rámci svojich vnútroštátnych kompetencií.

               (4)

               Na koordináciu a zjednodušenie postupov posudzovania cezhraničných projektov, a najmä na vykonávanie konzultácií v súlade s Dohovorom o hodnotení vplyvu na životné prostredie presahujúceho hranice z 25. februára 1991 (Dohovor z Espoo), dotknuté členské štáty môžu zriadiť na základe rovnakého zastúpenia spoločný orgán.

               (5)

               Mechanizmy stanovené v nariadeniach Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 347/2013 (6), (EÚ) č. 1315/2013 (7) a (EÚ) č. 1316/2013 (8), ktoré majú význam pre projekty infraštruktúry spolufinancované Úniou, môžu tiež uľahčovať plnenie požiadaviek smernice 2011/92/EÚ.

               (6)

               Smernica 2011/92/EÚ by sa takisto mala zrevidovať, a to spôsobom, ktorý zabezpečí zlepšenie ochrany životného prostredia, zvýšenie efektívnosti využívania zdrojov a podporu trvalo udržateľného rastu v Únii. Preto by sa postupy, ktoré ustanovuje uvedená smernica, mali zjednodušiť a harmonizovať.

               (7)

               Za posledné desaťročie otázky týkajúce sa životného prostredia, ako sú účinnosť a udržateľnosť využívania zdrojov, ochrana biodiverzity, zmena klímy a riziká nehôd a katastrof, nadobudli oveľa vyššiu dôležitosť pri tvorbe politík. Preto by mali v rámci posudzovania a rozhodovania tiež predstavovať dôležité prvky.

               (8)

               Komisia sa vo svojom oznámení z 20. septembra 2011 s názvom Plán pre Európu efektívne využívajúcu zdroje zaviazala zahrnúť do kontextu revízie smernice 2011/92/EÚ viac aspektov týkajúcich sa efektívneho a udržateľného využívania zdrojov.

               (9)

               Oznámenie Komisie z 22. septembra 2006 s názvom Tematická stratégia na ochranu pôdy a Plán pre Európu efektívne využívajúcu zdroje zdôrazňujú význam trvalo udržateľného využívania pôdy a potrebu riešiť neudržateľný priebežný nárast sídel („zaberanie pôdy“). V záverečnom dokumente konferencie Organizácie Spojených národov o udržateľnom rozvoji, ktorá sa konala v Riu de Janeiro 20. – 22. júna 2012, sa uznáva hospodársky a sociálny význam dobrého manažmentu krajiny vrátane pôdy a potreba naliehavého prijatia opatrení zameraných na zastavenie degradácie pôdy. Pri verejných a súkromných projektoch by sa preto mal zvážiť a obmedziť ich vplyv na krajinu, najmä pokiaľ ide o zaberanie pôdy, ako aj ich vplyv na pôdu, v súvislosti s organickou hmotou, eróziou, zhutňovaním a zástavbou pôdy; primerané územné plány a politiky na vnútroštátnej, regionálnej a miestnej úrovni sú v tejto súvislosti tiež relevantné.

               (10)

               V Dohovore Organizácie Spojených národov o biologickej diverzite (ďalej len „dohovor“), ktorého signatárom je Únia na základe rozhodnutia Rady 93/626/EHS (9), sa vyžaduje posudzovanie významných nepriaznivých vplyvov projektov na biologickú diverzitu, a to v takej miere a rozsahu, ako je to možné, v súlade s definíciou v článku 2 dohovoru s cieľom predísť takýmto vplyvom alebo ich minimalizovať. Takéto predchádzajúce posudzovanie uvedených vplyvov by malo prispieť k dodržaniu hlavného cieľa Únie prijatého v záveroch Európskej rady z 25. – 26. marca 2010, ktorým je zastavenie straty biodiverzity a degradácie ekosystémových služieb do roku 2020, a ich obnova tam, kde je to uskutočniteľné.

               (11)

               Opatrenia prijaté s cieľom zabrániť, predísť, zmierniť, a ak je to možné, nahradiť straty spôsobené významnými nepriaznivými vplyvmi na životné prostredie a najmä na druhy a biotopy chránené podľa smernice Rady 92/43/EHS (10) a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/147/ES (11), by mali prispieť k zabráneniu zhoršenia kvality životného prostredia a čistej strate biodiverzity v súlade so záväzkami Únie v kontexte dohovoru a s cieľmi a opatreniami stratégie Únie v oblasti biodiverzity do roku 2020 ustanovenej v oznámení Komisie z 3. mája 2011 s názvom Naše životné poistenie, náš prírodný kapitál: stratégia EÚ v oblasti biodiverzity do roku 2020.

               (12)

               S cieľom zabezpečiť vysokú úroveň ochrany morského prostredia, najmä druhov a biotopov, posudzovania vplyvov na životné prostredie a zisťovacie konania pre projekty v morskom prostredí by mali brať do úvahy charakteristiky uvedených projektov, najmä s ohľadom na používané technológie (napríklad seizmické prieskumy pomocou aktívnych sonarov). Na tento účel by požiadavky smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/30/EÚ (12) mohli tiež uľahčiť vykonávanie požiadaviek tejto smernice.

               (13)

               Zmena klímy bude aj naďalej poškodzovať životné prostredie a ohrozovať rozvoj hospodárstva. V tejto súvislosti je vhodné posudzovať vplyv projektov na klímu (napríklad emisie skleníkových plynov) a ich zraniteľnosť voči zmene klímy.

               (14)

               Na základe oznámenia Komisie z 23. februára 2009 s názvom Prístup Spoločenstva k prevencii prírodných a človekom spôsobených katastrof vyzvala Rada vo svojich záveroch z 30. novembra 2009 Komisiu, aby zabezpečila, že v rámci vykonávania, preskúmania a ďalšieho rozvoja iniciatív Únie sa zohľadní prevencia rizika katastrof a výhrady týkajúce sa riadenia, ako aj Akčný rámec OSN z Hjóga (2005 – 2015) prijatý 22. januára 2005, ktorý poukazuje na potrebu zavedenia postupov na hodnotenie vplyvu rizika katastrof v prípade veľkých projektov infraštruktúry.

               (15)

               S cieľom zabezpečiť vysokú úroveň ochrany životného prostredia je potrebné vykonať preventívne opatrenia pre niektoré projekty, ktoré by mohli mať vzhľadom na ich zraniteľnosť voči závažným nehodám alebo prírodným katastrofám (ako sú záplavy, zvyšovanie hladiny mora alebo zemetrasenia), významné nepriaznivé účinky na životné prostredie. Pri takýchto projektoch je dôležité vziať do úvahy ich zraniteľnosť (expozíciu a odolnosť) voči závažným nehodám a/alebo katastrofám, riziko vzniku týchto nehôd alebo katastrof a dôsledky na pravdepodobnosť významných nepriaznivých vplyvov na životné prostredie. Aby sa zabránilo duplicite, malo by byť možné využívať všetky významné informácie, ktoré sú dostupné a získané z hodnotení rizík vykonávaných v súlade s právnymi predpismi Únie, ako je smernica Európskeho parlamentu a Rady 2012/18/EÚ (13) a smernica Rady 2009/71/Euratom (14), alebo z príslušných hodnotení vykonaných v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi, a to za predpokladu, že sú splnené požiadavky tejto smernice.

               (16)

               Vzhľadom na význam ochrany a podpory kultúrneho dedičstva, ktoré tvoria historické pamiatky v mestách a krajina, ako neoddeliteľná súčasť kultúrnej rozmanitosti, ktorú je Únia povinná rešpektovať a podporovať v súlade s článkom 167 ods. 4 ZFEÚ, sa môže účelne vychádzať z definícií a zásad vypracovaných v príslušných dohovoroch Rady Európy, najmä v Európskom dohovore o ochrane archeologického dedičstva zo 6. mája 1969, Dohovore o ochrane architektonického dedičstva Európy z 3. októbra 1985, Európskom dohovore o krajine z 20. októbra 2000 a v Rámcovom dohovore o hodnote kultúrneho dedičstva pre spoločnosť z 27. októbra 2005. S cieľom lepšie chrániť historické a kultúrne dedičstvo a krajinu je dôležité v posúdeniach vplyvov na životné prostredie riešiť vizuálny vplyv projektov, najmä zmeny vo vzhľade alebo výhľade na zastavanú alebo prírodnú krajinu a mestské oblasti.

               (17)

               Pri uplatňovaní smernice 2011/92/EÚ je potrebné zabezpečiť inteligentný, udržateľný a inkluzívny rast v súlade s cieľmi stanovenými v oznámení Komisie z 3. marca 2010 s názvom Európa 2020 – Stratégia na zabezpečenie inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rastu.

               (18)

               S cieľom posilniť prístup verejnosti k informáciám a transparentnosť by včasné informácie z oblasti životného prostredia v súvislosti s vykonávaním tejto smernice mali byť dostupné aj v elektronickom formáte. Členské štáty by preto mali vytvoriť aspoň centrálny portál alebo prístupové body na príslušnej administratívnej úrovni, ktoré umožnia verejnosti jednoduchý a efektívny prístup k týmto informáciám.

               (19)

               Zo skúseností vyplýva, že v prípade projektov alebo častí projektov, ktoré slúžia na obranné účely, vrátane projektov súvisiacich s činnosťou spojeneckých síl na území členských štátov v súlade s medzinárodnými záväzkami, uplatňovanie smernice 2011/92/EÚ by mohlo mať za následok sprístupnenie príslušných dôverných informácií, ktoré by narušilo obranné účely. Malo by sa preto vypracovať ustanovenie, ktoré by členským štátom v takýchto prípadoch umožnilo uvedenú smernicu v prípade potreby neuplatňovať.

               (20)

               Zo skúseností vyplýva, že pokiaľ ide o projekty, ktorých jediným účelom je reakcia na mimoriadne udalosti, by mohlo mať dodržiavanie smernice 2011/92/EÚ nepriaznivý vplyv, okrem iného, na životné prostredie, a preto by sa malo vypracovať ustanovenie, ktoré by členským štátom umožnilo v takýchto prípadoch uvedenú smernicu v prípade potreby neuplatňovať.

               (21)

               Členské štáty majú niekoľko možností na vykonávanie smernice 2011/92/EÚ, pokiaľ ide o integráciu posudzovaní vplyvov na životné prostredie do vnútroštátnych postupov. Prvky týchto vnútroštátnych postupov sa preto môžu odlišovať. Odôvodnený záver, ktorým príslušný orgán ukončí svoje skúmanie vplyvu projektu na životné prostredie, môže byť súčasťou integrovaného povoľovacieho konania, alebo môže byť súčasťou iného záväzného rozhodnutia potrebného na účely dosiahnutia súladu s cieľmi tejto smernice.

               (22)

               S cieľom zabezpečiť vysokú úroveň ochrany životného prostredia a ľudského zdravia by zisťovacie konania a posudzovania vplyvov na životné prostredie mali brať do úvahy vplyv celého daného projektu vrátane, ak je to vhodné, jeho podpovrchovej a podzemnej, stavebnej, prevádzkovej a, ak je to vhodné, demolačnej fázy.

               (23)

               S cieľom dosiahnuť úplné posúdenie priamych a nepriamych vplyvov projektu na životné prostredie by príslušný orgán mal vykonať analýzu preskúmaním základných informácií poskytnutých navrhovateľom a prijatých prostredníctvom konzultácií, ako aj zohľadnením všetkých doplňujúcich informácií, ak je to vhodné.

               (24)

               V prípade projektov prijatých osobitnými vnútroštátnymi právnymi predpismi by členské štáty mali zabezpečiť, že ciele tejto smernice týkajúce sa verejnej konzultácie sa dosiahnu prostredníctvom legislatívneho procesu.

