title: Piata Smernica Komisie 93/73/EHS z 9. septembra 1993 o metódach analýzy, ktoré sú potrebné na kontrolu zloženia kozmetických výrobkov

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31993L0073

Úradný vestník L 231 , 14/09/1993 S. 0034 - 0053 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 25 S. 0013  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 25 S. 0013

		Piata Smernica Komisie 93/73/EHSz 9. septembra 1993o metódach analýzy, ktoré sú potrebné na kontrolu zloženia kozmetických výrobkovKOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva,so zreteľom na smernicu Rady 76/768/EHS z 27. júla 1976 o aproximácii právnych predpisov členských štátov vzťahujúcich sa na kozmetické výrobky [1], naposledy zmenenú a doplnenú smernicou 93/35/EHS [2] a najmä na jej článok 8 ods.1,keďže smernica 76/768/EHS ustanovuje úradné testovanie kozmetických výrobkov s cieľom zabezpečiť, že budú vyhovovať podmienkam ustanoveným opatreniami spoločenstva týkajúcimi sa zloženia kozmetických výrobkov;keďže všetky metódy analýzy majú byť čím skôr ustanovené; keďže sa už uskutočnili štyri kroky stanovené v smernici Komisie 80/1335/EHS [3], zmenenej a doplnenej smernicou 87/143/EHS [4], a v smernici Komisie 82/434/EHS [5], zmenenej a doplnenej smernicou 90/207/EHS [6] a v smerniciach Komisie 83/514/EHS [7] a 85/490/EHS [8]; keďže piaty krok predstavujú dôkaz a stanovenie dusičnanu strieborného, dôkaz a stanovenie sulfidu seleničitého v šampónoch proti lupinám, stanovenie rozpustného bária a rozpustného stroncia v pigmentoch vo forme solí alebo komplexov, dôkaz a stanovenie benzylalkoholu, dôkaz zirkónia a stanovenie zirkónia, hliníka a chlóru v neaerosólových antiperspirantoch a dôkaz a stanovenie hexamidínu, dibrómhexamidínu, dibrómpropamidínu a chlórhexidínu;keďže opatrenia ustanovené touto smernicou sú v súlade so stanoviskom Výboru pre prispôsobenie smernice 76/768/EHS technickému pokroku,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Členské štáty podniknú všetky nevyhnutné opatrenia aby zabezpečili, že počas úradného testovania kozmetických výrobkov:- dôkaz a stanovenie dusičnanu strieborného,- dôkaz a stanovenie sulfidu seleničitého v šampónoch proti lupinám,- stanovenie rozpustného bária a rozpustného stroncia v pigmentoch vo forme solí alebo komplexov,- dôkaz a stanovenie benzylalkoholu,- dôkaz zirkónia a stanovenie zirkónia, hliníka a chlóru v neaerosólových antiperspirantoch,- dôkaz a stanovenie hexamidínu, dibrómhexamidínu, dibrómpropamidínu a chlórhexidínu,sa bude uskutočňovať v súlade s metódami opísanými v prílohe.Článok 21. Členské štáty prijmú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na prispôsobenie sa tejto smernici najneskôr do 30. septembra 1994. Budú o tom bezodkladne informovať Komisiu.Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.2. Členské štáty oznámia Komisii znenie ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijali v oblasti pôsobnosti tejto smernice.Článok 3Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 9. septembra 1993Za KomisiuChristiane Scrivenerčlenka Komisie[1] Ú. v. ES L 262, 27.9.1976, s. 169.[2] Ú. v. ES L 151, 23.6.1993, s. 32.[3] Ú. v. ES L 383, 31.12.1980, s. 27.[4] Ú. v. ES L 57, 27.2.1987, s. 56.[5] Ú. v. ES L 185, 30.6.1982, s. 1.[6] Ú. v. ES L 108, 28.4.1990, s. 92.[7] Ú. v. ES L 291, 24.10.1983, s. 9.[8] Ú. v. ES L 295, 7.11.1985, s. 30.--------------------------------------------------PRÍLOHADÔKAZ A STANOVENIE DUSIČNANU STRIEBORNÉHO V KOZMETICKÝCH VÝROBKOCHA. Dôkaz1. Rozsah a oblasť použitiaTáto metóda opisuje dôkaz dusičnanu strieborného ako striebra v kozmetických výrobkoch na báze vody.2. PrincípStrieborné ióny sa dokazujú pomocou ich charakteristickej bielej zrazeniny, ktorú vytvárajú s chloridovými iónmi.3. ČinidláVšetky činidlá musia byť analyticky čisté.3.1. Roztok kyseliny chlorovodíkovej, 2 M3.2. Roztok amoniaku: koncentrovaný roztok hydroxidu amónneho (ρ20 = 0,88 g/ml) sa zriedi rovnakým množstvom vody a premieša sa.3.3. Roztok kyseliny dusičnej, 2 M4. Prístroje a pomôcky4.1. Bežné laboratórne vybavenie4.2. Centrifúga5. Postup5.1. K približne 1 g vzorky v centrifugačnej kyvete sa pridáva po kvapkách 2 M roztok kyseliny chlorovodíkovej (3.1) do úplného vyzrážania; premieša sa a odstredí.5.2. Supernatantová kvapalina sa zleje a zrazenina sa jedenkrát premyje piatimi kvapkami studenej vody. Voda po premytí sa vyleje.5.3. Do centrifugačnej kyvety sa pridá množstvo vody rovnaké, ako je množstvo zrazeniny. Za stáleho miešania sa zahreje do varu.5.4. Za tepla sa odstredí; supernatatová kvapalina sa zleje.5.5. Ku zrazenine sa pridá niekoľko kvapiek roztoku amoniaku (3.2); premieša sa a odstredí.5.6. K jednej kvapke supernatantovej kvapaliny na sklenom sklíčku sa pridá niekoľko kvapiek 2 M roztoku kyseliny dusičnej (3.3).5.7. Biela zrazenina je dôkazom prítomnosti strieborných iónov.B. Stanovenie1. Rozsah a oblasť použitiaTáto metóda je vhodná na stanovenie dusičnanu strieborného ako striebra v kozmetických výrobkoch určených na farbenie mihalníc alebo obočia.2. PrincípStriebro vo výrobku sa stanoví pomocou atómovej absorpčnej spektrometrie.3. ČinidláVšetky činidlá musia byť analyticky čisté.3.1. Roztok kyseliny dusičnej, 0,02 M3.2. Štandardné roztoky striebra3.2.1. Zásobný štandardný roztok striebra, 1000 μg/ml v 0,5 M roztoku kyseliny dusičnej ("SpectrosoL" alebo ekvivalent)3.2.2. Štandardný roztok striebra, 100 μg/ml: do 100 ml odmernej banky sa pipetou prenesie 10 ml štandardného zásobného roztoku striebra (3.2.l). Doplní sa 0,02 M roztokom kyseliny dusičnej (3.1) po značku a premieša sa. Tento štandardný roztok má byť čerstvo pripravený a skladovaný vo fľaši z tmavého skla.4. Prístroje a pomôcky4.1. Bežné laboratórne vybavenie4.2. Atómový absorpčný spektrofotometer vybavený striebornou výbojkou s dutou katódou5. Postup5.1. Príprava vzorkyPresne sa naváži približne 0,1 g (m gramov) homogénnej vzorky výrobku. Kvantitatívne sa prenesie do jednolitrovej odmernej banky a doplní sa 0,02 M roztokom kyseliny dusičnej (3.1) po značku a premieša sa.5.2. Podmienky pre atómovú absorpčnú spektroskopiuPlameň: vzduch-acetylén | |Vlnová dĺžka: 338,3 nm | |Korekcia pozadia: áno | |Podmienky pre palivo: | ochudobnené; pre maximálnu absorbanciu je potrebné optimalizovať výšku horáka a podmienky spaľovania. |5.3. Kalibrácia5.3.1. Do série 100 ml odmerných baniek sa pipetou prenesie 1,0, 2,0, 3,0, 4,0 a 5,0 ml štandardného roztoku striebra (3.2.2). Objem v každej banke sa doplní 0,02 M roztokom kyseliny dusičnej (3.1) po značku a premieša sa. Tieto roztoky v uvedenom poradí obsahujú 1,0, 2,0, 3,0, 4,0 a 5,0 μg striebra na mililiter.5.3.2. Zmeria sa absorbancia 0,02 M roztoku kyseliny dusičnej (3.1) a získaná hodnota sa použije pre kalibračnú krivku ako zzodpovedajúca nulovej koncentrácii striebra. Zmeria sa absorbancia každého kalibračného štandardného roztoku striebra (5.3.1). Zostrojí sa kalibračná krivka závislosti absorbancie od koncentrácie striebra.5.4. StanovenieZmeria sa absorbancia roztoku vzorky (5.1). Z kalibračnej krivky sa odčíta koncentrácia striebra zzodpovedajúca hodnote absorbancie nameranej pre roztok vzorky.6. VýpočetObsah dusičnanu strieborného vo vzorke v hmotnostných percentách (% hmotn.) sa vypočíta s použitím vzorca:% (hmotn.) dusičnanu strieborného,v ktorom:m = hmotnosť