title: Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/719 z 29. apríla 2015, ktorou sa mení smernica Rady 96/53/ES, ktorou sa v Spoločenstve stanovujú najväčšie prípustné rozmery niektorých vozidiel vo vnútroštátnej a medzinárodnej cestnej doprave a maximálna povolená hmotnosť v medzinárodnej cestnej doprave (Text s významom pre EHP)

text:
                  6.5.2015

                  SK

                  Úradný vestník Európskej únie

                  L 115/1

            SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) 2015/719
      z 29. apríla 2015,
      ktorou sa mení smernica Rady 96/53/ES, ktorou sa v Spoločenstve stanovujú najväčšie prípustné rozmery niektorých vozidiel vo vnútroštátnej a medzinárodnej cestnej doprave a maximálna povolená hmotnosť v medzinárodnej cestnej doprave
      (Text s významom pre EHP)
      EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
      so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 91,
      so zreteľom na návrh Európskej komisie,
      po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
      so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
      po porade s Výborom regiónov,
      konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (2),
      keďže:

                  (1)

                  Musí sa zdôrazniť potreba znížiť emisie skleníkových plynov, najmä emisie oxidu uhličitého (CO2), zvýšiť bezpečnosť cestnej premávky, prispôsobiť príslušné právne predpisy technologickému vývoju a meniacim sa trhovým potrebám a uľahčiť prevádzku intermodálnych prepráv pri súčasnom zaistení nenarušenej hospodárskej súťaže a ochrany cestnej infraštruktúry.

                  (2)

                  Technologický vývoj umožňuje upevniť na zadnú časť vozidiel zaťahovacie alebo skladacie aerodynamické zariadenia. Toto by však spôsobilo prekročenie maximálnych dĺžok povolených podľa smernice Rady 96/53/ES (3). Je preto potrebná výnimka z maximálnych dĺžok. Táto smernica má za cieľ umožniť nasadenie takýchto zariadení hneď po transponovaní alebo začatí uplatňovania potrebných zmien technických požiadaviek pre typové schvaľovanie aerodynamických zariadení a po prijatí vykonávacích aktov Komisiou, ktorými sa ustanovia prevádzkové pravidlá pre používanie takýchto zariadení.

                  (3)

                  Zlepšená aerodynamika kabín motorových vozidiel by v prípadnom spojení so zaťahovacími alebo skladacími aerodynamickými zariadeniami upevnenými na zadnú časť vozidiel umožnila výrazné zisky, pokiaľ ide o energetický výkon vozidiel. Takéto zlepšenie však nie je možné v medziach súčasných maximálnych dĺžok stanovených smernicou 96/53/ES bez toho, aby sa znížila nosnosť vozidla a ohrozila ekonomická stabilita odvetvia cestnej dopravy. Z tohto dôvodu je tiež potrebná výnimka z maximálnych dĺžok. Uvedená výnimka by sa nemala používať na zvýšenie nosnosti vozidla.

                  (4)

                  Podľa rámca smernice Európskeho parlamentu a Rady 2007/46/ES (4) by sa pred uvedením na trh mali typovo schváliť aerodynamické zariadenia dlhšie ako 500 mm a motorové vozidlá, ktorých kabíny im zlepšujú ich aerodynamické vlastnosti, pokiaľ takéto vozidlá presahujú limitné hodnoty stanovené v smernici 96/53/ES.

                  (5)

                  Umožnenie toho, aby vozidlá mali nový profil kabíny, by prispelo k zlepšeniu bezpečnosti na cestách tým, že sa zmenšia mŕtve uhly výhľadu vodiča vrátane tých, ktoré sa nachádzajú pod čelným sklom, a malo by pomôcť ušetriť mnoho životov zraniteľných účastníkov cestnej premávky, ako sú chodci alebo cyklisti. Nový profil kabíny by zároveň mohol zahŕňať štruktúry na absorpciu energie z nárazu v prípade kolízie. Potenciálne zväčšenie objemu kabíny by ďalej malo zlepšiť bezpečnosť a pohodlie vodiča. Po vypracovaní kvalitnejších bezpečnostných požiadaviek v prípade dlhších kabín možno zvážiť, či je vhodné uplatňovať ich na vozidlá, ktoré nemajú možnosť predĺženia.

                  (6)

                  Alternatívne hnacie sústavy, ktoré zahŕňajú hybridné hnacie sústavy, sú tie, ktoré na účely mechanického pohonu čerpajú energiu zo spotrebovateľného paliva a/alebo batérie alebo iného zariadenia na uskladnenie elektrickej alebo mechanickej energie. Ich použitie pre ťažké úžitkové vozidlá alebo autobusy môže viesť k zvýšeniu hmotnosti, ale znižuje znečistenie. Táto zvýšená hmotnosť by sa nemala započítať ako súčasť užitočného zaťaženia vozidla, pretože by to viedlo k sankcionovaniu odvetvia cestnej dopravy z ekonomického hľadiska. Zvýšením hmotnosti by sa však nemala zvýšiť ani nosnosť vozidla.

                  (7)

                  Budúce vozidlá s alternatívnym pohonom (s ťažšími hnacími sústavami ako sú tie, ktoré sa používajú vo vozidlách s tradičným pohonom) by mohli taktiež využiť dodatočnú povolenú hmotnosť. Takéto alternatívne palivá sa preto môžu zaradiť do zoznamu alternatívnych palív stanoveného v tejto smernici, ak si ich použitie vyžaduje využitie dodatočnej povolenej hmotnosti.

                  (8)

                  Táto smernica stanovuje výnimky z maximálnych povolených hmotností a rozmerov vozidiel a jazdných súprav ustanovených v smernici 96/53/ES. Členské štáty by však mali mať možnosť z dôvodov týkajúcich sa bezpečnosti cestnej premávky alebo povahy infraštruktúry obmedziť pohyb určitých vozidiel v špecifických častiach ich cestnej siete.

                  (9)

                  V oblasti kontajnerizácie sa v čoraz väčšej miere využívajú kontajnery s dĺžkou 45 stôp. Takéto kontajnery sa prepravujú všetkými druhmi dopravy. Zložky cestnej dopravy v rámci prevádzky intermodálnych prepráv sa však v súčasnosti môžu využívať iba vtedy, ak členské štáty a aj dopravcovia postupujú podľa ťažkopádnych administratívnych postupov, alebo iba vtedy, ak majú tieto kontajnery patentované zrazené rohy, ktorých cena je príliš vysoká. Predĺženie povolenej dĺžky vozidiel prepravujúcich takéto kontajnery o 15 cm by mohlo dopravcov oslobodiť od uvedených administratívnych postupov a uľahčiť prevádzku intermodálnych prepráv bez rizika alebo poškodenia cestnej infraštruktúry alebo ostatných účastníkov cestnej premávky. Vymedzením pojmu prevádzka intermodálnych prepráv v tejto smernici nie je dotknutá práca na revízii smernice Rady 92/106/EHS (5).

                  (10)

                  Na účely ďalšej podpory prevádzky intermodálnych prepráv a s cieľom zohľadniť hmotnosť prázdnych kontajnerov alebo výmenných nadstavieb s maximálnou dĺžkou 45 stôp by sa mal umožniť pohyb trojnápravových motorových vozidiel s dvojnápravovým alebo trojnápravovým návesom s celkovou povolenou hmotnosťou 44 ton. V rámci prevádzky intermodálnych prepráv by sa mali povoliť dvojnápravové motorové vozidlá s trojnápravovým návesom prepravujúce kontajnery alebo výmenné nadstavby s maximálnou dĺžkou 45 stôp s celkovou povolenou hmotnosťou 42 ton.

                  (11)

                  Od prijatia smernice 96/53/ES sa priemerná hmotnosť cestujúcich v autobuse, ako aj ich batožiny značne zvýšila. Vzhľadom na hmotnostné limity stanovené uvedenou smernicou toto viedlo k postupnému zníženiu počtu prepravovaných cestujúcich. Hmotnosť vozidiel prepravujúcich cestujúcich sa okrem toho zvýši vybavením potrebným na splnenie súčasných technických požiadaviek, ako je Euro VI. V záujme presadzovania hromadnej dopravy pred individuálnou dopravou s cieľom dosiahnuť vyššiu energetickú účinnosť je potrebné obnoviť predchádzajúci počet cestujúcich autobusmi a prihliadnuť pritom na zvýšenie ich hmotnosti a hmotnosti ich batožiny. To možno dosiahnuť zvýšením povolenej hmotnosti autobusov s dvoma nápravami, avšak v takých medziach, aby sa zabránilo poškodeniu cestnej infraštruktúry z dôvodu rýchlejšieho opotrebovania.

                  (12)

                  Členské štáty musia primerane riešiť priestupky týkajúce sa preťažených vozidiel s cieľom zamedziť akémukoľvek narušeniu hospodárskej súťaže a zaistiť bezpečnosť cestnej premávky.

                  (13)

                  S cieľom zabezpečiť nenarušenú hospodársku súťaž medzi prevádzkovateľmi a zlepšiť odhaľovanie priestupkov by členské štáty mali do 27. mája 2021 prijať osobitné opatrenia na identifikáciu vozidiel alebo jazdných súprav v prevádzke, ktoré pravdepodobne prekračujú príslušné hmotnostné limity a mali by sa preto podrobiť kontrole. Takáto identifikácia sa môže vykonať pomocou vážiacich mechanizmov integrovaných do cestnej infraštruktúry alebo prostredníctvom palubných senzorov vo vozidlách, ktoré na diaľku zasielajú údaje príslušným orgánom. Takéto údaje z palubných senzorov by sa mali poskytnúť aj vodičovi. Každý členský štát by mal každý rok vykonať primeraný počet kontrol hmotnosti vozidiel. Počet takýchto kontrol by mal byť úmerný celkovému počtu vozidiel skontrolovaných každý rok v dotknutom členskom štáte.

                  (14)

                  S cieľom zabezpečiť súlad s touto smernicou by členské štáty mali stanoviť pravidlá týkajúce sa sankcií za porušovanie tejto smernice a mali by zabezpečiť ich vykonávanie. Uvedené sankcie by mali byť účinné, nediskriminačné, primerané a odradzujúce.

                  (15)

                  V záujme efektívnejších kontrol hmotnosti vozidiel alebo jazdných súprav na medzinárodnej úrovni a v záujme zabezpečenia hladkého fungovania týchto kontrol je dôležité, aby si príslušné orgány členských štátov vymieňali informácie. Kontaktné miesto určené v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1071/2009 (6) by malo slúžiť pre takéto výmeny informácií.

                  (16)

                  Európsky parlament a Rada by mali byť pravidelne informovaní o cestných kontrolách vykonaných príslušnými orgánmi členských štátov. Tieto informácie poskytnuté členskými štátmi umožnia Komisii ubezpečiť sa, že dopravcovia dodržiavajú pravidlá ustanovené touto smernicou, a určiť, či by sa nemali vypracovať ďalšie donucovacie opatrenia.

                  (17)

                  S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania tejto smernice by sa mali na Komisiu preniesť vykonávacie právomoci. Uvedené právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 (7).

                  (18)

                  Ak výbor zriadený podľa tejto smernice nevydá žiadne stanovisko k návrhu vykonávacieho aktu predloženému Komisiou, Komisia by nemala prijímať vykonávacie akty týkajúce sa prevádzkových požiadaviek, pokiaľ ide o používanie aerodynamických zariadení, ani podrobné špecifikácie týkajúce sa palubných vážiacich zariadení.

                  (19)

                  S cieľom aktualizovať zoznam alternatívnych palív uvedený v tejto smernici s ohľadom na najnovší technologický vývoj by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 ZFEÚ. Je osobitne dôležité, aby Komisia počas prípravných prác pred prijatím delegovaných aktov uskutočnila príslušné konzultácie vrátane konzultácií s odborníkmi z členských štátov. Pri príprave a vypracúvaní delegovaných aktov by Komisia mala zabezpečiť, aby sa príslušné dokumenty súčasne, vo vhodnom čase a vhodným spôsobom postúpili Európskemu parlamentu a Rade.

                  (20)

                  Keďže ciele tejto smernice nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni samotných členských štátov, ale z dôvodu jej rozsahu a účinkov ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov.

                  (21)

                  Smernica 96/53/ES by sa preto mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť,

            PRIJALI TÚTO SMERNICU:
      Článok 1
      Smernica 96/53/ES sa mení takto:

                  1.

