title: Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2021/2101 z 24. novembra 2021, ktorou sa mení smernica 2013/34/EÚ, pokiaľ ide o zverejňovanie informácií o dani z príjmov určitými podnikmi a pobočkami (Text s významom pre EHP)

text:
                  1.12.2021

                  SK

                  Úradný vestník Európskej únie

                  L 429/1

         SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) 2021/2101
         z 24. novembra 2021,
         ktorou sa mení smernica 2013/34/EÚ, pokiaľ ide o zverejňovanie informácií o dani z príjmov určitými podnikmi a pobočkami
         (Text s významom pre EHP)
         EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
         so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 50 ods. 1,
         so zreteľom na návrh Európskej komisie,
         po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
         so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
         konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (2),
         keďže:

                     (1)

                     Transparentnosť je nevyhnutná na bezproblémové fungovanie vnútorného trhu. Komisia vo svojich oznámeniach z 27. októbra 2015 s názvom „Pracovný program Komisie na rok 2016 – Bežný prístup už nestačí“ a zo 16. decembra 2014 s názvom „Pracovný program Komisie na rok 2015 – Nový začiatok“ označila za prioritu potrebu reagovať na volanie občanov Únie po spravodlivosti a transparentnosti a potrebu Únie pôsobiť ako globálny referenčný model. Je nevyhnutné, aby úsilie dosiahnuť väčšiu transparentnosť zohľadňovalo reciprocitu medzi konkurentmi.

                     (2)

                     Vo svojom uznesení z 26. marca 2019 (3) Európsky parlament zdôraznil potrebu ambiciózneho verejného podávania správ podľa jednotlivých štátov ako nástroja na zvýšenie transparentnosti podnikov a posilnenie verejnej kontroly. Súbežne s prácou Rady zameranou na boj proti vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam v oblasti dane z príjmov právnických osôb je potrebné posilniť verejnú kontrolu daní z príjmov právnických osôb platených nadnárodnými podnikmi, ktoré vykonávajú činnosti v Únii, s cieľom ďalšieho zvyšovania transparentnosti a zodpovednosti podnikov, čím sa prispieva k dobrým životným podmienkam v našich spoločnostiach. Zabezpečenie takejto kontroly je tiež potrebné na podporu informovanejšej verejnej diskusie, najmä pokiaľ ide o úroveň dodržiavania daňových predpisov určitými nadnárodnými podnikmi pôsobiacimi v Únii a vplyv dodržiavania daňových predpisov na reálnu ekonomiku. Stanovenie spoločných pravidiel týkajúcich sa transparentnosti v oblasti dane z príjmov právnických osôb by slúžilo aj všeobecnému hospodárskemu záujmu tým, že sa v celej Únii poskytnú rovnocenné záruky na ochranu investorov, veriteľov a iných tretích strán vo všeobecnosti, čím sa prispeje k opätovnému získaniu dôvery občanov Únie v spravodlivosť vnútroštátnych daňových systémov. Túto verejnú kontrolu možno dosiahnuť prostredníctvom správy s informáciami o dani z príjmov, a to bez ohľadu na to, kde je konečný materský podnik nadnárodnej skupiny usadený.

                     (3)

                     Verejné podávanie správ podľa jednotlivých štátov je účinný a vhodný nástroj na zvýšenie transparentnosti, pokiaľ ide o činnosti nadnárodných podnikov a na to, aby verejnosť mohla posúdiť vplyv uvedených činností na reálnu ekonomiku. Takisto sa tým zlepší schopnosť akcionárov riadne vyhodnotiť riziká prijaté podnikmi, povedie to k investičným stratégiám založeným na presných informáciách a posilní sa schopnosť subjektov s rozhodovacou právomocou posudzovať účinnosť a vplyv vnútroštátnych právnych predpisov. Verejná kontrola by sa mala vykonávať bez poškodenia investičného prostredia v Únii alebo konkurencieschopnosti podnikov Únie vrátane malých a stredných podnikov, ako sa stanovuje v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2013/34/EÚ (4).

                     (4)

                     Verejné podávanie správ podľa jednotlivých štátov pravdepodobne bude mať pozitívny vplyv aj na práva zamestnancov na informovanie a porady, ako je stanovené v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2002/14/ES (5), a na kvalitu dialógu, ktorý sa uskutočňuje v rámci podnikov, rozširovaním vedomostí o činnostiach podnikov.

                     (5)

                     V nadväznosti na závery Európskej rady z 22. mája 2013 sa do smernice 2013/34/EÚ začlenila doložka o preskúmaní. V tejto doložke o preskúmaní sa od Komisie žiada, aby zvážila možnosť zaviesť pre veľké podniky v ďalších priemyselných odvetviach povinnosť každoročne vypracúvať správy podľa jednotlivých štátov so zreteľom na vývoj v Organizácii pre hospodársku spoluprácu a rozvoj (ďalej len „OECD“) a výsledky súvisiacich európskych iniciatív.

                     (6)

                     Únia už zaviedla verejné podávanie správ podľa jednotlivých štátov pre bankový sektor smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2013/36/EÚ (6), ako aj pre ťažobný a drevospracujúci priemysel smernicou 2013/34/EÚ.

                     (7)

                     Únia sa zavedením verejného podávania správ podľa jednotlivých štátov touto smernicou stala svetovým lídrom pri presadzovaní transparentnosti vo finančnej oblasti a v oblasti týkajúcej sa podnikov.

                     (8)

                     Väčšia transparentnosť pri zverejňovaní finančných informácií prinesie výhody pre všetkých, keďže občianska spoločnosť bude viac zapojená, zamestnanci budú lepšie informovaní a investori budú mať nižšiu averziu k riziku. Okrem toho podniky budú mať prospech z lepších vzťahov so zainteresovanými stranami, čo povedie k väčšej stabilite a tiež k jednoduchšiemu prístupu k financovaniu z dôvodu jasnejšieho rizikového profilu a zlepšenia povesti.

                     (9)

                     Vo svojom oznámení z 25. októbra 2011 s názvom „Obnovená stratégia EÚ pre sociálnu zodpovednosť podnikov na obdobie rokov 2011 – 2014“ Komisia vymedzila sociálnu zodpovednosť podnikov ako zodpovednosť podnikov za ich vplyvy na spoločnosť. Sociálna zodpovednosť podnikov by mala vychádzať zo samotných spoločností. Verejné orgány môžu zohrávať podpornú úlohu inteligentnou kombináciou dobrovoľných politických opatrení a v prípade potreby doplnkovou reguláciou. Podniky môžu ísť nad rámec dodržiavania právnych predpisov a stať sa sociálne zodpovednými tým, že do svojej obchodnej stratégie a činností začlenia ďalšie otázky týkajúce sa sociálnych, environmentálnych, etických, spotrebiteľských alebo ľudských práv.