vzorky odobratej na analýzu (5.1), v gramoch;ac = koncentrácia striebra v roztoku vzorky (5.1) odčítaná z kalibračnej krivky, v mikrogramoch na mililiter.7. Opakovateľnosť [1]Pre obsah dusičnanu strieborného 4 % (hmotn.) by rozdiel medzi výsledkami dvoch paralelne uskutočnených stanovení na tej istej vzorke nemal presiahnuť 0,05 % (hmotn.).DÔKAZ A STANOVENIE SULFIDU SELENIČITÉHO V ŠAMPÓNOCH PROTI LUPINÁMA. Dôkaz1. Rozsah a oblasť použitiaTáto metóda opisuje dôkaz sulfidu seleničitého ako selénu v šampónoch proti lupinám.2. PrincípSelén sa dokazuje na základe charakteristického žltého až oranžového sfarbenia vznikajúceho pri jeho reakcii s močovinou a jodidom draselným.3. ČinidláVšetky činidlá musia byť analyticky čisté.3.1. Kyselina dusičná, koncentrovaná (ρ20 = 1,42 g/ml).3.2. Močovina3.3. Roztok jodidu draselného, 10 % (hmotn.): 10 g jodidu draselného sa rozpustí v 100 ml vody4. Prístroje a pomôcky4.1. Bežné laboratórne vybavenie4.2. Digesčná banka (vylúhovacia) s objemom 100 ml4.3. Digestor s vyhrievacím blokom4.4. Filtračný papier (Whatman č. 42 alebo jeho ekvivalent) alebo 0,45 μm membránový filter5. Postup5.1. K približne 1 g šampónu v digesčnej banke (4.2) sa pridá 2,5 ml koncentrovanej kyseliny dusičnej (3.1) a nechá sa vylúhovať v digestore s vyhrievacím blokom (4.3) pri 150 °C počas 30 minút.5.2. Vylúhovaná vzorka sa zriedi 25 ml vody a prefiltruje sa cez filtračný papier alebo 0,45 μm membránový filter (4.4).5.3. K 2,5 ml filtrátu sa pridá 5 ml vody, 2,5 g močoviny (3.2) a zahreje sa do varu. Ochladí sa a pridá sa 1 ml roztoku jodidu draselného (3.3).5.4. Žlté až oranžové sfarbenie, ktoré státím rýchlo tmavne, je dôkazom prítomnosti selénu.B. Stanovenie1. Rozsah a oblasť použitiaTáto metóda je vhodná na stanovenie sulfidu seleničitého ako selénu v šampónoch proti lupinám, ktoré obsahujú do 4,5 % (hmotn.) sulfidu seleničitého.2. PrincípVzorka sa vylúhuje kyselinou dusičnou a selén sa vo výslednom produkte výluhu stanoví pomocou atómovej absorpčnej spektrometrie.3. ČinidláVšetky činidlá musia byť analyticky čisté.3.1. Kyselina dusičná, koncentrovaná (ρ20 = 1,42 g/ml)3.2. Roztok kyseliny dusičnej, 5 % (obj.): 50 ml kyseliny dusičnej (3.1) sa za stáleho miešania pridá do 500 ml vody v kadičke. Tento roztok sa prenesie do jednolitrovej odmernej banky a doplní sa vodou po značku.3.3. Štandardný zásobný roztok selénu, 1000 μg/ml v 0,5 M roztoku kyseliny dusičnej ("SpectrosoL" alebo ekvivalent)4. Prístroje a pomôcky4.1. Bežné laboratórne vybavenie4.2. Digesčná banka (vylúhovacia), s objemom 100 ml4.3. Digestor s vyhrievacím blokom4.4. Filtračný papier (Whatman č. 42 alebo jeho ekvivalent) alebo 0,45 μm membránový filter4.5. Atómový absorpčný spektrofotometer vybavený selénovou výbojkou s dutou katódou5. Postup5.1. Príprava vzorky5.1.1. Do digesčnej banky (4.2) sa presne naváži približne 0,2 g (m gramov) homogénnej vzorky šampónu.5.1.2. Pridá sa 5 ml koncentrovanej kyseliny dusičnej (3.1) a nechá sa vylúhovať na 30 minút pri 150 °C v digestore s vyhrievacím blokom (4.3).5.1.3. Roztok sa nechá ochladiť a zriedi sa 100 ml vody. Prefiltruje sa cez filtračný papier alebo 0,45 μm membránový filter (4.4) a prefiltrovaný roztok sa odloží na stanovenie.5.2. Podmienky pre atómovú absorpčnú spektroskopiuPlameň: vzduch-acetylén | |Vlnová dĺžka: 196,0 nm | |Korekcia pozadia: áno | |Podmienky pre palivo: | ochudobnené; pre maximálnu absorbanciu je potrebné optimalizovať výšku horáka a podmienky spaľovania. |5.3. Kalibrácia5.3.1. Do série 100 ml odmerných baniek sa pipetou prenesie 1,0, 2,0, 3,0, 4,0 a 5,0 ml štandardného zásobného roztoku selénu (3.3). Objem v každej banke sa doplní 5 % (obj.) roztokom kyseliny dusičnej (3.2) po značku a premieša sa. Tieto roztoky obsahujú v uvedenom poradí 10, 20, 30, 40 a 50 μg selénu na mililiter.5.3.2. Zmeria sa absorbancia 5 % (obj.) roztoku kyseliny dusičnej (3.2) a získaná hodnota sa použije pre kalibračnú krivku ako zzodpovedajúca nulovej koncentrácii selénu. Zmeria sa absorbancia každého kalibračného štandardného roztoku selénu (5.3.1). Zostrojí sa kalibračná krivka závislosti absorbancie od koncentrácie selénu.5.4. StanovenieZmeria sa absorbancia roztoku vzorky (5.1.3). Z kalibračnej krivky sa odčíta koncentrácia selénu zzodpovedajúca hodnote absorbancie nameranej v roztoku vzorky.6. VýpočetObsah sulfidu seleničitého vo vzorke v hmotnostných percentách (% hmotn.) sa vypočíta s použitím vzorca:% (hmotn.) sulfidu seleničitého,v ktorom:m = hmotnosť vzorky odobratej na analýzu (5.1.1), v gramoch;ac = koncentrácia selénu v roztoku vzorky (5.1.3) odčítaná z kalibračnej krivky, v mikrogramoch na mililiter.7. Opakovateľnosť [2]Pri obsahu sulfidu seleničitého 1 % (hmotn.) by rozdiel medzi výsledkami dvoch paralelne uskutočnených stanovení na tej istej vzorke nemal presiahnuť 0,05 % (hmotn.).STANOVENIE ROZPUSTNÉHO BÁRIA A ROZPUSTNÉHO STRONCIA V PIGMENTOCH VO FORME SOLÍ ALEBO KOMPLEXOVA. Stanovenie rozpustného bária1. Rozsah a oblasť použitiaTáto metóda opisuje postup extrakcie a stanovenia rozpustného bária v pigmentoch vo forme solí alebo komplexov.2. PrincípFarbivo sa extrahuje 0,07 M roztokom kyseliny chlorovodíkovej za definovaných podmienok a množstvo bária v extrakte sa stanoví pomocou atómovej absorpčnej spektrometrie.3. ČinidláVšetky činidlá musia byť analyticky čisté.3.1. Etanol, absolútny3.2. Roztok kyseliny chlorovodíkovej, 0,07 M3.3. Roztok kyseliny chlorovodíkovej, 0,5 M3.4. Roztok chloridu draselného, 8 % (hmotn.): 16 g chloridu draselného sa rozpustí v 200 ml 0,07 M roztoku kyseliny chlorovodíkovej (3.2).3.5. Štandardné roztoky bária3.5.1. Štandardný zásobný roztok bária, 1000 μg/ml v 0,5 M roztoku kyseliny dusičnej ("SpectrosoL" alebo ekvivalent)3.5.2. Štandardný roztok bária, 200 μg/ml: do 100 ml odmernej banky sa pipetou prenesie 20,0 ml štandardného zásobného roztoku bária (3.5.1). Doplní sa 0,07 M roztokom kyseliny chlorovodíkovej (3.2) po značku a premieša sa.4. Prístroje a pomôcky4.1. Bežné laboratórne vybavenie4.2. pH meter s presnosťou ± 0,2 jednotiek4.3. Trepačka na krúživý pohyb4.4. Membránový filter s veľkosťou pórov 0,45 μm.4.5. Atómový absorpčný spektrofotometer vybavený báriovou výbojkou s dutou katódou.5. Postup5.1. Príprava vzorky5.1.1. Do kužeľovitej banky sa presne naváži približne 0,5 g (m gramov) pigmentu. Pre zabezpečenie dostatočného objemu na efektívne miešanie sa nemá použiť banka s objemom menším ako 150 ml.5.1.2. Pipetou sa pridá 1,0 ml etanolu (3.1) a bankou sa krúži, aby sa zabezpečilo dôkladné navlhčenie pigmentu. Z byrety sa pridá presné množstvo 0,07 M roztoku kyseliny chlorovodíkovej (3.2) potrebné na dosiahnutie pomeru objemu kyseliny k hmotnosti pigmentu presne 50 mililitrov na gram. Celkový objem extraktu vrátane etanolu má byť V ml. Krúživým pohybom banky na 5 sekúnd sa zabezpečí dôkladné premiešanie obsahu.5.1.3. S použitím pH metra (4.2) sa odmeria pH výslednej suspenzie a ak je nad 1,5, po kvapkách sa pridáva 0,5 M roztok kyseliny chlorovodíkovej, kým pH nie je v rozmedzí 1,4 a 1,5.5.1.4. Zazátkuje sa a banka sa ihneď pretrepáva 60 minút v trepačke krúživým pohybom (4.3). Trepačka musí byť nastavená na dostatočne vysokú rýchlosť, aby sa vytvárala pena. Prefiltruje sa cez 0,45 μm membránový filter (4.4) a zachytáva sa filtrát. Extrakt sa nemá odstrediť na centrifúge pred prefiltrovaním. Do 