title: Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/15/ES z 11. marca 2002 o organizácii pracovnej doby osôb vykonávajúcich mobilné činnosti v cestnej doprave

text:
Dôležité právne oznámenie

|

32002L0015

Úradný vestník L 080 , 23/03/2002 S. 0035 - 0039

		Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/15/ESz 11. marca 2002o organizácii pracovnej doby osôb vykonávajúcich mobilné činnosti v cestnej dopraveEURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na jej článok 71 a článok 137 ods. 2,so zreteľom na návrh Komisie [1],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],po poradách s Výborom regiónov,konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 251 zmluvy [3] a na základe spoločného textu schváleného Zmierovacím výborom 16. januára 2002,keďže:(1) Nariadenie Rady (EHS) č. 3820/85 z 20. decembra 1985 o zosúlaďovaní určitých sociálnych právnych predpisov týkajúcich sa cestnej dopravy [4] stanovilo spoločné pravidlá o čase jazdy a čase odpočinku vodičov, uvedené nariadenie sa nevzťahuje na ostatné aspekty pracovnej doby v cestnej doprave.(2) Smernica Rady 93/104/ES z 23. novembra 1993 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času [5] umožňuje prijať špecifickejšie požiadavky na organizáciu pracovného času. So zreteľom na sektorový charakter tejto smernice jej ustanovenia majú prednosť pred smernicou 93/104/ES podľa jej článku 14.(3) Napriek intenzívnym rokovaniam medzi sociálnymi partnermi nebolo možné dosiahnuť dohodu o mobilných pracovníkoch v cestnej doprave.(4) Je nevyhnutné stanoviť sériu špecifickejších opatrení, týkajúcich sa pracovného času v cestnej doprave, určených na zaručenie bezpečnosti dopravy a zdravia a bezpečnosti príslušného personálu.(5) Pretože ciele navrhovaného opatrenia nemôžu dostatočne dosiahnuť členské štáty a môžu sa preto z dôvodu rozsahu a účinkov lepšie dosiahnuť na úrovni spoločenstva, spoločenstvo môže prijať opatrenia v súlade s princípom subsidiarity stanoveným v článku 5 zmluvy. V súlade s princípom proporcionality uvedenom v tom istom článku, táto smernica nie je nad rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie týchto cieľov.(6) Rozsah platnosti tejto smernice sa týka len mobilných pracovníkov zamestnaných dopravnými podnikmi založenými v členskom štáte, podieľajúcom sa na mobilných činnostiach v cestnej doprave, ktoré podliehajú nariadeniu (EHS) č. 3820/85, alebo v opačnom prípade Európskej dohode o práci osádok vozidiel v medzinárodnej cestnej doprave (AETR).(7) Je potrebné objasniť, že mobilní pracovníci, na ktorých sa táto smernica nevzťahuje, s výnimkou samostatne zárobkovo činných vodičov, užívajú výhody vyplývajúce zo základnej ochrany poskytnutej smernicou 93/104/ES. Táto základná ochrana zahŕňa existujúce pravidlá o primeranom odpočinku, maximálneho týždenného pracovného času, ročnej dovolenky a niektoré základné ustanovenia týkajúce sa nočnej práce, vrátane posudzovania zdravotného stavu.(8) Pretože samostatne zárobkovo činní vodiči sú zahrnutí v rozsahu platnosti nariadenia (EHS) č. 3820/85, ale sú vylúčení z rozsahu platnosti smernice 93/104/ES, mali by byť dočasne vylúčení aj z pôsobnosti tejto smernice v súlade s ustanoveniami článku 2 ods. 1.(9) Definície použité v tejto smernici nemajú predstavovať precedens pre iné právne úpravy spoločenstva týkajúce sa pracovného času.(10) Aby sa zvýšila bezpečnosť cestnej dopravy, zabránilo deformácii súťaže a zaručila bezpečnosť a zdravie mobilných pracovníkov, na ktorých sa vzťahuje táto smernica, mali by tieto osoby presne vedieť, aký čas prislúcha činnostiam v cestnej doprave ako pracovná doba a aký nie, a preto sa považuje za prestávku, čas odpočinku alebo čas pohotovosti. Týmto pracovníkom by sa mal poskytnúť minimálny denný a týždenný čas odpočinku a primerané prestávky. Je tiež nevyhnutné stanoviť maximálny limit počtu hodín práce v týždni.(11) Výskum ukázal, že ľudské telo je v noci citlivejšie na environmentálne poruchy a tiež aj na určité obtiažne formy organizácie práce a dlhé doby nočnej práce môžu poškodiť zdravie pracovníkov a môžu ohroziť bezpečnosť a bezpečnosť na cestách vo všeobecnosti.(12) Následne je potrebné obmedziť dobu trvania nočnej práce a zabezpečiť, aby profesionálni vodiči, ktorí pracujú v noci, dostali primeranú náhradu za svoju činnosť a aby neboli znevýhodnení pokiaľ ide o možnosť odbornej prípravy.(13) Zamestnávatelia by mali uchovávať záznamy o prekročení maximálneho týždenného pracovného času mobilných pracovníkov.(14) Naďalej by mali platiť ustanovenia nariadenia (EHS) č. 3820/85 o čase jazdy v medzinárodnej a vnútroštátnej osobnej doprave, s výnimkou pravidelnej dopravy.(15) Komisia by mala monitorovať implementáciu tejto smernice a vývoj v tejto oblasti v členských štátoch a mala by predložiť Európskemu parlamentu a Rade, Hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov správu o uplatňovaní pravidiel a o účinnosti ustanovení o nočnej práci.(16) Je nevyhnutné zabezpečiť, aby niektoré ustanovenia mohli byť v závislosti od okolností predmetom výnimky prijatej členskými štátmi alebo sociálnymi partnermi. Ako všeobecné pravidlo v prípade výnimky, sa príslušným pracovníkom musí poskytnúť náhradný čas odpočinku,PRIJALI TÚTO SMERNICU:Článok 1ÚčelÚčelom tejto smernice je stanoviť minimálne požiadavky vo vzťahu k organizácii pracovného času, aby sa zlepšilo zdravie a bezpečnosť osôb vykonávajúcich mobilné činnosti v cestnej doprave, zvýšila bezpečnosť na cestách a zosúladili podmienky hospodárskej súťaže.Článok 2Rozsah platnosti1. Táto smernica sa vzťahuje na mobilných pracovníkov zamestnaných podnikmi založenými v členskom štáte podieľajúcom sa na činnostiach cestnej dopravy, na ktoré sa vzťahuje nariadenie (EHS) č. 3820/85 alebo v opačnom prípade dohoda AETR.Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia nasledovného pododseku, táto smernica sa bude uplatňovať na samostatne zárobkovo činných vodičov od 23. marca 2009.Najneskôr dva roky pred týmto dátumom, Komisia predloží Európskemu parlamentu a Rade správu. Táto správa bude analyzovať dôsledky vylúčenia samostatne zárobkovo činných vodičov z pôsobnosti tejto smernice vo vzťahu k bezpečnosti na cestách, podmienky súťaže, štruktúru profesie ako aj sociálne aspekty. V každom členskom štáte sa musia zohľadniť okolnosti, ktoré sa týkajú štruktúry dopravného podnikania a pracovných podmienok v cestnej doprave. Na základe tejto správy Komisia predloží návrh, ktorého cieľom môže byť prípadne buď:- stanovenie podmienok pre zahrnutie samostatne zárobkovo činných vodičov do rozsahu platnosti tejto smernice z hľadiska samostatne zárobkovo činných vodičov, ktorí nevykonávajú dopravné činnosti v iných členských štátoch a ktorí z objektívnych príčin podliehajú miestnym obmedzeniam, ako je napríklad periférna poloha, veľké vnútroštátne vzdialenosti a najmä prostredie hospodárskej súťaže, alebo- nezahrnutie samostatne zárobkovo činných vodičov do rozsahu platnosti tejto smernice.2. Ustanovenia smernice 93/104/ES sa vzťahujú na mobilných pracovníkov vylúčených z rozsahu platnosti tejto smernice.3. Pokiaľ táto smernica obsahuje špecifickejšie ustanovenia pre mobilných pracovníkov vykonávajúcich činnosti v cestnej doprave, majú podľa článku 14 smernice 93/104/ES prednosť pred relevantnými ustanoveniami uvedenej smernice.4. Táto smernica dopĺňa ustanovenia nariadenia (EHS) č. 3820/85 a prípadne dohody AETR, ktoré majú prednosť pred relevantnými ustanoveniami tejto smernice.Článok 3DefinícieNa účely tejto smernice:a) "pracovný čas" znamená:1. v prípade mobilných pracovníkov čas od začiatku do konca práce, počas ktorého je mobilný pracovník na svojom pracovisku k dispozícii zamestnávateľovi a vykonáva svoje funkcie alebo činnosti, t. z.:- čas venovaný všetkým dopravným činnostiam. Tieto činnosti obsahujú najmä:i) jazdu;ii) nakladanie a vykladanie;iii) pomoc cestujúcim pri nastupovaní a vystupovaní z vozidla;iv) čistenie a technická údržba;v) každú inú prácu vykonávanú v záujme bezpečnosti vozidla, jeho nákladu a cestujúcich alebo v záujme plnenia právnych alebo regulačných povinností priamo spojených so špecifickou práve vykonávanou dopravnou činnosťou, vrátane monitorovania nakladania a vykladania, správnych formálnych požiadaviek v súvislosti s policajnými, colnými a imigračnými úradmi, atď.,- doba, počas ktorej mobilní pracovníci nemôžu voľne disponovať so svojím časom a je nutné, aby boli na svojom pracovisku pripravení prevziať normálnu prácu s určitými úlohami spojenými s ich službou, najmä počas doby čakania na nakladanie alebo vykladanie, ak ich predvídateľná doba trvania nie je známa vopred, t. j. buď pred odchodom alebo práve pred skutočným zahájením príslušnej doby alebo podľa všeobecných podmienok dohodnutých medzi sociálnymi partnermi a/alebo podľa podmienok právnych predpisov členských štátov;2. v prípade samostatne zárobkovo činných vodičov, rovnaká definícia platí na čas od začiatku do konca práce, počas ktorého samostatne zárobkovo činný vodič je na svojom pracovisku k dispozícii pre zákazníka a vykonáva svoje funkcie alebo činnosti okrem všeobecnej administratívnej práce, ktorá nie je priamo spojená s práve prebiehajúcou dopravnou činnosťou.Doby odpočinku uvedené v článku 5, doby odpočinku uvedené v článku 6 bez toho, aby boli dotknuté právne predpisy členských štátov alebo dohody medzi sociálnymi partnermi, podľa ktorých môžu byť takéto doby kompenzované alebo obmedzované, časy pohotovosti uvedené v písmene b) tohto článku, sa nepočítajú do pracovného času;b) "čas pohotovosti" znamená:- čas iný než sú prestávky a doby odpočinku, počas ktorých sa od mobilných pracovníkov nevyžaduje, aby zostávali na pracoviskách, ale musia byť v dosahu tak, aby mohli reagovať na výzvu na začatie alebo obnovenie jazdy alebo na výkon inej práce. Také doby pohotovosti obsahujú najmä čas, počas ktorého mobilný pracovník sprevádza vozidlo, ktoré je prepravované na prievoznej lodi alebo vlaku, ako aj čas čakania na hraniciach a čas súvisiaci s dopravnými zákazmi.Tieto doby a ich predvídateľnú dobu trvania musia poznať mobilní pracovníci vopred, t. j. buď pred odchodom, alebo práve pred skutočným začatím príslušnej doby alebo podľa všeobecných podmienok dohodnutých medzi