                  V článku 1 ods. 1 sa písmeno a) nahrádza takto:

                              „a)

                              rozmery motorových vozidiel kategórie M2 a M3 a ich prípojných vozidiel kategórie 0 a motorových vozidiel kategórie N2 a N3 a ich prípojných vozidiel kategórie 03 a 04 tak, ako sú definované v prílohe II k smernici Európskeho parlamentu a Rady 2007/46/ES (*);

                     (*)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2007/46/ES z 5. septembra 2007, ktorou sa zriaďuje rámec pre typové schválenie motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel, systémov, komponentov a samostatných technických jednotiek určených pre tieto vozidlá (Rámcová smernica) (Ú. v. EÚ L 263, 9.10.2007, s. 1).“"

                  2.

                  Článok 2 sa mení takto:

                              a)

                              v prvom odseku sa dopĺňajú tieto vymedzenia pojmov:

                                          „—

                                          ‚alternatívne palivá‘ znamenajú palivá alebo zdroje energie, ktoré slúžia, a to aspoň čiastočne, ako náhrada fosílnych zdrojov ropy v dodávkach energie pre dopravu a ktoré majú potenciál prispievať k eliminácii emisií uhlíka a vylepšujú environmentálne správanie odvetvia dopravy, a pozostávajú z/zo:

                                                      a)

                                                      elektrickej energie spotrebúvanej vo všetkých typoch elektrických vozidiel;

                                                      b)

                                                      vodíka;

                                                      c)

                                                      zemného plynu vrátane biometánu v plynnej forme [stlačený zemný plyn (Compressed Natural Gas – CNG)] a v kvapalnej forme [skvapalnený zemný plyn (Liquefied Natural Gas – LNG)];

                                                      d)

                                                      skvapalneného ropného plynu (Liquefied Petroleum Gas – LPG);

                                                      e)

                                                      mechanickej energie z palubného skladovania/palubných zdrojov vrátane odpadového tepla;

                                          —

                                          ‚vozidlo s pohonom na alternatívne palivá‘ znamená motorové vozidlo, ktoré je úplne alebo čiastočne poháňané alternatívnym palivom a ktoré bolo schválené podľa rámca smernice 2007/46/ES,

                                          —

                                          ‚prevádzka intermodálnych prepráv‘ znamená:

                                                      a)

                                                      prevádzku kombinovanej dopravy vymedzenú v článku 1 smernice Rady 92/106/EHS (**), ktorá je súčasťou prepravy jedného alebo viacerých kontajnerov alebo výmenných nadstavieb s celkovou maximálnou dĺžkou 45 stôp, alebo

                                                      b)

                                                      prepravy, ktoré sú súčasťou prepravy jedného alebo viacerých kontajnerov alebo výmenných nadstavieb s celkovou maximálnou dĺžkou 45 stôp, využívajúce vodnú dopravu za predpokladu, že počiatočný alebo záverečný úsek nepresiahne dĺžku 150 km na území Únie. Uvedená vzdialenosť 150 km sa môže prekročiť v záujme dosiahnutia najbližšieho dopravného terminálu vhodného pre poskytnutie plánovanej služby, a to v prípade:

                                                                  i)

                                                                  vozidiel, ktoré sú v súlade s bodom 2.2.2 písm. a) alebo b) prílohy I, alebo

                                                                  ii)

                                                                  vozidiel, ktoré sú v súlade s bodom 2.2.2 písm. c) alebo d) prílohy I, ak sú takéto vzdialenosti v príslušnom členskom štáte povolené.

                                                V prípade prevádzky intermodálnych prepráv sa môže najbližší vhodný dopravný terminál poskytujúci službu nachádzať v inom členskom štáte, ako je členský štát, v ktorom bol náklad naložený alebo vyložený,

                                          —

                                          ‚odosielateľ‘ znamená právny subjekt alebo fyzickú alebo právnickú osobu, ktorá je uvedená na nákladnom liste alebo na rovnocennom prepravnom doklade, napríklad na tranzitnom nákladnom liste, ako odosielateľ, a/alebo v ktorej mene alebo na ktorej účet sa uzavrela zmluva o preprave s dopravnou spoločnosťou.

                                 (**)  Smernica Rady 92/106/EHS zo 7. decembra 1992 o stanovení spoločných pravidiel pre určité typy kombinovanej dopravy tovaru medzi členskými štátmi (Ú. v. ES L 368, 17.12.1992, s. 38).“"

                              b)

                              v druhom odseku sa odkaz na „smernicu 70/156/EHS“ nahrádza odkazom na:
                              „smernicu 2007/46/ES“

                  3.

                  Článok 4 sa mení takto:

                              a)

                              v odseku 4 sa tretí a štvrtý pododsek vypúšťajú;

                              b)

                              odsek 6 sa vypúšťa.

                  4.

                  Článok 5 sa nahrádza takto:
                  „Článok 5
                  Kĺbové vozidlá uvedené do prevádzky pred 1. januárom 1991, ktoré nespĺňajú špecifikácie obsiahnuté v bodoch 1.6 a 4.4 prílohy I, sa považujú za vozidlá spĺňajúce takéto špecifikácie na účely článku 3, ak nepresahujú celkovú dĺžku 15,50 metra.“

                  5.

                  Články 8, 8a a 9 sa vypúšťajú.

                  6.

                  Vkladajú sa tieto články:
                  „Článok 8b
                  1.   S cieľom zvýšiť ich energetickú účinnosť môžu vozidlá alebo jazdné súpravy, ktoré sú vybavené aerodynamickými zariadeniami spĺňajúcimi požiadavky stanovené v odsekoch 2 a 3 a ktoré sú v súlade so smernicou 2007/46/ES, presiahnuť maximálne dĺžky stanovené v bode 1.1 prílohy I k tejto smernici, aby sa umožnilo pridanie takýchto zariadení na zadnú časť vozidiel alebo jazdných súprav. Vozidlá alebo jazdné súpravy vybavené takýmito zariadeniami musia byť v súlade s bodom 1.5 prílohy I k tejto smernici a akékoľvek prekročenie maximálnych dĺžok nesmie viesť k zvýšeniu nakladacej dĺžky uvedených vozidiel alebo jazdných súprav.
                  2.   Aerodynamické zariadenia uvedené v odseku 1, ktoré presahujú dĺžku 500 mm, musia získať pred uvedením na trh typové schválenie v súlade s pravidlami typového schválenia v rámci smernice 2007/46/ES.
                  Komisia do 27. mája 2017 posúdi potrebu prijať alebo zmeniť technické požiadavky na typové schválenie aerodynamických zariadení ustanovené v uvedenom rámci, pričom vezme do úvahy potrebu zaistiť bezpečnosť cestnej premávky a bezpečnosť prevádzky intermodálnych prepráv, a najmä:

                              a)

                              bezpečné upevnenie zariadení takým spôsobom, aby sa znížilo riziko ich následného uvoľnenia, a to aj počas prevádzky intermodálnych prepráv;

                              b)

                              bezpečnosť ostatných účastníkov cestnej premávky, najmä zraniteľných účastníkov cestnej premávky, tým, že okrem iného zabezpečí viditeľnosť obrysového značenia v prípade vybavenia aerodynamickým zariadením, prispôsobením požiadaviek na nepriamy výhľad a v prípade zrážky so zadnou časťou vozidla alebo jazdnej súpravy tým, že nedôjde k oslabeniu zadnej ochrany proti podbehnutiu.

                        Na tieto účely Komisia podľa potreby predloží legislatívny návrh na zmenu príslušných pravidiel typového schválenia v rámci smernice 2007/46/ES.
                  3.   Aerodynamické zariadenia uvedené v odseku 1 musia spĺňať tieto prevádzkové podmienky:

                              a)

                              v situácii, keď je ohrozená bezpečnosť ostatných účastníkov cestnej premávky alebo vodiča, vodič ich zloží, zatiahne alebo odstráni;

                              b)

                              pri ich používaní v mestskej a medzimestskej cestnej infraštruktúre sa zohľadnia osobitné špecifiká oblastí, v ktorých je povolená rýchlosť 50 km/h alebo menej a v ktorých sa s vyššou pravdepodobnosťou vyskytujú zraniteľní účastníci cestnej premávky, a

                              c)

                              ich používanie je v súlade s prevádzkou intermodálnych prepráv a najmä, ak sú zatiahnuté alebo zložené, nepresiahnu maximálnu povolenú dĺžku o viac než 20 cm.

                        4.   Komisia prijme vykonávacie akty stanovujúce podrobné ustanovenia, ktorými sa zabezpečia jednotné podmienky vykonávania odseku 3. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 10i ods. 2
                  5.   Odsek 1 sa uplatňuje podľa vhodnosti od dátumu transpozície alebo uplatňovania potrebných zmien nástrojov uvedených v odseku 2 a po prijatí vykonávacích aktov uvedených v odseku 4.
                  Článok 9a
                  1.   S cieľom zvýšiť energetickú účinnosť, a to najmä s ohľadom na aerodynamické vlastnosti kabín, ako aj bezpečnosť cestnej premávky, môžu vozidlá alebo jazdné súpravy, ktoré spĺňajú požiadavky stanovené v odseku 2 a sú v súlade so smernicou 2007/46/ES, presiahnuť maximálne dĺžky ustanovené v bode 1.1 prílohy I k tejto smernici, ak ich kabíny majú lepšie aerodynamické vlastnosti, energetickú účinnosť a sú bezpečnejšie. Vozidlá alebo jazdné súpravy vybavené takýmito kabínami musia byť v súlade s bodom 1.5 prílohy I k tejto smernici a akékoľvek prekročenie maximálnych dĺžok nesmie viesť k zvýšeniu nosnosti týchto vozidiel.
                  2.   Vozidlá uvedené v odseku 1 musia byť pred uvedením na trh schválené v súlade s pravidlami typového schválenia v rámci smernice 2007/46/ES. Komisia do 27. mája 2017 posúdi potrebu vypracovať technické požiadavky na typové schválenie vozidiel vybavených takýmito kabínami, ako je ustanovené v uvedenom rámci, a to s ohľadom na:

                              a)

                              zlepšené aerodynamické vlastnosti vozidiel alebo jazdných súprav;

                              b)

                              zraniteľných účastníkov cestnej premávky a ich lepšie zviditeľnenie pre vodičov, a to najmä zmenšením zón mŕtveho uhla vodičov;

                              c)

                              obmedzenie poškodenia alebo zranenia spôsobeného iným účastníkom cestnej premávky v prípade zrážky;

                              d)

                              bezpečnosť a pohodlie vodičov.

                        Na tieto účely Komisia podľa potreby predloží legislatívny návrh na zmenu príslušných pravidiel typového schválenia v rámci smernice 2007/46/ES.
                  3.   Odsek 1 sa uplatňuje podľa vhodnosti od troch rokov po dátume transpozície alebo uplatňovania potrebných zmien nástrojov uvedených v odseku 2.“

                  7.

                  Článok 10a sa vypúšťa.

                  8.