50 ml odmernej banky sa pipetou prenesie 5,0 ml filtrátu; doplní sa 0,07 M roztokom kyseliny chlorovodíkovej (3.2) po značku a premieša sa. Tento roztok sa tiež použije na stanovenie stroncia (časť B).5.1.5. Do 100 ml odmernej banky sa pipetou prenesie 5,0 ml roztoku chloridu draselného (3.4) a alikvotná časť (WBa ml) zriedeného filtrátu (5.1.4), aby sa dosiahla predpokladaná koncentrácia medzi 3 a 10 μg bária na mililiter. (Alikvotná časť 10 ml by mala byť na úvod postačujúca). Doplní sa 0,07 M roztokom kyseliny chlorovodíkovej (3.2) po značku a premieša sa.5.1.6. Koncentrácia bária v roztoku (5.1.5) sa stanoví pomocou atómovej absorpčnej spektroskopie v ten istý deň.5.2. Podmienky pre atómovú absorpčnú spektroskopiuPlameň: oxid dusný/acetylén |Vlnová dĺžka: 553,5 nm |Korekcia pozadia: nie | |Podmienky pre palivo: | ochudobnené; pre maximálnu absorbanciu je potrebné optimalizovať výšku horáka a podmienky spaľovania. |5.3. Kalibrácia5.3.1. Do série 100 ml odmerných baniek sa pipetou prenesie 1,0, 2,0, 3,0, 4,0 a 5,0 ml štandardného roztoku bária (3.5.2). Do každej banky sa pipetou prenesie 5,0 ml roztoku chloridu draselného (3.4); doplní sa 0,07 M roztokom kyseliny chlorovodíkovej (3.2) po značku a premieša sa. Tieto roztoky obsahujú v uvedenom poradí u 2,0, 4,0, 6,0, 8,0 a 10,0 μg bária na mililiter.Podobne sa bez pridania štandardného roztoku bária pripraví slepý roztok.5.3.2. Zmeria sa absorbancia slepého roztoku (5.3.1) a získaná hodnota sa použije pri kalibračnej krivke ako zodpovedajúca nulovej koncentrácii bária. Zmeria sa absorbancia každého kalibračného štandardného roztoku bária (5.3.1). Zostrojí sa kalibračná krivka závislosti absorbancie od koncentrácie bária.5.4. StanovenieZmeria sa absorbancia roztoku vzorky (5.1.5). Z kalibračnej krivky sa odčíta koncentrácia bária zodpovedajúca hodnote absorbancie nameranej pre roztok vzorky.6. VýpočetObsah rozpustného bária v pigmente v hmotnostných percentách (% hmotn.) je daný vzorcom:% (hmotn.) rozpustného bária10W× m,v ktorom:m = hmotnosť vzorky odobratej na analýzu (5.1.1), v gramoch;c = koncentrácia bária v roztoku vzorky (5.1.5) odčítaná z kalibračnej krivky, v mikrogramoch na mililiter;V = celkový objem extraktu v mililitroch (5.1.2);aWBa = objem extraktu odobratého v 5.1.5, v mililitroch.7. OpakovateľnosťNajlepší dosiahnuteľný odhad opakovateľnosti (ISO 5725) pre túto metódu je 0,3 % pri obsahu rozpustného bária 2 % (hmotn.).8. Poznámky8.1. Za určitých podmienok môže byť absorbancia bária zvýšená v dôsledku prítomnosti vápnika. Jeho príspevok môže byť potlačený pridaním horečnatých iónov v koncentrácii 5 g na liter [3].8.2. Povolené je použitie optickej emisnej spektrometrie s indukčne viazanou plazmou ako alternatívy plameňovej atómovej absorpčnej spektrometrie.B. Stanovenie rozpustného stroncia1. Rozsah a oblasť použitiaTáto metóda opisuje postup extrakcie a stanovenia rozpustného stroncia v pigmentoch vo forme solí alebo komplexov.2. PrincípPigment sa extrahuje 0,07 M roztokom kyseliny chlorovodíkovej za definovaných podmienok a množstvo stroncia v extrakte sa stanoví pomocou atómovej absorpčnej spektrometrie.3. ČinidláVšetky činidlá musia byť analyticky čisté.3.1. Etanol, absolútny3.2. Roztok kyseliny chlorovodíkovej, 0,07 M3.3. Roztok chloridu draselného, 8 % (hmotn.): 16 g chloridu draselného sa rozpustí v 200 ml 0,07 M roztoku kyseliny chlorovodíkovej (3.2).3.4. Štandardné roztoky stroncia3.4.1. Štandardný zásobný roztok stroncia, 1000 μg/ml v 0,5 M roztoku kyseliny dusičnej ("SpectrosoL" alebo ekvivalent)3.4.2. Štandardný roztok stroncia, 100 μg/ml: do 100 ml odmernej banky sa pipetou prenesie 10,0 ml štandardného zásobného roztoku stroncia (3.4.1). Doplní sa 0,07 M roztokom kyseliny chlorovodíkovej (3.2) po značku a premieša sa.4. Prístroje a pomôcky4.1. Bežné laboratórne vybavenie4.2. Membránový filter s veľkosťou pórov 0,45 μm4.3. Atómový absorpčný spektrofotometer vybavený stronciovou výbojkou s dutou katódou5. Postup5.1. Príprava vzorkyNa stanovenie obsahu rozpustného stroncia sa použije roztok pripravený v A.5.1.45.1.1. Do 100 ml odmernej banky sa pipetou prenesie 5,0 ml roztoku chloridu draselného (3.3) a alikvotná časť (WSr ml) zriedeného filtrátu (A.5.1.4), aby sa dosiahla predpokladaná koncentrácia medzi 2 a 5 μg stroncia na mililiter. (Alikvotná časť 25 ml by mala byť na úvod postačujúca). Doplní sa 0,07 M roztokom kyseliny chlorovodíkovej (3.2) po značku a premieša sa.5.1.2. Koncentrácia stroncia v roztoku (5.1.1) sa stanoví pomocou atómovej absorpčnej spektroskopie v ten istý deň.5.2. Podmienky pre atómovú absorpčnú spektroskopiuPlameň: oxid dusný/acetylén |Vlnová dĺžka: 460,7 nm |Korekcia pozadia: nie | |Podmienky pre palivo: | ochudobnené; pre maximálnu absorbanciu je potrebné optimalizovať výšku horáka a podmienky spaľovania. |5.3. Kalibrácia5.3.1. Do série 100 ml odmerných baniek sa pipetou prenesie 1,0, 2,0, 3,0, 4,0 a 5,0 ml štandardného roztoku stroncia (3.4.2). Do každej banky sa pipetou prenesie 5,0 ml roztoku chloridu draselného (3.3); doplní sa 0,07 M roztokom kyseliny chlorovodíkovej (3.2) po značku a premieša sa. Tieto roztoky obsahujú v uvedenom poradí 1,0, 2,0, 3,0, 4,0 a 5,0 μg stroncia na mililiter.Podobne sa bez pridania štandardného roztoku stroncia pripraví slepý roztok.5.3.2. Zmeria sa absorbancia slepého roztoku (5.3.1) a získaná hodnota sa použije v kalibračnej krivke ako zodpovedajúca nulovej koncentrácii stroncia. Zmeria sa absorbancia každého kalibračného štandardného roztoku stroncia (5.3.1). Zostrojí sa kalibračná krivka závislosti absorbancie od koncentrácie stroncia.5.4. StanovenieZmeria sa absorbancia roztoku vzorky (5.1.1). Z kalibračnej krivky sa odčíta koncentrácia stroncia zodpovedajúca hodnote absorbancie nameranej pre roztok vzorky.6. VýpočetObsah rozpustného stroncia v pigmente (% hmotn.) je daný vzorcom:% (hmotn.) rozpustného stroncia10W× m,v ktorom:m = hmotnosť vzorky odobratej na analýzu (A.5.1.1), v gramoch;c = koncentrácia stroncia v roztoku vzorky (5.1.1) odčítaná z kalibračnej krivky, v mikrogramoch na mililiter;V = celkový objem extraktu v mililitroch (A.5.1.2);aWSr = objem extraktu odobratého v 5.1.1, v mililitroch.7. OpakovateľnosťNajlepší dosiahnuteľný odhad opakovateľnosti (ISO 5725) pre túto metódu je 0,09 % pri obsahu rozpustného stroncia 0,6 % (hmotn.).8. PoznámkaPovolené je použitie optickej emisnej spektrometrie s indukčne viazanou plazmou ako alternatívy plameňovej atómovej absorpčnej spektrometrie.DÔKAZ A STANOVENIE BENZYLALKOHOLU V KOZMETICKÝCH VÝROBKOCHA. Dôkaz1. Rozsah a oblasť použitiaTáto metóda opisuje dôkaz benzylalkoholu v kozmetických výrobkoch.2. PrincípBenzylalkohol sa dokazuje prostredníctvom tenkovrstvovej chromatografie na silikagélových platniach.3. ČinidláVšetky činidlá musia byť analyticky čisté.3.1. Benzylalkohol3.2. Chloroform3.3. Etanol, absolútny3.4. n-Pentán3.5. Vyvíjacie rozpúšťadlo: dietyléter3.6. Štandardný roztok benzylalkoholu: do 100 ml odmernej banky sa naváži 0,1 g benzylalkoholu (3.1), doplní sa etanolom (3.3) po značku a premieša sa.3.7. Tenkovrstvové chromatografické platne, sklené, 100 × 200 mm alebo 200 × 200 mm, potiahnuté 0,25 mm vrstvou silikagélu 60 F254.3.8. Detekčné činidlo: kyselina fosforečnano-dodekamolybdénová, 10 % (m/V) v etanole (3.3).4. Prístroje a pomôcky4.1. Bežné zariadenie