sociálnymi partnermi a/alebo podľa podmienok právnych predpisov členských štátov;- u mobilných pracovníkov, ktorí sa pri jazde striedajú, čas strávený sedením vedľa vodiča alebo v kabíne na spanie, počas pohybu vozidla;c) "pracovisko" znamená:- miesto hlavnej prevádzky podniku, pre ktorý osoba vykonávajúca mobilné činnosti v cestnej doprave plní svoje povinnosti spolu s rôznymi vedľajšími miestami prevádzky bez ohľadu na to, či sú na tom istom mieste, ako je jeho hlavné sídlo alebo hlavná prevádzka,- vozidlo, ktoré osoba vykonávajúca mobilné činnosti v cestnej doprave používa pri plnení svojich povinností a- každé iné miesto, na ktorom sa vykonávajú činnosti spojené s prepravou;d) "mobilný pracovník" je každý pracovník tvoriaci časť jazdného personálu, vrátane praktikantov a učňov, ktorý je v službe podniku vykonávajúceho osobnú alebo nákladnú dopravu v prenájme alebo za úhradu alebo na svoj vlastný účet;e) "samostatne zárobkovo činný vodič" znamená každú osobu, ktorej hlavným zamestnaním je preprava osôb alebo tovaru po ceste pri prenájme alebo za úhradu v zmysle právnych predpisov spoločenstva na základe licencie spoločenstva alebo akéhokoľvek profesionálneho oprávnenia na vykonávanie vyššie uvedenej dopravy, ktorá má právo pracovať pre seba a ktorá nie je viazaná na zamestnávateľa pracovnou zmluvou alebo iným typom pracovného hierarchického vzťahu, ktorá môže voľne organizovať relevantné pracovné činnosti, ktorej príjem závisí priamo od vyprodukovaného zisku a ktorá môže slobodne, individuálne alebo prostredníctvom spolupráce s inými samostatne zárobkovo činnými vodičmi mať obchodné vzťahy s niekoľkými zákazníkmi.Na účely tejto smernice tí vodiči, ktorí nespĺňajú tieto kritériá, podliehajú tým istým povinnostiam a výhodám vyplývajúcim z tých práv, ktoré platia pre mobilných pracovníkov podľa tejto smernice;f) "osoba vykonávajúca mobilné činnosti v cestnej doprave", znamená každého mobilného pracovníka alebo samostatne zárobkovo činného vodiča, ktorý vykonáva také činnosti;g) "týždeň" znamená dobu od 00.00 hodín v pondelok do 24.00 hodín v nedeľu;h) "nočný čas" znamená každú dobu definovanú vnútroštátnymi právnymi predpismi v časovom rozpätí aspoň štyroch hodín od 00.00 hodín do 07.00 hodín;i) "nočná práca" znamená každú prácu vykonávanú počas nočného času.Článok 4Maximálny týždenný pracovný časČlenské štáty prijmú opatrenia potrebné na to, aby zabezpečili, že:a) priemerný týždenný pracovný čas nesmie neprekročiť 48 hodín. Maximálny týždenný pracovný čas môže byť prekročený na 60 hodín len vtedy, keď sa počas štyroch mesiacov neprekročil priemer 48 hodín za týždeň. Štvrtý a piaty pododsek článku 6 ods. 1 nariadenia (EHS) č. 3820/85 alebo v prípade potreby štvrtý pododsek článku 6 ods. 1 dohody AETR majú prednosť pred touto smernicou, pokiaľ príslušní vodiči neprekročia priemerný pracovný čas za týždeň počas štyroch mesiacov;b) pracovný čas u rôznych zamestnávateľov je súčtom pracovných časov. Zamestnávateľ si od príslušného mobilného pracovníka písomne vyžiada údaj o pracovnom čase odpracovanom pre iného zamestnávateľa. Mobilný pracovník písomne poskytne také informácie.Článok 5Prestávky1. Členské štáty prijmú opatrenia potrebné na to, aby zabezpečili, že bez toho, aby bola dotknutá ochrana zabezpečená nariadením (EHS) č. 3820/85 alebo v opačnom prípade dohodou AETR, osoby vykonávajúce mobilné činnosti v cestnej doprave, bez vplyvu na článok 2 ods. 1, nebudú pracovať dlhšie než šesť po sebe idúcich hodín bez prestávky. Pracovný čas sa musí prerušiť na dobu prestávky aspoň 30 minút, ak celkový pracovný čas je od šesť do deväť hodín a aspoň 45 minút, ak celkový pracovný čas je viac než deväť hodín.2. Prestávky sa môžu rozdeliť na doby, z ktorých každá trvá aspoň 15 minút.Článok 6Čas odpočinkuNa účely tejto smernice sa na učňov a praktikantov vzťahujú rovnaké ustanovenia o čase odpočinku ako na ostatných mobilných pracovníkov podľa nariadenia (EHS) č. 3820/85 alebo v opačnom prípade podľa dohody AETR.Článok 7Nočná práca1. Členské štáty prijmú opatrenia potrebné na to, aby zabezpečili, že:- ak sa vykonáva nočná práca, denný pracovný čas neprekročí desať hodín v každej 24-hodinovej dobe,- náhrada za nočnú prácu sa poskytne v súlade s národnými právnymi predpismi, kolektívnymi zmluvami, dohodami medzi sociálnymi partnermi a/alebo národnými zvyklosťami za podmienky, že taká náhrada neohrozí bezpečnosť na cestách.2. Do 23. marca 2007 Komisia v správe, ktorú vypracuje v súlade s článkom 13 ods. 2, zhodnotí vplyv ustanovení uvedených v odseku 1 vyššie. Komisia v prípade potreby spolu so správou predloží vhodné návrhy.3. Komisia predloží návrh na smernicu, ktorý bude obsahovať ustanovenia týkajúce sa odbornej prípravy profesionálnych vodičov vrátane tých, ktorí vykonávajú nočnú prácu a stanovovať všeobecné princípy takej odbornej prípravy.Článok 8Výnimky1. Výnimky z článkov 4 a 7 sa môžu z objektívnych alebo technických dôvodov alebo dôvodov týkajúcich sa organizácie práce prijať formou kolektívnych zmlúv, dohôd medzi sociálnymi partnermi alebo ak to nie je možné, zákonmi, inými právnymi predpismi a správnymi opatreniami za predpokladu, že sa prerokujú so zástupcami zamestnávateľov a príslušných pracovníkov a vyvinie sa úsilie na podporu všetkých príslušných foriem sociálneho dialógu.2. Možnosť výnimky z článku 4 nesmie viesť pri výpočte priemerného týždenného pracovného času štyridsať osem hodín k stanoveniu referenčnej doby presahujúcej šesť mesiacov.Článok 9Informácie a záznamyČlenské štáty zabezpečia, aby:a) mobilní pracovníci boli informovaní o príslušných národných požiadavkách, interných pravidlách podnikov a dohodách medzi sociálnymi partnermi, najmä kolektívnych zmluvách a akýchkoľvek podnikových dohodách dosiahnutých na základe tejto smernice, bez vplyvu na smernicu Rady 91/533/EHS zo 14. októbra 1991 o povinnosti zamestnávateľa informovať zamestnancov o podmienkach vzťahujúcich sa na zmluvu alebo na pracovno-právny vzťah [6];b) bez toho, aby bol dotknutý článok 2 ods. 1, pracovný čas osôb vykonávajúcich mobilné činnosti v cestnej doprave sa zaznamená. Záznamy sa musia uchovávať aspoň dva roky po ukončení danej doby. Zamestnávatelia sú zodpovední za zaznamenávanie pracovného času mobilných pracovníkov. Zamestnávatelia na požiadanie poskytnú mobilným pracovníkom kópie záznamov o odpracovaných hodinách.Článok 10Výhodnejšie ustanoveniaTáto smernica nemá vplyv na právo členských štátov na uplatňovanie alebo zavádzanie zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení, ktoré sú výhodnejšie z hľadiska ochrany zdravia a bezpečnosti osôb vykonávajúcich mobilné činnosti v cestnej doprave alebo ich právo na uľahčenie alebo umožnenie aplikovania kolektívnych zmlúv alebo iných dohôd uzavretých medzi sociálnymi partnermi, ktoré sú výhodnejšie pre ochranu zdravia a bezpečnosti mobilných pracovníkov. Implementácia tejto smernice nepredstavuje platný dôvod na zníženie všeobecnej úrovne ochrany poskytnutej pracovníkom uvedeným v článku 2 ods. 1.Článok 11SankcieČlenské štáty stanovia systém sankcií za porušenie vnútroštátnych právnych predpisov prijatých podľa tejto smernice a prijmú všetky opatrenia potrebné na zabezpečenie uplatňovania týchto sankcií. Takéto sankcie musia byť účinné, primerané a odradzujúce.Článok 12Rokovania s tretími štátmiPo nadobudnutí účinnosti tejto smernice musí spoločenstvo začať rokovania s príslušnými tretími štátmi z hľadiska uplatňovania pravidiel, ktoré sú rovnocenné pravidlám stanoveným v tejto smernici pre mobilných pracovníkov, zamestnaných podnikmi založenými v treťom štáte.Článok 13Správy1. Členské štáty podajú Komisii každé dva roky správu o implementácii tejto smernice, ktorá bude obsahovať aj stanoviská sociálnych partnerov. Správu musí Komisia dostať najneskôr do 30. septembra po dátume, ktorým uplynie príslušné dvojročné obdobie. Dvojročné obdobie je rovnaké ako doba uvedená v článku 16 ods. 2 nariadenia (EHS) č. 3820/85.2. Komisia každé dva roky vypracuje správu o implementácii tejto smernice zo strany členských štátov a o vývoji v tejto oblasti. Komisia pošle túto správu Európskemu parlamentu, Rade, Hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov.Článok 14Záverečné ustanovenia1. Členské štáty do 23. marca 2005 prijmú a uverejnia zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia, potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou alebo zabezpečia, aby sociálni partneri k tomuto dátumu uskutočnili formou dohody potrebné opatrenia, pričom členské štáty sú povinné prijať akékoľvek opatrenia, ktoré by im kedykoľvek umožnili dosiahnuť výsledky požadované touto smernicou.Keď členské štáty prijmú tieto opatrenia, budú obsahovať odkaz na túto smernicu, alebo ich bude takýto odkaz sprevádzať pri príležitosti ich úradného uverejnenia. Metodiku týchto odkazov ustanovia členské štáty.2. Členské štáty oznámia Komisii text ustanovení vnútroštátneho práva, ktorý prijali alebo ktoré plánujú prijať v oblasti upravenej touto smernicou.3. Členské štáty sa postarajú o to, aby dopravcovia, odosielatelia, špeditéri, hlavní dodávatelia, subdodávatelia a podniky, ktoré zamestnávajú mobilných pracovníkov, dodržiavali príslušné ustanovenia tejto smernice.Článok 15Nadobudnutie účinnostiTáto smernica nadobúda účinnosť odo dňa jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Článok 16AdresátiTáto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 11. marca 2002Za Európsky parlamentpredsedaP. CoxZa RadupredsedaJ. Piqué I Camps[1] Ú. v. ES C 43, 17.2.1999, s. 4.[2] Ú. v. ES C 138, 18.5.1999, s. 33.[3] Stanovisko Európskeho parlamentu zo 14. apríla 1999 (Ú. v. ES C 219, 30.7.1999, s. 235), potvrdené 6. mája 1999 (Ú. v. ES C 279, 1.10.1999, s. 270), spoločná pozícia Rady z 23. marca 2001 (Ú. v. ES C 142, 15.5.2001, s. 24) a rozhodnutie Európskeho parlamentu zo 14. júna 2001 (ešte nebolo uverejnené v úradnom vestníku). Rozhodnutie Európskeho parlamentu z 15. februára 2002 a rozhodnutie Rady z 18. februára 2002.[4] Ú. v. ES L 370, 31.12.1985, s. 1.[5] Ú. v. ES L 307, 13.12.1993, s. 18. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2000/34/ES (Ú. v. ES L 195, 1.8.2000, s. 41).[6] Ú. v. ES L 288, 18.10.1991, s. 32.--------------------------------------------------