                  Vkladajú sa tieto články:
                  „Článok 10b
                  Maximálne povolené hmotnosti vozidiel s pohonom na alternatívne palivá sú hmotnosti stanovené v bodoch 2.3.1, 2.3.2 a 2.4 prílohy I.
                  Vozidlá s pohonom na alternatívne palivá musia byť tiež v súlade s obmedzeniami najvyššej povolenej hmotnosti na nápravu stanovenými v bode 3 prílohy I.
                  Dodatočná hmotnosť požadovaná pre vozidlá s alternatívnym pohonom sa vymedzí na základe dokumentácie poskytnutej výrobcom pri schválení dotknutého vozidla. Táto dodatočná hmotnosť sa uvádza v úradnom doklade požadovanom podľa článku 6.
                  Komisia je splnomocnená v súlade s článkom 10 h prijímať delegované akty s cieľom aktualizovať na účely tejto smernice zoznam alternatívnych palív uvedený v článku 2, ktoré si vyžadujú dodatočnú hmotnosť. Je osobitne dôležité, aby Komisia dodržiavala svoj zvyčajný postup a pred prijatím uvedených delegovaných aktov uskutočnila konzultácie s expertmi vrátane expertov z členských štátov.
                  Článok 10c
                  Maximálne dĺžky stanovené v bode 1.1 prílohy I, v prípade potreby s výhradou článku 9a ods. 1, a maximálna vzdialenosť stanovená v bode 1.6 prílohy I sa môže prekročiť o 15 cm v prípade vozidiel alebo jazdných súprav zapojených do prepravy kontajnerov s dĺžkou 45 stôp alebo výmenných nadstavieb s dĺžkou 45 stôp, prázdnych alebo naložených, ak je cestná preprava daných kontajnerov alebo výmenných nadstavieb realizovaná v rámci prevádzky intermodálnych prepráv.
                  Článok 10d
                  1.   Členské štáty do 27. mája 2021 prijmú špecifické opatrenia na určenie vozidiel alebo jazdných súprav v prevádzke, ktoré pravdepodobne prekračujú maximálnu povolenú hmotnosť a ktoré by ich príslušné orgány preto mali skontrolovať s cieľom zabezpečiť súlad s požiadavkami tejto smernice. Uvedené opatrenia sa môžu vykonávať pomocou automatických systémov umiestnených v rámci cestnej infraštruktúry alebo prostredníctvom palubných vážiacich zariadení nainštalovaných vo vozidlách v súlade s odsekom 4.
                  Členský štát nesmie vyžadovať inštalovanie palubného vážiaceho zariadenia do vozidiel alebo jazdných súprav, ktoré sú registrované v inom členskom štáte.
                  Bez toho, aby bolo dotknuté právo Únie a vnútroštátne právo, sa takéto automatické systémy certifikujú v prípade, že sa používajú na stanovenie porušení tejto smernice a ukladanie sankcií. V prípade, že sa automatické systémy používajú len na účely identifikácie, ich certifikácia nie je potrebná.
                  2.   Každý členský štát vykoná každý kalendárny rok náležitý počet kontrol hmotnosti vozidiel alebo jazdných súprav v prevádzke, a to pomerne k celkovému počtu vozidiel kontrolovaných každý rok na jeho území.
                  3.   Členské štáty v súlade s článkom 18 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1071/2009 (1) zabezpečia, aby si ich príslušné orgány vymieňali informácie o porušeniach a sankciách v súvislosti s týmto článkom.
                  4.   Palubné vážiace zariadenia uvedené v odseku 1 musia byť presné a spoľahlivé, plne interoperabilné a kompatibilné so všetkými typmi vozidiel.
                  5.   Komisia do 27. mája 2016 prijme vykonávacie akty stanovujúce podrobné ustanovenia, ktorými sa zabezpečia jednotné podmienky vykonávania pravidiel interoperability a kompatibility stanovených v odseku 4.
                  S cieľom zabezpečiť interoperabilitu sa prostredníctvom uvedených podrobných ustanovení umožní oznámenie údajov o hmotnosti príslušným orgánom a vodičovi vozidla v ľubovoľnom čase z pohybujúceho sa vozidla. Táto komunikácia prebieha cez rozhranie, ktoré vymedzujú normy CEN DSRC EN 12253, EN 12795, EN 12834, EN 13372 a ISO 14906. Navyše sa takouto komunikáciou zabezpečí, že príslušné orgány členských štátov môžu komunikovať a vymieňať si informácie rovnakým spôsobom s vozidlami a jazdnými súpravami registrovanými v ktoromkoľvek členskom štáte a využívajúcimi palubné vážiace zariadenia.
                  S cieľom zabezpečiť kompatibilitu so všetkými typmi vozidiel palubné systémy motorových vozidiel musia byť schopné prijímať a spracúvať akékoľvek údaje z ľubovoľného typu prípojného vozidla alebo návesu pripojeného k motorovému vozidlu.
                  Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 10i ods. 2
                  Článok 10e
                  Členské štáty stanovia pravidlá týkajúce sa sankcií za porušenie tejto smernice a prijmú všetky potrebné opatrenia na zabezpečenie ich vykonávania. Uvedené sankcie musia byť účinné, nediskriminačné, primerané a odradzujúce. Členské štáty oznámia tieto pravidlá Komisii.
                  Článok 10f
                  1.   Členské štáty stanovia na prepravu kontajnerov a výmenných nadstavieb pravidlá vyžadujúce, aby:

                              a)

                              odosielateľ vystavil dopravcovi, ktorého poverí prepravou kontajneru alebo výmennej nadstavby, vyhlásenie, v ktorom sa uvádza hmotnosť prepravovaného kontajnera alebo výmennej nadstavby, a

                              b)

                              dopravca sprístupnil všetky relevantné dokumenty, ktoré poskytol odosielateľ.

                        2.   Členské štáty stanovia pravidlá týkajúce sa zodpovednosti odosielateľa a dopravcu podľa vhodnosti v prípadoch, keď informácie uvedené v odseku 1 chýbajú alebo sú nesprávne a vozidlo alebo jazdná súprava je preťažená.
                  Článok 10g
                  Členské štáty zasielajú Komisii každé dva roky a najneskôr do 30. septembra roku nasledujúceho po skončení príslušného dvojročného obdobia potrebné informácie o:

                              a)

                              počte kontrol vykonaných počas predchádzajúcich dvoch kalendárnych rokov a

                              b)

                              počte zistených preťažených vozidiel alebo jazdných súprav.

                        Tieto informácie môžu byť súčasťou informácií predkladaných podľa článku 17 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 561/2006 (2).
                  Komisia zanalyzuje informácie získané podľa tohto článku a začlení túto analýzu do správy, ktorú postúpi Európskemu parlamentu a Rade podľa nariadenia (ES) č. 561/2006.
                  Článok 10h
                  1.   Komisii sa udeľuje právomoc prijímať delegované akty za podmienok stanovených v tomto článku.
                  2.   Právomoc prijímať delegované akty uvedené v článku 10b sa Komisii udeľuje na obdobie piatich rokov od 26. mája 2015. Komisia vypracuje správu týkajúcu sa delegovania právomoci najneskôr deväť mesiacov pred uplynutím tohto päťročného obdobia. Delegovanie právomoci sa automaticky predlžuje na rovnako dlhé obdobia, pokiaľ Európsky parlament alebo Rada nevznesú voči takémuto predĺženiu námietku najneskôr tri mesiace pred koncom každého obdobia.
                  3.   Delegovanie právomoci uvedené v článku 10b môže Európsky parlament alebo Rada kedykoľvek odvolať. Rozhodnutím o odvolaní sa ukončuje delegovanie právomoci, ktoré sa v ňom uvádza. Rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie alebo k neskoršiemu dátumu, ktorý je v ňom určený. Nie je ním dotknutá platnosť delegovaných aktov, ktoré už nadobudli účinnosť.
                  4.   Komisia oznamuje delegovaný akt hneď po prijatí súčasne Európskemu parlamentu a Rade.
                  5.   Delegovaný akt prijatý podľa článku 10b nadobudne účinnosť len ak Európsky parlament alebo Rada voči nemu nevzniesli námietku v lehote dvoch mesiacov odo dňa oznámenia uvedeného aktu Európskemu parlamentu a Rade alebo ak pred uplynutím uvedenej lehoty Európsky parlament a Rada informovali Komisiu o svojom rozhodnutí nevzniesť námietku. Na podnet Európskeho parlamentu alebo Rady sa táto lehota predĺži o dva mesiace.
                  Článok 10i
                  1.   Komisii pomáha Výbor pre cestnú dopravu uvedený v článku 42 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 165/2014 (3). Uvedený výbor je výborom v zmysle nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 (4).
                  2.   Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 5 nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
                  3.   Ak výbor nevydá žiadne stanovisko, Komisia neprijme návrh vykonávacieho aktu a uplatňuje sa článok 5 ods. 4 tretí pododsek nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
                  Článok 10j
                  Komisia do 8. mája 2020 predloží v náležitých prípadoch Európskemu parlamentu a Rade správu o vykonávaní zmien tejto smernice zavedených smernicou Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/719 (5), pričom zohľadní osobitné znaky určitých segmentov trhu. Komisia na základe uvedenej správy v náležitých prípadoch vypracuje legislatívny návrh s riadne pripojeným posúdením vplyvu. Správa sa sprístupní aspoň šesť mesiacov pred predložením akéhokoľvek legislatívneho návrhu.

                     (1)

                              (1)*

                              Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1071/2009 z 21. októbra 2009, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá týkajúce sa podmienok, ktoré je potrebné dodržiavať pri výkone povolania prevádzkovateľa cestnej dopravy a ktorým sa zrušuje smernica Rady 96/26/ES (Ú. v. EÚ L 300, 14.11.2009, s. 51).

                     (2)

                              (2)*

                              Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 561/2006 z 15. marca 2006 o harmonizácii niektorých právnych predpisov v sociálnej oblasti, ktoré sa týkajú cestnej dopravy, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia Rady (EHS) č. 3821/85 a (ES) č. 2135/98 a zrušuje nariadenie Rady (EHS) č. 3820/85 (Ú. v. EÚ L 102, 11.4.2006, s. 1).

                     (3)

                              (3)*

                              Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 165/2014 zo 4. februára 2014 o tachografoch v cestnej doprave, ktorým sa ruší nariadenie Rady (EHS) č. 3821/85 o záznamovom zariadení v cestnej doprave a mení nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 561/2006 o harmonizácii niektorých právnych predpisov v sociálnej oblasti, ktoré sa týkajú cestnej dopravy (Ú. v. EÚ L 60, 28.2.2014, s. 1).

                     (4)

                              (4)*

                              Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 zo 16. februára 2011, ktorým sa ustanovujú pravidlá a všeobecné zásady mechanizmu, na základe ktorého členské štáty kontrolujú vykonávanie vykonávacích právomocí Komisie (Ú. v. EÚ L 55, 28.2.2011, s. 13).

                     (5)

                              (5)*

                              Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/719 z 29. apríla 2015, ktorou sa mení smernica Rady 96/53/ES, ktorou sa v Spoločenstve stanovujú najväčšie prípustné rozmery niektorých vozidiel vo vnútroštátnej a medzinárodnej cestnej doprave a maximálna povolená hmotnosť v medzinárodnej cestnej doprave (Ú. v. EÚ L 115, 6.5.2015, s. 1).“

                  9.

                  Príloha I sa mení takto:

                              a)

                              v bode 1.2 sa písmeno a) nahrádza takto:

                                          „a)

                                          všetky vozidlá okrem vozidiel uvedených v písmene b): 2,55 m“

                                    ;

                              b)

                              v bode 1.2 sa písmeno b) nahrádza takto:

                                          „b)

                                          nadstavby klimatizovaných vozidiel alebo klimatizovaných kontajnerov alebo výmenných nadstavieb prepravovaných vozidlami: 2,60 m“

                                    ;

                              c)

                              v bode 2.2.2 sa písmeno c) nahrádza takto:

                                          „c)

                                          dvojnápravové motorové vozidlo s trojnápravovým návesom prepravujúcim v rámci prevádzky intermodálnych prepráv jeden alebo viac kontajnerov alebo výmenných nadstavieb s celkovou maximálnou dĺžkou 45 stôp: 42 ton“

                                    ;

                              d)

                              v bode 2.2.2 sa dopĺňa toto písmeno:

                                          „d)

                                          trojnápravové motorové vozidlo s dvoj- alebo trojnápravovým návesom prepravujúcim v rámci prevádzky intermodálnych prepráv jeden alebo viac kontajnerov alebo výmenných nadstavieb s celkovou maximálnou dĺžkou 45 stôp: 44 ton“

                                    ;

                              e)

                              bod 2.3.1 sa nahrádza takto:

                                          „2.3.1.

                                          Dvojnápravové motorové vozidlá iné ako autobusy: 18 ton
                                          Dvojnápravové motorové vozidlá s pohonom na alternatívne palivá iné ako autobusy: maximálna povolená hmotnosť 18 ton sa zvyšuje o dodatočnú hmotnosť požadovanú pre technológiu alternatívnych palív, a to maximálne o 1 tonu.
                                          Dvojnápravové autobusy: 19,5 tony“

                                    ;

                              f)

                              bod 2.3.2 sa nahrádza takto:

                                          „2.3.2.