pre tenkovrstvovú chromatografiu4.2. Chromatografická vyvíjacia komora s dvojitým žliabkom, s celkovými rozmermi približne 80 mm × 230 mm × 240 mm4.3. Chromatografický papier: Whatman alebo ekvivalent4.4. Ultrafialová lampa s vlnovou dĺžkou 254 nm5. Postup5.1. Príprava vzorkyDo 10 ml odmernej banky sa naváži 1,0 g analyzovaného výrobku. Pridajú sa 3 ml chloroformu (3.2) a intenzívne sa pretrepáva, kým sa výrobok nerozdisperguje. Doplní sa etanolom (3.3) po značku a intenzívne sa pretrepáva do vzniku číreho alebo takmer číreho roztoku.5.2. Tenkovrstvová chromatografia5.2.1. Chromatografická vyvíjacia komora (4.2) sa nasýti n-pentánom (3.4) podľa nasledovného postupu: stena komory susedná k zadnému žliabku sa potiahne chromatografickým papierom (4.3) tak, aby spodný okraj papiera bol v žliabku. Zadný žliabok sa naplní 25 ml npentánu (3.4) naliatím tohto roztoku po povrchu chromatografického papiera. Ihneď sa uzavrie vrchnákom a nechá sa stáť 15 minút.5.2.2. Na vhodné body na čiare štartu chromatografickej platne (3.7) sa nanesie 10 μl roztoku vzorky (5.1) a 10 μl štandardného roztoku benzylalkoholu (3.6). Platňa sa nechá sa vyschnúť.5.2.3. Do predného žliabku vyvíjacej komory sa pipetou prenesie 10 ml dietyléteru (3.5) a následne sa do rovnakého žliabku ihneď umiestni platňa (5.2.2). Vyvíjacia komora sa rýchlo uzavrie vrchnákom a platňa sa nechá vyvíjať do vzdialenosti 150 mm. Platňa sa vyberie z chromatografickej vyvíjacej komory a nechá sa vyschnúť pri laboratórnej teplote.5.2.4. Platňa (5.2.3) sa pozoruje pod ultrafialovým svetlom a označí sa poloha fialových škvŕn. Platňa sa postrieka roztokom detekčného činidla (3.8) a potom sa zahrieva asi 15 minút na 120 °C. Benzylalkohol sa prejaví ako tmavomodrá škvrna.5.2.5. Vypočíta sa RF hodnota škvrny získanej z štandardného roztoku benzylalkoholu. Tmavomodrá škvrna s rovnakou RF hodnotou získaná z roztoku vzorky je dôkazom prítomnosti benzylalkoholu.Detekčný limit: 0,1 μg benzylalkoholu.B. Stanovenie1. Rozsah a oblasť použitiaTáto metóda opisuje stanovenie benzylalkoholu v kozmetických výrobkoch.2. DefiníciaMnožstvo benzylalkoholu stanovené touto metódou sa vyjadrí v hmotnostných percentách (% hmotn.).3. PrincípVzorka sa extrahuje metanolom a množstvo benzylalkoholu v extrakte sa stanoví vysoko účinnou kvapalinovou chromatografiou (HPLC).4. ČinidláVšetky činidlá musia byť analyticky čisté a podľa potreby vhodné pre HPLC.4.1 Metanol4.2. 4-Etoxyfenol4.3. Benzylalkohol4.4. Mobilná fáza: metanol (4.1)/voda (45: 55; obj. diely)4.5. Zásobný roztok benzylalkoholu: do 100 ml odmernej banky sa presne naváži približne 0,1 g benzylalkoholu (4.3). Doplní sa metanolom (4.1) po značku a premieša sa.4.6. Zásobný roztok vnútorného štandardu: do 100 ml odmernej banky sa presne naváži približne 0,1 g 4-etoxyfenolu (4.2). Doplní sa metanolom (4.1) po značku a premieša sa.4.7. Štandardné roztoky: do série 25 ml odmerných baniek sa pipetou prenesú množstvá zásobného roztoku benzylalkoholu (4.5) a zásobného roztoku vnútorného štandardu (4.6) podľa sérii v nižšie uvedenej tabuľke. Doplnia sa metanolom (4.1) po značku a premiešajú sa.Štandardný roztok | Koncentrácia benzylalkoholu | Koncentrácia 4-etoxyfenolu |pridá sa ml (4.5) | μg/ml | pridá sa ml (4.6) | μg/ml |I | 0,5 | 20 | 2,0 | 80 |II | 1,0 | 40 | 2,0 | 80 |III | 2,0 | 80 | 2,0 | 80 |IV | 3,0 | 120 | 2,0 | 80 |V | 5,0 | 200 | 2,0 | 80 |5. Prístroje a pomôcky5.1. Bežné laboratórne vybavenie5.2. Vysoko účinný kvapalinový chromatograf s ultrafialovým detektorom s nastaviteľnou vlnovou dĺžkou a 10 μl dávkovacou slučkou5.3. Analytická kolóna: 250 mm × 4,6 mm kolóna z nehrdzavejúcej ocele naplnená 5 μm Sperisorbom ODS alebo jej ekvivalent.5.4. Vodný kúpeľ5.5. Ultrazvukový kúpeľ5.6. Centrifúga5.7. Centrifugačné kyvety s objemom 15 ml6. Postup6.1. Príprava vzorky6.1.1. Do centrifugačnej kyvety (5.7) sa presne naváži približne 0,1 g (m gramov) vzorky a pridá sa 5 ml metanolu (4.1).6.1.2. Zahrieva sa 10 minút na vodnom kúpeli temperovanom na 50 °C, potom sa kyveta umiestni do ultrazvukového kúpeľa (5.5), kým sa vzorka dôkladne nerozdisperguje.6.1.3. Ochladí sa, potom sa päť minút odstreďuje na centrifúge pri 3500 ot./min.6.1.4. Supernatantová kvapalina sa prenesie do 25 ml odmernej banky.6.1.5. Vzorka sa znova extrahuje ďalšími 5 ml metanolu (4.1). Extrakty sa spoja do 25 ml odmernej banky.6.1.6. Do 25 ml odmernej banky sa pipetou prenesie 2,0 ml štandardného roztoku vnútorného štandardu (4.6). Doplní sa metanolom (4.1) po značku a premieša sa. Tento roztok sa použije na stanovenia v stupni analýzy opísanej v 6.4.6.2. Chromatografia6.2.1. Vysoko účinný kvapalinový chromatograf (5.2) sa nastaví bežným spôsobom. Prietoková rýchlosť mobilnej fázy (4.4) sa nastaví na 2,0 ml za minútu.6.2.2. Vlnová dĺžka UV detektora (5.2) sa nastaví na 210 nm.6.3. Kalibrácia6.3.1. Nastrekne sa 10 μl každého štandardného roztoku benzylalkoholu (4.7) a merajú sa plochy píkov benzylalkoholu a 4-etoxyfenolu.6.3.2. Pre každý štandardný roztok benzylalkoholu (4.7) sa vypočíta pomer plochy píku benzylalkoholu k 4-etoxyfenolu. Nanesením týchto pomerov na os y a odpovedajúcich koncentrácií benzylalkoholu v μg na mililiter na os x sa zostrojí kalibračná krivka.6.4. Stanovenie6.4.1. Nastrekne sa 10 μl roztoku vzorky (6.1.6) a merajú sa plochy píkov benzylalkoholu a 4-etoxyfenolu. Vypočíta sa pomer plochy píku benzylalkoholu k 4-etoxyfenolu. Tento postup sa opakuje s ďalšou 10 μl alikvotnou časťou roztoku vzorky, kým sa nedosiahnu zhodné výsledky.6.4.2. Z kalibračnej krivky (6.3.2) sa odčíta koncentrácia benzylalkoholu zodpovedajúca pomeru plochy píkov benzylalkoholu a 4-etoxyfenolu.7. VýpočetObsah benzylalkoholu vo vzorke v hmotnostných percentách sa vypočíta s použitím vzorca:% (hmotn.) benzylalkoholu,v ktorom:m = hmotnosť vzorky odobratej na analýzu (6.1.1), v gramoch;ac = koncentrácia benzylalkoholu v roztoku vzorky (6.1.6) odčítaná z kalibračnej krivky, v mikrogramoch na mililiter.8. Opakovateľnosť [5]Pre obsah benzylalkoholu 1 % (hmotn.) by rozdiel medzi výsledkami dvoch paralelne uskutočnených stanovení na tej istej vzorke nemal presiahnuť 0,10 % (hmotn.).DÔKAZ ZIRKÓNIA A STANOVENIE ZIRKÓNIA, HLINÍKA A CHLÓRU V NEAEROSÓLOVÝCH ANTIPERSPIRANTOCHMetóda pozostáva s piatich stupňov:A. Dôkaz zirkóniaB. Stanovenie zirkóniaC. Stanovenie hliníkaD. Stanovenie chlóruE. Výpočet pomeru atómov hliníka k atómom zirkónia a atómov hliníka plus zirkónia k atómom chlóruA. Dôkaz zirkónia1. Rozsah a oblasť použitiaTáto metóda opisuje dôkaz zirkónia v kozmetických výrobkoch typu neaerosólových antiperspirantov. Nepokúša sa opísať metódy vhodné na dôkaz komplexných hydroxid-chloridov hlinito-zirkoničitých [AlxZr(OH)yClz. n H2O].2. PrincípZirkónium sa dokazuje na základe charakteristickej červeno-fialovej zrazeniny vytváranej s alizarínovou červenou S v silne kyslom prostredí.3. ČinidláVšetky činidlá musia byť analyticky čisté.3.1. Koncentrovaná kyselina chlorovodíková, (ρ20 = 1,18 g/ml)3.2. Roztok alizarínovej červenej S (CI. 58005): 2 % (hmotn.) vodný roztok nátrium-alizarínsulfonátu4. Prístroje a pomôcky4.1. Bežné laboratórne vybavenie5. Postup5.1. 