                     (10)

                     Verejnosť by mala mať možnosť kontrolovať všetky činnosti skupiny podnikov, ak má skupina určité druhy subjektov usadené v Únii. V prípade skupín, ktoré vykonávajú činnosti v rámci Únie len prostredníctvom dcérskych podnikov alebo pobočiek, by tieto dcérske podniky a pobočky mali uverejniť a sprístupniť správu konečného materského podniku. Ak tieto informácie alebo táto správa nie sú k dispozícii alebo ak konečný materský podnik neposkytne dcérskym podnikom alebo pobočkám všetky požadované informácie, dcérske podniky a pobočky by mali vypracovať, uverejniť a sprístupniť správu s informáciami o dani z príjmov obsahujúcu všetky informácie, ktoré majú k dispozícii, ktoré získali alebo nadobudli, a vyhlásenie, že ich konečný materský podnik neposkytol potrebné informácie. Z dôvodu proporcionality a efektivity by sa však povinnosť uverejňovať a sprístupňovať správu s informáciami o dani z príjmov mala obmedziť na stredné veľké a veľké dcérske podniky usadené v Únii a na pobočky porovnateľnej veľkosti otvorené v Únii. Rozsah pôsobnosti smernice 2013/34/EÚ by sa preto mal zodpovedajúcim spôsobom rozšíriť na pobočky otvorené v členskom štáte podnikom, ktorý je usadený mimo Únie a ktorý má právnu formu porovnateľnú s druhmi podnikov uvedenými v prílohe I k smernici 2013/34/EÚ. Na pobočky, ktoré boli zrušené ako sa uvádza v článku 37 písm. k) smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1132 (7), by sa mali prestať vzťahovať povinnosti týkajúce sa podávania správ stanovené v tejto smernici.

                     (11)

                     Nadnárodné skupiny a prípadne určité samostatné podniky by mali poskytnúť verejnosti správu s informáciami o dani z príjmov, ak presiahnu určitú veľkosť, pokiaľ ide o sumu výnosov počas dvoch po sebe nasledujúcich účtovných rokov v závislosti od konsolidovaných výnosov skupiny alebo výnosov samostatného podniku. Symetricky by sa takáto povinnosť mala prestať uplatňovať, keď tieto výnosy prestanú presahovať príslušnú sumu počas obdobia dvoch po sebe nasledujúcich účtovných rokov. V takýchto prípadoch by sa na nadnárodnú skupinu alebo samostatný podnik mala naďalej vzťahovať povinnosť podať správu za prvý účtovný rok nasledujúci po poslednom účtovnom roku, v ktorom jej výnosy presiahli príslušnú sumu. Na takúto nadnárodnú skupinu alebo samostatný podnik by sa mala opäť vzťahovať povinnosť týkajúca sa podávania správ, keď ich výnosy opäť presiahli príslušnú sumu počas obdobia dvoch po sebe nasledujúcich účtovných rokov. Vzhľadom na širokú škálu rámcov finančného výkazníctva, s ktorými môže byť účtovná závierka v súlade, by pre určenie rozsahu uplatňovania mali mať výnosy pre podniky, na ktoré sa vzťahuje právo členského štátu, rovnaký význam ako čistý obrat a mali by sa chápať v súlade s vnútroštátnym rámcom finančného výkazníctva uvedeného členského štátu. V článku 43 ods. 2 písm. c) smernice Rady 86/635/EHS (8) a článku 66 ods. 2 smernice Rady 91/674/EHS (9) sa uvádzajú vymedzenia pojmov týkajúce sa stanovenia čistého obratu úverovej inštitúcie resp. poisťovne. V prípade ostatných podnikov by sa výnosy mali stanoviť v súlade s rámcom finančného výkazníctva, na základe ktorého sa ich účtovné závierky zostavujú. Na účely obsahu správy s informáciami o dani z príjmov by sa však malo uplatňovať odlišné vymedzenie pojmu výnosy.

                     (12)

                     S cieľom zamedziť dvojitému podávaniu správ v bankovom sektore by konečné materské podniky a samostatné podniky, na ktoré sa vzťahuje smernica 2013/36/EÚ a ktoré do svojich správ vypracovaných v súlade s článkom 89 uvedenej smernice zahŕňajú všetky ich činnosti a v relevantných prípadoch všetky činnosti svojich prepojených podnikov zahrnutých do konsolidovaných účtovných závierok vrátane činností, na ktoré sa nevzťahujú ustanovenia tretej časti, hlavy I, kapitoly 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 (10), mali byť oslobodené od požiadaviek na podávanie správ stanovených v tejto smernici.

                     (13)

                     Ak je to uplatniteľné, správa s informáciami o dani z príjmov by mala obsahovať zoznam všetkých dcérskych podnikov za príslušný účtovný rok, ktoré sú usadené v Únii alebo v daňových jurisdikciách uvedených v prílohe I, a ak je to uplatniteľné, v prílohe II k príslušnej verzii záverov Rady o revidovanom zozname EÚ obsahujúcom jurisdikcie, ktoré nespolupracujú na daňové účely. Aby sa predišlo administratívnemu zaťaženiu, konečný materský podnik by mal mať možnosť spoľahnúť sa na zoznam dcérskych podnikov zahrnutých v konsolidovanej účtovnej závierke konečného materského podniku. Správa s informáciami o dani z príjmov by mala obsahovať aj informácie týkajúce sa všetkých činností všetkých prepojených podnikov skupiny konsolidovaných v účtovnej závierke konečného materského podniku alebo, v závislosti od okolností, týkajúcich sa všetkých činností samostatného podniku. Informácie by sa mali obmedziť na to, čo je nevyhnutné na umožnenie účinnej verejnej kontroly, aby sa zabezpečilo, že zverejnením nevzniknú podnikom neprimerané riziká alebo nevýhody, pokiaľ ide o konkurencieschopnosť, alebo nedôjde v súvislosti s dotknutými podnikmi k nesprávnej interpretácii. Správa s informáciami o dani z príjmov by sa mala sprístupniť najneskôr 12 mesiacov od súvahového dňa. Akékoľvek kratšie lehoty na uverejňovanie účtovnej závierky by sa nemali vzťahovať na správu s informáciami o dani z príjmov. Ustanovenia zavedené touto smernicou nemajú vplyv na ustanovenia smernice 2013/34/EÚ týkajúce sa ročných účtovných závierok a konsolidovaných účtovných závierok.

                     (14)

                     Na to, aby sa predišlo administratívnemu zaťaženiu by pri vypracovaní správy s informáciami o dani z príjmov v súlade s touto smernicou mali byť podniky oprávnené predložiť informácie na základe pokynov na vykazovanie stanovených v oddiele III, častiach B a C prílohy III k smernici Rady 2011/16/EÚ (11). V správe s informáciami o dani z príjmov by sa malo uviesť, ktorý rámec pre podávanie správ sa použil. Ak existujú významné rozdiely na úrovni skupiny medzi výškou vzniknutých daní a výškou zaplatených daní, správa s informáciami o dani z príjmov by mohla zahŕňať celkový opis s vysvetleniami, pričom by sa zohľadňovali príslušné sumy týkajúce sa predchádzajúcich účtovných rokov.