                                          Trojnápravové motorové vozidlá: 25 ton alebo 26 ton, ak má hnacia náprava zdvojené pneumatiky a pneumatické zavesenie alebo zavesenie uznané za ekvivalentné v rámci Únie tak, ako je definované v prílohe II, alebo ak má každá hnacia náprava zdvojené pneumatiky a maximálne hmotnostné zaťaženie každej nápravy nepresahuje 9,5 tony.
                                          Trojnápravové motorové vozidlá s pohonom na alternatívne palivá: maximálna povolená hmotnosť 25 ton alebo 26 ton, ak má hnacia náprava zdvojené pneumatiky a pneumatické zavesenie alebo zavesenie uznané za ekvivalentné v rámci Únie tak, ako je definované v prílohe II, alebo ak má každá hnacia náprava zdvojené pneumatiky a maximálne hmotnostné zaťaženie každej nápravy nepresahuje 9,5 tony, sa zvyšuje o dodatočnú hmotnosť potrebnú pre technológiu alternatívnych palív, a to maximálne o 1 tonu.“

                                    ;

                              g)

                              bod 2.4 sa nahrádza takto:

                                          „2.4.

                                          Trojnápravové kĺbové autobusy: 28 ton
                                          Trojnápravové kĺbové autobusy s pohonom na alternatívne palivá: maximálna povolená hmotnosť 28 ton sa zvyšuje o dodatočnú hmotnosť potrebnú pre technológiu alternatívnych palív, a to maximálne o 1 tonu.“

                                    .

            Článok 2
      1.   Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 7. mája 2017. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.
      Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
      2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných opatrení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
      Článok 3
      Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
      Článok 4
      Táto smernica je určená členským štátom.

         V Štrasburgu 29. apríla 2015

               Za Európsky parlament

               predseda

            M. SCHULZ

               Za Radu

               predsedníčka

            Z. KALNIŅA-LUKAŠEVICA

         (1)  Ú. v. EÚ C 327, 12.11.2013, s. 133.

         (2)  Pozícia Európskeho parlamentu z 15. apríla 2014 (zatiaľ neuverejnená v úradnom vestníku) a pozícia Rady v prvom čítaní zo 16. októbra 2014 (Ú. v. EÚ C 40, 5.2.2015, s. 1). Pozícia Európskeho parlamentu z 10. marca 2015 (zatiaľ neuverejnená v úradnom vestníku) a rozhodnutie Rady z 20. apríla 2015.

         (3)  Smernica Rady 96/53/ES z 25. júla 1996, ktorou sa v Spoločenstve stanovujú najväčšie prípustné rozmery niektorých vozidiel vo vnútroštátnej a medzinárodnej cestnej doprave a maximálna povolená hmotnosť v medzinárodnej cestnej doprave (Ú. v. ES L 235, 17.9.1996, s. 59).

         (4)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2007/46/ES z 5. septembra 2007, ktorou sa zriaďuje rámec pre typové schválenie motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel, systémov, komponentov a samostatných technických jednotiek určených pre tieto vozidlá (Rámcová smernica) (Ú. v. EÚ L 263, 9.10.2007, s. 1).

         (5)  Smernica Rady 92/106/EHS zo 7. decembra 1992 o stanovení spoločných pravidiel pre určité typy kombinovanej dopravy tovaru medzi členskými štátmi (Ú. v. ES L 368, 17.12.1992, s. 38).

         (6)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1071/2009 z 21. októbra 2009, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá týkajúce sa podmienok, ktoré je potrebné dodržiavať pri výkone povolania prevádzkovateľa cestnej dopravy, a ktorým sa zrušuje smernica Rady 96/26/ES (Ú. v. EÚ L 300, 14.11.2009, s. 51).

         (7)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 zo 16. februára 2011, ktorým sa ustanovujú pravidlá a všeobecné zásady mechanizmu, na základe ktorého členské štáty kontrolujú vykonávanie vykonávacích právomocí Komisie (Ú. v. EÚ L 55, 28.2.2011, s. 13).


title: Smernica 2001/37/ES Európskeho Parlamentu a Rady z 5. júna 2001 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa výroby, prezentácie a predaja tabakových výrobkov