               (25)

               Objektívnosť príslušných orgánov by mala byť zabezpečená. Konfliktom záujmov by sa mohlo predísť okrem iného funkčným oddelením príslušného orgánu a navrhovateľa. V prípadoch, keď príslušný orgán je tiež navrhovateľ, by členské štáty mali aspoň zaviesť v rámci svojej organizácie správnych právomocí náležitú odluku medzi konfliktnými funkciami týchto orgánov vykonávajúcich povinnosti vyplývajúce zo smernice 2011/92/EÚ.

               (26)

               S cieľom umožniť príslušnému orgánu stanoviť, či by projekty uvedené v prílohe II k smernici 2011/92/EÚ, ich zmeny alebo rozšírenia, mali podliehať posudzovaniu vplyvov na životné prostredie (zisťovacie konanie), mali by sa špecifikovať informácie, ktoré je navrhovateľ povinný predložiť, so zameraním na kľúčové aspekty umožňujúce príslušnému orgánu dospieť k rozhodnutiu. Uvedené rozhodnutie by sa malo sprístupniť verejnosti.

               (27)

               Zisťovacie konanie by malo zabezpečiť, aby posúdenie vplyvov na životné prostredie bolo potrebné len pre projekty, ktoré by mohli mať významný vplyv na životné prostredie.

               (28)

               Mali by sa prispôsobiť a objasniť výberové kritériá stanovené v prílohe III k smernici 2011/92/EÚ, ktoré majú členské štáty zohľadniť pri určovaní, ktoré projekty majú podliehať posudzovaniu vplyvov na životné prostredie na základe ich významného vplyvu na životné prostredie. Zo skúseností napríklad vyplýva, že projekty využívajúce cenné zdroje alebo s vplyvom na cenné zdroje, projekty navrhnuté pre environmentálne citlivé miesta alebo projekty s potenciálne nebezpečným alebo nezvratným vplyvom majú často pravdepodobne významný vplyv na životné prostredie.

               (29)

               Pri určovaní pravdepodobnosti významného vplyvu projektu na životné prostredie by príslušné orgány mali identifikovať najrelevantnejšie kritériá, ktoré by sa mali zvážiť, a mali by vziať do úvahy informácie, ktoré by mohli byť dostupné na základe iných posúdení vyžadovaných v rámci právnych predpisov Únie v záujme efektívneho a transparentného uplatňovania zisťovacieho konania. V tejto súvislosti je vhodné bližšie určiť obsah rozhodnutia zo zisťovacieho konania, najmä v prípade, keď sa nevyžaduje posúdenie vplyvov na životné prostredie. Okrem toho, zohľadňovanie nevyžadovaných pripomienok, ktoré mohli byť prijaté od iných zdrojov, napríklad od verejnosti alebo orgánov verejnej správy, aj keď sa nevyžadujú žiadne formálne konzultácie v štádiu zisťovacieho konania, predstavuje dobrý správny postup.

               (30)

               Na zlepšenie kvality posúdenia vplyvov na životné prostredie, zjednodušenie postupov a optimalizovanie rozhodovacieho procesu by príslušný orgán mal v prípade žiadosti navrhovateľa vydať stanovisko k rozsahu a úrovni podrobností týkajúcich sa environmentálnych informácií, ktoré sa majú predkladať vo forme správy o hodnotení vplyvov na životné prostredie („určenie rozsahu hodnotenia“).

               (31)

               Správa o hodnotení vplyvov na životné prostredie, ktorú musí navrhovateľ pri projekte predložiť, by mala obsahovať opis vhodných alternatív posudzovaných navrhovateľom, ktoré majú význam pre daný projekt vrátane prípadného náčrtu pravdepodobného vývoja súčasného stavu životného prostredia bez realizácie projektu (nulový variant) v záujme zlepšenia kvality procesu posudzovania vplyvov na životné prostredie a s cieľom umožniť v počiatočnej fáze začlenenie environmentálnych aspektov do návrhu projektu.

               (32)

               Údaje a informácie uvedené navrhovateľom v správach o hodnotení vplyvov na životné prostredie v súlade s prílohou IV k smernici 2011/92/EÚ by mali byť úplné a dostatočne kvalitné. S ohľadom na predchádzanie duplicitnému posudzovaniu, mali by sa v prípade potreby a dostupnosti zohľadňovať výsledky iných posúdení podľa právnych predpisov Únie, ako je napríklad smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/42/ES (15) alebo smernica 2009/71/Euratom, alebo podľa vnútroštátnych právnych predpisov.

               (33)

               Odborníci, ktorí sa zúčastňujú na vypracovaní správy o hodnotení vplyvov na životné prostredie, by mali byť kvalifikovaní a kompetentní. Dostatočné odborné znalosti v oblasti týkajúcej sa príslušného projektu sa vyžadujú pri jeho posudzovaní príslušnými orgánmi na účely uistenia, že informácie poskytované navrhovateľom sú úplné a vysoko kvalitné.

               (34)

               Príslušný orgán by mal byť v záujme zabezpečenia transparentnosti a zodpovednosti povinný odôvodniť svoje rozhodnutie udeliť povolenie na projekt a uviesť, že zohľadnil výsledky uskutočnených konzultácií a získané relevantné informácie.

               (35)

               Členské štáty by mali zabezpečiť, aby zmierňujúce a kompenzačné opatrenia boli vykonávané a aby boli ustanovené vhodné postupy týkajúce sa monitorovania významných nepriaznivých vplyvov na životné prostredie vyplývajúcich z výstavby a prevádzky projektu, okrem iného na identifikáciu nepredvídaných významných nepriaznivých účinkov, aby bolo možné vykonávať primerané nápravné opatrenia. Takéto monitorovanie by nemalo byť duplicitné alebo nad rámec monitorovania potrebného podľa právnych predpisov Únie iných ako táto smernica a podľa vnútroštátnych právnych predpisov.

               (36)

               S cieľom podporiť účinnejšie rozhodovanie a zvýšiť právnu istotu by mali členské štáty zabezpečiť, aby rôzne kroky vykonávané v rámci posudzovania vplyvov projektov na životné prostredie mali primeranú dĺžku trvania v závislosti na povahe, zložitosti, mieste a veľkosti projektu. Takéto časové rámce by za nijakých okolností nemali ohrozovať súlad s náročnými normami ochrany životného prostredia, najmä s tými, ktoré vyplývajú z právnych predpisov Únie o životnom prostredí iných ako táto smernica, a ani efektívnu účasť verejnosti a prístup k spravodlivosti.

               (37)

               S cieľom zlepšiť účinnosť posudzovania, znížiť zložitosť administratívy a zvýšiť hospodársku účinnosť v prípade, ak povinnosť vykonať posudzovanie v súvislosti s otázkami životného prostredia vyplýva z tejto smernice a smernice 92/43/EHS a/alebo smernice 2009/147/ES, by členské štáty mali zabezpečiť, aby boli ustanovené koordinované a/alebo spoločné postupy, ktoré by boli v súlade s požiadavkami týchto smerníc a v prípade potreby zohľadňovali ich osobitné organizačné charakteristiky. Ak povinnosť vykonať posudzovanie v súvislosti s otázkami životného prostredia vyplýva z tejto smernice a aj z iných právnych predpisov Únie, akými sú smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/60/ES (16), smernica 2001/42/ES, smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES (17), smernica Európskeho parlamentu a Rady 2010/75/EÚ (18), a smernica 2012/18/EÚ, by členské štáty mali mať možnosť ustanoviť koordinované a/alebo spoločné postupy, ktoré by boli v súlade s požiadavkami príslušných právnych predpisov Únie. Pri zriaďovaní koordinovaných alebo spoločných postupov by mali členské štáty určiť orgán zodpovedný za vykonávanie zodpovedajúcich povinností. Zohľadňujúc inštitucionálne štruktúry by členské štáty mali mať možnosť, ak to považujú za potrebné, určiť viac ako jeden orgán.

               (38)

               Členské štáty by mali ustanoviť pravidlá o sankciách uplatniteľných pri porušení vnútroštátnych ustanovení prijatých podľa tejto smernice. Členské štáty by mali mať voľnosť pri rozhodovaní o druhu alebo forme týchto sankcií. Takto stanovené sankcie by mali byť účinné, primerané a odrádzajúce.

               (39)

               V súlade so zásadami právnej istoty a proporcionality, aby sa zabezpečilo, že prechod od existujúceho režimu ustanoveného v smernici 2011/92/EÚ na nový režim vyplývajúci zo zmeny uvedenej v tejto smernici bude čo najbezproblémovejší, je vhodné ustanoviť prechodné opatrenia. Uvedené opatrenia by mali zabezpečiť, aby sa právne prostredie vo vzťahu k posudzovaniu vplyvov na životné prostredie nemenilo s ohľadom na konkrétneho navrhovateľa, ak už boli začaté akékoľvek procesné kroky v rámci súčasného režimu a ešte nebolo projektu udelené povolenie alebo iné záväzné rozhodnutie potrebné na dosiahnutie súladu s cieľmi tejto smernice. V súlade s tým by sa súvisiace ustanovenia smernice 2011/92/EÚ pred jej zmenou touto smernicou mali uplatňovať na projekty, u ktorých sa začalo zisťovacie konanie, bol určený rozsah hodnotenia (ak o rozsah hodnotenia žiadal navrhovateľ alebo bolo požadované príslušným orgánom), alebo ak správa o hodnotení vplyvov na životné prostredie bola predložená pred uplynutím lehoty na transpozíciu.

               (40)

               V súlade so spoločným politickým vyhlásením členských štátov a Komisie z 28. septembra 2011 k vysvetľujúcim dokumentom (19) sa členské štáty v odôvodnených prípadoch zaviazali doplniť oznámenie ich transpozičných opatrení o jeden alebo viacero dokumentov vysvetľujúcich vzťah medzi zložkami smernice a zodpovedajúcimi časťami vnútroštátnych transpozičných nástrojov. Pokiaľ ide o túto smernicu, zákonodarca považuje postúpenie takýchto dokumentov za opodstatnené.

               (41)

               Keďže cieľ tejto smernice, a to zabezpečiť vysokú úroveň ochrany životného prostredia a ľudského zdravia prostredníctvom stanovenia minimálnych požiadaviek na posudzovanie vplyvov projektov na životné prostredie, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni samotných členských štátov, ale z dôvodu rozsahu, závažnosti a cezhraničnej povahy environmentálnych aspektov, ktoré treba vyriešiť, ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa.

               (42)

               Smernica 2011/92/EÚ by sa preto mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť,

         PRIJALI TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Smernica 2011/92/EÚ sa mení takto:

               1.

               Článok 1 sa mení takto:

                           a)

                           v odseku 2 sa dopĺňa táto definícia:

                                       „g)

                                       ‚posudzovanie vplyvov na životné prostredie‘ je proces, ktorý pozostáva z:

                                                   i)

                                                   prípravy správy o hodnotení vplyvov na životné prostredie navrhovateľom v zmysle článku 5 ods. 1 a 2;

                                                   ii)

                                                   vykonania konzultácií v zmysle článku 6 a prípadne článku 7;

                                                   iii)

                                                   preskúmania informácií uvedených v správe o hodnotení vplyvov na životné prostredie príslušným orgánom a prípadne všetkých doplňujúcich informácií predložených navrhovateľom v súlade s článkom 5 ods. 3, ako aj všetkých príslušných informácií získaných prostredníctvom konzultácií podľa článkov 6 a 7;

                                                   iv)

                                                   odôvodnených záverov príslušného orgánu o významných vplyvoch projektu na životné prostredie s ohľadom na výsledky preskúmania uvedeného v bode iii), a v prípade potreby, jeho vlastného doplňujúceho preskúmania, a

                                                   v)

                                                   integrácie odôvodnených záverov príslušného orgánu do akýchkoľvek rozhodnutí uvedených v článku 8a.“;

                           b)

                           odsek 3 sa nahrádza takto:
                           „3.   Členské štáty sa môžu rozhodnúť pri každom jednotlivom prípade a ak to ustanovujú vnútroštátne právne predpisy, neuplatňovať túto smernicu na projekty alebo časti projektov, ktorých jediným účelom je obrana, alebo na projekty, ktorých jediným účelom je reakcia na mimoriadne udalosti, ak sa domnievajú, že takéto uplatňovanie by malo nepriaznivé účinky na tieto účely.“;

                           c)

                           odsek 4 sa vypúšťa.