2 ml vody sa pridajú k asi 1 g vzorky v skúmavke. Zazátkuje sa a pretrepe.5.2. Pridajú sa tri kvapky roztoku alizarínovej červenej S (3.2), následne sa pridajú 2 ml koncentrovanej kyseliny chlorovodíkovej (3.1). Zazátkuje sa a pretrepe.5.3. Nechá sa stáť približne dve minúty.5.4. Červeno-fialovo sfarbený roztok supernatantu a zrazeniny je dôkazom prítomnosti zirkónia.B. Stanovenie zirkónia1. Rozsah a oblasť použitiaTáto metóda je vhodná na stanovenie zirkónia v komplexných hydroxid-chloridoch hlinito-zirkoničitých do maximálneho obsahu 7,5 % (hmotn.) zirkónia v neaerosólových antiperspirantoch.2. PrincípZirkónium sa extrahuje z výrobku v kyslom prostredí a stanoví sa pomocou atómovej absorpčnej spektrometrie.3. ČinidláVšetky činidlá musia byť analyticky čisté.3.1. Kyselina chlorovodíková, koncentrovaná (ρ20 = 1,18 g/ml)3.2. Roztok kyseliny chlorovodíkovej, 10 % (obj.): 100 ml kyseliny chlorovodíkovej (3.1) sa za stáleho miešania pridá do 500 ml vody v kadičke. Tento roztok sa prenesie do jednolitrovej odmernej banky a doplní sa vodou po značku.3.3. Štandardný zásobný roztok zirkónia, 1000 μg/ml v 0,5 M roztoku kyseliny chlorovodíkovej ("SpectrosoL" alebo ekvivalent).3.4. Chlorid hlinitý (hydratovaný) [AlCl3. 6 H2O]: činidlo: 22,6 g hexahydrátu chloridu hlinitého sa rozpustí v 250 ml 10 % (obj.) roztoku kyseliny chlorovodíkovej (3.2).3.5. Chlorid amónny – činidlo: 5,0 g chloridu amónneho sa rozpustí v 250 ml 10 % (obj.) roztoku kyseliny chlorovodíkovej (3.2).4. Prístroje a pomôcky4.1. Bežné laboratórne vybavenie4.2. Magnetické miešadlo s vyhrievacou platňou4.3. Filtračný papier (Whatman č. 41 alebo jeho ekvivalent)4.4. Atómový absorpčný spektrofotometer vybavený zirkóniovou výbojkou s dutou katódou5. Postup5.1. Príprava vzorky5.1.1. Do 150 ml kadičky sa presne naváži približne 1,0 g (m gramov) homogénnej vzorky výrobku. Pridá sa 40 ml vody a 10 ml koncentrovanej kyseliny chlorovodíkovej (3.1).5.1.2. Kadička sa umiestni na vyhrievaciu platňu magnetického miešadla (4.2). Spustí sa miešanie a zahreje sa do varu. Na vrch kadičky sa umiestni hodinové sklíčko, aby sa predišlo rýchlemu odpareniu. Varí sa päť minút, kadička sa odloží zo zdroja tepla a ochladí sa na laboratórnu teplotu.5.1.3. Obsah kadičky sa s použitím filtračného papiera (4.3) prefiltruje do 100 ml odmernej banky. Kadička sa opláchne dvoma 10 ml dávkami vody a voda z opláchnutia sa po prefiltrovaní pridá do banky. Doplní sa vodou po značku a premieša sa. Tento roztok sa tiež použije na stanovenie hliníka (časť C).5.1.4. Do 50 ml odmernej banky sa pipetou prenesie 20,00 ml roztoku vzorky (5.1.3), 5,00 ml roztoku činidla chloridu hlinitého (3.4) a 5,00 ml činidla roztoku chloridu amónneho (3.5). Doplní sa 10 % (obj.) roztokom kyseliny chlorovodíkovej (3.2) po značku a premieša sa.5.2. Podmienky pre atómovú absorpčnú spektroskopiuPlameň: oxid dusný/acetylén |Vlnová dĺžka: 360,1 nm |Korekcia pozadia: nie | |Podmienky pre palivo: | obohatené; pre maximálnu absorbanciu je potrebné optimalizovať výšku horáka a podmienky spaľovania. |5.3. Kalibrácia5.3.1. Do série 50 ml odmerných baniek sa pipetou prenesie 5,00, 10,00, 15,00, 20,00 a 25,00 ml štandardného zásobného roztoku zirkónia (3.3). Do každej odmernej banky sa pipetou pridá 5,00 ml činidla chloridu hlinitého (3.4) a 5,00 ml činidla chloridu amónneho (3.5). Objem sa doplní 10 % (obj.) roztokom kyseliny chlorovodíkovej (3.2) po značku a premieša sa. Tieto roztoky obsahujú v uvedenom poradí100, 200, 300, 400 a 500 μg zirkónia na mililiter.Podobne sa bez pridania štandardného roztoku zirkónia pripraví slepý roztok.5.3.2. Zmeria sa absorbancia slepého roztoku (5.3.1) a získaná hodnota sa použije pre kalibračnú krivku ako zodpovedajúca nulovej koncentrácii zirkónia. Zmeria sa absorbancia každého kalibračného štandardného roztoku zirkónia (5.3.1). Zostrojí sa kalibračná krivka závislosti hodnôt absorbancie na koncentrácii zirkónia.5.4. StanovenieZmeria sa absorbancia roztoku vzorky (5.1.4). Z kalibračnej krivky sa odčíta koncentrácia zirkónia zodpovedajúca hodnote absorbancie nameranej v roztoku vzorky.6. VýpočetObsah zirkónia vo vzorke v hmotnostných percentách sa vypočíta s použitím vzorca:% (hmotn.) zirkónia,v ktorom:m = hmotnosť vzorky odobratej na analýzu (5.1.1), v gramoch;ac = koncentrácia zirkónia v roztoku vzorky (5.1.4) odčítaná z kalibračnej krivky, v mikrogramoch na mililiter.7. Opakovateľnosť [6]Pre obsah zirkónia 3 % (hmotn.) by rozdiel medzi výsledkami dvoch paralelne uskutočnených stanovení na tej istej vzorke nemal presiahnuť 0,10 % (hmotn.).8. PoznámkaPovolené je použitie optickej emisnej spektrometrie s indukčne viazanou plazmou ako alternatívy plameňovej atómovej absorpčnej spektrometrie.C. Stanovenie hliníka1. Rozsah a oblasť použitiaTáto metóda je vhodná na stanovenie hliníka prítomného v komplexných hydroxid-chloridoch hlinito-zirkoničitých do maximálneho obsahu 12 % (hmotn.) hliníka v neaerosólových antiperspirantoch.2. PrincípHliník sa extrahuje z výrobku v kyslom prostredí a stanoví sa pomocou atómovej absorpčnej spektrometrie.3. ČinidláVšetky činidlá musia byť analyticky čisté.3.1. Kyselina chlorovodíková, koncentrovaná (ρ20 = 1,18 g/ml)3.2. Roztok kyseliny chlorovodíkovej, 1 % (obj.): 10 ml koncentrovanej kyseliny chlorovodíkovej (3.1) sa za stáleho miešania pridá do 500 ml vody v kadičke. Tento roztok sa prenesie do jednolitrovej odmernej banky a doplní sa vodou po značku.3.3. Štandardný zásobný roztok hliníka, 1000 μg/ml v 0,5 M roztoku kyseliny dusičnej ("SpectrosoL" alebo ekvivalent).3.4. Chlorid draselný – činidlo: 10,0 g chloridu draselného sa rozpustí v 250 ml 1 % (obj.) roztoku kyseliny chlorovodíkovej (3.2).4. Prístroje a pomôcky4.1. Bežné laboratórne vybavenie4.2. Atómový absorpčný spektrofotometer vybavený hliníkovou výbojkou s dutou katódou.5. Postup5.1. Príprava vzorkyNa stanovenie obsahu hliníka sa použije roztok pripravený v B.5.1.3.5.1.1. Do 100 ml odmernej banky sa pipetou prenesie 5,00 ml roztoku vzorky (B.5.1.3), 10,00 ml roztoku činidla chloridu draselného (3.4). Doplní sa 1 % (obj.) roztokom kyseliny chlorovodíkovej (3.2) po značku a premieša sa.5.2. Podmienky pre atómovú absorpčnú spektroskopiuPlameň: oxid dusný/acetylén |Vlnová dĺžka: 309,3 nm |Korekcia pozadia: nie | |Podmienky pre palivo: | obohatené; pre maximálnu absorbanciu je potrebné optimalizovať výšku horáka a podmienky spaľovania. |5.3. Kalibrácia5.3.1. Do série 100 ml odmerných baniek sa pipetou prenesie 1,00, 2,00, 3,00, 4,00 a 5,00 ml štandardného zásobného roztoku hliníka (3.3). Do každej odmernej banky sa pipetou pridá 10,00 ml činidla chloridu draselného (3.4). Objem sa doplní 1 % (obj.) roztokom kyseliny chlorovodíkovej (3.2) po značku a premieša sa.Podobne sa bez pridania štandardného roztoku hliníka pripraví slepý roztok.5.3.2. Zmeria sa absorbancia slepého roztoku (5.3.1) a získaná hodnota sa použije pre kalibračnú krivku ako zodpovedajúca nulovej koncentrácii hliníka. Zmeria sa absorbancia každého kalibračného štandardného roztoku hliníka. Zostrojí sa kalibračná krivka závislosti absorbancie od koncentrácie hliníka.5.4. StanovenieZmeria sa absorbancia roztoku vzorky (5.1.1). Z kalibračnej krivky sa odčíta koncentrácia hliníka zodpovedajúca hodnote absorbancie nameranej v roztoku vzorky.6. VýpočetObsah hliníka vo vzorke v hmotnostných percentách sa vypočíta s použitím vzorca:% (hmotn.) hliníka =,v ktorom:m = hmotnosť vzorky odobratej na analýzu (B.5.1.1), v gramoch;ac = koncentrácia hliníka v roztoku vzorky (5.1.1) odčítaná z kalibračnej