                     (15)

                     Je dôležité zabezpečiť, aby údaje boli porovnateľné. Na tento účel by sa mali na Komisiu preniesť vykonávacie právomoci na stanovenie spoločného vzoru a elektronických formátov na podávanie správ, ktoré by mali byť strojovo čitateľné, na predloženie správy s informáciami o dani z príjmov podľa tejto smernice. Pri stanovení uvedeného vzoru a uvedených formátov na podávanie správ by Komisia mala zohľadniť pokrok dosiahnutý v oblasti digitalizácie a dostupnosti informácií uverejňovaných podnikmi, najmä pokiaľ ide o rozvoj jednotného európskeho prístupového bodu, ako sa navrhuje v jej oznámení z 24. septembra 2020 s názvom „Únia kapitálových trhov pre ľudí a podniky – nový akčný plán“. Uvedené právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 (12).

                     (16)

                     S cieľom zabezpečiť dostatočnú podrobnosť údajov, ktorá občanom umožní lepšie posúdiť, ako nadnárodné podniky prispievajú k blahobytu spoločnosti v každom členskom štáte, by sa informácie mali členiť podľa jednotlivých členských štátov. Okrem toho by mali byť veľmi podrobne uvedené aj informácie týkajúce sa operácií nadnárodných podnikov, pokiaľ ide o určité daňové jurisdikcie tretích krajín, ktoré predstavujú osobitné výzvy. Pre všetky ostatné operácie v tretích krajinách by sa informácie mali uvádzať súhrnným spôsobom, pokiaľ podnik nechce predložiť podrobnejšie informácie.

                     (17)

                     V prípade niektorých daňových jurisdikcií by sa mala uvádzať vysoká úroveň podrobnosti. V správe s informáciami o dani z príjmov by sa mali vždy uvádzať informácie osobitne pre každú jurisdikciu, ktorá je uvedená v prílohách k záverom Rady o revidovanom zozname EÚ obsahujúcom jurisdikcie, ktoré nespolupracujú na daňové účely (13), a ich následných aktualizáciách, ktoré sú osobitne schvaľované dvakrát ročne, zvyčajne vo februári a októbri, a uverejňované v sérii C Úradného vestníka Európskej únie. Príloha I k uvedeným záverom Rady stanovuje „Zoznam EÚ obsahujúci jurisdikcie, ktoré nespolupracujú na daňové účely“, zatiaľ čo príloha II stanovuje „Súčasný stav spolupráce s EÚ, pokiaľ ide o záväzky prijaté spolupracujúcimi jurisdikciami na vykonávanie zásad dobrej správy v daňových záležitostiach“. Pokiaľ ide o prílohu I, zvažované jurisdikcie sú tie, ktoré sú uvedené v zozname 1. marca účtovného roka, za ktorý sa má vypracovať správa s informáciami o dani z príjmov. Pokiaľ ide o prílohu II, zvažované jurisdikcie sú tie, ktoré sú uvedené v danej prílohe 1. marca účtovného roka, za ktorý sa má vypracovať správa s informáciami o dani z príjmov, a ktoré v nej boli uvedené 1. marca predchádzajúceho účtovného roka.

                     (18)

                     Bezodkladné zverejnenie údajov, ktoré sa majú zahrnúť do správy s informáciami o dani z príjmov, by mohlo v určitých prípadoch vážne poškodiť obchodné postavenie podniku. Členské štáty by preto mali mať možnosť umožniť podnikom odložiť zverejnenie určitých informácií na obmedzený počet rokov, za predpokladu, že odklad zreteľne zverejnia, poskytnú jeho odôvodnené vysvetlenie v správe a zdokumentujú základ tohto odôvodnenia. Informácie, ktoré podniky vynechajú, by sa mali zverejniť v neskoršej správe. Informácie týkajúce sa daňových jurisdikcií uvedených v prílohách I a II k záverom Rady o revidovanom zozname EÚ obsahujúcom jurisdikcie, ktoré nespolupracujú na daňové účely, by sa nemali nikdy vynechať.

                     (19)

                     S cieľom posilniť transparentnosť a zodpovednosť podnikov voči investorom, veriteľom, iným tretím stranám a širokej verejnosti a zabezpečiť vhodnú správu a riadenie by členovia správnych, riadiacich a dozorných orgánov konečného materského podniku alebo samostatného podniku, ktorý je usadený v Únii a ktorý má povinnosť vypracúvať, uverejňovať a sprístupňovať správu s informáciami o dani z príjmov, mali byť kolektívne zodpovední za zabezpečenie plnenia povinností týkajúcich sa podávania správy podľa tejto smernice. Vzhľadom na to, že členovia správnych, riadiacich a dozorných orgánov dcérskych podnikov, ktoré sú usadené v Únii a ktoré sú ovládané konečným materským podnikom usadeným mimo Únie, alebo osobay) poverené vykonávaním úkonov zverejňovania pre pobočku by mohli mať obmedzené poznatky o obsahu správy s informáciami o dani z príjmov vypracovanej konečným materským podnikom alebo by mohli mať obmedzené schopnosti získať takéto informácie alebo takúto správu od konečného materského podniku, zodpovednosť týchto členov alebo týchto osôb by mala spočívať v tom, že zabezpečia podľa svojich najlepších vedomostí a schopností, aby sa správa s informáciami o dani z príjmov konečného materského podniku alebo samostatného podniku vypracovala a uverejnila spôsobom, ktorý je v súlade s touto smernicou alebo aby dcérsky podnik alebo pobočka v súlade s touto smernicou vypracovali, uverejnili a sprístupnili všetky informácie, ktoré majú k dispozícii, ktoré získali alebo nadobudli. V prípade, že informácie alebo správa nie sú úplné, zodpovednosť týchto členov alebo týchto osôb by sa mala rozšíriť na uverejnenie vyhlásenia, v ktorom sa uvádza, že konečný materský podnik alebo samostatný podnik neposkytol potrebné informácie.

                     (20)

                     Na zabezpečenie toho, aby bola verejnosť informovaná o rozsahu a dodržiavaní povinností týkajúcich sa podávania správy zavedených do smernice 2013/34/EÚ touto smernicou, by členské štáty mali vyžadovať, aby štatutárni audítori a audítorské spoločnosti uviedli, či bol podnik povinný uverejniť správu s informáciami o dani z príjmov, a ak áno, či takúto správu uverejnil.

                     (21)

                     Povinnosti členských štátov stanoviť sankcie a prijať všetky opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby sa tieto sankcie uplatňovali podľa smernice 2013/34/EÚ, sa vzťahujú na porušenia vnútroštátnych ustanovení, pokiaľ ide o zverejňovanie informácií o dani z príjmov určitými podnikmi a pobočkami prijatými podľa tejto smernice.