text:
Dôležité právne oznámenie

|

32001L0037

Úradný vestník L 194 , 18/07/2001 S. 0026 - 0035

		Smernica 2001/37/ES Európskeho Parlamentu a Radyz 5. júna 2001o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa výroby, prezentácie a predaja tabakových výrobkovEURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na jej články 95 a 133,so zreteľom na návrh Komisie [1],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],so zreteľom na stanovisko Výboru pre regióny [3],konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 251 zmluvy [4] v zmysle spoločného textu, ktorý schválil zmierovací výbor 5. apríla 2001,keďže:(1) Smernica Rady 89/622/EHS z 13. novembra 1989 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa označovania tabakových výrobkov a zákazu obchodovania určitými typmi tabaku pre orálnu potrebu [5] bola podstatne zmenená a doplnená smernicou 92/41/EHS [6]. Pretože sa chystajú ďalšie zmeny a doplnenia k tejto smernici, ako aj k smernici Rady 90/239/EHS zo 17. mája 1990 aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa maximálneho obsahu dechtu v cigaretách [7], tieto smernice by sa mali kvôli jednoznačnosti prepracovať.(2) Ešte stále existujú podstatné rozdiely medzi zákonmi, inými právnymi predpismi a správnymi opatreniami členských štátov, týkajúcimi sa výroby, uvádzania a predaja tabakových výrobkov, ktoré prekážajú fungovaniu vnútorného trhu.(3) Tieto bariéry by mali byť odstránené a s týmto cieľom by mali byť pravidlá týkajúce sa výroby, uvádzania a predaja tabakových výrobkov aproximované, pričom sa členským štátom ponechá možnosť zavádzať za určitých podmienok také požiadavky, aké považujú za potrebné pre garantovanie ochrany zdravia jednotlivcov.(4) V súlade s článkom 95 ods. 3 zmluvy by sa za základ mala brať vysoká úroveň ochrany, pokiaľ ide o zdravie, bezpečnosť, ochranu životného prostredia a ochranu spotrebiteľov, pričom sa budú zohľadňovať najmä všetky nové informácie založené na vedeckých faktoch; v tejto súvislosti by sa vzhľadom na zvlášť škodlivé účinky tabaku mala uprednostniť ochrana zdravia.(5) Smernicou 90/239/EHS boli ustanovené maximálne hodnoty obsahu dechtu v cigaretách predávaných v členských štátoch s účinnosťou od 31. decembra 1992. Karcinogénna povaha dechtu spôsobuje, že je potrebné ďalej znižovať hodnoty obsahu dechtu v cigaretách.(6) V smernici 89/622/EHS bola ustanovená všeobecná výstraha, ktorá musí byť umiestnená na jednotlivých baleniach všetkých tabakových výrobkov, spolu s dodatočnými výstrahami určenými výslovne pre cigarety a od roku 1992 bola táto požiadavka rozšírená na dodatočné výstrahy pre ostatné tabakové výrobky.(7) Niekoľko členských štátov oznámilo, že ak sa pre cigarety neprijmú opatrenia ustanovujúce maximálny obsah oxidu uhoľnatého na úrovni spoločenstva, prijmú takéto opatrenia na národnej úrovni. Je pravdepodobné, že rozdiely v pravidlách týkajúcich sa oxidu uhoľnatého vytvoria bariéry v obchode a budú prekážať hladkému fungovaniu vnútorného trhu. Okrem toho sa ukázalo, že cigarety produkujú také množstvá oxidu uhoľnatého, ktoré sú nebezpečné pre ľudské zdravie, a môžu prispievať k srdcovým chorobám a iným zdravotným ťažkostiam.(8) Revízia regulačného rámca si vyžaduje vyhodnotiť na dôkazoch založené požiadavky na tabakové výrobky, ktoré sú navrhnuté a/alebo predávané s cieľom "znižovať riziko", alebo o ktorých ich výrobcovia tvrdia, že majú znížené škodlivé účinky.(9) Existujú rozdiely medzi zákonmi, inými právnymi predpismi a správnymi opatreniami členských štátov týkajúcimi sa obmedzenia maximálneho obsahu nikotínu v cigaretách. Tieto rozdiely sú môžu vytvárať bariéry v obchode a prekážať hladkému fungovaniu vnútorného trhu. Členské štáty a vedecké inštitúcie vyzdvihli osobitné problémy zdravia obyvateľstva v oblasti, ktorá bola už v predchádzajúcom období predmetom harmonizačných opatrení, ktoré preskúmala Komisia.(10) Tieto prekážky by sa teda mali odstrániť a s týmto cieľom by uvádzanie do voľného obehu, marketing a výroba cigariet mala podliehať spoločným pravidlám týkajúcim sa nielen dechtu, ale aj maximálnych hodnôt nikotínu a oxidu uhoľnatého.(11) Táto smernica bude mať dôsledky aj pre tabakové výrobky, ktoré sa vyvážajú z Európskeho spoločenstva. Režim vývozu je súčasťou spoločnej obchodnej politiky. Zdravotné požiadavky tvoria podľa článku 152 ods. 1 zmluvy a prípadového práva Súdneho dvora Európskych spoločenstiev súčasť ostatných politík spoločenstva. Mali by byť prijaté pravidlá, ktoré zabezpečia, že sa nebudú porušovať ustanovenia vnútorného trhu.(12) Ustanovenia tejto smernice platia bez toho, aby boli dotknuté právne predpisy spoločenstva upravujúce používanie a označovanie geneticky modifikovaných organizmov.(13) Medzinárodne platné normy pre tabakové výrobky sú jedným z predmetov rokovaní zameraných na vypracovanie návrhu Rámcového dohovoru Svetovej zdravotníckej organizácie o kontrole tabaku.(14) Meranie obsahu dechtu, nikotínu a oxidu uhoľnatého v cigaretách upravujú normy ISO 4387, 10315 a 8454, ktoré sú jedinými medzinárodne uznávanými normami, pričom sa rozumie, že následný výskum a technologický pokrok, ktorý treba podporovať by mal umožniť vytvoriť a používať presnejšie a spoľahlivejšie metódy merania obsahu látok v cigaretách a vytvoriť meracie metódy pre ostatné tabakové výrobky.(15) Neexistujú žiadne medzinárodne odsúhlasené normy alebo testy na kvantifikáciu a hodnotenie obsahu iných zložiek v cigaretovom dyme ako dechtu, nikotínu a oxidu uhoľnatého. Preto je potrebné stanoviť v spolupráci s Medzinárodnou organizáciou pre normalizáciu (International Standards Organisation) postup vypracovania týchto noriem.(16) V smernici 90/239/EHS bola Grécku vzhľadom na jeho sociálno-hospodárske problémy udelená výnimka z lehôt pre uplatnenie maximálnych hodnôt obsahu dechtu. Táto výnimka by sa mala dodržiavať po stanovenú dobu.(17) Uplatnenie hornej hranice obsahu dechtu, nikotínu a oxidu uhoľnatého na vyvážané cigarety by malo podliehať prechodným ustanoveniam, ktoré poskytnú dlhší čas na zmenu vlastností výrobkov a umožnia vypracovať medzinárodne schválené normy.(18) Aj vzhľadom na ostatné ustanovenia tejto smernice by mali byť poskytnuté prechodné obdobia, ktoré umožnia vykonať potrebné zmeny vo výrobe a zbaviť sa zásob, najmä iných výrobkov ako cigariet. Malo by sa umožniť používať neodstrániteľné označenie, ktorým sa uľahčí zavádzanie požiadaviek tejto smernice na označovanie.(19) Uvádzanie výstražných štítkov a hodnôt obsahu látok je v členských štátoch naďalej rôzne. V dôsledku toho môžu byť spotrebitelia v niektorých členských štátoch lepšie informovaní o rizikách používania tabakových výrobkov. Takéto rozdiely sú neprijateľné a môžu vytvárať bariéru v obchode a prekážať fungovaniu vnútorného trhu s tabakovými výrobkami a preto by mali byť odstránené. Preto je potrebné posilniť a vyjasniť existujúce právne predpisy na zabezpečenie vysokej úrovne ochrany zdravia.(20) Malo by sa prijať ustanovenie pre označovanie výrobných dávok tabakových výrobkov takým spôsobom, aby sa tieto výrobky dali vypátrať na účely sledovania zhody s touto smernicou.(21) Priame a nepriame sociálno-ekonomické náklady na aktívne a pasívne používanie tabaku by sa mali pravidelne vyhodnocovať a poskytovať verejnosti v kontexte vhodných programov spoločenstva.(22) Situácia týkajúca sa zložiek a prídavných látok používaných pri výrobe tabakových výrobkov sa v rôznych členských štátoch mení. Určitý počet členských štátov nemá existujúce právne predpisy ani platné dobrovoľné dohody o týchto látkach. Niektoré členské štáty, v ktorých takéto právne predpisy alebo dobrovoľné dohody existujú, nedostávajú od výrobcov tabakových výrobkov žiadne informácie o množstvách týchto zložiek a prídavných látok prítomných v konkrétnych tabakových výrobkoch podľa jednotlivých značiek. Kvôli väčšej priehľadnosti by sa mala zaviesť aproximácia opatrení platných v tejto oblasti.(23) Nedostatok informácií spolu s nedostatkom toxikologických údajov bráni príslušným orgánom v členských štátoch akýmkoľvek zmysluplným spôsobom hodnotiť toxicitu tabakových výrobkov a riziká, ktoré tabakové výrobky predstavujú pre zdravie spotrebiteľa. Je to nezlúčiteľné so záväzkom spoločenstva zabezpečovať vysokú úroveň ochrany ľudského zdravia.(24) členské štáty by mali byť schopné prijať prísnejšie pravidlá týkajúce sa tabakových výrobkov, ktoré považujú za potrebné pre ochranu zdravia obyvateľstva, pokiaľ nimi nebudú dotknuté pravidlá v tejto smernici, a ktoré podliehajú ustanoveniam zmluvy.(25) Dovtedy, kým bude vytvorený spoločný zoznam zložiek uvedený v článku 12, môžu členské štáty stanoviť zákaz používania zložiek, ktorých účinok zosilňuje návykové vlastnosti tabakových výrobkov, pretože používanie týchto zložiek môže prevyšovať horné hranice hodnôt nikotínu ustanovené v tejto smernici.(26) Ukázalo sa, že tabakové výrobky obsahujú a emitujú mnoho škodlivých látok a známych karcinogénov, ktoré sú pri spaľovaní nebezpečné pre ľudské zdravie. V posledných rokoch sa tiež ukázalo, že pasívne fajčenie je nebezpečné najmä pre nenarodené deti a dojčatá, a že môže spôsobovať alebo zhoršovať dýchacie problémy u osôb, ktoré vdychujú dym. Okrem toho 80 % nových fajčiarov v spoločenstve je mladších ako 18 rokov. Mala by sa zabezpečiť najväčšia možná priehľadnosť informácií o výrobkoch, pričom sa vhodným spôsobom zabezpečí zohľadnenie obchodných práv výrobcov tabaku a ich práv k duševnému vlastníctvu.(27) Používanie určitých textov na obaloch tabakových výrobkov, ako je "nízky obsah dechtu", "ľahké", "ultraľahké", "mierne", názvov, obrázkov, obrazných alebo iných znakov môže spotrebiteľa zviesť k domnienke, že tieto výrobky sú menej škodlivé a spôsobiť zmeny v spotrebe. Nielen množstvo určitých látok obsiahnutých vo výrobku pred spotrebou, ale aj fajčiarske správanie a návyk určuje množstvo vdýchnutých látok. Táto skutočnosť nie je vyjadrená v používaní týchto výrazov a tak môžu byť porušené požiadavky na označovanie stanovené v tejto smernici. Kvôli zabezpečeniu riadneho fungovania vnútorného trhu a za predpokladu vypracovania navrhnutých medzinárodných pravidiel by mal byť na úrovni spoločenstva zabezpečený zákaz používania týchto výrazov, pričom by mal byť poskytnutý dostatočne dlhý čas na zavedenie tohto pravidla.(28) Smernicou 89/622/EHS bol v členských štátoch zakázaný predaj určitých typov tabaku určených na vnútorné použitie. článok 151 Aktu o pristúpení Rakúska, Fínska a Švédska udeľuje Švédskemu kráľovstvu v tomto ohľade výnimku z ustanovení tejto smernice.(29) Technický a vedecký pokrok v oblasti tabakových výrobkov si vyžaduje pravidelné prehodnocovanie ustanovenia a uplatňovanie tejto smernice v členských štátoch. S týmto cieľom by sa malo prijať ustanovenie o vytvorení postupu, podľa ktorého bude Komisia vypracovávať pravidelné správy podporované vedeckými a technickými údajmi. V tomto kontexte by sa určité údaje mali preverovať s osobitnou pozornosťou.(30) V spojitosti so stanovením maximálnych hodnôt obsahu by sa malo uvážiť, či je na jednej strane vhodné neskôr znížiť stanovené hodnoty obsahu a najmä ako, ak vôbec, sú navzájom prepojené. Na druhej strane by sa malo uvážiť, či by mali byť pre tieto záležitosti vypracované normy pre iné výrobky ako cigarety, najmä pre zvinovaný tabak.(31) Pokiaľ ide o iné tabakové výrobky ako cigarety, je potrebné vypracovať normy a metódy merania na úrovni spoločenstva a s týmto cieľom by bolo treba požiadať Komisiu, aby predložila návrhy.