               2.

               Článok 2 sa mení takto:

                           a)

                           odseky 1 až 3 sa nahrádzajú takto:
                           „1.   Členské štáty prijmú všetky potrebné opatrenia, aby zabezpečili, že pred udelením povolenia sa pre projekty, ktoré pravdepodobne budú mať významné vplyvy na životné prostredie okrem iného z dôvodu ich charakteru, veľkosti alebo umiestnenia, bude vyžadovať povolenie a budú posúdené z hľadiska ich vplyvov na životné prostredie. Tieto projekty sú definované v článku 4.
                           2.   Posudzovanie vplyvov na životné prostredie možno začleniť do jestvujúcich procesov povoľovania projektov v členských štátoch alebo, ak to nie je možné, do iných procesov alebo do procesov, ktoré sa ustanovia na dosiahnutie cieľov tejto smernice.
                           3.   V prípade projektov, pre ktoré povinnosť uskutočniť posudzovanie vplyvov na životné prostredie vyplýva súčasne z tejto smernice a smernice Rady 92/43/EHS (20) a/alebo smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/147/ES (21), členské štáty v prípade potreby zabezpečia, aby bolo možné vykonať koordinované a/alebo spoločné procedúry, ktoré spĺňajú požiadavky uvedených právnych predpisov Únie.
                           V prípade projektov, pre ktoré povinnosť uskutočniť posudzovanie vplyvov na životné prostredie vyplýva súčasne z tejto smernice a iných právnych predpisov Únie než smerníc uvedených v prvom pododseku, môžu členské štáty umožniť vykonanie koordinovaných a/alebo spoločných procedúr.
                           V rámci koordinovanej procedúry uvedenej v prvom a druhom pododseku, sa členské štáty usilujú koordinovať rôzne samostatné posúdenia týkajúce sa vplyvov konkrétneho projektu na životné prostredie požadované príslušnými právnymi predpismi Únie určením orgánu na tento účel bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia v iných príslušných právnych predpisoch Únie, ktoré sú s týmto v rozpore.
                           V rámci spoločnej procedúry uvedenej v prvom a druhom pododseku sa členské štáty usilujú vykonať jedno posúdenie vplyvov konkrétneho projektu na životné prostredie požadované príslušnými právnymi predpismi Únie bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia v iných príslušných právnych predpisoch Únie, ktoré sú s týmto v rozpore.
                           Komisia poskytne usmernenia týkajúce sa zriadenia akýchkoľvek koordinovaných alebo spoločných procedúr pre projekty, ktoré sú súčasne predmetom posúdení podľa tejto smernice a smerníc 92/43/EHS, 2000/60/EÚ, 2009/147/ES a 2010/75/ES.

                              (20)  Smernica Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (Ú. v. ES L 206, 22.7.1992, s. 7)."

                              (21)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/147/ES z 30. novembra 2009 o ochrane voľne žijúceho vtáctva (Ú. v. EÚ L 20, 26.1.2010, s. 7).“;"

                           b)

                           v odseku 4 sa prvý pododsek nahrádza takto:
                           „4.   Bez toho, aby bol dotknutý článok 7, môžu členské štáty vo výnimočných prípadoch určitý projekt vyňať z ustanovení stanovených v tejto smernici, pokiaľ by uplatňovanie uvedených ustanovení malo za následok nepriaznivý vplyv na účel projektu, za predpokladu, že sú splnené ciele tejto smernice.“;

                           c)

                           dopĺňa sa tento odsek:
                           „5.   Bez toho, aby bol dotknutý článok 7, v prípadoch, ak je projekt prijatý osobitným vnútroštátnym právnym predpisom, môžu členské štáty vyňať projekt z ustanovení týkajúcich sa verejnej konzultácie ustanovených v tejto smernici, za predpokladu, že sú splnené ciele tejto smernice.
                           Členské štáty informujú Komisiu každé dva roky od 16. mája 2017 o každom uplatnení výnimky uvedenej v prvom pododseku.“

               3.

               Článok 3 sa nahrádza takto:
               „Článok 3
               1.   Posudzovanie vplyvov na životné prostredie identifikuje, opíše a posúdi náležitým spôsobom, pri každom prípade jednotlivo, priame a nepriame významné vplyvy projektu na tieto faktory:

                           a)

                           obyvateľstvo a ľudské zdravie;

                           b)

                           biodiverzitu s osobitným dôrazom na druhy a biotopy chránené podľa smernice 92/43/EHS a smernice 2009/147/ES;

                           c)

                           územie, pôdu, vodu, vzduch a klímu;

                           d)

                           hmotný majetok, kultúrne dedičstvo a krajinu;

                           e)

                           vzájomné pôsobenie medzi faktormi uvedenými v písmenách a) až d).

                     2.   Vplyvy uvedené v odseku 1 na faktory v ňom stanovené zahŕňajú očakávané vplyvy vyplývajúce zo zraniteľnosti projektu voči rizikám závažných havárií a/alebo prírodných katastrof, ktoré majú význam pre dotknutý projekt.“

               4.

               Článok 4 sa mení takto:

                           a)

                           odseky 3 a 4 sa nahrádzajú takto:
                           „3.   Ak sa vykonáva skúmanie každého jednotlivého prípadu, alebo ak sú stanovené prahy alebo kritériá na účely odseku 2, vezmú sa do úvahy relevantné výberové kritéria uvedené v prílohe III. Členské štáty môžu stanoviť prahy alebo kritériá určujúce, kedy projekty nemusia byť predmetom ani rozhodnutia podľa odsekov 4 a 5, ani posúdenia vplyvov na životné prostredie, a/alebo prahy či kritériá určujúce, kedy projekty budú v každom prípade predmetom posúdenia vplyvov na životné prostredie bez toho, aby boli predmetom rozhodnutia uvedeného v odsekoch 4 a 5.
                           4.   Ak členské štáty rozhodnú, že budú vyžadovať rozhodnutie pre projekty uvedené v prílohe II, predloží navrhovateľ informácie o vlastnostiach projektu a jeho pravdepodobných významných vplyvoch na životné prostredie. Podrobný zoznam informácií, ktoré sa majú predložiť, je špecifikovaný v prílohe IIA. Navrhovateľ vezme v odôvodnených prípadoch do úvahy dostupné výsledky iných relevantných posúdení vplyvov na životné prostredie vykonaných v zmysle právnych predpisov Únie iných ako táto smernica. Navrhovateľ môže tiež poskytnúť opis akýchkoľvek vlastností projektu a/alebo plánovaných opatrení, aby sa zabránilo alebo predišlo tomu, čo by inak mohli byť významné nepriaznivé účinky na životné prostredie.“;

                           b)

                           dopĺňajú sa tieto odseky:
                           „5.   Príslušný orgán prijme svoje rozhodnutie na základe informácií, ktoré mu poskytol navrhovateľ v súlade s odsekom 4, berúc do úvahy v určitých prípadoch výsledky predbežných overovaní alebo posudzovaní vplyvov na životné prostredie vykonaných v zmysle právnych predpisov Únie iných ako táto smernica. Rozhodnutie sa zverejní a:

                                       a)

                                       ak sa rozhodne, že je potrebné posúdenie vplyvov na životné prostredie, uvádza hlavné dôvody požadovania takéhoto posúdenia s odkazom na príslušné kritériá uvedené v prílohe III alebo

                                       b)

                                       ak sa rozhodne, že nie je potrebné posúdenie vplyvov na životné prostredie, uvádza hlavné dôvody nepožadovania takéhoto posúdenia s odkazom na príslušné kritériá uvedené v prílohe III a uvedie aj všetky vlastnosti projektu a/alebo plánované opatrenia, ktorými sa má zabrániť alebo predísť tomu, čo by inak mohli byť významné nepriaznivé účinky na životné prostredie, ak ich navrhovateľ navrhol.

                                 6.   Členské štáty zabezpečia, že príslušný orgán vypracuje svoje rozhodnutie čo najskôr a v lehote neprekračujúcej 90 dní od dátumu, kedy navrhovateľ predložil všetky požadované informácie podľa odseku 4. Vo výnimočných prípadoch, napríklad v závislosti od charakteru, zložitosti, umiestnenia alebo veľkosti projektu, môže príslušný orgán túto lehotu na účely prijatia rozhodnutia predĺžiť. V takomto prípade príslušný orgán písomne informuje navrhovateľa o dôvodoch tohto predĺženia a o očakávanom dátume prijatia jeho rozhodnutia.“

               5.

               V článku 5 sa odseky 1 až 3 nahrádzajú takto:
               „1.   Ak sa vyžaduje posudzovanie vplyvov na životné prostredie, navrhovateľ vypracuje a predloží správu o hodnotení vplyvov na životné prostredie. Informácie, ktoré má poskytnúť navrhovateľ, musia obsahovať aspoň:

                           a)

                           opis projektu obsahujúci informáciu o mieste, projektovom riešení, veľkosti projektu a ďalších podstatných vlastnostiach projektu;

                           b)

                           opis pravdepodobných významných vplyvov projektu na životné prostredie;

                           c)

                           opis vlastností projektu a/alebo navrhovaných opatrení, ktorých cieľom je zabrániť, predísť alebo zmierniť, a ak je to možné, nahradiť straty spôsobené pravdepodobne významnými nepriaznivými vplyvmi na životné prostredie;

                           d)

                           opis vhodných alternatív preštudovaných navrhovateľom, ktoré sú relevantné pre projekt a jeho špecifické vlastnosti, a uvedenie hlavných dôvodov vybraného variantu, s prihliadnutím na vplyvy projektu na životné prostredie;

                           e)

                           netechnické zhrnutie informácií uvedených v písmenách a) až d),a

                           f)

                           akékoľvek doplňujúce informácie uvedené v prílohe IV, ktoré sú dôležité vzhľadom na špecifické vlastnosti daného projektu alebo typu projektu a vzhľadom na pravdepodobne dotknuté zložky životného prostredia.

                     Ak bolo vydané stanovisko podľa odseku 2 tohto článku, správa o hodnotení vplyvov na životné prostredie vychádza z uvedeného stanoviska a obsahuje informácie, ktoré možno odôvodnene vyžadovať na dosiahnutie odôvodnených záverov o významných vplyvoch projektu na životné prostredie so zreteľom na súčasné znalosti a metódy posudzovania. Navrhovateľ s cieľom zabrániť duplicite posúdení zohľadní pri príprave správy o hodnotení vplyvov na životné prostredie dostupné výsledky z iných relevantných posúdení podľa právnych predpisov Únie alebo vnútroštátnych právnych predpisov.
               2.   Na žiadosť navrhovateľa príslušný orgán po zohľadnení informácií poskytnutých navrhovateľom, najmä o špecifických vlastnostiach projektu vrátane jeho umiestnenia a technickej kapacity a jeho pravdepodobného vplyvu na životné prostredie, vydá stanovisko o rozsahu a úrovni podrobnosti informácií, ktoré má navrhovateľ uviesť v správe o hodnotení vplyvov na životné prostredie v súlade s odsekom 1 tohto článku. Príslušný orgán uskutoční pred vydaním svojho stanoviska konzultácie s orgánmi uvedenými v článku 6 ods. 1.
               Členské štáty môžu tiež požadovať od príslušných orgánov, aby vydali stanovisko uvedené v prvom pododseku bez ohľadu na to, či o to žiada navrhovateľ.
               3.   Na zabezpečenie úplnosti a kvality správy o hodnotení vplyvov na životné prostredie:

                           a)

                           navrhovateľ zabezpečí, aby správu o hodnotení vplyvov na životné prostredie vypracovali spôsobilí odborníci;

                           b)

                           príslušný orgán zabezpečí, že má dostatočné odborné znalosti na preskúmanie správy o hodnotení vplyvov na životné prostredie, alebo k nim má v prípade potreby prístup;

                           c)

                           v prípade potreby si príslušný orgán vyžiada od navrhovateľa doplňujúce informácie v súlade s prílohou IV, ktoré priamo súvisia s dosiahnutím odôvodneného záveru o významných vplyvoch projektu na životné prostredie.“

               6.