                     (22)

                     Táto smernica má za cieľ zvýšiť transparentnosť podnikov a transparentnosť a verejnú kontrolu informácií o dani z príjmov právnických osôb tak, že upraví existujúci právny rámec týkajúci sa povinností, ktoré sú uložené spoločnostiam a firmám v súvislosti s uverejňovaním správ, na účely ochrany záujmov spoločníkov a tretích osôb v zmysle článku 50 ods. 2 písm. g) Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ďalej len „ZFEÚ“). Ako rozhodol Súdny dvor najmä vo veci C-97/96 Verband deutscher Daihatsu-Händler (14), článok 50 ods. 2 písm. g) ZFEÚ odkazuje na potrebu chrániť záujmy „tretích osôb“ vo všeobecnosti bez toho, aby sa rozlišovali alebo vyčleňovali akékoľvek kategórie patriace do rozsahu pôsobnosti uvedeného termínu. Pojem „tretie osoby“ je teda širší ako investori a veritelia a vzťahuje sa na ostatné zainteresované tretie strany vrátane konkurentov a širokej verejnosti. Navyše cieľ dosiahnuť slobodu usadiť sa, ktorá je na základe článku 50 ods. 1 ZFEÚ veľmi všeobecným spôsobom udelená inštitúciám, nemožno obchádzať ustanoveniami článku 50 ods. 2 ZFEÚ. Vzhľadom na to, že táto smernica sa týka len povinností uverejňovať správy s informáciami o dani z príjmov a netýka sa harmonizácie daní, článok 50 ods. 1 ZFEÚ predstavuje primeraný právny základ.

                     (23)

                     V záujme zabezpečenia úplného fungovania vnútorného trhu a rovnakých podmienok pre Úniu a nadnárodné podniky z tretích krajín by Komisia mala naďalej skúmať možnosti zvýšenia spravodlivosti a daňovej transparentnosti. Komisia by najmä mala v rámci doložky o preskúmaní preskúmať, či by okrem iného úplné rozčlenenie zvýšilo účinnosť tejto smernice.

                     (24)

                     Keďže cieľ tejto smernice nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, ale z dôvodov jej účinku ho možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa.

                     (25)

                     Táto smernica reaguje na obavy, ktoré vyjadrili zainteresované strany v súvislosti s potrebou riešiť deformácie na jednotnom trhu bez toho, aby bola ohrozená konkurencieschopnosť Únie. Nemala by podnikom spôsobiť neprimerané administratívne zaťaženie. Celkovo je v rámci tejto smernice rozsah informácií, ktoré sa majú zverejniť, úmerný cieľom zvyšovania transparentnosti podnikov a verejnej kontroly. Táto smernica preto rešpektuje základné práva a dodržiava zásady uznané najmä v Charte základných práv Európskej únie.

                     (26)

                     V súlade so spoločným politickým vyhlásením členských štátov a Komisie z 28. septembra 2011 o vysvetľujúcich dokumentoch sa členské štáty zaviazali, že v odôvodnených prípadoch k svojim oznámeniam o transpozičných opatreniach pripoja jeden alebo viacero dokumentov vysvetľujúcich vzťah medzi prvkami smernice a zodpovedajúcimi časťami vnútroštátnych transpozičných nástrojov. V súvislosti s touto smernicou sa zákonodarca domnieva, že zasielanie takýchto dokumentov je odôvodnené.

                     (27)

                     Smernica 2013/34/EÚ by sa preto mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť,

               PRIJALI TÚTO SMERNICU:

            Článok 1
            Zmeny smernice 2013/34/EÚ
            Smernica 2013/34/EÚ sa mení takto:

                        1.

                        V článku 1 sa vkladá tento odsek:

                           „1a.   Koordinačné opatrenia stanovené v článkoch 48a až 48e a článku 51 platia aj pre zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia členských štátov týkajúce sa pobočiek otvorených v členskom štáte podnikom, na ktorý sa nevzťahuje právo členského štátu, ale ktorého právna forma je porovnateľná s druhmi podnikov uvedenými v prílohe I. Na tieto pobočky sa vzťahuje článok 2 v rozsahu, v akom sa na ne vzťahujú články 48a až 48e a článok 51.“

                        2.

                        Za článok 48 sa vkladá táto kapitola:
                        „KAPITOLA 10a

                           SPRÁVA S INFORMÁCIAMI O DANI Z PRÍJMOV

                           Článok 48a
                           Vymedzenie pojmov týkajúce sa podávania správ s informáciami o dani z príjmov

                              1.   Na účely tejto kapitoly sa uplatňuje toto vymedzenie pojmov:

                                          1.

                                          „konečný materský podnik“ je podnik, ktorý zostavuje konsolidovanú účtovnú závierku najväčšej skupiny podnikov;

                                          2.

                                          „konsolidovaná účtovná závierka“ je účtovná závierka zostavená materským podnikom skupiny, v ktorej sú aktíva, záväzky, vlastné imanie, výnosy a náklady prezentované tak, ako keby zodpovedali jedinému hospodárskemu subjektu;

                                          3.

                                          „daňová jurisdikcia“ je štátna alebo neštátna jurisdikcia, ktorá má v oblasti dane z príjmov právnických osôb fiškálnu autonómiu;

                                          4.

                                          „samostatný podnik“ je podnik, ktorý nie je súčasťou žiadnej skupiny, vymedzenej v článku 2 bode 11.

                              2.   Na účely článku 48b tejto smernice pojem „výnosy“ má rovnaký význam ako:

                                          a)

                                          „čistý obrat“ v prípade podnikov, na ktoré sa vzťahuje právo členského štátu, ktoré neuplatňujú medzinárodné účtovné štandardy prijaté na základe nariadenia (ES) č. 1606/2002; alebo

                                          b)

                                          v prípade ostatných podnikov „výnosy“ vymedzené rámcom finančného výkazníctva alebo v zmysle tohto rámca, na základe ktorého sa zostavuje účtovná závierka.

                           Článok 48b
                           Podniky a pobočky, ktoré sú povinné podávať správy s informáciami o dani z príjmov

                              1.   Členské štáty vyžadujú, aby konečné materské podniky, na ktoré sa vzťahuje ich vnútroštátne právo, v prípade ak konsolidované výnosy uvedené v ich konsolidovanej účtovnej závierke k ich súvahovému dňu prekročili za každý z posledných dvoch po sebe nasledujúcich účtovných rokov sumu 750 000 000 EUR, vypracovali, uverejnili a sprístupnili správu s informáciami o dani z príjmov týkajúcu sa neskoršieho z uvedených dvoch po sebe nasledujúcich účtovných rokov.
                              Členské štáty stanovia, že konečný materský podnik prestane podliehať povinnostiam týkajúcim sa podávania správ stanoveným v prvom pododseku, ak celkové konsolidované výnosy uvedené v jeho konsolidovanej účtovnej závierke k jeho súvahovému dňu klesnú pod 750 000 000 EUR za každý z posledných dvoch po sebe nasledujúcich účtovných rokov.
                              Členské štáty vyžadujú, aby samostatné podniky, na ktoré sa vzťahuje ich vnútroštátne právo, v prípade ak výnosy uvedené v ich ročnej účtovnej závierke k ich súvahovému dňu prekročili za každý z posledných dvoch po sebe nasledujúcich účtovných rokov sumu 750 000 000 EUR, vypracovali, uverejnili a sprístupnili správu s informáciami o dani z príjmov týkajúcu sa neskoršieho z uvedených dvoch po sebe nasledujúcich účtovných rokov.
                              Členské štáty stanovia, že samostatný podnik prestane podliehať povinnostiam podávať správy stanoveným v treťom pododseku, ak celkové výnosy uvedené v jeho účtovnej závierke k jeho súvahovému dňu klesnú pod 750 000 000 EUR za každý z posledných dvoch po sebe nasledujúcich účtovných rokov.