title: Smernica Komisie 2008/65/ES z  27. júna 2008 , ktorou sa mení a dopĺňa smernica 91/439/EHS o vodičských preukazoch

text:
               28.6.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 168/36

      SMERNICA KOMISIE 2008/65/ES
   z 27. júna 2008,
   ktorou sa mení a dopĺňa smernica 91/439/EHS o vodičských preukazoch
   KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,
   so zreteľom na smernicu Rady 91/439/EHS z 29. júla 1991 o vodičských preukazoch (1), a najmä na jej článok 7a ods. 2,
   keďže:

               (1)

               Zoznam kódov uvedených v prílohách I a Ia k smernici 91/439/EHS je potrebné upraviť.

               (2)

               Kód Spoločenstva 78, ktorým sa obmedzuje právo viesť vozidlá v rámci skupiny vodičského preukazu iba na vozidlá s automatickou prevodovkou, sa má zmeniť a doplniť vzhľadom na vedecký a technický pokrok v príslušnej oblasti.

               (3)

               Minimálne požiadavky na skúšobné vozidlá, ako sa stanovujú v prílohe II k smernici 91/439/EHS, treba prispôsobiť zmene definície kódu Spoločenstva 78.

               (4)

               Minimálne požiadavky na teoretické a praktické skúšky, ako sú stanovené v prílohe II k smernici 91/439/EHS, sa majú revidovať s cieľom zosúladiť skúšobné požiadavky s požiadavkami každodennej premávky, pokiaľ ide o využívanie tunelov, tak aby sa na tejto konkrétnej časti cestnej infraštruktúry zlepšila úroveň bezpečnosti na cestách.

               (5)

               Obdobia uvedené v bodoch 5.2 a 6.2.5 prílohy II k smernici 91/439/EHS sa ukázali ako nepostačujúce na uspokojivú implementáciu potrebných opatrení. Má sa poskytnúť dodatočná lehota.

               (6)

               Smernica 91/439/EHS by sa mala preto zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť.

               (7)

               Opatrenia stanovené v tejto smernici sú v súlade so stanoviskom Výboru pre vodičské preukazy,

         PRIJALA TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Smernica 91/439/EHS sa mení a dopĺňa takto:

               1.

               V prílohe I bode 2, pokiaľ ide o stranu 4 preukazu, a v prílohe Ia bode 2, pokiaľ ide o stranu 2 preukazu, sa v písmene a) bode 12 znenie kódu Spoločenstva 10.02 nahrádza takto:

                           „10.02.

                           Motorové vozidlá bez pedálu spojky (alebo ručnej páky spojky pre kategórie A alebo A1)“.

               2.

               V prílohe I bode 2, pokiaľ ide o stranu 4 preukazu, a v prílohe Ia bode 2, pokiaľ ide o stranu 2 preukazu, sa v písmene a) bode 12 znenie kódu Spoločenstva 78 nahrádza takto:
               78.   Platné iba pre motorové vozidlá bez pedálu spojky (alebo ručnej páky spojky pre kategórie A alebo A1)“.

               3.

               Príloha II sa mení a dopĺňa takto:

                           a)

                           do bodu 2.1.3 sa pridáva táto zarážka:

                                       „—

                                       bezpečné vedenie vozidla v cestných tuneloch“;

                           b)

                           v bode 5.1 sa druhý a tretí odsek nahrádzajú takto:
                           „Ak uchádzač skladá skúšku zručnosti a správania sa na vozidle bez pedálu spojky (alebo ručnej páky spojky pre kategórie A a A1), zapíše sa to v každom preukaze vydanom na základe takejto skúšky. Preukazy s týmto údajom sú platné iba na vedenie vozidiel bez pedálu spojky (alebo ručnej páky spojky pre kategórie A alebo A1).
                           ‚Vozidlo s automatickou prevodovkou‘ je vozidlo, v ktorom sa nenachádza pedál spojky (alebo ručná páka spojky pre kategórie A alebo A1).“;

                           c)

                           v bode 5.2 sa posledný odsek nahrádza takto:
                           „Skúšobné vozidlá kategórií B+E, C, C+E, C1, C1+E, D, D+E, D1 a D1+E, ktoré nespĺňajú uvedené minimálne kritériá, ale používali sa k dátumu stanovenému v článku 3 smernice Komisie 2008/65/ES (2) alebo pred týmto dátumom, sa môžu používať do 30. septembra 2013. Požiadavky týkajúce sa nákladu, ktorý majú prepravovať tieto vozidlá, môžu členské štáty zaviesť do 30. septembra 2013.

                           d)

                           v druhom odseku bodu 6.2.5 sa text „päť rokov po nadobudnutí účinnosti tejto smernice“ nahrádza textom „do 30. septembra 2008“;

                           e)

                           v bodoch 6.3.8, 7.4.8 a 8.3.8 sa slovo „tunely“ pridáva do zoznamu špeciálnych cestných charakteristík.

         Článok 2
   1.   Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 30. septembra 2008. Bezodkladne o tom informujú Komisiu. Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 3
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 4
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Bruseli 27. júna 2008

            Za Komisiu

         Antonio TAJANI

            podpredseda

      (1)  Ú. v. ES L 237, 24.8.1991, s. 1. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 2006/103/ES (Ú. v. EÚ L 363, 20.12.2006, s. 344).

      (2)  Ú. v. EÚ L 168, 28.6.2008, s. 36.“


title: Siedma smernica Komisie 96/45/ES z 2. júla 1996 vzťahujúca sa na metódy analýzy potrebné na kontrolu zloženia kozmetických výrobkovText s významom pre EHP.