               Článok 6 sa mení takto:

                           a)

                           odsek 1 sa nahrádza takto:
                           „1.   Členské štáty prijmú nevyhnutné opatrenia na zabezpečenie toho, aby orgány, ktorých sa projekt bude pravdepodobne týkať z dôvodu ich osobitných právomocí v oblasti životného prostredia alebo na základe miestnej alebo regionálnej príslušnosti, mali možnosť vyjadriť svoje stanovisko k informáciám predloženým navrhovateľom a k žiadosti o povolenie, zohľadňujúc podľa potreby prípady uvedené v článku 8a ods. 3. Na tento účel členské štáty určia, buď všeobecne, alebo pri každom jednotlivom prípade osobitne orgány, s ktorými treba konzultovať. Informácie získané podľa článku 5 sa postúpia týmto orgánom. Podrobné ustanovenia týkajúce sa konzultácií ustanovia členské štáty.“;

                           b)

                           v odseku 2 sa úvodné ustanovenie nahrádza takto:
                           „2.   V záujme zabezpečenia účinnej účasti dotknutej verejnosti na rozhodovacích postupoch musí byť verejnosť informovaná elektronicky a prostredníctvom verejných oznamov alebo inými vhodnými prostriedkami o nasledujúcich skutočnostiach v skorom štádiu rozhodovacieho postupu v záležitostiach životného prostredia podľa článku 2 ods. 2 a najneskôr ihneď, ako možno informácie rozumne poskytnúť.“;

                           c)

                           odsek 5 sa nahrádza takto:
                           „5.   Podrobné pravidlá pre informovanie verejnosti, napríklad vyvesením oznamov v určitom okruhu alebo zverejnením v miestnej tlači, a konzultácie s dotknutou verejnosťou, napríklad písomnými podaniami alebo prostredníctvom verejnej ankety, určia členské štáty. Členské štáty prijmú potrebné opatrenia s cieľom zabezpečiť, aby boli dôležité informácie dostupné pre verejnosť v elektronickej forme aspoň prostredníctvom centrálneho portálu alebo ľahko dostupných prístupových bodov na príslušnej správnej úrovni.“;

                           d)

                           odsek 6 sa nahrádza takto:
                           „6.   Ustanovia sa primerané časové rámce pre rozličné fázy poskytujúce dostatočný čas:

                                       a)

                                       na informovanie orgánov uvedených v odseku 1 a verejnosti a

                                       b)

                                       pre orgány uvedené v odseku 1 a dotknutú verejnosť na prípravu a efektívnu účasť na environmentálnom rozhodovaní, ktoré podlieha ustanoveniam tohto článku.“;

                           e)

                           dopĺňa sa tento odsek:
                           „7.   Časové rámce na konzultácie s dotknutou verejnosťou o správe o hodnotení vplyvov na životné prostredie uvedenej v článku 5 ods. 1 nesmú byť kratšie ako 30 dní.“

               7.

               Článok 7 sa mení takto:

                           a)

                           odsek 4 sa nahrádza takto:
                           „4.   Dotknuté členské štáty začnú konzultácie o, okrem iného, možných cezhraničných vplyvoch projektu a predpokladaných opatreniach na zníženie alebo odstránenie týchto vplyvov a dohodnú sa na dostatočnom časovom rámci trvania konzultácií.
                           Takéto konzultácie sa môžu konať prostredníctvom príslušného spoločného orgánu.“;

                           b)

                           odsek 5 sa nahrádza takto:
                           „5.   Podrobné opatrenia na vykonávanie odsekov 1 až 4 tohto článku vrátane stanovenia časových rámcov na konzultácie môžu určiť dotknuté členské štáty na základe pravidiel a časových rámcov uvedených v článku 6 ods. 5 až 7 a musia byť také, aby umožnili dotknutej verejnosti na území dotknutého členského štátu efektívnu účasť na procesoch environmentálneho rozhodovania o projektoch uvedených v článku 2 ods. 2.“

               8.

               Článok 8 sa nahrádza takto:
               „Článok 8
               Výsledky konzultácií a informácie získané v súlade s článkami 5 až 7 sa riadne vezmú do úvahy v povoľovacom konaní.“

               9.

               Vkladá sa tento článok:
               „Článok 8a
               1.   Rozhodnutie o udelení povolenia zahŕňa aspoň tieto informácie:

                           a)

                           odôvodnený záver uvedený v článku 1 ods. 2 písm. g) bode iv);

                           b)

                           akékoľvek environmentálne podmienky, ktoré sú súčasťou rozhodnutia, opis vlastností projektu a/alebo navrhovaných opatrení, ktorých cieľom je zabrániť, predísť alebo zmierniť, a ak je to možné, nahradiť straty spôsobené pravdepodobne významnými nepriaznivými vplyvmi na životné prostredie, a v prípade potreby aj opatrení na monitorovanie.

                     2.   Rozhodnutie zamietnuť udelenie povolenia uvedie hlavné dôvody zamietnutia.
               3.   V prípade členských štátov využívajúcich postupy uvedené v článku 2 ods. 2, ktoré sú iné ako postupy na udelenie povolenia, sa požiadavky stanovené v odseku 1 prípadne v odseku 2 tohto článku považujú za splnené, ak akékoľvek rozhodnutie vydané v dôsledku týchto postupov obsahuje informácie uvedené v týchto odsekoch a sú zavedené mechanizmy, ktoré umožňujú splnenie požiadaviek uvedených v odseku 6 tohto článku.
               4.   V súlade s požiadavkami uvedenými v odseku 1 písm. b) členské štáty zabezpečia, že vlastnosti projektu a/alebo opatrenia navrhované s cieľom zabrániť, predísť alebo zmierniť, a ak je to možné, nahradiť straty spôsobené pravdepodobne významnými nepriaznivými vplyvmi na životné prostredie, sú realizované navrhovateľom, a stanovia postupy týkajúce sa monitorovania významných nepriaznivých vplyvov na životné prostredie.
               Typ parametrov, ktoré sa majú monitorovať a dĺžka monitorovania musia byť primerané charakteru, umiestneniu a veľkosti projektu a významu jeho vplyvov na životné prostredie.
               Aby sa zabránilo dvojitému monitorovaniu, môžu sa prípadne uplatniť existujúce monitorovacie opatrenia vyplývajúce z právnych predpisov Únie iných ako táto smernica a z vnútroštátnych právnych predpisov.
               5.   Členské štáty zabezpečia, aby príslušný orgán prijal všetky rozhodnutia uvedené v odsekoch 1 až 3 v primeranej lehote.
               6.   Príslušný orgán musí byť presvedčený, že odôvodnený záver uvedený v článku 1 ods. 2) písm. g) bode iv), alebo akékoľvek rozhodnutie uvedené v odseku 3 tohto článku, sú stále aktuálne pri prijímaní rozhodnutia o udelení povolenia. Na tento účel môžu členské štáty stanoviť časové rámce pre platnosť odôvodneného záveru uvedeného v článku 1 ods. 2 písm. g) bode iv), alebo akéhokoľvek rozhodnutia uvedeného v odseku 3 tohto článku.“

               10.

               V článku 9 sa odsek 1 nahrádza takto:
               „1.   Ak sa rozhodlo o udelení alebo zamietnutí povolenia, príslušný orgán alebo orgány o tom čo najskôr informujú verejnosť a orgány uvedené v článku 6 ods. 1 v súlade s vnútroštátnymi postupmi a zabezpečia, aby boli verejnosti a orgánom uvedeným v článku 6 ods. 1 k dispozícii tieto informácie zohľadňujúc podľa potreby prípady uvedené v článku 8a ods. 3:

                           a)

                           obsah rozhodnutia a akékoľvek súvisiace podmienky uvedené v článku 8a ods. 1 a 2;

                           b)

                           hlavné dôvody a úvahy, na ktorých sa rozhodnutie zakladá, vrátane informácií o procese účasti verejnosti. Toto zahŕňa aj zhrnutie výsledkov konzultácií a informácií získaných podľa článkov 5 až 7 a ako boli tieto výsledky zapracované alebo inak vysporiadané, najmä pripomienky získané od dotknutého členského štátu uvedeného v článku 7.“

               11.

               Vkladá sa tento článok:
               „Článok 9a
               Členské štáty zabezpečia, aby príslušný orgán alebo orgány vykonávali úlohy vyplývajúce z tejto smernice objektívnym spôsobom a neocitli sa v situácii, ktorá by viedla ku konfliktu záujmov.
               V prípadoch, keď je príslušný orgán súčasne navrhovateľom, členské štáty aspoň zavedú, v rámci svojej organizácie správnych právomocí, zodpovedajúce oddelenie konfliktných funkcií pri vykonávaní povinností vyplývajúcich z tejto smernice.“

               12.

               V článku 10 sa prvý odsek nahrádza takto:
               „Bez toho, aby bola dotknutá smernica 2003/4/ES, ustanovenia tejto smernice neovplyvňujú záväzok príslušných orgánov dodržiavať obmedzenia stanovené vnútroštátnymi zákonmi, inými právnymi predpismi a správnymi opatreniami a uznanou právnou praxou vo veci obchodného a priemyselného tajomstva, vrátane duševného vlastníctva a ochrany verejného záujmu.“

               13.

               Vkladá sa tento článok:
               „Článok 10a
               Členské štáty ustanovia pravidlá o sankciách, ktoré sa uplatňujú pri porušení vnútroštátnych ustanovení prijatých podľa tejto smernice. Sankcie musia byť účinné, primerané a odrádzajúce.“

               14.

               V článku 12 sa odsek 2 nahrádza takto:
               „2.   Členské štáty informujú Komisiu každých šesť rokov od 16. mája 2017, ak majú takéto údaje k dispozícii, najmä o:

                           a)

                           počte projektov uvedených v prílohách I a II, ktoré podliehali posudzovaniu vplyvov na životné prostredie v súlade s článkami 5 až 10;

                           b)

                           zozname posudzovaní vplyvov na životné prostredie podľa kategórií projektu stanovených v prílohách I a II;

                           c)

                           počte projektov uvedených v prílohe II, ktoré podliehajú rozhodnutiu v súlade s článkom 4 ods. 2;

                           d)

                           priemernej dĺžke procesu posudzovania vplyvov na životné prostredie;

                           e)

                           všeobecných odhadoch týkajúcich sa priemerných priamych nákladoch na posudzovanie vplyvov na životné prostredie vrátane vplyvu uplatňovania tejto smernice na malé a stredné podniky.“

               15.

               Prílohy smernice 2011/92/EÚ sa menia tak, ako je stanovené v prílohe k tejto smernici.

         Článok 2
   1.   Bez toho, aby bol dotknutý článok 3, uvedú členské štáty do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia nevyhnutné pre dosiahnutie súladu s touto smernicou do 16. mája 2017.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie základných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 3
   1.   Projekty, v prípade ktorých bolo rozhodovanie uvedené v článku 4 ods. 2 smernice 2011/92/EÚ začaté pred 16. májom 2017, podliehajú povinnostiam uvedeným v článku 4 smernice 2011/92/EÚ pred jej zmenením touto smernicou.
   2.   Projekty podliehajú povinnostiam uvedeným v článku 3 a článkoch 5 až 11 smernice 2011/92/EÚ pred jej zmenou touto smernicou, ak pred 16. májom 2017:

               a)

               sa začal postup týkajúci sa stanoviska uvedený v článku 5 ods. 2 smernice 2011/92/EÚ alebo

               b)

               boli poskytnuté informácie uvedené v článku 5 ods. 1 smernice 2011/92/EÚ.