                              2.   Členské štáty stanovia, aby sa pravidlo stanovené v odseku 1 neuplatňovalo na samostatné podniky alebo konečné materské podniky a ich prepojené podniky, ak takéto podniky vrátane ich pobočiek, sú usadené alebo majú stále miesta podnikania alebo trvalú podnikateľskú činnosť na území jediného členského štátu a žiadnu inú daňovú jurisdikciu.

                              3.   Členské štáty stanovia, aby sa pravidlo stanovené v odseku 1 tohto článku neuplatňovalo na samostatné podniky a konečné materské podniky, ak takéto podniky alebo ich prepojené podniky zverejňujú správu v súlade s článkom 89 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/36/EÚ (*1), ktorá zahŕňa informácie o všetkých ich činnostiach a v prípade konečných materských podnikov o všetkých činnostiach všetkých prepojených podnikov, ktoré sú zahrnuté do konsolidovanej účtovnej závierky.

                              4.   Členské štáty vyžadujú, aby stredne veľké a veľké dcérske podniky uvedené v článku 3 ods. 3 a 4, na ktoré sa vzťahujú ich vnútroštátne právne predpisy a ktoré sú ovládané konečným materským podnikom, na ktorý sa nevzťahuje právo členského štátu, v prípade ak konsolidované výnosy uvedené v jeho konsolidovanej účtovnej závierke k jeho súvahovému dňu prekročili za každý z posledných dvoch po sebe nasledujúcich účtovných rokov sumu 750 000 000 EUR, uverejnili a sprístupnili správu s informáciami o dani z príjmov tohto konečného materského podniku týkajúcu sa neskoršieho z uvedených dvoch po sebe nasledujúcich účtovných rokov.
                              Ak uvedené informácie alebo správa nie sú k dispozícii, dcérsky podnik požiada svoj konečný materský podnik, aby mu poskytol všetky informácie potrebné na splnenie svojej povinnosti podľa prvého pododseku. V prípade, ak konečný materský podnik neposkytne všetky požadované informácie, dcérsky podnik vypracuje, uverejní a sprístupní správu s informáciami o dani z príjmov, ktorá obsahuje všetky informácie, ktoré má k dispozícii, ktoré získal alebo nadobudol, a vyhlásenie, v ktorom sa uvedie, že jeho konečný materský podnik neposkytol potrebné informácie.
                              Členské štáty stanovia, že stredne veľké a veľké dcérske podniky prestanú podliehať povinnostiam podávať správy stanoveným v tomto odseku, ak celkové konsolidované výnosy konečného materského podniku uvedené v jeho konsolidovanej účtovnej závierke k jeho súvahovému dňu klesnú pod 750 000 000 EUR za každý z posledných dvoch po sebe nasledujúcich účtovných rokov.

                              5.   Členské štáty vyžadujú od pobočiek, ktoré na ich území otvorili podniky, na ktoré sa nevzťahuje právo členského štátu, aby uverejnili a sprístupnili správu s informáciami o dani z príjmov týkajúcu sa konečného materského podniku alebo samostatného podniku uvedeného v šiestom pododseku písm. a) týkajúcu sa neskoršieho z posledných dvoch po sebe nasledujúcich účtovných rokov.
                              Ak tieto informácie alebo správa nie sú k dispozícii, osoba(-y) určené na vykonanie formalít týkajúcich sa zverejnenia uvedených v článku 48e ods. 2 požiadajú daný konečný materský podnik alebo samostatný podnik uvedený v šiestom pododseku písm. a) tohto odseku, aby poskytol všetky informácie potrebné na splnenie ich povinností.
                              V prípade, že nie sú poskytnuté všetky požadované informácie, pobočka vypracuje, uverejní a sprístupní správu s informáciami o dani z príjmov, ktorá obsahuje všetky informácie, ktoré má k dispozícii, ktoré získala alebo nadobudla, a vyhlásenie, v ktorom sa uvedie, že konečný materský podnik alebo samostatný podnik neposkytol potrebné informácie.
                              Členské štáty stanovia, že povinnosti podávať správy uvedené v tomto odseku sa uplatňujú len na pobočky, ktorých čistý obrat za každý z posledných dvoch po sebe nasledujúcich účtovných rokov prekročil limit transponovaný podľa článku 3 ods. 2
                              Členské štáty stanovia, že pobočka, na ktorú sa vzťahujú povinnosti podávať správy podľa tohto odseku, prestane podliehať týmto povinnostiam, ak jej čistý obrat klesne pod limit transponovaný podľa článku 3 ods. 2 za každý z posledných dvoch po sebe nasledujúcich účtovných rokov.
                              Členské štáty stanovia, že pravidlá stanovené v tomto odseku sa uplatnia na pobočku len vtedy, ak sú splnené tieto kritériá:

                                          a)

                                          podnik, ktorý otvoril pobočku, je buď prepojeným podnikom skupiny a na jej konečný materský podnik sa nevzťahuje právo členského štátu a ktorého konsolidované výnosy v jeho konsolidovanej účtovnej závierke k jeho súvahovému dňu prekročili za každý z posledných dvoch po sebe nasledujúcich účtovných rokov sumu 750 000 000 EUR, alebo samostatným podnikom, ktorého výnosy v jeho účtovnej závierke k jeho súvahovému dňu za každý z posledných dvoch po sebe nasledujúcich účtovných rokov prekročili sumu 750 000 000 EUR, a

                                          b)

                                          konečný materský podnik uvedený v písmene a) tohto pododseku nemá stredne veľký alebo veľký dcérsky podnik uvedený v odseku 4.

                                    Členské štáty stanovia, že pobočka už nepodlieha povinnostiam podávať správy stanoveným v tomto odseku, ak kritérium stanovené v písmene a) prestane plniť počas dvoch po sebe nasledujúcich účtovných rokov.