krivky, v mikrogramoch na mililiter.7. Opakovateľnosť [7]Pre obsah hliníka 3,5 % (hmotn.) by rozdiel medzi výsledkami dvoch paralelne uskutočnených stanovení na tej istej vzorke nemal presiahnuť 0,10 % (hmotn.).8. PoznámkaPovolené je použitie optickej emisnej spektrometrie s indukčne viazanou plazmou ako alternatívy plameňovej atómovej absorpčnej spektrometrie.D. Stanovenie chlóru1. Rozsah a oblasť použitiaTáto metóda je vhodná na stanovenie chlóru prítomného ako chloridový ión v komplexných hydroxid-chloridoch hlinito-zirkoničitých v neaerosólových antiperspirantoch.2. PrincípChloridové ióny sa vo výrobku stanovia potenciometrickou titráciou štandardným roztokom dusičnanu strieborného.3. ČinidláVšetky činidlá musia byť analyticky čisté.3.1. Kyselina dusičná, koncentrovaná (ρ20 = 1,42 g/ml)3.2. Roztok kyseliny dusičnej, 5 % (obj.): 25 ml koncentrovanej kyseliny dusičnej (3.1) sa za stáleho miešania pridá do 250 ml vody v kadičke. Tento roztok sa prenesie do 500 ml odmernej banky a doplní sa vodou po značku.3.3. Acetón3.4. Dusičnan strieborný, 0,1 M roztok pre odmernú analýzu ("AnalaR" alebo ekvivalent).4. Prístroje a pomôcky4.1. Bežné laboratórne vybavenie4.2. Magnetické miešadlo s vyhrievacou platňou4.3. Strieborná elektróda4.4. Kalomelová referenčná elektróda4.5. pH/milivoltmeter vhodný pre potenciometrickú titráciu5. Postup5.1. Príprava vzorky5.1.1. Do 250 ml kadičky sa presne naváži približne 1,0 g (m gramov) homogénnej vzorky výrobku. Pridá sa 80 ml vody a 20 ml 5 % (obj.) roztoku kyseliny dusičnej (3.2).5.1.2. Kadička sa umiestni na vyhrievaciu platňu magnetického miešadla (4.2). Spustí sa miešanie a zahreje sa do varu. Na vrch kadičky sa umiestni hodinové sklíčko, aby sa predišlo rýchlemu odpareniu. Varí sa päť minút, kadička sa odloží zo zdroja tepla a ochladí sa na laboratórnu teplotu.5.1.3. Pridá sa 10 ml acetónu (3.3), elektródy (4.3 a 4.4) sa ponoria pod povrch roztoku a spustí sa miešanie. Titruje sa potenciometricky 0,1 M roztokom dusičnanu strieborného (3.4) a s cieľom stanovenia koncového bodu titrácie (V ml) sa zostrojí diferenciálna krivka.6. VýpočetObsah chlóru prítomného vo vzorke v hmotnostných percentách sa vypočíta s použitím vzorca:% (hmotn.) chlóru,v ktorom:m = hmotnosť vzorky odobratej na analýzu (5.1.1), v gramoch;aV = objem 0,1 M roztoku dusičnanu strieborného spotrebovaného na titráciu do koncového bodu (5.1.3), v mililitroch.7. Opakovateľnosť [8]Pre obsah chlóru 4 % (hmotn.) by rozdiel medzi výsledkami dvoch paralelne uskutočnených stanovení na tej istej vzorke nemal presiahnuť 0,10 % (hmotn.).E. Výpočet pomeru atómov hliníka k atómom zirkónia a atómov hliníka plus zirkónia k atómom chlóru1. Výpočet pomeru atómov hliníka k atómom zirkóniaPomer Al: Zr sa vypočíta s použitím vzorca:pomer Al: ZrAl %× 91,22Zr %× 26,982. Výpočet pomeru atómov hliníka plus zirkónia k atómom chlóruPomer (Al + Zr): Cl sa vypočíta s použitím vzorca:pomer (Al + Zr): ClAl %+Zr %35,45DÔKAZ A STANOVENIE HEXAMIDÍNU, DIBRÓMHEXAMIDÍNU, DIBRÓMPROPAMIDÍNU A CHLÓRHEXIDÍNU1. Rozsah a oblasť použitiaTáto metóda opisuje kvalitatívne a kvantitatívne stanovenie:- hexamidínu a jeho solí, vrátane isetionátu a 4-hydroxybenzoátu,- dibrómhexamidínu a jeho solí, vrátane isetionátu,- dibrómpropamidínu a jeho solí, vrátane isetionátu,- diacetátu, diglukonátu a dihydrochloridu chlórhexidínu v kozmetických výrobkoch.2. DefiníciaObsah hexamidínu, dibrómhexamidínu, dibrómpropamidínu a chlórhexidínu určený touto metódou sa vyjadrí v hmotnostných percentách (% hmotn.).3. PrincípDôkaz a stanovenie sa uskutočňujú iónovo-párovaciou vysoko účinnou chromatografiou (HPLC) na obrátenej fáze, nasledovanou ultrafialovou spektrofotometrickou detekciou. Hexamidín, dibrómhexamidín, dibrómpropamidín a chlórhexidín sa identifikujú na základe retenčných časov na chromatografickej kolóne.4. ČinidláVšetky činidlá musia byť analyticky čisté a podľa potreby musia byť vhodné pre HPLC.4.1. Metanol4.2. Sodná soľ kyseliny heptán-1-sulfónovej, monohydrát4.3. Kyselina octová, ľadová (ρ20 = 1,05 g/ml)4.4. Chlorid sodný4.5. Mobilné fázy4.5.1. Rozpúšťadlo I: 0,005 M roztok monohydrátu sodnej soli kyseliny heptán-1-sulfónovej (4.2) v metanole (4.1), s pH upraveným na hodnotu 3,5 s ľadovou kyselinou octovou (4.3).4.5.2. Rozpúšťadlo II: 0,005 M roztok monohydrátu sodnej soli kyseliny heptán-1-sulfónovej (4.2) vo vode, s pH upraveným na hodnotu 3,5 s ľadovou kyselinou octovou (4.3).Poznámka:Ak je potrebné vylepšiť tvar píkov, mobilné fázy môžu byť modifikované a pripravené nasledovne:- rozpúšťadlo I: 5,84 g chloridu sodného (4.4) a 1,1013 g monohydrátu sodnej soli kyseliny heptán-1-sulfónovej (4.2) sa rozpustí v 100 ml vody. Pridá sa 900 ml metanolu (4.1) a pH sa upraví na 3,5 s ľadovou kyselinou octovou (4.3),- rozpúšťadlo II: 5,84 g chloridu sodného (4.4) a 1,1013 g monohydrátu sodnej soli kyseliny heptán-1-sulfónovej (4.2) sa rozpustí v jednom litri vody a pH sa upraví na 3,5 s ľadovou kyselinou octovou (4.3).4.6. Diisetionát hexamidínu [C20H26N4O2. 2 C2H6O4S].4.7. Diisetionát dibrómhexamidínu [C20H24Br2N4O2. 2 C2H6O4S].4.8. Diisetionát dibrómpropamidínu [C17H18Br2N4O2. 2 C2H6O4S].4.9. Diacetát chlórhexidínu [C22H30Cl2N10. 2 C2H4O2].4.10. Referenčné roztoky: pripravia sa 0,05 % (m/V) roztoky každej zo štyroch konzervačných látok (4.6 až 4.9) v rozpúšťadle I (4.5.1).4.11. 3,4,4’-Trichlórkarbanilidu (trichlórkarbán).4.12. 4,4’-Dichlór-3’-(trifluórmetyl)karbanilid (halokarbán).5. Prístroje a pomôcky5.1. Bežné laboratórne vybavenie5.2. Vysoko účinný kvapalinový chromatograf s UV detektorom s nastaviteľnou vlnovou dĺžkou.5.3. Analytická kolóna: nehrdzavejúca oceľ, dĺžka 30 cm, vnútorný priemer 4 mm, naplnená s μ-Bondapackom C18, 10 μm alebo ekvivalent5.4. Ultrazvukový kúpeľ6. Dôkaz6.1. Príprava vzorkyDo 10 ml odmernej banky sa naváži približne 0,5 g vzorky a doplní sa rozpúšťadlom I (4.5.1) po značku. Banka sa umiestni na 10 minút do ultrazvukového kúpeľa (5.4). Roztok sa prefiltruje alebo odstredí na centrifúge. Pre chromatografiu sa zachytáva filtrát alebo supernatant.6.2. Chromatografia6.2.1. Gradient mobilnej fázyČas (min) | rozpúšťadlo I (% obj.) (4.5.1) | rozpúšťadlo II (% obj.) (4.5.2) |0 | 50 | 50 |15 | 65 | 35 |30 | 65 | 35 |45 | 50 | 50 |6.2.2. Prietoková rýchlosť mobilnej fázy (6.2.1) sa nastaví na 1,5 ml/min a teplota kolóny na 35 °C.6.2.3. Detektor sa nastaví na vlnovú dĺžku 264 nm.6.2.4. Nastrekne sa 10 μl každého z referenčných roztokov (4.10) a zaznamená sa ich chromatogram.6.2.5. Nastrekne sa 10 μl roztoku vzorky (6.1) a zaznamená sa jej chromatogram.6.3. Porovnaním retenčného času (retenčných časov) píku (píkov) zisteného (zistených) v 6.2.5 s retenčným časmi píkov referenčných roztokov získanými v 6.2.4 sa zistí, či je prítomný hexamidín, dibrómhexamidín, dibrómpropamidín alebo chlórhexidín.7. Stanovenie7.1. StanoveniePríprava štandardných roztokovAko vnútorný štandard sa použije jedna z konzervačných látok (4.6 až 4.9), ktorá nie je prítomná vo vzorke. Ak to nie je možné, môžu sa použiť trichlórkarbán (4.11) alebo halokarbán (4.12).7.1.1. 0,05 % (m/V) zásobný roztok v rozpúšťadle I (4.5.1) konzervačnej látky zistenej v 6.3.7.1.2. 