         Článok 4
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 5
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Štrasburgu 16. apríla 2014

            Za Európsky parlament

            predseda

         M. SCHULZ

            Za Radu

            predseda

         D. KOURKOULAS

      (1)  Ú. v. EÚ C 133, 9.5.2013, s. 33.

      (2)  Ú. v. EÚ C 218, 30.7.2013, s. 42.

      (3)  Pozícia Európskeho parlamentu z 12. marca 2014 (zatiaľ neuverejnená v úradnom vestníku) a rozhodnutie Rady zo 14. apríla 2014.

      (4)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/92/EÚ z 13. decembra 2011 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v. EÚ L 26, 28.1.2012, s. 1).

      (5)  Smernica Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v. ES L 175, 5.7.1985, s. 40).

      (6)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 347/2013 zo 17. apríla 2013 o usmerneniach pre transeurópsku energetickú infraštruktúru, ktorým sa zrušuje rozhodnutie č. 1364/2006/ES a menia a dopĺňajú nariadenia (ES) č. 713/2009, (ES) č. 714/2009 a (ES) č. 715/2009 (Ú. v. EÚ L 115, 25.4.2013, s. 39).

      (7)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1315/2013 z 11. decembra 2013 o usmerneniach Únie pre rozvoj transeurópskej dopravnej siete a o zrušení rozhodnutia č. 661/2010/EÚ (Ú. v. EÚ L 348, 20.12.2013, s. 1).

      (8)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1316/2013 z 11. decembra 2013 o zriadení Nástroja na prepájanie Európy, ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 913/2010 a zrušujú sa nariadenia (ES) č. 680/2007 a (ES) č. 67/2010 (Ú. v. EÚ L 348, 20.12.2013, s. 129).

      (9)  Rozhodnutie Rady 93/626/EHS z 25. októbra 1993 o uzavretí Dohovoru o biologickej diverzite (Ú. v. ES L 309, 13.12.1993, s. 1).

      (10)  Smernica Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (Ú. v. ES L 206, 22.7.1992, s. 7).

      (11)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/147/ES z 30. novembra 2009 o ochrane voľne žijúceho vtáctva (Ú. v. EÚ L 20, 26.1.2010, s. 7).

      (12)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/30/EÚ z 12. júna 2013 o bezpečnosti vyhľadávania, prieskumu a ťažby ropy a zemného plynu na mori, a o zmene smernice 2004/35/ES (Ú. v. EÚ L 178, 28.6.2013, s. 66).

      (13)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2012/18/EÚ zo 4. júla 2012 o kontrole nebezpečenstiev závažných havárií s prítomnosťou nebezpečných látok, ktorou sa mení a dopĺňa a následne zrušuje smernica Rady 96/82/ES (Ú. v. EÚ L 197, 24.7.2012, s. 1).

      (14)  Smernica Rady 2009/71/Euratom z 25. júna 2009, ktorou sa zriaďuje rámec Spoločenstva pre jadrovú bezpečnosť jadrových zariadení (Ú. v. EÚ L 172, 2.7.2009, s. 18).

      (15)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/42/ES z 27. júna 2001 o posudzovaní účinkov určitých plánov a programov na životné prostredie (Ú. v. ES L 197, 21.7.2001, s. 30).

      (16)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/60/ES z 23. októbra 2000, ktorou sa stanovuje rámec pôsobnosti pre opatrenia Spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva (Ú. v. ES L 327, 22.12.2000, s. 1).

      (17)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES z 19. novembra 2008 o odpade a o zrušení určitých smerníc (Ú. v. EÚ L 312, 22.11.2008, s. 3).

      (18)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2010/75/ES z 24. novembra 2010 o priemyselných emisiách (integrovaná prevencia a kontrola znečisťovania životného prostredia (Ú. v. EÚ L 334, 17.12.2010, s. 17).

      (19)  Ú. v. EÚ C 369, 17.12.2011, s. 14.

      PRÍLOHA

                  1.

                  Vkladá sa táto príloha:

                     „PRÍLOHA II.A
                     INFORMÁCIE UVEDENÉ V ČLÁNKU 4 ODS. 4
                     (INFORMÁCIE, KTORÉ MÁ POSKYTNÚŤ NAVRHOVATEĽ O PROJEKTOCH UVEDENÝCH V PRÍLOHE II)

                                 1.

                                 Opis projektu, ktorý zahŕňa predovšetkým:

                                             a)

                                             opis fyzikálnych vlastností celého projektu a ak je to relevantné demolačných prác;

                                             b)

                                             opis umiestnenia projektu s osobitným dôrazom na citlivosť životného prostredia v zemepisnej oblasti, ktorá môže byť pravdepodobne ovplyvnená.

                                 2.

                                 Opis zložiek životného prostredia, ktoré môžu byť v dôsledku projektu pravdepodobne závažne ovplyvnené.

                                 3.

                                 Opis všetkých pravdepodobných významných vplyvov projektu na životné prostredie v rozsahu, v ktorom sú informácie o takýchto vplyvoch k dispozícii, v dôsledku:

                                             a)

                                             očakávaných rezíduí a emisií a z produkcie odpadu, ak je to relevantné;

                                             b)

                                             využívania prírodných zdrojov, najmä pôdy, krajiny, vody a biodiverzity.

                                 4.

                                 Kritériá prílohy III sa zohľadnia v relevantných prípadoch pri zostavovaní informácií v súlade s bodmi 1 až 3.“

                  2.

                  Prílohy III a IV sa nahrádzajú takto:

                     „PRÍLOHA III
                     VÝBEROVÉ KRITÉRIÁ UVEDENÉ V ČLÁNKU 4 ODS. 3
                     (KRITÉRIÁ NA URČENIE TOHO, ČI BY PROJEKTY UVEDENÉ V PRÍLOHE II MALI PODLIEHAŤ POSÚDENIU VPLYVOV NA ŽIVOTNÉ PROSTREDIE)
                     1.   Vlastnosti projektov
                     Vlastnosti projektov sa musia posudzovať s osobitným zreteľom na:

                                 a)

                                 veľkosť a projektové riešenie celého projektu;

                                 b)

                                 kumulácia s inými existujúcimi a/alebo schválenými projektmi;

                                 c)

                                 využívanie prírodných zdrojov, najmä krajiny, pôdy, vody a biodiverzity;

                                 d)

                                 produkciu odpadu;

                                 e)

                                 znečistenie a rušivé vplyvy;

                                 f)

                                 riziká závažných havárií a/alebo prírodných katastrof, ktoré majú význam pre dotknutý projekt, vrátane tých, ktoré boli spôsobené zmenou klímy, v súlade s vedeckými poznatkami;

                                 g)

                                 riziká pre ľudské zdravie (napríklad z dôvodu kontaminácie vody alebo znečistenia ovzdušia).

                           2.   Umiestnenie projektov
                     Musí sa zvážiť citlivosť životného prostredia v zemepisných oblastiach, ktoré môžu byť projektom pravdepodobne dotknuté, konkrétne so zreteľom na:

                                 a)

                                 súčasné a schválené využitie územia;

                                 b)

                                 relatívny dostatok, dostupnosť, kvalitu a regeneratívnu schopnosť prírodných zdrojov (vrátane pôdy, krajiny, vody a biodiverzity) v danej oblasti a v podloží;

                                 c)

                                 absorpčnú schopnosť prírodného prostredia, najmä so zreteľom na tieto oblasti:

                                             i)

                                             mokrade, brehové oblasti, ústia riek;

                                             ii)

                                             pobrežné oblasti a morské prostredie;

                                             iii)

                                             horské a lesné oblasti;

                                             iv)

                                             prírodné rezervácie a parky;

                                             v)

                                             oblasti vyčlenené alebo chránené vnútroštátnymi právnymi predpismi; oblasti Natura 2000 určené členskými štátmi podľa smerníc 92/43/EHS a 2009/147/ES;

                                             vi)

                                             oblasti, v ktorých už boli porušené environmentálne kvalitatívne normy stanovené právnymi predpismi Únie a relevantné pre daný projekt, alebo v ktorých sa dané normy považujú za porušené;

                                             vii)

                                             husto osídlené oblasti;

                                             viii)

                                             historicky, kultúrne alebo archeologicky významné krajiny a miesta.

                           3.   Typ a vlastnosti potenciálneho vplyvu
                     Pravdepodobné významné vplyvy projektov na životné prostredie sa musia zvážiť vo vzťahu ku kritériám uvedeným v bodoch 1 a 2 tejto prílohy so zreteľom na vplyv projektu na faktory uvedené v článku 3 ods. 1 zohľadňujúc:

                                 a)

                                 veľkosť a priestorový rozsah vplyvu, ako napríklad geografická oblasť a veľkosť populácie, ktorá bude pravdepodobne dotknutá;

                                 b)

                                 povahu vplyvu;

                                 c)

                                 cezhraničný charakter vplyvu;

                                 d)

                                 intenzitu a komplexnosť vplyvu;

                                 e)

                                 pravdepodobnosť vplyvu;

                                 f)

                                 očakávaný začiatok, trvanie, frekvenciu a reverzibilitu vplyvu;

                                 g)

                                 kumuláciu vplyvu s vplyvom iných existujúcich a/alebo schválených projektov;

                                 h)

                                 možnosť účinného zmiernenia vplyvu.

                     PRÍLOHA IV
                     INFORMÁCIE UVEDENÉ V ČLÁNKU 5 ODS. 1
                     (INFORMÁCIE PRE SPRÁVU O HODNOTENÍ VPLYVOV NA ŽIVOTNÉ PROSTREDIE)

                                 1.

                                 Opis projektu, ktorý zahŕňa najmä:

                                             a)

                                             opis umiestnenia projektu;

                                             b)

                                             opis fyzikálnych vlastností celého projektu vrátane, v prípade potreby, potrebných demolačných prác a požiadaviek na využitie územia počas stavebných a prevádzkových fáz;

                                             c)

                                             opis hlavných charakteristík prevádzkovej fázy projektu (najmä akéhokoľvek procesu výroby), napríklad nárokov na energiu a spotrebu energie, druhu a množstva použitých materiálov a prírodných zdrojov (vrátane vody, krajiny, pôdy a biodiverzity);

                                             d)

                                             odhad podľa typu a množstva očakávaných rezíduí a emisií (ako sú znečistenie vody, ovzdušia, pôdy a pôdneho podložia, hluk, vibrácie, svetlo, teplo, radiácia) a množstvá a druhy odpadu vyprodukovaného počas fázy výstavby a prevádzky.

                                 2.

                                 Opis vhodných alternatív (napríklad so zreteľom na projektové riešenie, technológiu, umiestnenie, veľkosť a rozsah projektu) preštudovaných navrhovateľom, ktoré sú relevantné k navrhovanému projektu a jeho špecifickým vlastnostiam a uvedenie hlavných dôvodov výberu zvolenej možnosti vrátane porovnania vplyvov na životné prostredie.

                                 3.

                                 Opis relevantných aspektov súčasného stavu životného prostredia (nulový variant) a náčrt pravdepodobného vývoja v prípade, ak by sa projekt nerealizoval, ak je možné s rozumným úsilím posúdiť prirodzené zmeny od nulového variantu na základe dostupnosti informácií o životnom prostredí a vedeckých znalostí.

                                 4.

                                 Opis faktorov uvedených v článku 3 ods. 1, ktoré budú pravdepodobne významne ovplyvnené v dôsledku projektu: populácia, ľudské zdravie, biodiverzita (napríklad fauna a flóra), krajina (napríklad záber pôdy), pôda (napríklad organické zložky, erózia, zhutňovanie, zástavba), voda (napríklad hydromorfologické zmeny, množstvo a kvalita), ovzdušie, klíma (napríklad emisie skleníkových plynov, vplyvy relevantné pre adaptáciu), hmotný majetok, kultúrne dedičstvo vrátane architektonických a archeologických aspektov a krajina.