(32) Pokiaľ ide o ostatné zložky vrátane prídavných látok, malo by sa zvážiť vypracovanie spoločného zoznamu s cieľom následného zosúladenia.(33) Veľkosť vnútorného trhu s tabakovými výrobkami a silnejúca tendencia výrobcov tabaku koncentrovať výrobu v celom spoločenstve iba do malého počtu výrobných závodov v členských štátoch si vyžaduje, aby sa skôr na úrovni spoločenstva než na národnej úrovni vykonali zákonodarné činnosti, vďaka ktorým sa dosiahne hladké fungovanie vnútorného trhu s tabakovými výrobkami.(34) Fungovanie spoločnej organizácie trhu so surovým tabakom sa stane predmetom správy, ktorú Komisia predloží Európskemu parlamentu a Rade v roku 2000 [8]. Komisia naznačila, že v tejto správe preskúma aj otázku integrácie úvah o zdraví obyvateľstva vrátane noriem ustanovených v tejto smernici a v iných politikách spoločenstva tak, ako vyžaduje článok 152 zmluvy.(35) Pri uplatňovaní tejto smernice by sa malo prijať ustanovenie o určení lehôt, ktoré na jednej strane umožní čo najúčinnejšie dokončiť proces konverzie, ktorý sa už začal na základe smernice 90/239/ES a na druhej strane umožní spotrebiteľom a výrobcom prispôsobiť sa výrobkom s nižším obsahom dechtu, nikotínu a oxidu uhoľnatého.(36) V súlade s rozhodnutím Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy výkonu vykonávacích právomocí prepožičaných Komisii [9] by sa mali prijať opatrenia potrebné na uplatňovanie tejto smernice.(37) Táto smernica by nemala mať dopad na lehoty, v rámci ktorých musia členské štáty transponovať a uplatňovať smernice uvedené v prílohe II,PRIJALI TÚTO SMERNICU:Článok 1CieľCieľom tejto smernice je aproximovať zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia členských štátov týkajúce sa maximálneho obsahu dechtu, nikotínu a oxidu uhoľnatého v cigaretách a výstrah súvisiacich so zdravím a ostatných informácií uvádzaných na jednotkových baleniach tabakových výrobkov spolu s určitými opatreniami vzťahujúcimi sa na zložky a popisy tabakových výrobkov, pričom základom je vysoká úroveň ochrany zdravia.Článok 2DefinícieNa účely tejto smernice:1. "tabakové výrobky" sú výrobky na účely fajčenia, šnupania, cmúľania alebo žuvania, pokiaľ sú, hoci len čiastočne, vyrobené z tabaku či už geneticky modifikovaného alebo nie;2. "decht" je surový bezvodý beznikotínový kondenzát dymu;3. "nikotín" sú nikotínové alkaloidy;4. "tabak určený na vnútorné použitie" sú všetky výrobky určené na vnútorné použitie okrem tých, ktoré sú určené na fajčenie alebo žuvanie, vyrobené úplne alebo čiastočne z tabaku, vo forme prášku alebo častíc alebo v kombinácii týchto foriem, najmä tie, ktoré sa uvádzajú v podobe porcií vo vrecúškach alebo v poréznych vrecúškach alebo vo forme, ktorá pripomína potravinové výrobky;5. "zložka" je akákoľvek látka alebo akákoľvek zložka okrem tabakového listu a iných prírodných alebo nespracovaných častí tabakovej rastliny, ktorá sa používa pri výrobe alebo príprave tabakového výrobku a ešte stále je prítomná v hotovom výrobku, hoci aj v zmenenej forme, vrátane papiera, filtra, atramentov a lepidiel.Článok 3Cigarety: maximálny obsah dechtu, nikotínu a oxidu uhoľnatého1. Od 1. januára 1994 nesmú cigarety uvedené do voľného obehu, predávané a vyrábané v členských štátoch obsahovať viac než:- 10 mg dechtu na cigaretu,- 1 mg nikotínu na cigaretu,- 10 mg oxidu uhoľnatého na cigaretu.2. Na základe výnimky z dátumu uvedeného v odseku 1, pokiaľ ide o cigarety vyrobené v rámci Európskeho spoločenstva, ale vyvážané zo spoločenstva, môžu členské štáty uplatniť horné hranice obsahu, stanovené v tomto článku, od 1. januára 2005, ale takto môžu postupovať za každých okolností najneskôr do 1. januára 2007.3. Na základe dočasnej výnimky sa v cigaretách vyrábaných a predávaných na území Grécka bude uplatňovať maximálny obsah dechtu uvedený v odseku 1 od 1. januára 2007.Článok 4Skúšobné metódy1. Hodnoty obsahu dechtu, nikotínu a oxidu uhoľnatého v cigaretách sa skúšajú podľa noriem ISO 4387 pre decht, ISO 10315 pre nikotín a ISO 8454 pre oxid uhoľnatý.Presnosť údajov o obsahu dechtu a nikotínu na obaloch sa musí overovať podľa normy ISO 8243.2. Metódy skúšania uvedené v odseku 1 vykonávajú alebo overujú skúšobné laboratóriá, ktoré sú schválené a monitorované príslušnými orgánmi členských štátov.Členské štáty pošlú Komisii zoznam schválených laboratórií, stanovené kritériá používané pri schvaľovaní a uplatňované metódy monitorovania do 30. septembra 2002 a potom vždy, keď dôjde k nejakej zmene.3. Členské štáty tiež môžu žiadať výrobcov alebo dovozcov tabaku, aby vykonávali všetky ostatné skúšky, ktoré môžu ustanoviť príslušné vnútroštátne orgány kvôli hodnoteniu obsahu iných látok, ktoré produkujú ich tabakové výrobky, podľa jednotlivých značiek a typov a kvôli hodnoteniu účinkov týchto iných látok na zdravie pri zohľadnení, okrem iného, ich návykovosti. Členské štáty môžu tiež žiadať, aby sa tieto skúšky vykonávali alebo overovali v schválených skúšobných laboratóriách tak, ako je stanovuje odseku 2.4. Výsledky skúšok vykonaných v súlade s odsekom 3 sa každoročne predkladajú príslušným vnútroštátnym orgánom. Členské štáty môžu ustanoviť, že v prípadoch, keď sa vlastnosti výrobkov nezmenili, sa výsledky testov môžu uverejňovať menej často. Členské štáty musia byť informované o zmenách týchto vlastností výrobkov.Členské štáty sú povinné všetkými vhodnými prostriedkami zabezpečovať šírenie informácií predkladaných v súlade s týmto článkom so zámerom informovať spotrebiteľov a pri ich šírení zohľadňovať tam, kde je to vhodné, všetky tie informácie, ktoré predstavujú obchodné tajomstvo.5. Členské štáty sú povinné každý rok oznámiť všetky údaje a informácie predkladané podľa tohto článku Komisii, ktorá ich zohľadní pri vypracovaní správy uvedenej v článku 11.Článok 5Označovanie1. Hodnoty obsahu dechtu, nikotínu a oxidu uhoľnatého v cigaretách namerané v súlade s článkom 4 musia byť uvedené na jednej strane cigaretovej škatuľky v úradnom jazyku alebo jazykoch toho členského štátu, v ktorom sa výrobok uvádza na trh tak, aby pokrývali najmenej 10 % príslušného povrchu.Táto plocha sa musí zväčšiť na 12 % v prípade členských štátov s dvomi úradnými jazykmi a na 15 % v prípade členských štátov s tromi úradnými jazykmi.2. Na každom jednotlivom balení tabakových výrobkov okrem tabaku určeného na vnútorné použitie a ostatných bezdymových tabakových výrobkov musia byť uvedené tieto výstrahy:a) všeobecné výstrahy:1. "Fajčenie zabíja./Fajčenie môže zabíjať.", alebo2. "Fajčenie vážne škodí Vám a ostatným okolo Vás".Uvedené všeobecné výstrahy musia byť na balení umiestnené tak, aby bola zaručená ich pravidelná viditeľnosť. Výstraha musí byť vytlačená na najviditeľnejšom povrchu jednotlivého balenia a na každom vonkajšom obale okrem dodatočných priehľadných obalov, ktoré sa používajú pri maloobchodnom predaji výrobku; ab) dodatočná výstraha prevzatá zo zoznamu uvedeného v prílohe I.Uvedené dodatočné výstrahy musia byť umiestnené tak, aby bola zaručená ich pravidelná viditeľnosť. Výstraha musí byť vytlačená na ďalšom najviditeľnejšom povrchu jednotlivého balenia a na každom vonkajšom obale okrem dodatočných priehľadných obalov, ktoré sa používajú pri maloobchodnom predaji výrobku.Členské štáty môžu určiť umiestnenie výstrah na týchto povrchoch tak, aby to vyhovovalo jazykovým požiadavkám.3. Komisia je povinná prakticky čo najskôr a v každom prípade najneskôr do 31. decembra 2002 v súlade s postupom stanoveným v článku 10 ods. 2 prijať pravidlá používania farebných fotografií alebo iných obrázkov, ktorými sa zobrazujú a vysvetľujú zdravotné následky fajčenia s cieľom zabezpečiť, aby nedochádzalo k poškodeniu ustanovení vnútorného trhu.Ak členské štáty vyžadujú dodatočné výstrahy vo forme farebných fotografií alebo iných obrázkov, musia byť tieto fotografie alebo obrázky v súlade s vyššie uvedenými pravidlami.4. Na tabakových výrobkoch určených na vnútorné použitie, v prípadoch, keď je ich marketing povolený podľa článku 8 a na bezdymových tabakových výrobkoch musí byť umiestnená táto výstraha:"Tento tabakový výrobok môže poškodiť Vaše zdravie a je návykový."Táto výstraha musí byť vytlačená na najviditeľnejšom povrchu jednotlivého balenia a na každom vonkajšom obale okrem dodatočných priehľadných obalov, ktoré sa používajú pri maloobchodnom predaji výrobku.Členské štáty môžu určiť umiestnenie výstrah na tomto povrchu tak, aby to vyhovovalo jazykovým požiadavkám.5. Všeobecná výstraha požadovaná podľa odseku 2 písm. a) a výstraha na bezdymových tabakových výrobkoch a tabakových výrobkoch určených na vnútorné použitie uvedená v odseku 4 má pokrývať najmenej 30 % vonkajšej plochy príslušného povrchu jednotlivého balenia tabaku, na ktorom je vytlačená. Táto plocha sa musí zväčšiť na 32 % v prípade členských štátov s dvomi úradnými jazykmi a na 35 % v prípade členských štátov s tromi úradnými jazykmi. Dodatočná výstraha požadovaná podľa odseku 2 písm. b) má pokrývať najmenej 40 % vonkajšej plochy príslušného povrchu jednotlivého balenia tabaku, na ktorom je vytlačená. Táto plocha sa má zväčšiť na 45 % v prípade členských štátov s dvomi úradnými jazykmi a na 50 % v prípade členských štátov s tromi úradnými jazykmi.Avšak v prípade jednotlivých balení určených pre iné výrobky ako cigarety, ktorých plocha viditeľného povrchu je väčšia než 75 cm2 musia výstrahy uvedené v odseku 2 pokrývať plochu najmenej 22,5 cm2 každého povrchu. Táto plocha sa musí zväčšiť na 24 cm2 v prípade členských štátov s dvomi úradnými jazykmi a na 26,25 cm2 v prípade členských štátov s tromi úradnými jazykmi.6. Text výstrah a údaje o obsahu požadované podľa tohto článku musia byť:a) vytlačené čiernym tučným písmom typu Helvetica na bielom podklade. Aby členské štáty vyhoveli jazykovým požiadavkám, musia mať právo určiť veľkosť druhu písma za predpokladu, že veľkosť druhu písma stanovená v ich právnych predpisoch je taká, že výstraha zaberie najväčšiu možnú časť plochy vyhradenej pre požadovaný text;b) vytlačené malými písmenami okrem prvého písmena oznamu a tých písmen, u ktorých to vyžaduje použitá gramatika;c) v strede plochy, v ktorej má byť vytlačený text, rovnobežne s horným okrajom balíčka;d) v prípade iných výrobkov ako tých, ktoré sú uvedené v odseku 4, orámované najmenej 3 mm a najviac 4 mm hrubou čiernou čiarou, ktorá nezasahuje do textu výstrahy alebo uvádzaných informácií;e) vytlačené v úradnom jazyku alebo jazykoch toho členského štátu, v ktorom sa výrobok uvádza na trh.7. Tlačenie textov požadovaných v tomto článku na daňové známky umiestnené na jednotlivých baleniach je zakázaná. Texty musia byť vytlačené tak aby boli neodstrániteľné, nezmazateľné, v žiadnom prípade nesmú byť skryté, nezreteľné alebo prerušené iným písomným alebo obrazovým materiálom alebo otvorom na balení. V prípade iných výrobkov ako cigariet môžu byť tieto texty umiestnené na nalepených samolepiacich štítkoch za predpokladu, že tieto samolepiace štítky sú neodstrániteľné.8. Členské štáty si môžu vyhradiť, aby boli výstrahy uvedené v odsekoch 2 a 4), sprevádzané odkazmi na vydávajúci orgán, ktoré sú uvedené mimo rámčeka s výstrahou.9. Aby sa zabezpečila identifikácia a možnosť sledovať tabakové výrobky, musia byť vždy vhodným spôsobom označené na jednotkovom balení číslom výrobnej dávky alebo rovnocenným údajom, ktorý umožňuje určiť miesto a čas výroby.V súlade s postupom stanoveným v článku 10 ods. 2 sa musia prijať technické opatrenia na uplatnenie tohto ustanovenia.