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31996L0045

Úradný vestník L 213 , 22/08/1996 S. 0008 - 0015

		Siedma smernica Komisie 96/45/ESz 2. júla 1996vzťahujúca sa na metódy analýzy potrebné na kontrolu zloženia kozmetických výrobkov(Text s významom pre EHP)KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,so zreteľom na smernicu Rady 76/768/EHS z 27. júla 1976 o aproximácii právnych predpisov členských štátov vzťahujúcich sa na kozmetické výrobky [1], naposledy zmenenú a doplnenú smernicou Komisie 95/34/EC [2], najmä na jej článok 8 ods. 1,keďže smernica 76/768/EHS ustanovuje vykonávať úradné testy kozmetických výrobkov s cieľom zabezpečiť plnenie podmienok určených ustanoveniami spoločenstva týkajúcimi sa zloženia kozmetických výrobkov;keďže by mali byť čo najskôr určené všetky potrebné metódy analýzy; keďže niektoré metódy už boli prijaté smernicami Komisie: 80/1335/EHS [3], naposledy zmenenou a doplnenou smernicou 87/143/EHS [4], 82/434/EHS [5], naposledy zmenenou a doplnenou smernicou 90/207/EHS [6] a smernicami Komisie 83/514/EHS [7], 85/490/EHS [8], 93/73/EHS [9] a 95/32/ES [10];keďže zistenie prítomnosti a stanovenie obsahu 2-fenoxyetanolu, 1-fenoxypropan-2-olu, metylu, etylu, propylu, butylu a benzyl 4-hydroxybenzoátu v kozmetických výrobkoch predstavuje siedmy krok;keďže opatrenia ustanovené v tejto smernici sú v súlade so stanoviskom Výboru pre prispôsobenie smernice 76/768/EHS technickému pokroku,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Členské štáty vykonajú všetky potrebné opatrenia, ktorými zabezpečia, že počas úradných testov kozmetických výrobkov sa zisťuje prítomnosť a určovanie obsahu 2-fenoxyetanolu, 1-fenoxypropan-2-olu, metylu, etylu, propylu, butylu a benzyl 4-hydroxybenzoátu vykonávať v súlade s metódou popísanou v prílohe.Článok 21. Členské štáty prijmú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr 30. septembra 1997. Okamžite o tom budú informovať Komisiu.2. Keď členské štáty prijmú tieto ustanovenia, musia v čase úradného uverejnenia obsahovať odkaz na túto smernicu, alebo musia byť takýmto odkazom sprevádzané. Členské štáty prijmú postup pre zaraďovanie takéhoto odkazu.3. Členské štáty oznámia Komisii tie ustanovenia vnútroštátneho práva, ktoré prijmú v oblasti, na ktorú sa vzťahuje táto smernica.Článok 3Táto smernica nadobudne účinnosť 20. deň odo dňa jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Článok 4Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 2. júla 1996Za KomisiuEmma Boninočlenka Komisie[1] Ú. v. ES L 262, 27. 9. 1976, s. 169.[2] Ú. v. ES L 167, 18. 7. 1995, s. 19.[3] Ú. v. ES L 383, 31. 12. 1980, s. 27.[4] Ú. v. ES L 57, 27. 2. 1987, s. 56.[5] Ú. v. ES L 185, 30. 6. 1982, s. 1.[6] Ú. v. ES L 108, 28. 4. 1990, s. 92.[7] Ú. v. ES L 291, 24. 10. 1983, s. 9.[8] Ú. v. ES L 295, 7. 11. 1985, s. 30.[9] Ú. v. ES L 231, 14. 9. 1993, s. 34.[10] Ú. v. ES L 178, 28. 7. 1995, s. 20.--------------------------------------------------PRÍLOHAZISTENIE PRÍTOMNOSTI A STANOVENIE OBSAHU 2-FENOXYETANOLU, 1-FENOXYPROPAN-2-OLU, METYL 4-HYDROXYBENZOÁTU, ETYL 4-HYDROXYBENZOÁTU, PROPYL 4-HYDROXYBENZOÁTU, BUTYL 4-HYDROXYBENZOÁTU A BENZYL 4-HYDROXYBENZOÁTU V KOZMETICKÝCH VÝROBKOCHA. ZISTENIE PRÍTOMNOSTI1. Rozsah a oblasť pôsobnostiTáto metóda určuje postup chromatografie v tenkej vrstve (TLC), ktorý v spojení s metódou stanovenia obsahu popísanou v oddieli B, umožňuje zistiť prítomnosť 2-fenoxyetanolu, 1-fenoxypropan-2-olu, metyl 4-hydroxybenzoátu, etyl 4-hydroxybenzoátu, propyl 4-hydroxybenzoátu, butyl 4-hydroxybenzoátu a benzyl 4-hydroxybenzoátu v kozmetických výrobkoch.2. PrincípKonzervačné látky sa extrahujú z okyslenej vzorky kozmetického výrobku acetónom. Acetónový roztok sa po filtrácii zmieša s vodou a v alkalickom prostredí sa mastné kyseliny vyzrážajú vo forme solí vápnika. Alkalická zmes acetónu s vodou sa extrahuje dietyléterom, čím sa odstránia lipofilické látky. Po okyslení sa konzervačné látky extrahujú dietyléterom. Alikvótna časť dietyléterového extraktu sa zachytí v podobe škvŕn na tenkovrstvovej platni pokrytej silikagelom. Po vyvolaní platne sa získaný chromatogram pozoruje v ultrafialovom svetle a zviditeľní sa pomocou Millonovho činidla.3. Činidlá3.1. VšeobecneVšetky činidlá musia mať analytickú čistotu. Voda musí byť destilovaná, alebo musí mať aspoň rovnakú čistotu.3.2. Acetón3.3. Dietyléter3.4. n-Pentán3.5. Metanol3.6. Kyselina octová, ľadová3.7. Roztok kyseliny chlorovodíkovej c(HCL) = 4 mol/l3.8. Roztok hydroxidu draselného c(KOH) = 4 mol/l3.9. Dihydrát chloridu vápenatého (CaCl2·2H2O)3.10. Detekčné činidlo: Millonovo činidloMillonovo činidlo (dusičnan ortutnatý (II)) je priemyselne vyrábaný obchodne dostupný roztok (Fluka 69820).3.11. 2-Fenoxyetanol3.12. 1-Fenoxypropan-2-ol3.13. Metyl 4-hydroxybenzoát (metylparabén)3.14. Etyl 4-hydroxybenzoát (etylparabén)3.15. n-Propyl 4-hydroxybenzoát (propylparabén)3.16. n-Butyl 4-hydroxybenzoát (butylparabén)3.17. Benzyl 4-hydroxybenzoát (benzylparabén)3.18. Referenčné roztokyPripravte 0,1 % (m/V) roztoky každej z referenčných látok 3.11, 3.12, 3.13, 3.14, 3.15, 3.16 a 3.17 v metanole.3.19. Vyvolávacie rozpúšťadloZmiešajte 88 objemových jednotiek n-pentánu (3.4) s 12 objemovými jednotkami ľadovej kyseliny octovej (3.6).4. PrístrojeNormálne laboratórne vybavenie a:4.1. Vodný kúpeľ schopný udržiavať teplotu 60 °C4.2. Vyvolávacia nádoba (nevystlaná filtračným papierom)4.3. Zdroj ultrafialového svetla, 254 nm4.4. Tenkovrstvové platne, 20 cm x 20 cm, vopred pokryté 0,25 mm hrubou vrstvou silikagelu 60F254, s koncentračnou zónou (Merck č. 11798, Darmstadt alebo ekvivalentnou)4.5. Piecka schopná udržiavať teplotu až 105 °C4.6. Horúcovzdušný sušič vlasov4.7. Vlnený maliarsky valec dlhý približne 10 cm, vonkajší priemer približne 3,5 cm. Hrúbka vlnenej vrstvy musí byť 2 až 3 mm. Ak treba, vlnu zastrihnite.Pozri poznámku 5.24.8. Sklené skúmavky s objemom 50 ml a so skrutkovacím viečkom.4.9. Elektrická výhrevná platňa s termostatickým regulátorom teploty. Nastavenie teploty: asi 80 °C. Horúca platňa musí byť zakrytá hliníkovou platňou s rozmermi 20 cm x 20 cm a hrúbkou asi 6 mm, vďaka ktorej sa získa rovnomerné rozloženie tepla.5. Postup5.1. Príprava vzorkyOdvážte približne 1 g vzorky v 50 ml skúmavke so skrutkovacím viečkom (4.8). Pridajte štyri kvapky roztoku kyseliny chlorovodíkovej (3.7) a 40 ml acetónu.V prípade silne zásaditých kozmetických výrobkov, ako je toaletné mydlo, je potrebné pridať 20 kvapiek roztoku kyseliny chlorovodíkovej. Uzavrite skúmavku, zmes pomaly ohrejte približne na 60 °C, čím uľahčíte extrakciu konzervačných látok do acetónovej fázy a minútu silno traste.Zmerajte pH roztoku lakmusovým papierom a pomocou roztoku kyseliny chlorovodíkovej upravte pH roztoku na hodnotu ≤ 3. Znova minútu silno traste.Ochlaďte roztok na izbovú teplotu a prefiltrujte ho cez filtračný papier do kužeľovej banky. Preneste 20 ml filtrátu do 200 ml kužeľovej banky, pridajte 60 ml vody a premiešajte. Pomocou hydroxidu draselného (3.8) upravte pH roztoku približne na hodnotu 10 a použite pritom lakmusový papier.Pridajte 1 g dihydrátu chloridu vápenatého (3.9) a silno potraste. Prefiltrujte roztok cez filtračný papier do 250 ml separačného lievika, ktorý obsahuje 75 ml dietyléteru a minútu silno