                                 5.

                                 Opis pravdepodobne významných vplyvov projektu na životné prostredie, ktoré vyplývajú okrem iného z:

                                             a)

                                             výstavby a existencie projektu vrátane v prípade, ak je to relevantné, demolačných prác;

                                             b)

                                             využívania prírodných zdrojov, najmä krajiny, pôdy, vody a biodiverzity so zreteľom na udržateľnú dostupnosť týchto zdrojov;

                                             c)

                                             emisií znečisťujúcich látok, hluku, vibrácií, svetla, tepla a žiarenia, vzniku rušivých vplyvov a zneškodňovania a zhodnocovania odpadu;

                                             d)

                                             rizík pre ľudské zdravie, kultúrne dedičstvo alebo životné prostredie (napríklad s ohľadom na havárie alebo katastrofy);

                                             e)

                                             kumulácie vplyvov s inými existujúcimi a/alebo schválenými projektmi, s ohľadom na všetky existujúce environmentálne problémy súvisiace s oblasťami s osobitným environmentálnym významom, ktoré budú pravdepodobne dotknuté, alebo využívaním prírodných zdrojov;

                                             f)

                                             vplyv projektu na klímu (napríklad povaha a miera emisií skleníkových plynov) a zraniteľnosť projektu voči zmene klímy;

                                             g)

                                             používaných technológií a látok.

                                       Opis pravdepodobných významných vplyvov na faktory bližšie uvedené v článku 3 ods. 1 by mal obsiahnuť priame vplyvy a akékoľvek nepriame, sekundárne, kumulatívne, cezhraničné, krátkodobé, strednodobé a dlhodobé, trvalé a dočasné, pozitívne a negatívne vplyvy projektu. Tento opis by mal zohľadniť ciele ochrany životného prostredia stanovené na úrovni Únie a členských štátov, ktoré sú pre daný projekt relevantné.

                                 6.

                                 Opis prognostických metód alebo dôkazov použitých na identifikáciu a posúdenie významných vplyvov na životné prostredie vrátane detailov ťažkostí (napríklad technické nedostatky alebo nedostatok znalostí) pri zhromažďovaní požadovaných informácií a hlavných súvisiacich nejasností.

                                 7.

                                 Opis predpokladaných opatrení, ktorých cieľom je zabránenie, predchádzanie, zmiernenie a, ak je to možné, nahradenie straty spôsobenej akýmikoľvek zistenými významnými nepriaznivými vplyvmi na životné prostredie a v prípade potreby aj opis akýchkoľvek navrhovaných monitorovacích opatrení (napríklad príprava poprojektovej analýzy). Uvedený opis by mal vysvetliť mieru, do akej sa významným nepriaznivým vplyvom na životné prostredie zabráni, predíde, do akej miery sa tieto vplyvy zmiernia alebo sa nahradia straty nimi spôsobené, a mal by zahŕňať fázu výstavby aj prevádzky.

                                 8.

                                 Opis očakávaných významných nepriaznivých vplyvov projektu na životné prostredie vyplývajúcich zo zraniteľnosti projektu voči rizikám závažných havárií a/alebo katastrof, ktoré majú význam pre dotknutý projekt. Súvisiace informácie, ktoré sú dostupné a získané z hodnotení rizík vykonávaných v súlade s právnymi predpismi Únie, ako je smernica Európskeho parlamentu a Rady 2012/18/EÚ (1) a smernica Rady 2009/71/Euratom (2) alebo príslušné posudzovania vykonané v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi môžu byť použité na tento účel za predpokladu, že sú splnené požiadavky tejto smernice. Kde je to vhodné, tento opis by mal zahŕňať navrhované opatrenia na zabránenie alebo zmiernenie významných nepriaznivých vplyvov takýchto udalostí na životné prostredie a podrobnosti o pripravenosti a navrhovanej reakcii na takéto mimoriadne situácie.

                                 9.

                                 Netechnické zhrnutie informácií podľa bodov 1 až 8.

                                 10.

                                 Referenčný zoznam obsahujúci zdroje použité na opis a posúdenie zahrnuté v správe o hodnotení.

                     (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2012/18/EÚ zo 4. júla 2012 o kontrole nebezpečenstiev závažných havárií s prítomnosťou nebezpečných látok, ktorou sa mení a dopĺňa a následne zrušuje smernica Rady 96/82/ES (Ú. v. EÚ L 197, 24.7.2012, s. 1)."

                     (2)  Smernica Rady 2009/71/Euratom z 25. júna 2009, ktorou sa zriaďuje rámec Spoločenstva pre jadrovú bezpečnosť jadrových zariadení (Ú. v. EÚ L 172, 2.7.2009, s. 18).“"


title: Smernica 2001/42/ES Európskeho parlamentu a Rady z 27. júna 2001 o posudzovaní účinkov určitých plánov a programov na životné prostredie