                              6.   Členské štáty neuplatnia pravidlá stanovené v odsekoch 4 a 5 tohto článku, ak je správa s informáciami o dani z príjmov vypracovaná konečným materským podnikom alebo samostatným podnikom, na ktorý sa nevzťahuje právo členského štátu, spôsobom, ktorý je v súlade s článkom 48c a spĺňa tieto kritériá:

                                          a)

                                          sprístupní sa verejnosti bezplatne a v elektronickom formáte na podávanie správ, ktorý je strojovo čitateľný:

                                                      i)

                                                      na webovom sídle daného konečného materského podniku alebo daného samostatného podniku;

                                                      ii)

                                                      aspoň v jednom úradnom jazyku Únie;

                                                      iii)

                                                      najneskôr 12 mesiacov od súvahového dňa účtovného roku, za ktorý je správa vypracovaná, a

                                          b)

                                          uvádza sa v nej názov a sídlo jediného dcérskeho podniku alebo názov a adresa jedinej pobočky, na ktoré sa vzťahuje právo členského štátu a ktoré uverejnili správu v súlade s článkom 48d ods. 1.

                              7.   Členské štáty vyžadujú, aby dcérske podniky alebo pobočky, ktoré nepodliehajú ustanoveniam odsekov 4 a 5 tohto článku, uverejnili a sprístupnili správu s informáciami o dani z príjmov, ak takéto dcérske podniky alebo pobočky slúžia len cieľu vyhýbať sa požiadavkám na podávanie správ stanoveným v tejto kapitole.

                           Článok 48c
                           Obsah správy s informáciami o dani z príjmov

                              1.   Správa s informáciami o dani z príjmov vyžadovaná podľa článku 48b zahŕňa informácie týkajúce sa všetkých činností samostatného podniku alebo konečného materského podniku vrátane činností všetkých prepojených podnikov konsolidovaných v účtovnej závierke za príslušný účtovný rok.

                              2.   Informácie uvedené v odseku 1 pozostávajú z:

                                          a)

                                          názvu konečného materského podniku alebo samostatného podniku, dotknutého účtovného roku, meny použitej na prezentáciu správy, a ak je to uplatniteľné, zoznamu všetkých dcérskych podnikov konsolidovaných v účtovnej závierke konečného materského podniku, pokiaľ ide o príslušný účtovný rok, usadených v Únii alebo v daňových jurisdikciách uvedených v prílohe I a II k záverom Rady o revidovanom zozname EÚ obsahujúcom jurisdikcie, ktoré nespolupracujú na daňové účely;

                                          b)

                                          stručného opisu povahy ich činností;

                                          c)

                                          počtu zamestnancov na základe ekvivalentu plného pracovného času;

                                          d)

                                          výnosov, ktoré sa vypočítajú ako:

                                                      i)

                                                      súčet čistého obratu, ostatných prevádzkových výnosov, výnosov z podielových účastí okrem dividend prijatých od prepojených podnikov, výnosov z ostatných investícií a pôžičiek, ktoré tvoria súčasť neobežného majetku, ostatných výnosových úrokov a podobných výnosov uvedených v prílohách V a VI k tejto smernici, alebo

                                                      ii)

                                                      výnosy vymedzené rámcom finančného výkazníctva, na základe ktorého sa zostavujú účtovné závierky s výnimkou úprav hodnoty a dividend prijatých od prepojených podnikov;

                                          e)

                                          sumy zisku alebo straty pred zdanením;

                                          f)

                                          sumy vzniknutej dane z príjmov v príslušnom účtovnom roku, ktorá sa vypočíta ako bežné daňové náklady v účtovnom roku vykázané vo vzťahu k zdaniteľným ziskom alebo stratám podnikov a pobočiek v príslušnej daňovej jurisdikcii;

                                          g)

                                          sumy dane z príjmov zaplatenej na hotovostnom základe, ktorá sa vypočíta ako suma dane z príjmov zaplatená v príslušnom účtovnom roku podnikmi a pobočkami v príslušnej daňovej jurisdikcii, a

                                          h)

                                          sumy akumulovaných ziskov na konci príslušného účtovného roka.

                                    Na účely písmena d) výnosy zahŕňajú transakcie so spriaznenými osobami.
                              Na účely písmena f) sa bežné daňové náklady vzťahujú len na činnosti podniku v príslušnom účtovnom roku a nezahŕňajú odložené dane ani rezervy na neisté daňové záväzky.
                              Na účely písmena g) zaplatené dane zahŕňajú zrážkovú daň zaplatenú inými podnikmi, pokiaľ ide o platby podnikom a pobočkám v rámci skupiny.
                              Na účely písmena h) akumulované zisky znamenajú súčet ziskov za minulé účtovné roky a príslušný účtovný rok, o ktorých rozdelení sa zatiaľ nerozhodlo. Pokiaľ ide o pobočky, akumulované zisky sú akumulované zisky podniku, ktorý otvoril pobočku.

                              3.   Členské štáty povolia, aby informácie uvedené v odseku 2 tohto článku boli vykazované na základe pokynov na vykazovanie uvedených v oddiele III, častiach B a C prílohy III k smernici Rady 2011/16/EÚ (*2).

                              4.   Informácie uvedené v odsekoch 2 a 3 tohto článku sa predkladajú s použitím spoločného vzoru a elektronických formátov na podávanie správ, ktoré sú strojovo čitateľné. Komisia prostredníctvom vykonávacích aktov stanoví uvedený spoločný vzor a uvedené elektronické formáty na podávanie správ. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 50 ods. 2.

                              5.   V správe s informáciami o dani z príjmov sa uvedú informácie podľa odseku 2 alebo 3 oddelene za každý členský štát. Ak členský štát tvorí viacero daňových jurisdikcií, tieto informácie sa spoja na úrovni členského štátu.
                              Správa s informáciami o dani z príjmov bude obsahovať aj informácie uvedené v odseku 2 alebo 3 tohto článku samostatne pre každú daňovú jurisdikciu, ktorá je 1. marca účtovného roka, za ktorý je správa vypracovaná, uvedená v prílohe I k záverom Rady o revidovanom zozname EÚ obsahujúcom jurisdikcie, ktoré nespolupracujú na daňové účely, a poskytne takéto informácie samostatne pre každú daňovú jurisdikciu, ktorá je 1. marca účtového roka, za ktorý je správa vypracovaná, a ktorá bola 1. marca predchádzajúceho účtovného roka uvedená v prílohe II k záverom Rady o revidovanom zozname EÚ obsahujúcom jurisdikcie, ktoré nespolupracujú na daňové účely.
                              V prípade iných daňových jurisdikcií správa s informáciami o dani z príjmov tiež obsahuje informácie uvedené v odseku 2 alebo 3 v súhrnnej forme.
                              Informácie sa priraďujú každej príslušnej daňovej jurisdikcii na základe usadenia, existencie stáleho miesta podnikania alebo trvalej podnikateľskej činnosti, ktoré vzhľadom na činnosti skupiny alebo samostatného podniku môžu podliehať dani z príjmov v tejto daňovej jurisdikcii.
                              Ak činnosti viacerých prepojených podnikov môžu podliehať dani z príjmov v jednej daňovej jurisdikcii, informácie priradené tejto daňovej jurisdikcii predstavujú súčet informácií týkajúcich sa týchto činností každého prepojeného podniku a jeho pobočiek v tejto daňovej jurisdikcii.
                              Informácie o akejkoľvek konkrétnej činnosti sa nesmú priradiť súčasne viac než jednej daňovej jurisdikcii.