traste. Počkajte, kým sa fázy separujú a odoberte vodnú vrstvu do 200 ml kužeľovej banky. Pomocou roztoku kyseliny chlorovodíkovej upravte pH roztoku približne na hodnotu 2 a použite pritom lakmusový papier. Potom pridajte 10 ml dietyléteru a minútu silno traste. Počkajte, kým sa fázy separujú a preneste približne 2 ml z dietyléterovej vrstvy do fľaštičky na vzorky s objemom 5 ml.5.2. Chromatografia v tenkej vrstve (TLC)Položte TLC platňu (4.4) na ohriatu hliníkovú platňu (4.9). Nalejte 10 μl z každého z referenčných roztokov (3.18) a 100 μl roztoku (roztokov) vzorky (5.1) na štartovú čiaru v koncentračnej zóne TLC platne.Ak sa to vyžaduje, je možné kvôli uľahčeniu odparovania rozpúšťadla použiť prúd vzduchu. Vezmite TLC platňu z ohrievacej platne a nechajte ju vychladnúť na izbovú teplotu. Preneste 100 ml vyvolávacieho rozpúšťadla (3.19) do vyvolávacej nádoby (4.2).Rýchlo vložte TLC platňu do nenasýtenej komory a vyvolávajte pri izbovej teplote dovtedy, kým sa čelo rozpúšťadla neposunie do vzdialenosti asi 15 cm od štartovej čiary. Vyberte platňu z vyvolávacej nádoby a vysušte ju v prúde horúceho vzduchu pomocou horúcovzdušného sušiča na vlasy.Preskúmajte platňu v ultrafialovom svetle (4.3) a vyznačte polohu škvŕn. Ohrievajte platňu 30 minút v piecke (4.5) pri teplote 100 °C, čím sa odstráni nadbytočná kyselina octová. Zviditeľnite konzervačné látky na chromatograme pomocou Millonovho činidla (3.10) tak, že ponoríte maliarsky valec (4.7) do činidla a prechádzate ním po TLC platni, kým sa rovnomerne nenavlhčí.Poznámka:Škvrny je možné alternatívne zviditeľniť opatrným kvapnutím jednej kvapky Millonovho činidla na každú zo škvŕn vyznačenú v ultrafialovom svetle.Estery kyseliny 4-hydroxybenzoovej sa javia ako červené škvrny, 2-fenoxyetanol a 1-fenoxypropan-2-ol ako žlté škvrny. Zapamätajte si však, že samotná kyselina 4-hydroxybenzoová, ktorá môže byť prítomná vo vzorkách ako konzervačná látka alebo ako produkt rozkladu parabénov, sa tiež môže javiť ako červená škvrna. Pozri 7.3 a 7.4.6. Zistenie prítomnostiPre každú škvrnu vypočítajte hodnotu Rf. Porovnajte škvrny získané z roztoku vzorky so škvrnami získanými z referenčných roztokov vzhľadom na ich hodnoty Rf, ich správanie v ultrafialovom žiarení a farbu po zviditeľnení. Sformulujte predbežné závery o identite konzervačných látok.Ak sa ukazuje, že v roztoku sú prítomné parabény, mal by sa vykonať postup HPLC popísaný v oddieli B. Kvôli potvrdeniu prítomnosti 2-fenoxyetanolu, 1-fenoxypropan-2-olu a parabénov spojte výsledky metódy chromatografie v tenkej vrstve (TLC) a metódy výkonnej kvapalinovej chromatografie (HPLC).7. Poznámky7.1. V dôsledku toxicity Millonovho činidla je najlepšie aplikovať toto činidlo jedným z popísaných postupov. Neodporúča sa rozprašovať ho.7.2. Aj iné zlúčeniny obsahujúce hydroxylové skupiny sa môžu pri reakcii s Millonovým činidlom sfarbovať. Tabuľku farieb a hodnôt Rf získaných TLC postupom pre niektoré konzervačné látky je možné nájsť v publikácii: N. de Kruijf, M. A. H. Rijk, L. A. Pranato-Soetardhi a A. Schouten (1987): Stanovenie obsahu konzervačných látok v kozmetických výrobkoch I: Postup chromatografie v tenkej vrstve pre potreby zistenia prítomnosti konzervačných látok (Chromatografia - J. Chromatography 410, 395-411).7.3. Hodnoty Rf uvedené v nasledujúcej tabuľke slúžia ako indikácia hodnôt, ktoré je možné získať:Zlúčenina | hRf | Farba |kyselina 4-hydroxybenzoová | 11 | červená |Metylparabén | 12 | červená |Etylparabén | 17 | červená |Propylparabén | 21 | červená |Butylparabén | 26 | červená |Benzylparabén | 16 | červená |2-fenoxyetanol | 29 | žltá |1-fenoxypropan-2-ol | 50 | žltá |7.4. Medzi kyselinou 4-hydroxybenzoovou a metylparabénom alebo medzi benzylparabénom a etylparabénom nepríde k separácii. Prítomnosť týchto zlúčením by sa mala potvrdiť pomocou metódy HPLC popísanej v oddieli B a porovnaním dôb zadržania získaných zo vzorky s dobami zadržania získanými zo štandardných roztokov.B. URČENIE OBSAHU1. Rozsah a oblasť pôsobnostiTáto metóda určuje postup stanovenia obsahu 2-fenoxyetanolu, 1-fenoxypropan-2-olu, metyl 4-hydroxybenzoátu, etyl 4-hydroxybenzoátu, propyl 4-hydroxybenzoátu, butyl 4-hydroxybenzoátu a benzyl 4-hydroxybenzoátu v kozmetických výrobkoch.2. DefiníciaMnožstvá konzervačných látok stanovené touto metódou sú vyjadrené v hmotnostných percentách.3. PrincípVzorka sa okyslí pridaním kyseliny sírovej a potom sa rozptýli v zmesi etanolu a vody. Po pomalom ohriatí tejto zmesi na teplotu, pri ktorej sa roztopí fáza lipidov, čím sa podporí kvantitatívna extrakcia, sa zmes prefiltruje.Množstvo konzervačných látok vo filtráte sa stanoví metódou HPLC s obrátenou fázou, pričom ako vnútorný štandardný roztok sa použije izopropyl 4-hydroxybenzoát.4. Činidlá4.1. VšeobecneVšetky činidlá musia mať analytickú čistotu a podľa potreby musia byť vhodné pre metódu HPLC. Voda musí byť destilovaná, alebo musí mať aspoň rovnakú čistotu.4.2. Etanol, absolútny4.3. 2-fenoxyetanol4.4. 1-fenoxypropan-2-ol4.5. Metyl 4-hydroxybenzoát (metylparabén)4.6. Etyl 4-hydroxybenzoát (etylparabén)4.7. n-Propyl 4-hydroxybenzoát (propylparabén)4.8. Izopropyl-4-hydroxybenzoát (izopropylparabén)4.9. n-Butyl 4-hydroxybenzoát (butylparabén)4.10. Benzyl 4-hydroxybenzoát (benzylparabén)4.11. Tetrahydrofurán4.12. Metanol4.13. Acetonitril4.14. Roztok kyseliny sírovej c(H2SO4) = 2 mol/l4.15. Zmes etanolu a vodyZmiešajte 9 objemových jednotiek etanolu (4.2) a 1 objemovú jednotku vody.4.16. Vnútorný štandardný roztokPresne odvážte približne 0,25 g izopropylparabénu (4.8), preneste ho do 500 ml odmernej banky, rozpustite a doplňte do plného objemu zmesou etanolu a vody (4.15).4.17. Mobilná fáza: zmes tetrahydrofuránu, vody, metanolu a acetonitriluZmiešajte 5 objemových jednotiek tetrahydrofuránu, 60 objemových jednotiek vody, 10 objemových jednotiek metanolu a 25 objemových jednotiek acetonitrilu.4.18. Zásobný roztok konzervačnej látkyPresne odvážte približne 0,2 g 2-fenoxyetanolu, 0,2 g 1-fenoxypropán-2-olu, 0,05 g metylparabénu, 0,05 g etylparabénu, 0,05 g propylparabénu, 0,05 g butylparabénu a 0,025 g benzylparabénu v 100 ml odmernej banke, rozpustite a doplňte do plného objemu zmesou etanolu a vody.Roztok uložený v chladničke zostane ustálený jeden týždeň.4.19. Štandardné roztoky konzervačných látokPreneste postupne 20,00 ml, 10,00 ml, 5,00 ml, 2,00 ml a 1,00 ml zásobného roztoku (4.18) do 50 ml odmerných baniek. Do každej odmerky pridajte 10,00 ml vnútorného štandardného roztoku (4.16) a 1,0 ml roztoku kyseliny sírovej (4.14) a doplňte do plného objemu zmesou etanolu a vody. Tieto roztoky by mali byť čerstvo pripravené.5. PrístrojeNormálne laboratórne vybavenie a:5.1. Vodný kúpeľ schopný udržiavať teplotu 60 °C ± 1 °C.5.2. Výkonný kvapalinový chromatograf s detektorom ultrafialového žiarenia, vlnová dĺžka 280 nm5.3. Analytický stĺpec:Nerezová oceľ, 25 cm x vnútorný priemer 4,6 mm (alebo 12,5 cm x vnútorný priemer 4,6 mm) plnená Nucleosilom 5C18 alebo ekvivalentnou látkou (pozri 10.1)5.4. 