0,05 % (m/V) zásobný roztok v rozpúšťadle I (4.5.1) konzervačnej látky vybratej ako vnútorný štandard.7.1.3. Pre každú identifikovanú konzervačnú látku sa pripravia štyri štandardné roztoky do série 10 ml odmerných baniek, prenesením množstiev zásobného roztoku zistenej konzervačnej látky (7.1.1) a primeraných množstiev zásobného roztoku vnútorného štandardu (7.1.2) podľa nižšie uvedenej tabuľky. Každá banka sa doplní rozpúšťadlom I (4.5.1) po značku a premieša sa.Štandardný roztok | Zásobný roztok vnútorného štandardu | Zásobný roztok konzervačnej látky, ktorej prítomnosť bola preukázaná |pridá sa ml (7.1.2) | pridá sa ml (7.1.1) | μg/ml |I | 1,0 | 0,5 | 25 |II | 1,0 | 1,0 | 50 |III | 1,0 | 1,5 | 75 |IV | 1,0 | 2,0 | 100 |7.2. Príprava vzorky7.2.1. Do 10 ml odmernej banky sa presne naváži približne 0,5 g (p gramov) vzorky, pridá sa 1,0 ml roztoku vnútorného štandardu (7.1.2) a 6 ml rozpúšťadla I (4.5.1) a premieša sa.7.2.2. Banka sa umiestni na 10 minút do ultrazvukového kúpeľa (5.4). Ochladí sa. Doplní sa rozpúšťadlom I po značku a premieša sa. Odstredí sa na centrifúge alebo sa prefiltruje cez skladaný filtračný papier. Pre chromatografiu sa zachytáva supernatant alebo, prípadne, filtrát.7.3. Chromatografia7.3.1. Gradient mobilnej fázy, prietoková rýchlosť, teplota kolóny a vlnová dĺžka detektora príslušenstva HPLC (5.2) sa nastavia na hodnoty, aké boli požadované v stupni dôkazu (6.2.1 až 6.2.3).7.3.2. Nastrekne sa 10 μl roztoku vzorky (7.2.2) a meria sa plocha píkov. Tento postup sa opakuje s ďalšou 10 μl alikvotnou časťou roztoku vzorky, kým sa nedosiahnu zhodné výsledky. Vypočíta sa pomer plochy píku vytváraného analyzovanou zlúčeninou k ploche píku vytváraného vnútorným štandardom.7.4. Kalibrácia7.4.1. Nastrekne sa 10 μl každého z štandardných roztokov (7.1.3) a merajú sa plochy píkov.7.4.2. Pre každý štandardný roztok (7.1.3) sa vypočíta pomer plochy píku hexamidínu, dibrómhexamidínu, dibrómpropamidínu alebo chlórhexidínu k ploche píku vnútorného štandardu. Nanesením týchto pomerov na os y a zodpovedajúcich koncentrácií zistenej konzervačnej látky v μg na mililiter na os x sa zostrojí kalibračná krivka.7.4.3. Z kalibračnej krivky (7.4.2) sa odčíta koncentrácia identifikovanej konzervačnej látky zodpovedajúca pomeru plochy píkov vypočítanej v 7.3.2.8. Výpočet8.1. Obsah hexamidínu, dibrómhexamidínu, dibrómpropamidínu alebo chlórhexidínu vo vzorke v hmotnostných percentách sa vypočíta s použitím vzorca:%=×MWMW,v ktorom:p = hmotnosť vzorky odobratej na analýzu (7.2.1), v gramoch;c = koncentrácia konzervačnej látky v roztoku vzorky odčítaná z kalibračnej krivky, v mikrogramoch na mililiter;MW1 = molekulová hmotnosť bázickej formy prítomnej konzervačnej látky;aMW2 = molekulová hmotnosť príslušnej soli (pozri bod 10).9. Opakovateľnosť [10]Pre obsah hexamidínu, dibrómhexamidínu, dibrómpropamidínu alebo chlórhexidínu 0,1 % (hmotn.) by rozdiel medzi výsledkami dvoch paralelne uskutočnených stanovení na tej istej vzorke nemal presiahnuť 0,005 % (hmotn.).10. Tabuľka molekulových hmotnostíhexamidín | C20H26N4O2 | 354,45 |diisetionát hexamidínu | C20H26N4O2. 2C2H6O4S | 606,72 |di-p-hydroxybenzoát hexamidínu | C20H26N4O2. 2C7H6O3 | 630,71 |dibrómhexamidín | C20H24Br2N4O2 | 512,24 |diisetionát dibrómhexamidínu | C20H24Br2N4O2. 2C2H6O4S | 764,51 |dibrómpropamidín | C17H18Br2N4O2 | 470,18 |diisetionát dibrómpropamidínu | C17H18Br2N4O2. 2C2H6O4S | 722,43 |chlórhexidín | C22H30Cl2N10 | 505,45 |diacetát chlórhexidínu | C22H30Cl2N10. 2C2H4O2 | 625,56 |diglukonát chlórhexidínu | C22H30Cl2N10. 2C6H12O7 | 897,76 |dihydrochlorid chlórhexidínu | C22H30Cl2N10. 2HCl | 578,37 |[1] ISO 5725.[2] ISO 5725.[3] "Magnesium as modifier for the determination of barium by flame atomic emission spectrometry" (Horčík ako modifikátor pri stanovení bária plameňovou atómovou emisnou spektrometriou). Jerrow, M. a kol. Analytical Proceedings 1991, 28, 40.[5] ISO 5725.[6] ISO 5725.[7] ISO 5725.[8] ISO 5725.[10] ISO 5725.--------------------------------------------------


title: Smernica Rady z 28. júna 1990 o práve pobytu

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31990L0364

Úradný vestník L 180 , 13/07/1990 S. 0026 - 0027 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 6 Zväzok 3 S. 0058  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 6 Zväzok 3 S. 0058

		Smernica Radyz 28. júna 1990o práve pobytu(90/364/EHS)RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 235,so zreteľom na návrh z Komisie [1],so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [2],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],keďže článok 3 písm. c) zmluvy ustanovuje, že činnosti spoločenstva zahŕňajú, ako ustanovuje zmluva, zrušenie prekážok voľného pohybu osôb medzi členskými štátmi;keďže článok 8a zmluvy ustanovuje, že vnútorný trh musí byť zriadený do 31. decembra 1992; keďže vnútorný trh pozostáva z priestoru bez vnútorných hraníc, v ktorom je zabezpečený voľný pohyb tovarov, osôb, služieb a kapitálu v súlade s ustanoveniami zmluvy;keďže na zabezpečenie takéhoto voľného pohybu musia byť zosúladené vnútroštátne právne predpisy jednotlivých krajín o práve štátnych príslušníkov členských štátov zdržiavať sa v členskom štáte inom, ako je ich vlastný;keďže užívatelia práva pobytu sa nesmú stať neprimeraným bremenom pre štátne financie hostiteľského členského štátu;keďže toto právo sa môže uplatňovať skutočne len vtedy, ak je poskytované tiež rodinným príslušníkov;keďže na oprávnené osoby podľa tejto smernice by sa mali vzťahovať správne opatrenia podobné tým, ktoré sú ustanovené najmä v smernici 68/360/EHS [4] a smernici 64/221/EHS [5];keďže zmluva neustanovuje pre príslušný postup iné právomoci, ako právomoci uvedené v článku 235,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 11. Členské štáty udelia právo pobytu štátnym príslušníkom členských štátov, ktorým nevzniklo toto právo na základe iných ustanovení právnych predpisov spoločenstva, ako aj ich rodinným príslušníkom, ako je definované v odseku 2 pod podmienkou, že majú pre seba i pre svojich rodinných príslušníkov uzavreté nemocenské poistenie voči všetkým rizikám v hostiteľskom členskom štáte a majú dostatočné finančné prostriedky, aby sa v priebehu svojho pobytu nestali záťažou pre systém sociálnej pomoci hostiteľského členského štátu.Prostriedky uvedené v prvom pododseku sa považujú za dostačujúce, ak sú vyššie ako úroveň prostriedkov, pod ktorou hostiteľský členský štát môže poskytovať sociálnu pomoc svojim štátnym príslušníkom, so zreteľom na osobné pomery uchádzača a prípadne na osobné pomery osôb prijatých v súlade s odsekom 2.Ak sa nemôže uplatňovať druhý pododsek v členskom štáte, prostriedky uchádzača sa považujú za dostačujúce, ak sú vyššie, ako minimálne dávky sociálneho zabezpečenia plateného hostiteľským členským štátom.2. Právo usadiť sa v inom členskom štáte spolu s držiteľom práva pobytu majú bez ohľadu na štátnu príslušnosť tieto osoby:a) manžel alebo manželka a ich nezaopatrené deti;b) príbuzní držiteľa práva a jeho manžela či manželky v vzostupnej línii, ktorí sú od neho závislí.Článok 21. Právo pobytu sa doloží vydaním dokladu označovaného ako "povolenie k pobytu pre štátneho príslušníka členského štátu EHS", ktorého platnosť môže byť obmedzená na dobu piatich rokov s možnosťou predlženia. Členský štát však môže, ak to považuje za potrebné, požiadať obnovenie platnosti povolenia pobytu na konci prvých dvoch rokov pobytu. Ak rodinný príslušník nemá štátnu príslušnosť niektorého členského štátu, je mu vydaný doklad o pobyte s rovnakou platnosťou, akú má doklad vydaný štátnemu príslušníkovi, od ktorého je závislý.