                              6.   Členské štáty môžu povoliť, aby sa jedna alebo viac konkrétnych informácií, ktoré sa inak požadujú v súlade s odsekom 2 alebo 3 zverejniť, dočasne vynechali zo správy, ak by ich zverejnenie vážne poškodilo obchodné postavenie podnikov, ktorých sa správa týka. Každé vynechanie sa jasne uvedie v správe spolu s riadne odôvodneným vysvetlením jeho príčin.
                              Členské štáty zabezpečia, aby sa všetky vynechané informácie podľa prvého pododseku uverejnili v neskoršej správe s informáciami o dani z príjmov najneskôr do piatich rokov odo dňa ich pôvodného vynechania.
                              Členské štáty zabezpečia, aby sa informácie týkajúce sa daňových jurisdikcií uvedených v prílohách I a II k záverom Rady o revidovanom zozname EÚ obsahujúcom jurisdikcie, ktoré nespolupracujú na daňové účely, uvedené v odseku 5 tohto článku nikdy nevynechali.

                              7.   Správa s informáciami o dani z príjmov môže v uplatniteľných prípadoch na úrovni skupiny obsahovať celkový opis s vysvetleniami akýchkoľvek významných rozdielov medzi sumami zverejnenými podľa odseku 2 písm. f) a g), berúc pri tom do úvahy, ak je to vhodné, príslušné sumy týkajúce sa predchádzajúcich účtovných rokov.

                              8.   Menou použitou v správe s informáciami o dani z príjmov je mena, v ktorej sa prezentuje konsolidovaná účtovná závierka konečného materského podniku alebo ročná účtovná závierka samostatného podniku. Členské štáty nevyžadujú uverejnenie tejto správy v inej mene, než je mena použitá v účtovnej závierke.
                              V prípade uvedenom v článku 48b ods. 4 druhom pododseku však mena použitá v správe s informáciami o dani z príjmov musí byť menou, v ktorej dcérsky podnik uverejňuje svoju ročnú účtovnú závierku.

                              9.   Členské štáty, ktoré neprijali euro, môžu previesť limit vo výške 750 000 000 EUR na ich národnú menu. Pri takejto konverzii musia uvedené členské štáty uplatňovať výmenný kurz k 21. decembru 2021 uverejnený v Úradnom vestníku Európskej únie. Uvedené členské štáty môžu zvýšiť alebo znížiť tieto limity najviac o 5 %, aby mali v národnej mene zaokrúhlenú hodnotu.
                              Limity uvedené v článku 48b ods. 4 a 5 sa prevedú na rovnocenné sumy v národnej mene ktorýchkoľvek príslušných tretích krajín s použitím výmenného kurzu k 21. decembru 2021 so zaokrúhlením na najbližšie tisícky.

                              10.   V správe s informáciami o dani z príjmov sa uvedie, či bola vypracovaná v súlade s odsekom 2 alebo 3 tohto článku.

                           Článok 48d
                           Uverejnenie a prístupnosť

                              1.   Správa s informáciami o dani z príjmov a vyhlásenie uvedené v článku 48b tejto smernice sa uverejní do 12 mesiacov od súvahového dňa účtovného roku, za ktorý je správa vypracovaná, ako je stanovené v právnych predpisoch každého členského štátu v súlade s článkami 14 až 28 smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1132 (*3) a v relevantných prípadoch v súlade s článkom 36 smernice (EÚ) 2017/1132.

                              2.   Členské štáty zabezpečia, aby sa správa s informáciami o dani z príjmov a vyhlásenie uverejnené podnikmi v súlade s odsekom 1 tohto článku sprístupnili verejnosti aspoň v jednom z úradných jazykov Únie a bezplatne najneskôr 12 mesiacov po súvahovom dni účtovného roka, za ktorý je správa vypracovaná, na webovom sídle:

                                          a)

                                          podniku, ak sa uplatňuje článok 48b ods. 1;

                                          b)

                                          dcérskeho podniku alebo prepojeného podniku, ak sa uplatňuje článok 48b ods. 4, alebo

                                          c)

                                          pobočky alebo podniku, ktorý otvoril pobočku alebo prepojeného podniku, ak sa uplatňuje článok 48b ods. 5.

                              3.   Členské štáty môžu oslobodiť podniky od uplatňovania pravidiel stanovených v odseku 2 tohto článku, ak sa správa s informáciami o dani z príjmov uverejnená v súlade s odsekom 1 tohto článku súbežne sprístupní verejnosti v elektronickom formáte na podávanie správ, ktorý je strojovo čitateľný, na webovom sídle registra uvedeného v článku 16 smernice (EÚ) 2017/1132, a to bezplatne akejkoľvek tretej strane so sídlom v Únii. Webové sídlo podnikov a pobočiek uvedené v odseku 2 tohto článku obsahuje informácie o uvedenej výnimke a odkaz na webové sídlo príslušného registra.

                              4.   Správa uvedená v článku 48b ods. 1, 4, 5, 6 a 7, a ak je to uplatniteľné, vyhlásenie uvedené v článku 48b ods. 4 a 5 uvedeného článku musia zostať prístupné na príslušnom webovom sídle počas najmenej piatich po sebe nasledujúcich rokov.

                           Článok 48e
                           Zodpovednosť za vypracovanie, uverejnenie a sprístupnenie správy s informáciami o dani z príjmov

                              1.   Členské štáty stanovia, aby členovia správnych, riadiacich a dozorných orgánov konečných materských podnikov alebo samostatných podnikov uvedených v článku 48b ods. 1, ktorí konajú v rámci právomocí, ktoré sú im pridelené podľa vnútroštátneho práva, mali kolektívnu zodpovednosť za zabezpečenie vypracovania, uverejnenia a sprístupnenia správy s informáciami o dani z príjmov v súlade s článkami 48b, 48c a 48d.

                              2.   Členské štáty stanovia, aby členovia správnych, riadiacich a dozorných orgánov dcérskych podnikov uvedených v článku 48b ods. 4 tejto smernice a osobay)poverené vykonávaním náležitostí zverejňovania podľa článku 41 smernice (EÚ) 2017/1132 pre pobočky, ako sa uvádza v článku 48b ods. 5 tejto smernice, konajúci v rámci právomocí, ktoré sú im pridelené podľa vnútroštátneho práva, mali kolektívnu zodpovednosť za zabezpečenie toho, aby sa podľa ich najlepších vedomostí a schopností správa s informáciami o dani z príjmov vypracovala spôsobom, ktorý je konzistentný prípadne je v súlade s článkami 48b a 48c, a uverejnila a sprístupnila v súlade s článkom 48d.