text:
Dôležité právne oznámenie

|

32001L0042

Úradný vestník L 197 , 21/07/2001 S. 0030 - 0037

		Smernica 2001/42/ES Európskeho parlamentu a Radyz 27. júna 2001o posudzovaní účinkov určitých plánov a programov na životné prostredieEURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva a najmä jej článok 175 ods. 1,so zreteľom na návrh Komisie [1],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],so zreteľom na stanovisko Výboru pre regióny [3],konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 251 zmluvy [4] a s ohľadom na spoločný text schválený Zmierovacím výborom 21. marca 2001,keďže:(1) Článok 174 zmluvy zabezpečuje, že úlohou politiky spoločenstva v oblasti životného prostredia je prispievať okrem iného k zachovaniu, ochrane a zlepšovaniu kvality životného prostredia, ochrane ľudského zdravia a šetrného a racionálneho využívania prírodných zdrojov a že sa táto zakladá na princípe prevencie. Článok 6 zmluvy zabezpečuje, že sa požiadavky ochrany životného prostredia zahrnú do definície politických cieľov a činností spoločenstva, najmä s ohľadom na podporu trvalo udržateľného rozvoja.(2) Piaty environmentálny akčný program: k trvalej udržateľnosti – Program európskeho spoločenstva pre politiku a činnosti vo vzťahu k životnému prostrediu a trvalo udržateľnému rozvoju [5], doplnený rozhodnutím Rady č. 2179/98/ES [6] o jeho prehodnotení, potvrdzuje dôležitosť posudzovania pravdepodobných environmentálnych účinkov plánov a programov.(3) Dohovor o biologickej diverzite požaduje od strán podľa možností čo najväčšie a najvhodnejšie začlenenie ochrany a trvalo udržateľného využívania biologickej diverzity do príslušných sektorových a medzisektorových plánov a programov.(4) Environmentálne posudzovanie je dôležitý nástroj na začlenenie environmentálnych hľadísk do prípravy a schvaľovania určitých plánov a programov, ktoré majú pravdepodobne významný účinok na životné prostredie členských štátov, pretože zabezpečí, aby sa tieto účinky prijatých plánov a programov zohľadnili počas ich prípravy a pred schválením.(5) Prijatie postupov environmentálneho posudzovania na úrovni plánovania a tvorenia programov by mohlo prospieť podnikom vytvorením konzistentnejšieho rámca pre ich činnosti formou zahrnutia relevantných environmentálnych informácií do rozhodovacieho procesu. Zahrnutie širšej skupiny faktorov do rozhodovacieho procesu by malo prispieť k trvalo udržateľnejším a účinnejším riešeniam.(6) Rozličné systémy environmentálneho posudzovania existujúce v členských štátoch by mali obsahovať súbor spoločných procedurálnych požiadaviek nevyhnutných pre vyššiu úroveň ochrany životného prostredia.(7) Dohovor OSN/Európskej hospodárskej komisie o hodnotení vplyvov presahujúcich hranice štátov, ktorý platí tak pre členské ako aj pre ďalšie štáty, tiež podnecuje strany dohovoru, aby uplatňovali jeho princípy pri plánoch a programoch; na druhom stretnutí strán dohovoru v Sofii 26. a 27. februára 2001 sa rozhodlo o príprave právne záväzného protokolu o strategickom environmentálnom posudzovaní, ktoré by doplnilo existujúce ustanovenia o posudzovaní vplyvov na životné prostredie v kontexte presahujúcom hranice štátov s výhľadom možného prijatia pri príležitosti piatej ministerskej konferencie "Životné prostredie pre Európu" na výnimočnom stretnutí strán dohovoru naplánovanom na máj 2003 v Kyjeve na Ukrajine. Systémy na environmentálne posudzovanie plánov a programov fungujúce v spoločenstve by mali zabezpečiť, že v prípadoch, keď sa pripravuje implementácia plánu alebo programu jedného členského štátu s pravdepodobnými významnými vplyvmi na životné prostredie iného členského štátu, uskutočnia sa primerané cezhraničné porady. Informácie o plánoch a programoch s významnými účinkami na životné prostredie iných štátov by sa mali posielať medzi členskými štátmi a ďalšími štátmi recipročne a ekvivalentne vo vhodnom právnom rámci.(8) Požaduje sa preto vytvorenie minimálneho rámca environmentálneho posudzovania na úrovni spoločenstva, ktoré by stanovilo všeobecné princípy systému environmentálneho posudzovania a detaily by ponechalo na členských štátoch, so zreteľom na princíp subsidiarity. Činnosť spoločenstva by nemala zachádzať za hranicu nutnosti, aby sa dosiahli ciele stanovené v zmluve.(9) Táto smernica je procedurálnej povahy a jej požiadavky by sa mali začleniť do existujúcich postupov členských štátov, alebo pridružiť do špeciálne vytvorených postupov. Aby sa predišlo zdvojovaniu posudzovania, členské štáty by mali vo vhodných prípadoch zohľadniť fakt, že posudzovania sa budú vykonávať na rozličných úrovniach v hierarchii plánov a programov.(10) Všetky plány a programy, ktoré sa pripravujú pre množstvo sektorov a ktoré stanovujú rámec pre zhodu v otázkach budúceho rozvoja projektov uvedených v prílohách I a II smernice Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní účinkov niektorých verejných a súkromných projektov na životné prostredie [7] a všetky plány a programy, pri ktorých sa určila potreba posudzovania v súlade so smernicou Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prírodných biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín [8], majú pravdepodobne významné účinky na životné prostredie a mali by byť oficiálne predmetom systematického environmentálneho posudzovania. V prípade, že ovplyvňujú využívanie malých území na miestnej úrovni, alebo sú menšími modifikáciami vyššie spomenutých plánov alebo programov, mali by sa posudzovať iba ak členské štáty určia, že budú mať pravdepodobne významné účinky na životné prostredie.(11) Ďalšie plány a programy, ktoré stanovujú rámec pre zhodu v otázkach budúceho rozvoja projektov nemusia vždy mať významné účinky na životné prostredie a mali by sa posudzovať iba ak členské štáty rozhodnú, že pravdepodobne takéto účinky mať budú.(12) Keď členské štáty rozhodnú takto, mali by zohľadniť relevantné kritériá uvedené v tejto smernici.(13) Niektoré plány a programy pre svoju zvláštnu povahu nespadajú pod túto smernicu.(14) V prípade, že sa vyžaduje posudzovanie podľa tejto smernice, by sa mala vypracovať environmentálna správa obsahujúca relevantné informácie, ako ustanovuje táto smernica, a ktorá popisuje a hodnotí pravdepodobné významné environmentálne účinky vykonávania plánu alebo programu a primerané alternatívy, s ohľadom na ciele a geografický rozsah plánu alebo programu; členské štáty by mali informovať Komisiu o každom opatrení, ktoré prijali a ktoré sa týka kvality environmentálnych správ.(15) Aby sa prispelo k transparentnejšiemu rozhodovaniu s cieľom zaistiť komplexnosť a spoľahlivosť informácií poskytovaných pre posudzovanie, je potrebné zabezpečiť, aby sa počas posudzovania plánov a programov uskutočnili porady s orgánmi s príslušnou environmentálnou zodpovednosťou a s verejnosťou a aby sa stanovili vhodné časové rámce, ktoré by poskytovali dostatočný čas na porady, vrátane vyjadrenia stanovísk.(16) Tam, kde má vykonávanie plánu alebo programu vytvoreného v jednom štáte pravdepodobne významný vplyv na životné prostredie iných členských štátov, malo by sa umožniť dotknutým členským štátom aby sa zúčastnili porád a príslušné orgány a verejnosť by mali byť informované a mali by mať možnosť vyjadriť svoje stanovisko.(17) Environmentálna správa a stanoviská relevantných orgánov a verejnosti, ako aj výsledky každej cezhraničnej porady by sa mali vziať do úvahy počas prípravy plánu alebo programu a pred jeho schválením alebo postúpením na legislatívne konanie.(18) Členské štáty by mali zabezpečiť, že pri schválení plánu alebo programu sú príslušné orgány a verejnosť informovaní a že sú im sprístupnené relevantné informácie.(19) Tam, kde vzniká záväzok vykonať posudzovanie účinkov na životné prostredie z tejto smernice a súčasne z iných právnych predpisov spoločenstva, ako je smernica Rady 79/409/EHS z 2. apríla 1979 o ochrane voľne žijúcich vtákov [9], smernica 92/43/EHS, alebo smernica 2000/60/ES Európskeho parlamentu a Rady z 23. októbra 2000 ustanovujúca rámec pôsobnosti spoločenstva v oblasti vodnej politiky [10], členské štáty môžu zabezpečiť koordinované alebo spoločné postupy na plnenie požiadaviek dôležitých právnych predpisov spoločenstva, aby sa predišlo zdvojovaniu posudzovania.(20) Komisia by mala vypracovať prvú správu o uplatňovaní a účinnosti tejto smernice päť rokov po nadobudnutí jej účinnosti a potom ďalej v sedemročných intervaloch. S ohľadom na ďalšie zjednotenie požiadaviek ochrany životného prostredia a berúc do úvahy získané skúsenosti, mali by byť k prvej správe prípadne pripojené návrhy na zmenu tejto smernice, najmä čo sa týka možnosti jej rozšírenia na ďalšie oblasti alebo sektory a ďalšie typy plánov a programov,PRIJALI TÚTO SMERNICU:Článok 1CieleCieľom tejto smernice je zabezpečiť vysokú úroveň ochrany životného prostredia a prispieť k integrácii environmentálnych úvah do prípravy a schvaľovania plánov a programov so zreteľom na podporu trvalo udržateľného rozvoja tým, že sa zabezpečí, v súlade s touto smernicou, vykonanie environmentálneho posudzovania určitých plánov a programov, ktoré majú pravdepodobne významné účinky na životné prostredie.Článok 2DefinícieNa účely tejto smernice:a) "plány a programy" sú plány a programy vrátane tých, na ktorých financovaní sa podieľa Európske spoločenstvo, ako aj ich akékoľvek modifikácie:- ktoré sú predmetom prípravy a/alebo schvaľovania úradom na štátnej, regionálnej alebo miestnej úrovni alebo ktoré úrad pripravuje na schválenie prostredníctvom parlamentného alebo vládneho legislatívneho postupu a- ktoré vyžadujú legislatívne, regulatívne alebo správne predpisy;b) "environmentálne posudzovanie" je príprava environmentálnej správy, uskutočnenie porád, zohľadnenie environmentálnej správy a výsledkov porád pri rozhodovaní a poskytnutie informácií o rozhodnutí v súlade s článkami 4 až 9;c) "environmentálna správa" je časť plánovacej alebo programovej dokumentácie, ktorá obsahuje informácie požadované článkom 5 a prílohou I;d) "verejnosť" je jedna alebo viac fyzických alebo právnických osôb a podľa vnútroštátnych právnych predpisov alebo zaužívanej praxe aj ich združenia, organizácie alebo skupiny.Článok 3Rozsah1. Environmentálne posudzovanie sa vykonáva v súlade s článkami 4 až 9 pre plány a programy uvedené v odsekoch 2 až 4, ktoré majú pravdepodobne významné environmentálne účinky.2. Podľa odseku 3 sa environmentálne posudzovanie vykonáva pre všetky plány a programy,a) ktoré sa pripravujú pre poľnohospodárstvo, lesníctvo, rybárstvo, energetiku, dopravu, odpadové hospodárstvo, vodné hospodárstvo, telekomunikácie, turistiku, plánovanie miest a vidieka alebo využívanie územia a ktoré stanovujú rámec pre súhlas budúceho rozvoja projektov uvedených v prílohách I a II k smernici 85/337/EHS, alebob) pri ktorých sa určilo, že vyžadujú posudzovanie podľa článku 6 alebo 7 smernice 92/43/EHS s ohľadom na ich pravdepodobný účinok na lokality.3. Plány a programy uvedené v odseku 2, ktoré určujú využívanie malých území na miestnej úrovni a menšie modifikácie plánov a programov na ktoré sa vzťahuje odsek 2, vyžadujú environmentálne posudzovanie iba v prípade, ak členské štáty určia, že majú pravdepodobne významné environmentálne účinky.4. Členské štáty určia, či iné plány alebo programy ako sú uvedené v odseku 2, ktoré stanovujú rámec pre odsúhlasenie budúceho rozvoja projektov, majú pravdepodobne významné environmentálne účinky.5. Členské štáty určia, či plány alebo programy, na ktoré sa vzťahujú odseky 3 a 4 majú pravdepodobne významné environmentálne účinky preskúmaním každého jednotlivého prípadu, alebo špecifikovaním typov plánov a programov alebo kombináciou oboch týchto prístupov. Na tento účel členské štáty vezmú vo všetkých prípadoch do úvahy relevantné kritériá uvedené v prílohe II a tým zabezpečia, že sa plány a programy s pravdepodobne významnými účinkami na životné prostredie zahrnú pod účinnosť tejto smernice.6. Pri preskúmaní každého jednotlivého prípadu a pri špecifikovaní typov plánov a programov podľa odseku 5, sa uskutočnia porady s orgánmi uvedenými v článku 6 ods. 3.7. Členské štáty zabezpečia, že ich závery podľa odseku 5, vrátane dôvodov, prečo nevyžaduje environmentálne posudzovanie podľa článkov 4 až 9, sú prístupné verejnosti.8. Predmetom tejto smernice nie sú nasledovné plány a programy:- plány a programy, ktorých jediným účelom je národná obrana alebo civilná ochrana,- finančné alebo rozpočtové plány a programy.9. Táto smernica sa nevzťahuje na plány a programy spolufinancované v súčasných programových intervaloch [11] pre nariadenia Rady (ES) č. 1260/1999 [12] a (ES) č. 1257/1999 [13].Článok 4Všeobecné záväzky1. Environmentálne posudzovanie uvedené v článku 3 sa vykonáva počas prípravy plánu alebo programu a pred jeho schválením alebo postúpením na legislatívne konanie.2. Požiadavky tejto smernice sa začlenia do existujúcich postupov členských štátov na schválenie plánov a programov alebo sa pridružia do postupov vytvorených pre súlad s touto smernicou.3. Kde plány a programy tvoria časť určitej hierarchie, členské štáty, aby predišli duplikácii posudzovania, zohľadnia fakt, že posudzovanie sa uskutoční v súlade s touto smernicou na rozličných úrovniach hierarchie. Pre účely, mimo iného, predchádzaniu zdvojenia posudzovania, členské štáty použijú článok 5 ods. 2 a 3.