Článok 6Ďalšie informácie o výrobkoch1. Členské štáty sú povinné požiadať výrobcov a dovozcov tabakových výrobkov, aby im predložili zoznam všetkých zložiek a ich množstiev používaných pri výrobe týchto tabakových výrobkov a to podľa značky a typu.K tomuto zoznamu musí byť priložené vyjadrenie, v ktorom sa uvádzajú dôvody pre zapracovanie týchto zložiek do tabakových výrobkov. Vo vyjadrení sa musí uvádzať ich funkcia a kategória. K zoznamu musia byť priložené toxikologické údaje, ktoré má výrobca alebo dovozca k dispozícii, a ktoré sa týkajú týchto zložiek v spálenej alebo nespálenej forme podľa toho, čo je vhodné a odkazujú najmä na ich účinky na zdravie, okrem iného všetky návykové účinky.Informácie uvedené v prvom pododseku sa musia poskytovať každoročne a po prvýkrát najneskôr do 31. decembra 2002.2. Členské štáty sú povinné všetkými vhodnými prostriedkami zabezpečovať šírenie informácií poskytovaných v súlade s týmto článkom so zámerom informovať spotrebiteľov. Napriek tomu sa musí náležite zohľadňovať ochrana všetkých informácií o špecifickom výrobnom postupe výrobku, ktoré predstavujú obchodné tajomstvo.3. Členské štáty sú povinné zabezpečovať uverejňovanie zoznamu zložiek každého výrobku, v ktorom sú uvedené hodnoty obsahu dechtu, nikotínu a oxidu uhoľnatého.4. Každý členský štát je povinný všetky údaje a informácie predkladané podľa tohto článku oznámiť Komisii, ktorá ich zohľadní pri vypracovaní správy uvedenej v článku 11.Článok 7Označovanie výrobkovS účinnosťou od 30. septembra 2003 a bez toho, aby bol dotknutý článok 5 ods. 1, sa na obaloch tabakových výrobkov nesmú používať texty, názvy, obchodné známky a obrazové alebo iné znaky naznačujúce, že konkrétny tabakový výrobok je menej škodlivý ako ostatné výrobky.Článok 8Tabak určený na vnútorné použitieBez toho, aby bol dotknutý článok 151 Aktu o pristúpení Rakúska, Fínska a Švédska, sú členské štáty povinné zakázať uvádzanie tabaku, určeného pre vnútorné použitie, na trh.Článok 9PrispôsobenieKomisia je povinná v súlade s postupom ustanoveným v článku 10 ods. 2 prispôsobovať vedeckému a technickému pokroku:a) skúšobné metódy stanovené v článku 4 a definície, ktoré sa ich týkajú;b) zdravotné výstrahy uvádzané na jednotlivých baleniach tabakových výrobkov, ktoré sú stanovené v prílohe I a frekvenciu rozmiestňovania týchto zdravotných výstrah;c) označovanie pre účely identifikácie a sledovania tabakových výrobkov.Článok 10Regulačný postup1. Komisii pomáha výbor.2. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatnia sa články 5 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES pri zohľadnení ustanovení článku 8 tohto rozhodnutia.Obdobie uvedené v článku 5 ods. 6 rozhodnutia 1999/468/ES sa stanovuje na tri mesiace.3. Výbor prijme svoj rokovací poriadok.Článok 11SprávaKomisia je povinná najneskôr 31. decembra 2004 a potom každé dva roky predložiť Európskemu parlamentu, Rade a Hospodárskemu a sociálnemu výboru správu o uplatňovaní tejto smernice.Pri vypracovaní návrhu správy uvedenej v prvom pododseku Komisii pomáhajú vedeckí a technickí odborníci v takom rozsahu, aby boli k dispozícii všetky potrebné informácie.Pri predložení prvej správy je Komisia povinná uviesť najmä tie vlastnosti, ktoré by sa mali preskúmať alebo vytvoriť v nadväznosti na novinky v oblasti vedeckých a technických znalostí vrátane vypracovania medzinárodne odsúhlasených pravidiel a noriem pre výrobky a venovať zvláštnu pozornosť:- následnému znižovaniu maximálnych hodnôt obsahu látok stanovených v článku 3 ods. 1,- možným väzbám medzi týmito hodnotami,- zlepšovaniu zdravotných výstrah, pokiaľ ide o veľkosť, polohu a znenie,- novým vedeckým a technickým informáciám týkajúcim sa označovania a tlače fotografií alebo iných obrázkov na cigaretové škatuľky, ktoré zobrazujú a vysvetľujú zdravotné následky fajčenia,- metódam realistickejšieho hodnotenia a regulácie toxických vplyvov a poškodenia,- vyhodnoteniu návykových účinkov tých zložiek, ktoré podporujú návyky,- vyhodnoteniu tabakových výrobkov, ktoré majú potenciál znižovať rozsah poškodenia,- vytváraniu normalizovaných metód skúšania, ktorými sa stanovujú hodnoty obsahu iných zložiek ako dechtu, nikotínu a oxidu uhoľnatého v cigaretovom dyme,- toxikologickým údajom o zložkách, ktoré sa majú vyžadovať od výrobcov a spôsobu, ktorým by sa mali testovať, čo umožní verejným zdravotníckym orgánom hodnotiť ich používanie,- vypracovávaniu noriem týkajúcich sa iných výrobkov ako cigariet, najmä zvinovaného tabaku.V správe musia byť preskúmané aj väzby medzi požiadavkami na označovanie, ktoré stanovuje článok 5 a správaním spotrebiteľov. K správe musia byť priložené všetky návrhy na zmeny a doplnky tejto smernice, ktoré Komisia považuje za potrebné pre jej prispôsobenie novinkám v oblasti tabakových výrobkov, v rozsahu nutnom na vytvorenie a fungovanie vnútorného trhu a na zohľadnenie posledného vývoja v akejkoľvek oblasti na základe vedeckých faktov a noviniek v medzinárodne odsúhlasených normách výrobkov.Článok 12Spoločný zoznam zložiekKomisia sa vyzýva, aby v rámci prvej správy uvedenej v článku 11, na základe informácií poskytnutých podľa článku 6 a s ohľadom na správne fungovanie vnútorného trhu najneskôr do 31. decembra 2004 predložila návrh spoločného zoznamu povolených zložiek do tabakových výrobkov, v ktorom zohľadní okrem iného ich návykovosť.Článok 13Dovoz, predaj a spotreba tabakových výrobkov1. Členské štáty nemôžu kvôli úvahám týkajúcim sa obmedzenia obsahu dechtu, nikotínu alebo oxidu uhoľnatého v cigaretách, zdravotných výstrah a iných údajov alebo iných požiadaviek tejto smernice, zakázať alebo obmedziť dovoz, predaj alebo spotrebu tabakových výrobkov, ktoré vyhovujú tejto smernici, okrem opatrení prijatých na účely overovania údajov poskytovaných podľa článku 4.2. Táto smernica neovplyvňuje právo členských štátov dodržiavať alebo zavádzať v súlade so zmluvou prísnejšie pravidlá týkajúce sa výroby, dovozu, predaja a spotreby tabakových výrobkov, ktoré považujú za potrebné kvôli ochrane zdravia obyvateľstva, pokiaľ týmito pravidlami nie sú dotknuté pravidlá ustanovené v tejto smernici.3. Dovtedy, kým nebude vypracovaný spoločný zoznam zložiek uvedený v článku 12, môžu členské štáty najmä ustanoviť zákaz používania zložiek, ktorých účinok zosilňuje návykové vlastnosti tabakových výrobkov.Článok 14Vykonávacie ustanovenia1. Bez toho, aby bol dotknutý prvý odsek článku 15, členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 30. septembra 2002. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.2. Výrobky, ktoré nevyhovujú ustanoveniam tejto smernice, môžu byť naďalej predávané na trhu najviac jeden rok od dátumu uvedeného v odseku 1.3. Na základe výnimky z odseku 2 môžu byť iné výrobky ako cigarety, ktoré nevyhovujú ustanoveniam tejto smernice, naďalej predávané na trhu najviac dva roky od dátumu uvedeného v odseku 1.4. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.Článok 15Zrušovacie ustanoveniaTýmto sa zrušujú smernice 89/622/EHS a 90/239/EHS bez toho, aby boli dotknuté záväzky členských štátov týkajúce sa lehôt pre transponovanie a uplatňovanie smerníc uvedených v prílohe II.Odkazy na tieto zrušené smernice sa považujú za odkazy na túto smernicu a vykladajú sa v súlade s korelačnou tabuľkou v prílohe III.Článok 16Nadobudnutie účinnostiTáto smernica nadobúda účinnosť dňom jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Článok 17AdresátiTáto smernica je adresovaná členským štátom.V Luxemburgu 5. júna 2001Za Európsky parlamentpredsedaN. FontaineZa RadupredsedkyňaL. Engqvist[1] Ú. v. ES C 150 E, 30.5.2000, s. 43 a Ú. v. ES C 337 E, 28.11.2000, s. 177.[2] Ú. v. ES C 140, 18.5.2000, s. 24.[3] Ú. v. ES C 226, 8.8.2000, s. 5.[4] Stanovisko Európskeho parlamentu zo 14. júna 2000 (Ú. v. ES C 67, 1.3.2001, s. 150), spoločná pozícia Rady z 31. júla 2000 (Ú. v. ES C 300, 20.10.2000, s. 49) a rozhodnutie Európskeho parlamentu z 13. decembra 2000 (ešte neuverejnené v úradnom vestníku). Rozhodnutie Európskeho parlamentu z 15. mája 2001 a rozhodnutie Rady zo 14. mája 2001.[5] Ú. v. ES L 359, 8.12.1989, s. 1.[6] Ú. v. ES L 158, 11.6.1992, s. 30.[7] Ú. v. ES L 137, 30.5.1990, s. 36.[8] Článok 26 nariadenia Rady (EHS) č. 2075/92 z 30. júna 1992 o spoločnej organizácii trhu so surovým tabakom (Ú. v. ES L 215, 30.7.1992, s. 70), naposledy zmenené a doplnené nariadením (ES) 1636/98 z 20. júla 1998 (Ú. v. ES L 210, 28.7.1998, s. 23).[9] Ú. v. ES L 184, 17.7.1999, s. 23.--------------------------------------------------PRÍLOHA IZoznam dodatočných zdravotných výstrah(uvedené v článku 5 ods. 2 písm. b))1. Fajčiari zomierajú mladší.2. Fajčenie upcháva tepny a spôsobuje srdcové záchvaty a mŕtvicu.3. Fajčenie spôsobuje smrteľnú rakovinu pľúc.4. Fajčenie v tehotenstve škodí Vášmu dieťaťu.5. Chráňte deti: nenúťte ich dýchať Váš dym.6. Váš lekár alebo Váš lekárnik Vám môžu pomôcť prestať fajčiť.7. Fajčenie je vysoko návykové, nezačínajte.8. Keď prestanete fajčiť, znížite riziko smrteľných srdcových a pľúcnych chorôb.9. Fajčenie môže spôsobiť pomalú a bolestnú smrť.10. Hľadajte pomoc, ak chcete prestať fajčiť: (telefón/poštová adresa/internetová adresa/poraďte sa s Vaším lekárom/lekárnikom).11. Fajčenie môže znížiť prietok krvi a spôsobuje impotenciu.12. Fajčenie spôsobuje starnutie pokožky.13. Fajčenie môže poškodiť semeno a zhoršiť plodnosť.14. Dym obsahuje benzén, nitrozamíny, formaldehyd a kyanovodík.--------------------------------------------------PRÍLOHA IILehoty pre transponovanie a uplatnenie zrušených smerníc(uvedené v článku 15)Smernica | Lehoty pre transponovanie | Lehoty pre uplatnenie |89/622/EHS (Ú. v. ES L 359, 8.12.1989, s. 1) | 1. júl 1990 | 31. december 1991 |31. december 1992 |31. december 1993 |90/239/EHS (Ú. v. ES L 137, 30.5.1990, s. 36) | 18. november 1991 | 31. december 1992 |31. december 1997 |31. december 1992 |31. december 1998 |31. december 2000 |31. december 2006 |92/41/EHS (Ú. v. ES L 158, 11.6.1992, s. 30) | 1. júl 1992 | 1. júl 1992 |1. január 1994 |31. december 1994 |--------------------------------------------------PRÍLOHA IIIKORELAČNÁ TABUĽKATáto smernica | Smernica 89/622/EHS zmenená a doplnená smernicou 92/41/EHS | Smernica 90/239/EHS |Článok 1 | Článok 1 | Článok 1 |Článok 2 ods. 1, 2 a 3 | Článok 2 ods. 1, 2 a 3 | Článok 2 ods. 1 |Článok 2 ods. 4 | Článok 2 ods. 4 | |Článok 2 ods. 5 | | |Článok 3 ods. 1 | | Článok 2 ods. 2 |Článok 3 ods. 3 | | Článok 2 ods. 3 |Článok 4 ods. 1, prvý pododsek | Článok 3 ods. 1 | Článok 3 a 4 |Článok 4 ods. 1, druhý pododsek | Článok 3 ods. 2 | |Článok 4 ods. 2 až 5 | | |Článok 5 ods. 1 | Článok 3 ods. 3 | |Článok 5 ods. 2, prvý pododsek | Článok 4 ods. 1 | |Článok 5 ods. 2, prvý pododsek, písm. a) | Príloha I | |Článok 5 ods. 2, prvý pododsek, písm. b) | Článok 4 2a písm. a) | |Článok 5 ods. 2, druhý pododsek | | |Článok 5 ods. 4 | | |Článok 5 5), prvý pododsek | Článok 4 ods. 4 | |Článok 5 ods. 5, druhý pododsek | Článok 4 ods. 4 | |Článok 5 ods. 6 | | |Článok 5 ods. 7 | Článok 4 ods. 5 | |Článok 5 ods. 8 | | |Článok 5 ods. 9 | | |Článok 6 | | |Článok 7 | | |Článok 8 | Článok 8 písm. a) | |Článok 10 | | |Článok 11 | | |Článok 12 | | |Článok 13 ods. 1 | Článok 8 ods. 1 | Článok 7 ods. 1 |Článok 13 ods. 2 | Článok 8 ods. 2 | Článok 7 ods. 2 |Článok 14 ods. 1 | Článok 9 ods. 1 | Článok 8 ods. 1 |Článok 14 ods. 2 | Článok 9 ods. 2 | Článok 8 ods. 2 |Článok 14 ods. 3 | Článok 9 ods. 1 | Článok 8 ods. 3 |Článok 15 | | |Článok 16 | | |Článok 17 | Článok 10 | Článok 9 |Príloha I | Príloha I | |Príloha II | | |Príloha III | | |--------------------------------------------------