100 ml sklené skúmavky so skrutkovacím viečkom5.5. Varné kamienky, karborundum, veľkosť 2 až 4 mm, alebo ekvivalentné6. Postup6.1. Príprava vzorky6.1.1. Príprava vzorky bez pridania vnútorného štandardného roztokuOdvážte približne 1,0 g vzorky v 100 ml skúmavke so skrutkovacím viečkom. Pipetou preneste do skúmavky 1,0 ml roztoku kyseliny sírovej (4.14) a 50,0 ml zmesi etanolu a vody (4.15). Pridajte približne 1 g varných kamienkov (5.5), skúmavku uzavrite a silno traste dovtedy, kým nezískate homogénnu zmes. Traste najmenej minútu. Kvôli uľahčeniu extrakcie konzervačných látok do etanolovej fázy vložte skúmavku asi na päť minút do vodného kúpeľa (5.1) udržiavaného na teplote 60 °C ± 1 °C.Skúmavku rýchlo ochlaďte prúdom studenej vody a extrakt uložte na hodinu do chladničky. Prefiltrujte extrakt cez filtračný papier. Preneste približne 2 ml filtrátu do fľaštičky na vzorky s objemom 5 ml. Uložte extrakt do chladničky a do 24 hodín stanovte obsah metódou HPLC.6.1.2. Príprava vzorky s pridaním vnútorného štandardného roztokuOdvážte s presnosťou na tri desatinné miesta 1,0 g ± 0,1 g vzorky v 100 ml skúmavke so skrutkovacím viečkom.Pipetou preneste do skúmavky 1,0 ml roztoku kyseliny sírovej a 40,0 ml zmesi etanolu a vody. Pridajte približne 1 g varných kamienkov (5.5) a presne 10,00 ml vnútorného štandardného roztoku. Skúmavku uzavrite a silno traste dovtedy, kým nezískate homogénnu zmes. Traste najmenej minútu. Kvôli uľahčeniu extrakcie konzervačných látok do etanolovej fázy vložte skúmavku asi na päť minút do vodného kúpeľa udržiavaného na teplote 60 °C ± 1 °C.Skúmavku rýchlo ochlaďte prúdom studenej vody z vodovodu a extrakt uložte na hodinu do chladničky. Prefiltrujte extrakt cez filtračný papier.Preneste približne 2 ml filtrátu do fľaštičky na vzorky s objemom 5 ml (testovací roztok). Uložte extrakt do chladničky a do 24 hodín stanovte obsah metódou HPLC.6.2. Výkonná kvapalinová chromatografia (HPLC)6.2.1. Chromatografické podmienky- Mobilná fáza: zmes tetrahydrofuránu, vody, metanolu a acetonitrilu (4.17)- Prietok: 1,5 ml/minútu- Detekčná vlnová dĺžka: 280 nm6.2.2. KalibráciaVstreknite 10 μl každého zo štandardných roztokov konzervačných látok (4.19). Zo získaných chromatogramov stanovte pomery výšok vrcholu od štandardných roztokov konzervačných látok k výške vrcholu od vnútorného štandardného roztoku. Nakreslite krivku každej konzervačnej látky vyjadrujúcu vzťah medzi týmito pomermi a koncentráciami štandardných roztokov.6.2.3. Stanovenie obsahuVstreknite do chromatografu 10 μl roztoku vzorky bez vnútorného štandardného roztoku (6.1.1) a vyhotovte chromatogram.Vstreknite 10 μl jedného zo štandardných roztokov konzervačných látok (4.19) a vyhotovte chromatogram. Porovnajte obidva získané chromatogramy.Ak sa na chromatograme extraktu vzorky (6.1.1) nenachádza žiadny vrchol s približne rovnakou dobou zadržania akú má izopropylparabén (odporúčaný vnútorný štandardný roztok), pokračujte a vstreknite 10 μl vzorky roztoku s vnútorným štandardným roztokom (6.1.2). Vyhotovte chromatogram a odmerajte výšky vrcholu.Ak na chromatograme roztoku vzorky pozorujete rušivý vrchol s približne rovnakou dobou zadržania akú má izopropylparabén, mali by ste vybrať iný vnútorný štandardný roztok.Ak jedna zo skúmaných konzervačných látok chýba v chromatograme vzorky táto konzervačná látka môže byť použitá ako alternatívny štandardný roztok.Vypočítajte pomery výšok vrcholu od preskúmaných konzervačných látok k výške vrcholu do vnútorného štandardného roztoku.Presvedčte sa, že pre štandardné roztoky použité počas postupu kalibrácie je odozva lineárna.Presvedčte sa, či chromatogramy získané pre niektorý štandardný roztok a roztok vzorky spĺňajú tieto požiadavky:- separácia vrcholu najhoršie separovanej dvojice musí byť najmenej 0,90. (Definícia separácie vrcholu je znázornená na Obrázku 1).+++++ TIFF +++++Obrázok 1: Separácia vrcholuAk požadovaná separácia nebola dosiahnutá, použije sa citlivejší stĺpec, alebo by sa malo upravovať zloženie mobilnej fázy dovtedy, kým sa táto požiadavka nesplní.- hodnota faktora asymetrie všetkých získaných vrcholov As by mala byť z rozsahu od 0,9 do 1,5. (Definícia faktora asymetrie vrcholu je znázornená na Obrázku 2.) Kvôli vyhotoveniu chromatogramu potrebného na určenie hodnoty faktora asymetrie sa odporúča nastaviť rýchlosť posuvu záznamového papiera najmenej na 2 cm/minútu.+++++ TIFF +++++Obrázok 2: Faktor asymetrie vrcholu- musí sa dosiahnuť stabilná základňa.7. VýpočetNa výpočet koncentrácie konzervačných látok v roztoku vzorky použite kalibračnú krivku (6.2.2) a pomery výšok vrcholu od preskúmaných konzervačných látok k výške vrcholu do vnútorného štandardného roztoku. Vypočítajte hodnoty obsahu 2-fenoxyetanolu, 1-fenoxypropan-2-olu, metyl 4-hydroxybenzoátu, etyl 4-hydroxybenzoátu, propyl 4-hydroxybenzoátu, butyl 4-hydroxybenzoátu a benzyl 4-hydroxybenzoátu, wi, ako hmotnostné percentá (% m/m) pomocou vzorca:%w=bi200 × akde:bi = koncentrácia (μg/ml) i-tej konzervačnej látky v testovacom roztoku odčítaná z kalibračnej krivky; aa = hmotnosť (g) testovacieho roztoku.8. Opakovateľnosť [1]Pozri poznámky 10.5.9. Reprodukovateľnosť [2]Pozri poznámky 10.5.10. Poznámky10.1. Stacionárna fázaZadržiavacie správanie roztokov pri stanovovaní obsahu metódou HPLC silne závisí od typu, značky a histórie stacionárnej fázy. Záver o tom, či je možné použiť niektorý stĺpec na separáciu preskúmaných konzervačných látok, možno urobiť na základe výsledkov získaných pre štandardné roztoky (pozri poznámky v 6.2.3). Ukázalo sa, že okrem navrhovaných plniacich materiálov sú vhodné aj Hypersil ODS a Zorbax ODS.Kvôli dosiahnutiu požadovanej separácie je alternatívne možné optimalizovať odporúčané zloženie mobilnej fázy.10.2. Detekčná vlnová dĺžkaTest robustnosti popísanej metódy ukázal, že i veľmi malá zmena detekčnej vlnovej dĺžky môže mať významný vplyv na výsledky stanovenia obsahu.Preto sa tento parameter musí v priebehu analýzy starostlivo kontrolovať.10.3. RušenieAj mnohé iné zlúčeniny, ako sú konzervačné látky a kozmetické prísady, sa v podmienkach popísaných v tejto metóde dobre rozpúšťajú. Doby zadržania veľkého počtu konzervačných látok sú uvedené v publikácii: N. de Kruijf, M. A. H. Rijk, L. A. Pranato-Soetardhi a A. Schouten (1989): Stanovenie obsahu konzervačných látok v kozmetických výrobkoch II: Zistenie prítomnosti výkonnou kvapalinovou chromatografiou (Časopis Chromatografia - J. Chromatography 469, 317-398).10.4. Je možné použiť vhodný ochranný stĺpec, ktorý bude prečnievať nad analytickým stĺpcom..10.5. Táto metóda bola preskúmaná formou spoločne vykonávaných experimentálnych skúšok, na ktorých sa zúčastnilo deväť laboratórií. Boli analyzované tri vzorky. V nasledujúcej tabuľke sú pre každú z troch vzoriek uvedené zistené hodnoty koncentrácie v % m/m (m), opakovateľnosti (r), reprodukovateľnosti (R) pre tie analyzované látky, ktoré tieto vzorky obsahovali:Vzorka | | 2-fenoxy-etanol | 1-fenoxy-propan-2-ol | Metyl- parabén | Etyl-parabén | Propyl-parabén | Butyl-parabén | Benzyl-parabén |Vitamínový krém | m | 1,124 | | 0,250 | 0,0628 | 0,031 | 0,0906 | || r | 0,016 | | 0,018 | 0,0035 | 0,0028 | 0,0044 | || R | 0,176 | | 0,030 | 0,0068 | 0,0111 | 0,0034 | |Čistiaci krém | m | 1,196 | | 0,266 | 0,076 | | | || r | 0,040 | | 0,003 | 0,002 | | | || R | 0,147 | | 0,022 | 0,004 | | | |Masážny krém | m | | 0,806 | | | 0,180 | 0,148 | 0,152 || r | | 0,067 | | | 0,034 | 0,013 | 0,015 || R | | 0,112 | | | 0,078 | 0,012 | 0,016 |[1] ISO 5725[2] ISO 5725--------------------------------------------------