Článok 5Environmentálna správa1. Tam, kde sa podľa článku 3 ods. 1 požaduje environmentálne posudzovanie, vypracuje sa environmentálna správa, v ktorej sa určia, popíšu a zhodnotia pravdepodobne významné účinky vykonávania plánu alebo programu na životné prostredie a primerané alternatívy, ktoré zohľadňujú ciele a geografický rozmer plánu alebo programu. Informácie, ktoré sa na tento účel poskytujú, sú uvedené v prílohe I.2. Environmentálna správa vypracovaná podľa odseku 1 musí obsahovať informácie, ktoré možno odôvodnene požadovať pri zohľadnení súčasných poznatkov a metód posudzovania, obsah a úroveň podrobnosti plánu alebo programu, v akom štádiu rozhodovacieho procesu sa nachádza a rozsah v akom sú určité záležitosti vhodnejšie posudzované na rozličných úrovniach procesu, aby sa predišlo zdvojovaniu posudzovania.3. Dostupné relevantné informácie o environmentálnych účinkoch plánov a programov získané na inej úrovni rozhodovania alebo prostredníctvom iných právnych predpisov spoločenstva môžu byť použité na poskytovanie informácií uvedených v prílohe I.4. Keď sa rozhoduje o rozsahu a úrovni podrobnosti informácií, ktoré musí environmentálna správa obsahovať, uskutočnia sa porady s orgánmi uvedenými v článku 6 ods. 3.Článok 6Porady1. Návrh plánu alebo programu a environmentálna správa vypracovaná v súlade s článkom 5 sa sprístupní orgánom uvedeným v odseku 3 tohto článku a verejnosti.2. Orgány uvedené v odseku 3 a verejnosť uvedená v odseku 4 dostanú včasnú a účinnú príležitosť vyjadriť svoje stanovisko k návrhu plánu alebo programu a k sprievodnej environmentálnej správe vo vhodnom čase pred schválením plánu alebo programu alebo ich postúpeniu na legislatívne konanie.3. Členské štáty určia orgány pre porady, ktoré sú z dôvodu svojej špecifickej environmentálnej zodpovednosti pravdepodobne zainteresované v environmentálnych účinkoch vykonávania plánov a programov.4. Členské štáty identifikujú verejnosť na účely odseku 2, vrátane zainteresovanej verejnosti, alebo pravdepodobne zainteresovanej verejnosti alebo verejnosti majúcej záujem na veci rozhodovanej podľa tejto smernice, vrátane relevantných mimovládnych organizácií, akými sú organizácie podporujúce ochranu životného prostredia a ďalšie zainteresované organizácie.5. O podrobnostiach zabezpečenia informovanosti úradov a verejnosti a porád s nimi rozhodnú členské štáty.Článok 7Cezhraničné porady1. Keď členský štát usúdi, že vykonávanie plánu alebo programu, ktorý sa vypracúva pre jeho územie bude mať pravdepodobne významné účinky na životné prostredie iného členského štátu, alebo kde to požaduje členský štát, ktorý bude pravdepodobne zasiahnutý, členský štát na ktorého území sa plán alebo program vypracúva zašle kópiu návrhu plánu alebo programu a relevantnú environmentálnu správu druhému členskému štátu, pred jeho schválením alebo postúpením na legislatívne konanie.2. Ak je členskému štátu zaslaná kópia návrhu plánu alebo programu a environmentálna správa podľa odseku 1, oznámi tento druhému členskému štátu, či si želá uskutočniť porady pred schválením plánu alebo programu alebo jeho postúpením na legislatívne konanie a ak to oznámi, zainteresované členské štáty začnú porady týkajúce sa pravdepodobných cezhraničných environmentálnych účinkov vykonávania plánu alebo programu a opatrení určených na zníženie alebo odstránenie týchto účinkov.Kde sa takéto porady uskutočnia, zainteresované členské štáty dohodnú podrobnosti na zabezpečenie informovanosti úradov uvedených v článku 6 ods. 3 a verejnosti uvedenej v článku 6 ods. 4, členského štátu, ktorý je pravdepodobne významne zasiahnutý a že tieto úrady a verejnosť dostanú príležitosť zaslať svoje stanovisko v primeranom časovom rámci.3. Kde sa od členských štátov vyžaduje podľa tohto článku, aby začali porady, dohodnú sa hneď na ich začiatku na primeranom čase ich trvania.Článok 8RozhodovanieEnvironmentálna správa vypracovaná podľa článku 5, stanoviská vyjadrené podľa článku 6 a výsledky každej cezhraničnej porady uskutočnenej podľa článku 7 sa zohľadnia pri príprave plánu alebo programu pred jeho schválením alebo postúpením na legislatívne konanie.Článok 9Informácie o rozhodnutí1. Členské štáty zabezpečia, aby orgány uvedené v článku 6 ods. 3, verejnosť a každý členský štát, s ktorým sa poradilo podľa článku 7, boli pri schválení plánu alebo programu informovaní a že takto informovaným budú sprístupnené nasledujúce položky:a) plán alebo program ako bol schválený;b) vyhlásenie, sumarizujúce ako boli začlenené úvahy o environmentálnych aspektoch do plánu alebo programu a ako bola v súlade s článkom 8 zohľadnená environmentálna správa vypracovaná podľa článku 5, stanoviská vyjadrené podľa článku 6 a výsledky uskutočnených porád podľa článku 7 a dôvody pre výber schváleného plánu alebo programu v porovnaní s inými prijateľnými alternatívami ac) opatrenia, o ktorých sa rozhodlo v súvislosti s monitoringom podľa článku 10.2. Členské štáty detailne upravia zabezpečenie informácií podľa odseku 1.Článok 10Monitoring1. Členské štáty sledujú významné environmentálne účinky vykonávania plánov a programov aby boli, okrem iného, schopné včas identifikovať nepredvídané škodlivé účinky a schopné uskutočniť vhodné nápravné opatrenia.2. S cieľom dosiahnuť súlad s odsekom 1, môžu sa vo vhodnom prípade použiť existujúce monitorovacie štruktúry, aby sa predišlo zdvojovaniu sledovania.Článok 11Vzťah k iným právnym predpisom spoločenstva1. Environmentálnym posudzovaním uskutočneným podľa tejto smernice nebudú dotknuté žiadne požiadavky smernice 85/337/EHS a ani požiadavky iného práva spoločenstva.2. Pre plány a programy, pre ktoré vzniká záväzok uskutočniť posudzovanie účinkov na životné prostredie súčasne z tejto smernice a iných právnych predpisov spoločenstva, členské štáty môžu zabezpečiť koordinované alebo spoločné postupy, aby sa okrem iného predišlo zdvojovaniu posudzovania.3. Pre plány a programy spolufinancované európskym spoločenstvom sa environmentálne posudzovanie podľa tejto smernice uskutoční v súlade s osobitnými ustanoveniami príslušných právnych predpisov spoločenstva.Článok 12Informácie, podávanie správ a revízia1. Členské štáty a Komisia si budú vymieňať informácie o skúsenostiach získaných pri uplatňovaní tejto smernice.2. Členské štáty zabezpečia, aby boli environmentálne správy dostatočnej kvality na splnenie požiadaviek tejto smernice a oznámia Komisii každé opatrenie týkajúce sa kvality týchto správ.3. Komisia zašle prvú správu o uplatňovaní a účinnosti tejto smernice Európskemu parlamentu a Rade do 21. júla 2006.So zreteľom na ďalšie zjednocovanie požiadaviek ochrany životného prostredia v súlade s článkom 6 zmluvy a zohľadňujúc skúsenosti získané uplatňovaním tejto smernice v členských štátoch, budú prípadne túto správu sprevádzať návrhy na zmenu tejto smernice. Komisia obzvlášť zváži možnosť rozšírenia rozsahu tejto smernice na iné oblasti/sektory a iné plány a programy.Nová hodnotiaca nasleduje v sedemročných intervaloch.4. Komisia podá správu o vzťahu medzi touto smernicou a nariadeniami (ES) č. 1260/1999 a (ES) č. 1257/1999 v dostatočnom predstihu pred uplynutím programových období stanovených pre tieto nariadenia, so zámerom zabezpečiť koherentný prístup ohľadom tejto smernice a následných nariadení spoločenstva.Článok 13Vykonávanie smernice1. Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 21. júla 2004. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.2. Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.3. Povinnosť uvedená v článku 4 ods. 1 sa vzťahuje na plány a programy, ktorých prvý formálny akt nasleduje po dni uvedenom v odseku 1. Plány a programy, ktorých prvý formálny prípravný akt sa uskutoční pred týmto dňom a ktorý je schválený alebo postúpený na legislatívne konanie po viac ako 24 mesiacoch od toho dňa, sú predmetom povinnosti uvedenej v článku 4 ods. 1, pokiaľ členské štáty v jednotlivých prípadoch nerozhodnú, že to nie je uskutočniteľné a informujú o svojom rozhodnutí verejnosť.4. Do 21 júla 2004 oznámia členské štáty Komisii, okrem opatrení uvedených v odseku 1 aj samostatné informácie o typoch plánov a programov, ktoré budú v súlade s článkom 3 predmetom environmentálneho posudzovania podľa tejto smernice. Komisia sprístupní tieto informácie členským štátom. Informácie sa budú pravidelne aktualizovať.Článok 14Vstup do platnostiTáto smernica nadobúda účinnosť dňom jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Článok 15UrčeniaTáto smernica je adresovaná členským štátom.V Luxemburgu 27 júna 2001Za Európsky parlamentpredsedaN. FontaineZa RadupredsedaB. Rosengren[1] Ú. v. ES C 129, 25.4.1997, s. 14 aÚ. v. ES C 83, 25.3.1999, s. 13.[2] Ú. v. ES C 287, 22.9.1997, s. 101.[3] Ú. v. ES C 64, 27.2.1998, s. 63 aÚ. v. ES C 374, 23.12.1999, s. 9.[4] Stanovisko Európskeho parlamentu z 20. októbra 1998 (Ú. v. ES C 341, 9.11.1998, s. 18), potvrdené 16. decembra 1999 (Ú. v. ES C 54, 25.2.2000, s. 76), spoločná pozícia Rady z 30. marca 2000 (Ú. v. ES C 137, 16.5.2000, s. 11) a rozhodnutie Európskeho parlamentu zo 6. septembra 2000 (Ú. v. ES C 135, 7.5.2001, s. 155). Rozhodnutie Európskeho parlamentu z 31. mája 2001 a rozhodnutie Rady z 5. júna 2001.[5] Ú. v. ES C 138, 17.5.1993, s. 5.[6] Ú. v. ES L 275, 10.10.1998, s. 1.[7] Ú. v. ES L 175, 5.7.1985 s. 40. Smernica zmenená a doplnená smernicou 97/11/ES (Ú. v. ES L 73, 14.3.1997, s. 5).[8] Ú. v. ES L 206, 22.7.1992, s. 7. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 97/62/ES (Ú. v. ES L 305, 8.11.1997, s. 42).[9] Ú. v. ES L 103, 25.4.1979, s. 1. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 97/49/ES (Ú. v. ES L 223, 13.8.1997, s. 9).[10] Ú. v. ES L 327, 22.12.2000, s. 1.[11] Programové obdobie 2000 – 2006 pre nariadenie Rady (ES) č. 1260/1999 a programové obdobie 2000 – 2006 a 2000 – 2007 pre nariadenie Rady (ES) č. 1257/1999.[12] Nariadenie Rady (ES) č. 1260/1999 z 21. júna 1999 určujúce všeobecné ustanovenia pre štrukturálne fondy (Ú. v. ES L 161, 26.6.1999, s. 1).[13] Nariadenie Rady (ES) č. 1257/1999 zo 17. mája 1999 o podpore rozvoja vidieka z Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a zabezpečovacieho EPUZF) a o zmene a zrušení niektorých nariadení (Ú. v. ES L 160, 26.6.1999, s. 80).--------------------------------------------------PRÍLOHA IInformácie uvedené v článku 5 ods. 1Informácie, ktoré sa poskytujú podľa článku 5 ods. 1 a ktoré sú predmetom článku 5 ods. 2 a 3 sú nasledovné:a) náčrt obsahu, hlavné ciele plánu alebo programu a vzťah k iným relevantným plánom alebo programom;b) dôležité aspekty súčasného stavu životného prostredia a ich pravdepodobný vývoj bez vykonávania plánu alebo programu;c) environmentálne charakteristiky oblastí, ktoré budú pravdepodobne významne ovplyvnené;d) všetky existujúce environmentálne problémy, ktoré sú relevantné pre plán alebo program, vrátane a najmä tých, ktoré sa vzťahujú na environmentálne obzvlášť dôležité oblasti, akými sú oblasti určené na základe smerníc 79/409/EHS a 92/43/EHS;e) ciele ochrany životného prostredia, stanovené na medzinárodnej úrovni, alebo úrovni spoločenstva alebo členského štátu, ktoré sú relevantné pre plán alebo program a spôsob, akým boli tieto ciele a ďalšie úvahy o environmentálnych aspektoch zohľadnené pri jeho príprave;f) pravdepodobne významné účinky [1] na životné prostredie vrátane otázok akými sú biodiverzita, populácia, zdravie ľudí, živočíchy, rastliny, pôda, voda, ovzdušie, klimatické faktory, hmotné fondy, kultúrne dedičstvo, vrátane architektonického a archeologického dedičstva, krajiny a vzájomných vzťahov horeuvedených faktorov;g) opatrenia určené na predchádzanie, zmenšovanie a čo najväčšiu kompenzáciu každého významného nepriaznivého účinku implementovaného plánu alebo programu na životné prostredie;h) náčrt dôvodov pre výber alternatív a opis spôsobu, akým sa vykonalo posudzovanie, vrátane akýchkoľvek ťažkostí (akými sú technické nedostatky alebo nedostatok know-how), ktoré sa vyskytli pri zostavovaní požadovaných informácií;i) popis opatrení určených na monitorovanie podľa článku 10;j) netechnické zhrnutie informácií poskytnutých vo vyššie uvedených bodoch.[1] Tieto účinky by mali zahŕňať sekundárne, kumulatívne, synergické, krátkodobé, strednodobé a dlhodobé trvalé a dočasné, pozitívne a negatívne účinky.--------------------------------------------------PRÍLOHA IIKritéria pre určenie pravdepodobnej dôležitosti účinkov uvedené v článku 3 ods. 51. Charakteristiky plánov a programov so zvláštnym zreteľom na- mieru, v akej plán alebo program stanovuje rámec pre projekty a iné činnosti, so zreteľom na miesto, povahu, veľkosť a operačné podmienky alebo alokáciou zdrojov,- mieru v akej plán alebo program ovplyvňuje iné plány a programy vrátane hierarchizovaných,- význam plánu alebo programu pre integráciu environmentálnych úvah, najmä s ohľadom na podporu trvalo udržateľného rozvoja,- environmentálne problémy relevantné pre plán alebo program,- význam plánu alebo programu pre vykonávanie právnych predpisov spoločenstva o životnom prostredí (napr. plány a programy spojené s odpadovým hospodárstvom alebo ochranou vôd).2. Charakteristiky účinkov a pravdepodobne zasiahnutých oblastí so zvláštnym zreteľom na- pravdepodobnosť, trvanie, frekvencia a zvratnosť účinkov,- kumulatívny charakter účinkov,- cezhraničný charakter účinkov,- riziká pre ľudské zdravie a životné prostredie (napr. s ohľadom na nehody),- miera a rozsah účinkov v priestore (geografická oblasť a veľkosť pravdepodobne dotknutej populácie),- hodnota a zraniteľnosť pravdepodobne zasiahnutého územia z hľadiska:- zvláštnych prírodných charakteristík alebo kultúrneho dedičstva,- prekročených noriem kvality životného prostredia alebo hraničných hodnôt,- intenzívneho využívania územia,- účinkov na oblasti alebo krajiny, ktorým bol priznaný status štátnej alebo medzinárodnej ochrany, alebo ochrany v rámci spoločenstva.--------------------------------------------------