title: Smernica Rady z 22. decembra 1986, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 75/439/EHS o zneškodňovaní odpadových olejov

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31987L0101

Úradný vestník L 042 , 12/02/1987 S. 0043 - 0047 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 15 Zväzok 7 S. 0197  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 15 Zväzok 7 S. 0197

		Smernica Radyz 22. decembra 1986,ktorou sa mení a dopĺňa smernica 75/439/EHS o zneškodňovaní odpadových olejov(87/101/EHS)RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva a najmä na jej články 100 a 235,so zreteľom na návrh Komisie [1],so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [2],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a Sociálneho výboru [3],keďže smernica Rady 75/439//EHS [4] stanovuje, že členské štáty prijmú opatrenia nutné na zaistenie bezpečného zberu a zneškodňovania odpadových olejov a, pokiaľ je možné, zaistenie toho, že zneškodňovanie odpadových olejov sa uskutočňuje recykláciou (regeneráciou a/alebo spaľovaním olejov na iné účely než na zničenie);keďže regenerácia je vo všeobecnosti najracionálnejšia cesta opätovného použitia odpadových olejov z hľadiska úspor energie, ktoré sa tým môžu dosiahnuť, malo by sa vzhľadom na to uprednostniť spracovanie odpadových olejov regeneráciou tam, kde nie sú technické, hospodárske a organizačné prekážky;keďže vzhľadom na súčasný stav právnych predpisov spoločenstva môžu členské štáty za istých podmienok zakázať spaľovanie odpadových olejov na svojom území, keďže táto smernica nehodlá zmeniť tento právny stav;keďže sa pri spaľovaní odpadového oleja vytvárajú odpadové plyny obsahujúce látky, ktoré sú škodlivé pre životné prostredie, keď sú emitované v koncentrácii vyššej než určenej; keďže by vzhľadom na to mali byť prijaté opatrenia uzákoňujúce podmienky spaľovania odpadových olejov;keďže je žiadúce zlepšiť účinnosť zberu odpadových olejov a sprísniť sledovanie v tejto oblasti;keďže, z hľadiska obzvlášť nebezpečného charakteru PCB/PCT, je nevyhnutné posilniť právne predpisy spoločenstva týkajúci sa spaľovania alebo prečisťovania odpadových olejov kontaminovaných týmito látkami;keďže by členské štáty mali mať možnosť, rešpektujúc súčasne podmienky zmluvy, prijať prísnejšie opatrenia s cieľom ochrany životného prostredia,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Smernica sa týmto mení a dopĺňa takto:1. Články 1 až 6 sa nahradia týmito predstavuje:"Článok 1Na účely tejto smernice:- "odpadové oleje" sú:všetky mazacie oleje na báze minerálov alebo priemyselné oleje, ktoré sa stali nevhodnými na použitie, na ktoré boli pôvodne zamýšľané, a najmä použité spaľovacie motorové oleje a prevodové oleje, a okrem toho minerálne mazacie oleje, oleje pre turbíny a hydraulické oleje;- "zneškodnenie"spracovanie alebo zničenie odpadových olejov, ako aj ich skladovanie a ich vyliatie na zem alebo pod zem,- "spracovanie" predstavuje:pracovné postupy zamerané na opätovné využitie odpadových olejov, t. j. regeneráciu a spaľovanie;- "regenerácia" je:každý postup, pomocou ktorého sa môžu vyrábať východiskové oleje rafinovaním odpadových olejov, zvlášť zneškodnením znečisťujúcich škodlivín, oxidačných výťažkov a prísad obsiahnutých v takýchto olejoch,- "spaľovanie" je:použitie odpadových olejov ako paliva, pričom vzniká teplo, ktoré sa adekvátne získa späť,- "zber" sú:všetky činnosti, pomocou ktorých sa odpadové oleje dostávajú od držiteľov do podnikov, ktoré takéto oleje zneškodňujú.Článok 2Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia smernice 78/319/EHS( [5]), členské štáty prijmú opatrenia na zabezpečenie toho, že odpadové oleje sú zbierané a zneškodňované bez toho, aby spôsobili akúkoľvek škodu ľuďom a životnému prostrediu, ktorej by sa dalo vyhnúť.Článok 31. Kde to nezabraňujú technické, hospodárske a organizačné obmedzenia, členské štáty prijmú potrebné opatrenia, aby sa dala prednosť spracovaniu odpadových olejov regeneráciou.2. Kde odpadové oleje nie sú regenerované, kvôli obmedzeniam uvedeným vo vyššie uvedenom odseku 1, členské štáty prijmú opatrenia nutné na zabezpečenie toho, že spaľovanie odpadových olejov sa uskutočňuje za prijateľných podmienok pre životné prostredie, v súlade s ustanoveniami tejto smernice, zabezpečujúc, že takéto spaľovanie je technicky, hospodársky a organizačne uskutočniteľné.3. Kde odpadové oleje nie sú regenerované ani spálené, kvôli obmedzeniam zmieneným v odsekoch 1 a 2, členské štáty prijmú opatrenia nutné na zaistenie ich bezpečného zničenia, kontrolovaného skladovania alebo vyliatia.Článok 4Členské štáty prijmú opatrenia nutné na zabezpečenie zákazu:a) vypúšťanie odpadových olejov do vnútrozemských povrchových vôd, do podzemných vôd, do pobrežných vôd a kanalizácií,b) akéhokoľvek uskladnenia a/alebo vypúšťanie odpadových olejov škodlivých pre pôdu a akéhokoľvek nekontrolovaného vypúšťanie výsledných zvyškov zo spracovania odpadových olejov,c) akéhokoľvek spracovania odpadových olejov spôsobujúcich znečisťovanie ovzdušia nad mieru stanovenú v existujúcimi predpismi.Článok 51. Keď je potrebné, aby sa splnili účely tejto smernice a aby sa neobchádzali ustanovenia článku 2, budú členské štáty informovať verejnosť a podporovať propagačné kampane, aby zabezpečili, pokiaľ bude možné, že odpadové oleje budú vhodne uskladňované a zbierané.2. Keď nemôžu byť ciele definované v článkoch 2, 3 a 4 splnené iným spôsobom, členské štáty prijmú opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, že jeden alebo viac podnikov uskutoční zber a/alebo zneškodnenie odpadových olejov ponúknutých držiteľmi na území, ktoré im pridelili príslušné orgány.3. Na splnenie cieľov definovaných v článkoch 2 a 4 môžu sa členské štáty rozhodnúť vybrať si ktorýkoľvek zo spôsobov spracovania stanovených v článku 3. Na tento účel môžu zaviesť vhodné kontroly.4. Aby sa zabezpečilo dodržanie opatrení prijatých podľa článku 4, každý podnik, ktorý vykonáva zber odpadových olejov, musí byť registrovaný a musí byť pod dohľadom príslušných vnútroštátnych orgánov, vrátane prípadného povoľovacieho konania.Článok 61. S cieľom vyhovenia opatreniam zhodujúcim sa s opatreniami podľa článku 4, každý podnik, ktorý disponuje odpadovými olejmi, musí získať povolenie. Kde je to nevyhnutné, povolenie je udelené po preskúšaní zariadenia.2. Bez toho, aby boli dotknuté požiadavky ustanovené vnútroštátnymi predpismi a predpismi spoločenstva s iným cieľom, než aký sleduje táto smernica, povolenie sa môže udeliť podnikom, ktoré regenerujú odpadové oleje alebo používajú odpadové oleje ako palivo len vtedy, keď sa príslušný orgán presvedčil, že boli prijaté všetky opatrenia vhodné na ochranu životného prostredia a ľudského zdravia, zahŕňajúc používanie najlepšej dostupnej technológie, ktorá nevyžaduje nadmerné náklady.Článok 7Kde sú regenerované odpadové oleje, členské štáty prijmú opatrenia nutné na zabezpečenie toho, že:a) prevádzka regeneračného zariadenia nebude spôsobovať škodu životnému prostrediu, ktorej sa dá vyhnúť.K tomuto účelu členské štáty zabezpečia, že riziká spojené s množstvom zvyškov z regenerácie a s toxickým a nebezpečným charakterom takýchto zvyškov sa znížia na minimum a že zvyšky budú zneškodňované v súlade s článkom 9 smernice 78/319/EHS,b) východiskové oleje pochádzajúce z regenerácie nevytvárajú toxický a nebezpečný odpad, ako bolo definované v článku 1 písm. b) smernice 78/319/EHS a neobsahujú polychlórové bifenyly a polychlórové tofenyly (PCB/PCT) vo vyšších koncentráciách, než stanovujú limity v článku 10.Členské štáty budú o týchto opatreniach informovať Komisiu. Na základe tejto informácie v priebehu piatich rokov od dátumu oznámenia tejto smernice Komisia predloží Rade správu s prípadnými vhodnými návrhmi.Článok 81. Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia smernice 84/360/EHS [6] a článku 3 ods. 1 tejto smernice, keď sa odpadové oleje používajú ako palivo, členské štáty prijmú opatrenia, nutné na zabezpečenie toho, že prevádzka zariadenia nebude spôsobovať vážne znečisťovanie vzduchu, zvlášť emisiami z látok uvedených v prílohe. Na tento účel:a) Členské štáty sa ubezpečia, že v prípade spaľovania olejov v zariadeniach s príkonom tepla 3 MW alebo viac, založených na nižšej výhrevnej teplote budú zachovávané limitné hodnoty emisií uvedené v prílohe.Členské štáty môžu kedykoľvek stanoviť prísnejšie limitné hodnoty pre látky a ukazovatele iné, než ako sú uvedené v prílohe.b) Členské štáty prijmú také opatrenia, ktoré považujú za nevyhnutné na zabezpečenie toho, že spaľovanie odpadových olejov v zariadeniach s príkonom tepla menším než 3 MW, založených na nižšej výhrevnej teplote, podlieha primeranej kontrole.Členské štáty o týchto opatreniach informujú Komisiu. Na základe tejto informácie Komisia v priebehu piatich rokov od dátumu oznámenia tejto smernice predloží Rade správu, ktorá bude podľa potreby doplnená vhodnými návrhmi.2. Členské štáty ďalej zabezpečia, že:a) zvyšky zo spaľovania odpadových olejov sa odstránia v súlade s článkom 9 smernice 78/319/EHS,b) odpadové oleje, ktoré sa používajú ako palivo, nevytvárajú toxický a nebezpečný odpad, ako je definované v článku 1 písm. b) smernice 78/319/EHS, a neobsahujú PCB/PCT v koncentráciách nad 50 ppm,3. Dodržiavanie limitných hodnôt uvedených v prílohe môže byť zabezpečené buď prostredníctvom vhodného systému kontroly koncentrácií znečisťujúcich látok v odpadových olejoch, alebo miešaním odpadových olejov a iných palív určených na spálenie, pričom sa berú do úvahy charakteristické rysy zariadenia.V prípade zariadení, kde emisie z látok uvedených v prílohe môžu dodatočne vzniknúť z produktov výhrevnosti, členské štáty prostredníctvom ustanoveného kontrolného systému zabezpečia, že podiel týchto látok, vznikajúcich zo spaľovania odpadových olejov, neprekračuje limitné hodnoty pevne stanovené v prílohe."2. Článok 7 sa stáva článkom 9.3. Články 8 a 9 sa zrušujú.4. Pridáva sa nový článok 10, ktorý znie:"Článok 101. Počas skladovania a zberu nesmúdržitelia ani zberači miešať odpadové oleje ani s PCB, ani s PCT v rámci zmyslu smernice 76/403/EHS( [7]), ani s toxickým a nebezpečným odpadom v zmysle smernice 78/319/EHS.2. S výnimkou ustanovení odseku 3 sa ustanovenia smernice 76/403/EHS použijú na odpadové oleje obsahujúce viac ako 50 ppm látok PCB/PCT.Členské štáty ďalej prijmú také špeciálne technické opatrenia, aby zabezpečili, že odpadové oleje obsahujúce PCB/PCT sa odstránia bez ublíženia človeku a životnému prostrediu, ktorému sa dá predísť.3. Regenerácia odpadových olejov, ktoré obsahujú látky PCB alebo PCT, sa môže povoliť len vtedy, keď regeneračný proces umožní buď zničiť látky PCB a PCT, alebo ich množstvo znížiť tak, že regenerované oleje nebudú obsahovať koncentrácie nad maximálny limit, ktorý v žiadnom prípade nesmie prekročiť 50 ppm.4. Referenčnú metódu merania na určenie obsahu PCB/PCT v odpadových olejoch stanoví Komisia po konzultácii s Výborom na prispôsobenie sa technickému pokroku zriadenému podľa článku 18 smernice 78/319/EHS.5. Odpadové oleje znečistené látkami, ktoré spadajú pod definíciu toxického a nebezpečného odpadu stanovenú v článku 1 písm. b) smernice 78/319/EHS, sa odstránia v súlade s ustanoveniami tejto smernice."5. Článok 10 sa stáva článkom 11.6. Článok 11 sa stáva článkom 12 a mení a dopĺňa sa takto:"Článok 12Každý podnik, ktorý vykonáva zber, vlastní a/alebo zneškodňuje odpadové oleje, musí príslušným orgánom na požiadanie odovzdať každú informáciu, týkajúcu sa zhromažďovania a/alebo zneškodňovania odpadových olejov alebo ich zvyškov."7. Článok 12 sa stáva článkom 13 a mení a doplňuje sa takto:"Článok 131. V podnikoch, na ktoré sa vzťahuje článok 6, budú členské štáty pravidelne vykonávať inšpekcie, obzvlášť vzhľadom na dodržiavanie podmienok ich povolení.2. Príslušné orgány preskúmajú trendy v oblasti technického vývoja a/alebo životného prostredia s úmyslom, podľa potreby opäť zrevidovať povolenia, ktoré boli udelené v súlade s touto smernicou.".8. Články 13 a 14 sa stávajú článkami 14 a 15.9. Dopĺňa sa nový článok 16, ktorý znie takto:"Článok 16Členské štáty môžu, súčasne rešpektujúc nariadenia zmluvy, prijať opatrenia na účel ochrany životného prostredia, ktoré sú prísnejšie, než ako je dané v tejto smernici.Takéto opatrenia môžu za určitých ustanovení zahŕňať okrem iného zákaz spaľovania odpadových olejov.".10. Články 15 a 16 sa stávajú článkami 17 a 18.11. Dopĺňa sa príloha tejto smernice.Článok 2Členské štáty prijmú opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou s účinnosťou od 1. januára 1990. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.Článok 3Opatrenia, prijaté členskými štátmi v súlade s touto smernicou, sa môžu postupne uplatňovať v podnikoch, na ktoré sa vzťahuje článok 6 smernice 75/439/EHS, existujúcich v čase oznámenia tejto smernice, v období siedmich rokov od tohto oznámenia [8].Článok 4Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.Článok 5Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 22. decembra 1986Za RadupredsedaG. Shaw[1] Ú. v. ES C 58, 6.3.1985, s.3.[2] Ú. v. ES C 255, 13.10.1986, s. 269.[3] Ú. v. ES C 330, 20.12.1985, s. 32.[4] Ú. v. ES L 194, 25.7.1975, s. 23.[5] Ú. v. ES L 84, 31.3.1973, s. 43.[6] Ú. v. ES L 188, 16.7.1984, s. 10.[7] Ú. v. ES L 108, 26.4.1976, s. 41.[8] Táto smernica bola členským štátom oznámená 13. januára 1987.--------------------------------------------------PRÍLOHALimitné hodnoty emisií [1] pre určité látky, ktoré sa uvoľňujú v dôsledku spaľovania odpadových olejov v zariadeniach s príkonom s príkonom tepla 3 MW a viac.Znečisťujúca látka | Limitná hodnota mg/Nm3 || | |Cd | 0,5 |Ni | 1 || buď | alebo | |Cr | 1,5 | Cr | 5 |Cu | Cu |V | V |Pb | 5 | Pb |Cl | 100 |F | 5 |SO2 | — |Prach (celkom) | — |--------------------------------------------------