title: Ôsma smernica Rady z 10. apríla 1984 o požiadavkách kladených na osoby oprávnené vykonávať povinný audit účtovných dokladov, vychádzajúca z článku 54 ods. 3 písm. g) zmluvy

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31984L0253

Úradný vestník L 126 , 12/05/1984 S. 0020 - 0026 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 17 Zväzok 1 S. 0073  Španielske špeciálne vydanie: Kapitola 17 Zväzok 1 S. 0136  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 17 Zväzok 1 S. 0073  Portugalské špeciálne vydanie Kapitola 17 Zväzok 1 S. 0136

		Ôsma smernica Radyz 10. apríla 1984o požiadavkách kladených na osoby oprávnené vykonávať povinný audit účtovných dokladov, vychádzajúca z článku 54 ods. 3 písm. g) zmluvy(84/253/EHS)RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä na článok 54 ods. 3 písm. g),so zreteľom na návrh Komisie [1],so zreteľom na stanovisko Zhromaždenia [2],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],keďže podľa smernice 78/660/EHS [4] musí byť ročná účtovná závierka spoločnosti určitých právnych foriem overená jednou alebo viacerými osobami na to oprávnenými; od tejto povinnosti môžu byť oslobodené len tie spoločnosti, ktoré spadajú pod článok 11 uvedenej smernice;keďže uvedená smernica bola doplnená smernicou 83/349/EHS [5] o konsolidovaných účtovných závierkach;keďže je dôležité harmonizovať požiadavky kladené na osoby oprávnené vykonávať povinný audit účtovných dokladov, a to požiadavky na ich spôsobilosť vykonávať takýto povinný audit, ako aj zabezpečiť, aby boli tieto osoby nezávislé a mali dobrú povesť;keďže vysoká úroveň teoretických vedomostí požadovaných pre vykonávanie povinného auditu účtovných dokladov, ako aj schopnosť využívať tieto poznatky v praxi pri povinnom audite musia byť zaručené skúškou odbornej spôsobilosti;keďže členské štáty majú byť splnomocnené udeliť takéto oprávnenie aj osobám, ktorých teoretické vzdelanie síce nespĺňa všetky požadované predpoklady, ale ktoré sa však môžu preukázať dlhoročnou odbornou praxou a dostatočnými skúsenosťami v oblasti financií, práva a vedenia účtovníctva a úspešne vykonali skúšku odbornej spôsobilosti;keďže členské štáty sú takisto splnomocnené prijať prechodné ustanovenia v prospech osôb vykonávajúcich toto povolanie;keďže členské štáty môžu udeliť uvedené oprávnenie nielen fyzickým osobám, ale aj audítorským spoločnostiam, ktoré môžu byť právnickými osobami alebo môžu mať inú formu spoločnosti alebo združenia;keďže fyzické osoby, ktoré vykonávajú povinný audit účtovných dokladov v mene takejto audítorskej spoločnosti, musia spĺňať predpoklady uvedené v tejto smernici;keďže členský štát môže udeliť oprávnenie aj osobám, ktoré nadobudli potrebnú spôsobilosť mimo tohto štátu, ak je táto spôsobilosť rovnocenná so spôsobilosťou predpísanou v tejto smernici;keďže určitý členský štát v čase prijatia tejto smernice eviduje skupiny fyzických osôb, ktoré síce spĺňajú predpoklady tejto smernice, ale ich skúška odbornej spôsobilosti nemá úroveň záverečnej skúšky univerzitného vzdelania; takýto členský štát môže tieto osoby za určitých podmienok a s podmienkou neskoršej koordinácie naďalej oprávňovať vykonávať povinný audit účtovných dokladov spoločností a združení podnikov do určitej veľkosti, ak tento štát nevyužíva výnimky v oblasti povinného auditu ročnej závierky a konsolidovanej závierky, ktoré pripúšťajú smernice spoločenstva;keďže táto smernica nerieši právo na zakladanie spoločností ani slobodu v poskytovaní služieb z hľadiska osôb zodpovedných za povinný audit účtovných dokladov;keďže uznanie oprávnení na vykonávanie povinného auditu, vydaných príslušníkom iných členských štátov, bude samostatne upravené smernicami pre prístup k činnostiam v oblasti financií, hospodárstva a vedenia účtovníctva pre vykonávanie týchto činností, ako aj pre voľný obeh služieb,VYDALA TÚTO SMERNICU:ODDIEL 1ROZSAH PLATNOSTIČlánok 11. Koordinačné opatrenia predpísané touto smernicou platia pre právne predpisy a predpisy správnych orgánov členských štátov, a to vo vzťahu k osobám povereným:a) povinným auditom ročnej závierky spoločností a overovaním súladu správy o stave podniku s touto ročnou závierkou, ak je takýto audit a takéto overovanie predpísané právnymi normami spoločenstva;b) povinným auditom konsolidovanej závierky združenia podnikov a overovaním súladu konsolidovanej správy o stave takéhoto združenia s konsolidovanou závierkou, ak je takýto audit a takéto overovanie predpísané právnymi normami spoločenstva.2. Osoby uvedené v odseku 1 môžu byt podľa právnych predpisov jednotlivých členských štátov fyzickými alebo právnickými osobami alebo môžu mať inú formu spoločnosti alebo združenia (ďalej len audítorské spoločnosti).ODDIEL IIPRAVIDLÁ PRE UDELENIE OPRÁVNENIAČlánok 21. Povinnú kontrolu podkladov, uvedených v článku l, odseku l, môžu vykonávať len oprávnené osoby.Úradné orgány členských štátov môžu toto oprávnenie udeliť len:a) fyzickým osobám, ktoré spĺňajú aspoň tie predpoklady, ktoré sú uvedené v článku 3 až 19;b) audítorským spoločnostiam, ktoré spĺňajú aspoň nasledujúce predpoklady:i) fyzické osoby, ktoré v mene audítorskej spoločnosti vykonávajú povinný audit podkladov, uvedených v článku l, musia spĺňať aspoň tie predpoklady, ktoré sú uvedené v čl. 3 až 19; jednotlivé členské štáty môžu rozhodnúť, že tieto fyzické osoby musia mať taktiež oprávnenie na overovanie;ii) väčšinu hlasovacích práv vlastnia fyzické osoby alebo audítorské spoločnosti, ktoré spĺňajú aspoň predpoklady uvedené v čl. 3 až 19 s výnimkou článku 11, odseku 1, písm. b); jednotlivé členské štáty môžu rozhodnúť, že aj tieto fyzické osoby alebo audítorské spoločnosti musia mať oprávnenie na overovanie. Jednako tie členské štáty, v ktorých nie je v čase prijatia tejto smernice takáto väčšina predpísaná, nemusia v budúcnosti takúto väčšinu vyžadovať vtedy, ak všetky akcie alebo podiely na audítorské spoločnosti znejú na meno a môžu byť prevedené len so súhlasom audítorskej spoločnosti a/alebo, keď to tento členský štát určil, so súhlasom kompetentného úradu;iii) väčšina členov správneho alebo riadiaceho orgánu audítorskej spoločnosti sú fyzické osoby alebo audítorské spoločnosti, ktoré spĺňajú aspoň tie predpoklady, ktoré sú uvedené v čl. 3 až 19; jednotlivé členské štáty môžu rozhodnúť, že aj tieto fyzické osoby alebo audítorské spoločnosti musia mať takisto oprávnenie na overovanie. Ak je takýto orgán zložený len z dvoch členov, musí tieto predpoklady spĺňať aspoň jeden z nich.Bez toho, aby bol dotknutý článok 14, odsek 2, môže byť audítorskej spoločnosti odobraté oprávnenie, ak už nie je splnený jeden z predpokladov uvedených v písm. b). Jednotlivé členské štáty však môžu stanoviť maximálne dvojročnú lehotu na to, aby v týchto spoločnostiach splnili podmienky uložené podľa písm. b), časť ii) a iii).2. Úradnými orgánmi jednotlivých členských štátov v zmysle tejto smernice sú aj profesijné združenia, ak sú podľa práva jednotlivých štátov splnomocnené udeľovať oprávnenie na overovanie v zmysle tejto smernice.Článok 3Úradné orgány členského štátu udeľujú oprávnenie na overovanie len takým osobám, ktoré majú dobrú povesť a ktoré nevykonávajú žiadnu činnosť, ktorá je podľa práva tohto štátu nezlučiteľná s povinným overovaním podkladov, uvedených v článku l., odseku l.Článok 4Fyzická osoba môže byť oprávnená na vykonávanie zákonného auditu účtovných podkladov uvedených v článku 1 ods. 1, iba ak dosiahla stupeň vzdelania potrebný pre prijatie na vysokoškolské štúdium, ďalej ukončila teoretické vzdelanie, absolvovala praktickú prípravu a úspešne vykonala štátnu alebo štátom uznanú skúšku odbornej spôsobilosti zodpovedajúcu štátnej skúške vyžadovanej na získanie vysokoškolského diplomu.Článok 5Skúška odbornej spôsobilosti podľa článku 4 musí zaručiť požadované teoretické vedomosti z tých oblasti, ktoré sú pre povinný audit podkladov uvedených v článku l, odseku l rozhodujúce, ako aj schopnosť prakticky aplikovať tieto vedomosti pri takomto povinnom overovaní.Aspoň časť takejto skúšky odbornej spôsobilosti musí byť vykonaná v písomnej forme.Článok 6Skúška z teoretických vedomostí sa musí týkať predovšetkým týchto oblastí:a) - hospodárske overovanie,- analýza ročnej závierky,- všeobecné účtovníctvo,- konsolidovaná závierka,- nákladové a manažérske účtovníctvo,- interný audit,- predpisy pre zostavovanie ročnej závierky a konsolidovanej závierky, pre oceňovanie a pre zisťovanie hospodárskeho výsledku,- právne predpisy a profesijné pravidlá týkajúce sa povinného overovania závierky a osôb, ktoré toto overovanie vykonávajú;b) v takom rozsahu, v akom je to pre vykonávanie overovania potrebné, sa skúška teoretických vedomostí musí týkať aj týchto oblastí:- právo spoločností,- právne predpisy o konkurzoch a podobných spôsoboch pri bankrote,- daňové právo,- občianske právo a obchodné právo,- pracovné právo a sociálne zabezpečenie,- informačné systémy a informatika,- podnikovohospodárska náuka, národohospodárska náuka a financie,- matematika a štatistika,- základy finančného riadenia podniku.Článok 71. Derogáciou z článkov 5 a 6 jednotlivé členské štáty môžu rozhodnúť o tom, že osoby, ktoré vykonali vysokoškolskú alebo jej rovnocennú skúšku, alebo majú vysokoškolský alebo jemu rovnocenný diplom, a tieto sa vzťahujú na jednu alebo viac oblasti uvedených v článku 6, budú oslobodené od skúšky z teoretických vedomostí z tých oblastí, ktoré sú potvrdené vyššie uvedenou vysokoškolskou alebo jej rovnocennou skúškou alebo vysokoškolským alebo jemu rovnocenným diplomom.2. Jednotlivé členské štáty môžu rozhodnúť inak, ako je to uvedené v článku 5, a síce môžu rozhodnúť o tom, že osoby, ktoré majú vysokoškolský alebo jemu rovnocenný diplom, ktorý sa vzťahuje na jednu alebo viac oblastí uvedených v článku 6, budú oslobodené od skúšky schopnosti aplikovať teoretické vedomosti z týchto oblastí v praxi, ak toto bolo predmetom ich praktickej činnosti, ktorú zakončili štátom uznanou skúškou alebo štátom uznaným diplomom (vysvedčením).Článok 81. Aby bola zabezpečená schopnosť aplikovať požadované teoretické vedomosti v praxi, musí sa organizovať minimálne trojročná praktická príprava zameraná najmä na overovanie ročnej závierky, konsolidovanej závierky alebo podobných finančných závierok. Minimálne dve tretiny praktickej prípravy musia prebiehať pri nejakej osobe, ktorá je podľa práva daného členského štátu oprávnená vykonávať overovanie; jednotlivé členské štáty však môžu rozhodnúť o tom, že táto praktická príprava môže prebiehať aj pri osobe, ktorá je v zmysle tejto smernice takto oprávnená podľa práva niektorého iného členského štátu.2. Členské štáty musia zabezpečiť, aby takáto praktická príprava prebiehala u takých osôb, ktoré sú dostatočnou zárukou pre túto prípravu.