                           Článok 48f
                           Vyjadrenie štatutárneho audítora
                           V prípade, ak sa vyžaduje, aby v súvislosti s účtovnou závierkou podniku, na ktorý sa vzťahuje právo členského štátu, vykonal audit jeden alebo viacerí štatutárni audítori alebo audítorské spoločnosti, členské štáty musia vyžadovať, aby bolo v správe audítora uvedené, či sa za účtovný rok predchádzajúci účtovnému roku, za ktorý bola účtovná závierka podliehajúca auditu zostavená, od podniku vyžadovalo podľa článku 48b uverejniť správu s informáciami o dani z príjmov, a ak áno, či sa takáto správa uverejnila v súlade s článkom 48d.

                           Článok 48g
                           Dátum začiatku podávania správ s informáciami o dani z príjmov
                           Členské štáty zabezpečia, aby sa zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia, ktorými sa transponujú články 48a až 48f, uplatňovali najneskôr od dátumu začiatku prvého účtovného roka začínajúceho 22. júnom 2024 alebo neskôr.

                           Článok 48h
                           Doložka o preskúmaní
                           Do 22. júna 2027 Komisia predloží správu o dodržiavaní a o vplyve povinností podávať správy stanovených v článkoch 48a až 48f, a so zreteľom na situáciu na úrovni OECD, potrebu zabezpečiť dostatočnú úroveň transparentnosti a potrebu zachovať a zabezpečiť konkurenčné prostredie pre podniky a súkromné investície, preskúma a posúdi najmä, či by bolo vhodné rozšíriť povinnosť podávať správy s informáciami o dani z príjmov stanovenú v článku 48b na veľké podniky v zmysle vymedzenia v článku 3 ods. 4 a na veľké skupiny v zmysle vymedzenia v článku 3 ods. 7, ako aj rozšíriť obsah správy s informáciami o dani z príjmov uvedenú v článku 48c o ďalšie položky. V uvedenej správe Komisia posúdi aj vplyv, ktorý má predkladanie daňových informácií na súhrnnom základe pre daňové jurisdikcie tretích krajín, ako sa stanovuje v článku 48c ods. 5, a dočasné vynechanie informácií stanovené v článku 48c ods. 6 na účinnosť tejto smernice.
                           Komisia správu predloží Európskemu parlamentu a Rade spolu s prípadným legislatívnym návrhom.

                           (*1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/36/EÚ z 26. júna 2013 o prístupe k činnosti úverových inštitúcií a prudenciálnom dohľade nad úverovými inštitúciami, o zmene smernice 2002/87/ES a o zrušení smerníc 2006/48/ES a 2006/49/ES (Ú. v. EÚ L 176, 27.6.2013, s. 338)."

                           (*2)  Smernica Rady 2011/16/EÚ z 15. februára 2011 o administratívnej spolupráci v oblasti daní a zrušení smernice 77/799/EHS (Ú. v. EÚ L 64, 11.3.2011, s. 1)."

                           (*3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1132 zo 14. júna 2017 týkajúca sa niektorých aspektov práva obchodných spoločností (Ú. v. EÚ L 169, 30.6.2017, s. 46).“"

                        3.

                        V článku 49 sa vkladá tento odsek:

                           „3a.   Pred tým, ako Komisia prijme delegovaný akt, musí uskutočniť konzultácie s expertmi, ktorých určí každý členský štát v súlade so zásadami uvedenými v Medziinštitucionálnej dohode z 13. apríla 2016 o lepšej tvorbe práva (*4).

                           (*4)  Ú. v. EÚ L 123, 12.5.2016, s. 1.“"

            Článok 2
            Transpozícia

               1.   Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 22. júna 2023. Komisii bezodkladne oznámia znenie týchto ustanovení.
               Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.

               2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.

            Článok 3
            Nadobudnutie účinnosti
            Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.

            Článok 4
            Adresáti
            Táto smernica je určená členským štátom.

            V Štrasburgu 24. novembra 2021

                  Za Európsky parlament

                  predseda

               D. M. SASSOLI

                  Za Radu

                  predseda

               A. LOGAR

            (1)  Ú. v. EÚ C 487, 28.12.2016, s. 62.

            (2)  Pozícia Európskeho parlamentu z 27. marca 2019 (Ú. v. EÚ C 108, 26.3.2021, s. 623) a pozícia Rady v prvom čítaní z 28. septembra 2021 (zatiaľ neuverejnená v úradnom vestníku). Pozícia Európskeho parlamentu z 11. novembra 2021 (zatiaľ neuverejnená v úradnom vestníku).

            (3)  Ú. v. EÚ C 108, 26.3.2021, s. 8.

            (4)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/34/EÚ z 26. júna 2013 o ročných účtovných závierkach, konsolidovaných účtovných závierkach a súvisiacich správach určitých druhov podnikov, ktorou sa mení smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/43/ES a zrušujú smernice Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS (Ú. v. EÚ L 182, 29.6.2013, s. 19).

            (5)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/14/ES z 11. marca 2002 ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre informovanie a porady so zamestnancami v Európskom spoločenstve (Ú. v. ES L 80, 23.3.2002, s. 29).

            (6)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/36/EÚ z 26. júna 2013 o prístupe k činnosti úverových inštitúcií a prudenciálnom dohľade nad úverovými inštitúciami, o zmene smernice 2002/87/ES a o zrušení smerníc 2006/48/ES a 2006/49/ES (Ú. v. EÚ L 176, 27.6.2013, s. 338).

            (7)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1132 zo 14. júna 2017 týkajúca sa niektorých aspektov práva obchodných spoločností (Ú. v. EÚ L 169, 30.6.2017, s. 46).

            (8)  Smernica Rady 86/635/EHS z 8. decembra 1986 o ročnej účtovnej závierke a konsolidovaných účtoch bánk a iných finančných inštitúcií (Ú. v. ES L 372, 31.12.1986, s. 1).

            (9)  Smernica Rady 91/674/EHS z 19. decembra 1991 o ročných účtovných závierkach a konsolidovaných účtovných závierkach poisťovní (Ú. v. ES L 374, 31.12.1991, s. 7).

            (10)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 z 26. júna 2013 o prudenciálnych požiadavkách na úverové inštitúcie a o zmene nariadenia (EÚ) č. 648/2012 (Ú. v. EÚ L 176, 27.6.2013, s. 1).

            (11)  Smernica Rady 2011/16/EÚ z 15. februára 2011 o administratívnej spolupráci v oblasti daní a zrušení smernice 77/799/EHS (Ú. v. EÚ L 64, 11.3.2011, s. 1).

            (12)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 zo 16. februára 2011, ktorým sa ustanovujú pravidlá a všeobecné zásady mechanizmu, na základe ktorého členské štáty kontrolujú vykonávanie vykonávacích právomocí Komisie (Ú. v. EÚ L 55, 28.2.2011, s. 13).

            (13)  Pozri závery Rady o revidovanom zozname EÚ obsahujúcom jurisdikcie, ktoré nespolupracujú na daňové účely a prílohy k nim (Ú. v. EÚ C 413 I, 12.10.2021, s. 1).

            (14)  Rozsudok Súdneho dvora zo 4. decembra 1997, Verband deutscher Daihatsu-Händler, C-97/96, ECLI:EU:C:1997:581.