Článok 9Jednotlivé členské štáty môžu na povinný audit podkladov uvedených v článku l, odseku l, oprávniť aj také osoby, ktoré nespĺňajú predpoklady uvedené v článku 4, ak tieto osoby môžu preukázať, že:a) buď pätnásť rokov vykonávali takú odbornú činnosť, ktorá im umožnila získať dostatočné skúsenosti v oblasti financií, práva a vedenia účtovníctva a úspešne vykonali skúšku odbornej spôsobilosti podľa článku 4, alebob) vykonávali takúto činnosť sedem rokov, okrem toho získali praktickú prípravu podľa čl. 8 a úspešne vykonali skúšku odbornej spôsobilosti podľa článku 4.Článok 101. Jednotlivé členské štáty môžu dobu teoretickej prípravy v oblastiach podľa článku 6 odpočítať od požadovaných rokov odbornej činnosti podľa článku 9 vtedy, ak bola táto príprava ukončená štátom uznanou skúškou. Doba takejto teoretickej prípravy musí trvať minimálne jeden rok; k rokom odbornej činnosti môžu byť však pripočítané maximálne štyri roky teoretickej prípravy.2. Doba vykonávania odbornej činnosti a doba praktickej prípravy nesmú byť kratšie ako doba teoretickej a praktickej odbornej prípravy predpísaná podľa článku 4.Článok 111. Úradné orgány jedného členského štátu môžu na overovanie oprávniť aj tie osoby, ktoré svoju spôsobilosť úplne alebo čiastočne nadobudli v niektorom inom štáte, ak spĺňajú obe nasledujúce podmienky:a) ich spôsobilosť je príslušnými úradnými orgánmi pokladaná za rovnocennú s tou, ktorá sa na základe tejto smernice vyžaduje podľa práva tohto členského štátu;b) podali dôkaz o svojich právnických vedomostiach, ktoré sa vyžadujú v tomto členskom štáte pre povinný audit podklady, uvedených v článku l, odseku l. Úradné orgány tohto členského štátu však nemusia podanie takéhoto dôkazu predpisovať, ak považujú právnické vedomosti nadobudnuté v inom štáte za postačujúce.2. Článok 3 platí.Článok 121. Členský štát môže overovateľov, ktorým bolo oprávnenie na overovanie udelené správnym aktom príslušného úradného orgánu tohto členského štátu ešte pred uvedením do platnosti právnych predpisov, uvedených v článku 30, odseku 2, považovať za oprávnených na overovanie podľa tejto smernice.2. Prijatie fyzickej osoby za člena nejakého štátom uznaného profesijného združenia, ktoré v súlade s právnymi predpismi tohto štátu udeľuje právo vykonávať povinný audit podkladov, uvedených v článku l, odseku l, môže byť považované za oprávnenie udelené správnym aktom v zmysle odseku 1 tohto článku.Článok 13Až do nadobudnutia účinnosti právnych predpisov uvedených v článku 30, odseku 2, môže členský štát považovať za oprávnených na overovanie v zmysle tejto smernice tých overovateľov, ktorým oprávnenie na overovanie nebolo udelené správnym aktom príslušného úradného orgánu, avšak v tomto členskom štáte majú takú istú spôsobilosť ako osoby, ktorým bolo oprávnenie na overovanie udelené správnym aktom a v čase oprávnenia vykonávajú povinný audit podkladov uvedených v článku l, odseku l, v mene týchto oprávnených osôb.Článok 141. Členský štát môže audítorské spoločnosti, ktorým bolo oprávnenie na overovanie udelené správnym aktom príslušného úradného orgánu tohto štátu ešte pred uvedením do platnosti právnych predpisov, uvedených v článku 30, odseku 2, považovať za oprávnené na overovanie podľa tejto smernice.2. Podmienky uvedené v článku 2, odseku 2, písm. b), časť ii) a iii) musia byť splnené najneskôr do uplynutia 5 rokov od nadobudnutia účinnosti právnych predpisov uvedených v článku 30, odseku 2.3. Fyzické osoby, ktoré v čase nadobudnutia účinnosti právnych predpisov uvedených v článku 30, odseku 2 vykonávali overovanie podkladov uvedených v článku l, odseku l, v mene audítorskej spoločnosti, môžu byť po tomto termíne splnomocnené vykonávať toto overovanie aj naďalej, hoci nespĺňajú všetky podmienky tejto smernice.Článok 15Až do uplynutia jedného roka od aplikácie ustanovení uvedených v článku 30 (2) tí odborníci, ktorí neboli schválení individuálnymi aktmi kompetentných úradných orgánov, ale ktorí sú aj tak kvalifikovaní v členskom štáte na vykonávanie zákonných overovaní dokumentov, spomínaných v článku 1 (1), a túto činnosť skutočne vykonávali až do toho dátumu, môžu byť schválení týmto členskými štátom, a to v súlade s touto smernicou.Článok 16Po dobu jedného roka od aplikácie ustanovení, uvedených v článku 30 (2) môžu členské štáty aplikovať prechodné opatrenia na usporiadanie situácie odborníkov, ktorí po tomto dátume budú mať aj naďalej právo vykonávať overovanie účtovných dokumentov určitých typov spoločnosť alebo firiem, ktoré nepodliehajú zákonnému overovaniu (auditu), ale po zavedení nových zákonných overovaní by nemohli túto činnosť vykonávať, pokiaľ by v ich prospech neboli uzákonené osobitné opatrenia.Článok 17Článok 3 sa aplikuje v článku 15 a 16.Článok 181. Až do uplynutia obdobia šiestich rokov od aplikácie ustanovení, uvedených v článku 30 (2), môžu členské štáty uplatniť prechodné opatrenia u osôb, ktoré prechádzajú odborným alebo praktickým vzdelávaním v dobe, keď sa tieto ustanovenia uplatňujú a ktoré by po ukončení svojho vzdelávania nespĺňali podmienky stanovené touto smernicou, a preto by nemohli vykonávať zákonné overovania dokumentov uvedené v článku (1), na ktoré boli vyškolené.2. Článok 3 platí.Článok 19Žiadny z odborníkov uvedených v článku 15 a 16 alebo z osôb uvedených v článku 18 nemôže byť schválený na základe výnimky z článku 4, pokiaľ ho kompetentné orgány neuznajú za spôsobilého na vykonávanie zákonného overovania dokumentov spomínaných v článku 1 (1) a pokiaľ nemá ekvivalentnú kvalifikáciu ako osoby schválené podľa článku 4Článok 20Členský štát, ktorý nevyužije možnosť, ktorú poskytuje článok 51 (2) smernice 78/660/EHS a v ktorom v čase prijatia tejto smernice niektoré kategórie osôb môžu vykonávať podľa národnej legislatívy zákonný audit dokumentov uvedených v článku (1) a) tejto smernice môže, a to až do následnej koordinácie zákonného overovania účtovných dokumentov udeliť osobitné povolenie na zákonný audit dokumentov spomínaných v článku 1 (1) a) v prípade spoločnosti, ktorá nepresahuje limity dvoch z troch kritérií stanovených v článku 27 smernice 78/60/EHS, tým fyzickým osobám, ktoré konajú vo svojom vlastnom mene, ktoré:a) spĺňajú podmienky stanovené v článkoch 3 až 19 tejto smernice, pričom úroveň skúšky odbornej spôsobilosti môže byť nižšia než úroveň, ktorú požaduje článok 4 tejto smernice, ab) ktoré už vykonávali zákonný audit tejto spoločnosti predtým, než táto presiahla limity dvoch z troch kritérií stanovených v článku 11 smernice 78/660/EHS.Pokiaľ však spoločnosť je súčasťou podnikateľského subjektu, ktorý sa má konsolidovať a ktorý prekračuje limity dvoch z troch kritérií stanovených v článku 27 smernice 78/660/EHS, nemôžu takéto osoby vykonávať zákonný audit dokumentov tejto spoločnosti podľa článku 1 (1) a) tejto smernice.Článok 21Členský štát, ktorý nevyužije možnosť, ktorú poskytuje článok 6 (1) smernice 83/349/EHS, a v ktorom v okamihu prijatia tejto smernice môžu podľa národnej legislatívy niektoré kategórie fyzických osôb vykonávať zákonný audit dokumentov uvedených v článku 1 (1) b) tejto smernice, môže až do následnej koordinácie zákonného overovania účtovných dokumentov udeliť osobitné povolenie na zákonný audit dokumentov uvedených v článku 1 (1) b) a osobe schválenej podľa článku 20 tejto smernice, ak k dátumu účtovnej závierky materského podniku spojených podnikov, podliehajúcich konsolidácii, neprekračuje podľa svojich posledných účtovných závierok limity dvoch z troch kritérií uvedených v článku 27 smerníc 78/660/EHS, a to za predpokladu, že bude splnomocnená vykonávať zákonný audit dokumentov uvedených v článku 1 (1) a) tejto smernice vo všetkých podnikoch, ktorých sa konsolidácia týka.Článok 22Členský štát, ktorý využije článok 20, môže umožniť, aby praktické školenie osôb, uvedené v článku 8, mohlo byť vykonané u osoby, ktorá bola schválená podľa práva tohto členského štátu na výkon zákonného overovania (auditu) uvedeného v článku 20.ODDIEL IIIODBORNÁ STAROSTLIVOSŤ A NEZÁVISLOSŤČlánok 23Členské štáty musia osobám, ktoré boli oprávnené na povinný audit podkladov uvedených v článku l ods. l predpísať, že musia toto overovanie vykonávať s odbornou starostlivosťou.Článok 24Členské štáty musia predpísať, že tieto osoby nesmú vykonávať povinný audit, ak nie sú podľa práva daného členského štátu nezávislé.Článok 25Článok 23 a 24 sa vzťahuje aj na tie fyzické osoby, ktoré spĺňajú predpoklady uvedené v článku 3 až 19 a vykonávajú povinný audit podkladov uvedených v článku l ods. l v mene audítorskej spoločnosti.Článok 26Členské štáty zabezpečia, aby voči osobám, ktoré nevykonávajú audit v súlade s ustanoveniami článkov 23, 24 a 25, boli použité primerané sankcie.Článok 27Členské štáty zabezpečia, že minimálne spoločníci alebo členovia audítorskej spoločnosti, ako aj členovia jej správnych, riadiacich alebo dozorných orgánov poverených, ktorí osobne nespĺňajú predpoklady uvedené v článkoch 3 až 19, nebudú zasahovať do priebehu auditu takým spôsobom, ktorý by obmedzoval nezávislosť fyzickej osoby, ktorá v mene tejto audítorskej spoločnosti vykonáva overovanie podkladov uvedených v článku l ods. 1ODDIEL IVZVEREJNENIEČlánok 281. Členské štáty zabezpečia, aby boli verejnosti k dispozícii menné zoznamy a adresy všetkých fyzických osôb a audítorských spoločností, ktoré sú oprávnené vykonávať povinný audit podkladov uvedených v článku l ods. l.2. Okrem toho pri audítorských spoločnostiach musia byť verejnosti k dispozícii:a) mená a adresy fyzických osôb uvedených v článku 2 ods. l písm. b) bode i);b) mená a adresy spoločníkov a členov audítorskej spoločnosti;c) mená a adresy členov správneho a riadiaceho orgánu audítorskej spoločnosti.3. Ak je fyzická osoba oprávnená vykonávať povinný audit dokumentov uvedených v článku 1 ods. 1, ak ide o spoločnosť podľa podmienok uvedených v článkoch 20, 21 a 22, uplatní sa odsek 1 tohto článku. Kategória spoločnosti alebo skupín podnikov, voči ktorým je takýto audit povolený, však musia byť uvedené.ODDIEL VZÁVEREČNÉ USTANOVENIAČlánok 29Kontaktný výbor ustanovený podľa článku 52 smernice 78/660/EHS má okrem iného tieto úlohy:a) bez toho, aby boli dotknuté články 169 a 170 zmluvy, uľahčiť zosúladené uplatňovanie tejto smernice na základe pravidelných stretnutí, najmä ku konkrétnym ťažkostiam spojeným s uplatňovaním,b) ak je to potrebné, radiť Komisii pri doplňovaní a zmenách tejto smernice.Článok 301. Členské štáty uvedú najneskôr do 1. januára 1988 so účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.2. Členské štáty môžu rozhodnúť, že predpisy uvedené v odseku 1 sa budú uplatňovať až od 1. januára 1990.3. Členské štáty oznámia Komisii znenia hlavných ustanovení právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.4. Členské štáty odovzdajú Komisii aj zoznam štátnych alebo štátom uznávaných skúšok v zmysle článku 4.Článok 31Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 10. apríla 1984Za RaduprezidentC. Cheysson[1] Ú. v. ES C 112, 13.5.1978, s. 6; Ú. v. ES C 317, 18.12.1975, s. 6.[2] Ú. v. ES C 140, 5.6.1979, s. 154.[3] Ú. v. ES C 171, 9.7.1979, s. 30.[4] Ú. v. ES L 222, 14.8.1978, s. 11.[5] Ú. v. ES L 193, 18.7.1983, s. 1.--------------------------------------------------