Členský štát môže na vydanie povolenia k pobytu alebo dokladu o pobyte vyžadovať od žiadateľa iba predloženie platného preukazu totožnosti alebo cestovného pasu a poskytnutie dôkazu, že on alebo ona spĺňa podmienky stanovené v článku 1.2. Články 2, 3, 6 ods. 1 písm. a) a ods. 2 a článok 9 smernice 68/360/EHS sa uplatňujú mutatis mutandis na osoby oprávnené podľa tejto smernice.Manželka a nezaopatrené deti štátneho príslušníka členského štátu, ktorý má právo pobytu na území niektorého členského štátu, sú oprávnené vykonávať akúkoľvek pracovnú činnosť alebo samostatne zárobkovú činnosť kdekoľvek na celom území tohto členského štátu, aj keď nie sú štátnymi príslušníkmi niektorého členského štátu.Členské štáty sa môžu odchýliť od ustanovení tejto smernice iba z dôvodov verejného poriadku, verejnej bezpečnosti alebo verejného zdravia. V tomto prípade sa uplatňuje smernica 64/221/EHS.3. Táto smernica sa nedotýka existujúcich právnych predpisov o nadobúdaní druhých bydlísk.Článok 3Právo pobytu trvá, pokiaľ oprávnené osoby spĺňajú podmienky stanovené v článku 1.Článok 4Komisia vypracuje do troch rokov odo dňa vykonávania tejto smernice a potom v trojročných intervaloch správu o uplatňovaní tejto smernice a predloží ju Európskemu parlamentu a Rade.Článok 5Členské štáty uvedú do platnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 30. júna 1992. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.Článok 6Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Luxemburgu 28. júna 1990Za RadupredsedaM. Geoghegan-quinn[1] Ú. v. ES C 191, 28.7.1989, s. 5 a Ú. v. ES 26, 3.2.1990, s. 22.[2] Stanovisko doručené 13. júna 1990 (ešte neuverejnené v úradnom vestníku).[3] Ú. v. ES C 329, 30.12.1989, s. 25.[4] Ú. v. L 257, 19.10.1968, s. 13.[5] Ú. v. 56, 4.4.1964, s. 850/64.--------------------------------------------------


title: Smernica Komisie 2001/58/ES z 27. júla 2001, ktorou sa druhýkrát mení a dopĺňa smernica 91/155/EHS, ktorou sa stanovujú podrobnosti informačného systému pre nebezpečné prípravky na vykonanie článku 14 smernice Európskeho parlamentu a Rady 1999/45/ES a o nebezpečných látkach na vykonanie článku 27 smernice Rady 67/548/EHS (karty bezpečnostných údajov)Text s významom pre EHP.

text:
Dôležité právne oznámenie

|

32001L0058

Úradný vestník L 212 , 07/08/2001 S. 0024 - 0033

		Smernica Komisie 2001/58/ESz 27. júla 2001,ktorou sa druhýkrát mení a dopĺňa smernica 91/155/EHS, ktorou sa stanovujú podrobnosti informačného systému pre nebezpečné prípravky na vykonanie článku 14 smernice Európskeho parlamentu a Rady 1999/45/ES a o nebezpečných látkach na vykonanie článku 27 smernice Rady 67/548/EHS (karty bezpečnostných údajov)(text s významom pre EHP)KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,so zreteľom na smernicu 1999/45/ES Európskeho parlamentu a Rady z 31. mája 1999 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov o klasifikácii, balení a označovaní nebezpečných prípravkov [1], najmä na jej článok 14,so zreteľom na smernicu Rady 67/548/EHS z 27. júna 1967 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení, ktoré sa vzťahujú na klasifikáciu, balenie a označovanie nebezpečných látok [2], naposledy zmenenú a doplnenú smernicou Komisie 2000/33/ES [3] a najmä na jej článok 27,keďže:(1) Článok 14 smernice 1999/45/ES ustanovuje, že osoba zodpovedná za uvedenie niektorých určených prípravkov na trh musí poskytnúť kartu bezpečnostných údajov.(2) Článok 27 smernice 67/548/EHS ustanovuje, že aj osoba zodpovedná za uvedenie nebezpečných látok na trh musí poskytnúť kartu bezpečnostných údajov.(3) Informácie o kartách bezpečnostných údajov sú určené najmä pre použitie odborných užívateľov a musia im umožniť prijať potrebné opatrenia vzhľadom na ochranu zdravia, bezpečnosť a životné prostredie na pracovisku.(4) Karty bezpečnostných údajov pre nebezpečné látky a niektoré prípravky a ich dodávka musia vyhovovať ustanoveniam smernice Komisie 91/155/EHS [4] zmenenej a doplnenej smernicou 93/112/ES [5].(5) Článok 14 ods. 2.1 písm. b) smernice 1999/45/ES uvádza novú požiadavku na osoby zodpovedné za uvedenie prípravkov na trh, aby na žiadosť odborných užívateľov poskytli kartu bezpečnostných údajov obsahujúcu dostatočné informácie o prípravkoch neklasifikovaných ako nebezpečné v zmysle článkov 5, 6 a 7 smernice 1999/45/ES, ale ktoré obsahujú v individuálnej koncentrácii ≥ 1 % hmotnosti pre neplynné prípravky a ≥ 0,2 % objemu pre plynné prípravky aspoň jednu látku predstavujúcu zdravotné alebo environmentálne riziko, alebo jednu látku, pre ktorú existujú limity expozície na pracovisku v rámci spoločenstva.(6) Smernica 1999/45/ES uvádza aj požiadavku, aby boli prípravky klasifikované a označené podľa ich vplyvu na životné prostredie.(7) Z tohto dôvodu je potrebné do 30. júla 2002 primerane zmeniť a doplniť smernicu 91/155/EHS, ako je špecifikované v článku 14 ods. 2.3 smernice 1999/45/ES.(8) Článok 4 smernice Rady 98/24/ES zo 7. apríla 1998 o ochrane zdravia a bezpečnosti pracovníkov pred rizikom spojeným s chemickými prostriedkami na pracovisku (štrnásta individuálna smernica v zmysle článku 16 ods. 1 smernice 89/391/EHS) [6] vyžaduje, aby zamestnávatelia určili, či sú na pracovisku prítomné nejaké nebezpečné chemické prostriedky a posúdili každé ohrozenie zdravia a bezpečnosti pracovníkov vyplývajúce z prítomnosti týchto chemických prostriedkov, zohľadňujúc informácie poskytnuté dodávateľom prostredníctvom kariet bezpečnostných údajov; je preto vhodné primerane zmeniť a doplniť prílohu k smernici 91/155/EHS.(9) Z posledných vykonávacích činností a štúdií v členských štátoch je známe, že karty bezpečnostných údajov sú často nekvalitné a neposkytujú dostatočné informácie pre užívateľa; jeden zo spôsobov, ako možno zvýšiť kvalitu kariet bezpečnostných údajov, je zlepšiť pokyny dané zostavovateľom kariet bezpečnostných údajov určených v prílohe k smernici 91/155/EHS; je preto vhodné primerane zmeniť a doplniť prílohu k smernici 91/155/EHS; Komisia a členské štáty zvážia iné prostriedky, pomocou ktorých by sa v budúcnosti mohla zlepšiť kvalita kariet bezpečnostných údajov.(10) Opatrenia ustanovené touto smernicou sú v súlade so stanoviskom Výboru pre prispôsobovanie technickému pokroku smerníc o odstraňovaní technických prekážok obchodu s nebezpečnými látkami a prípravkami určenými v článku 20 smernice 1999/45/ES,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Smernica 91/155/EHS sa mení a dopĺňa takto:1. Článok 1 ods. 1 sa nahrádza týmto článkom:"1. a) Osoba, ktorá je zodpovedná za uvedenie chemickej látky alebo prípravku na trh, či ide o výrobcu, dovozcu alebo distribútora, poskytne príjemcovi, ktorý je odborným užívateľom látky alebo prípravku, kartu bezpečnostných údajov obsahujúcu informácie uvedené v článku 3 a v prílohe k tejto smernici, ak látka alebo prípravok je klasifikovaný ako nebezpečný podľa smernice 67/548/EHS Európskeho parlamentu a smernice Rady 1999/45/ES [7].b) Každá osoba, ktorá je zodpovedná za uvedenie prípravku na trh, či ide o výrobcu, dovozcu alebo distribútora, poskytne na žiadosť odborného užívateľa kartu bezpečnostných údajov s primeranými informáciami, ako sú uvedené v článku 3 a v prílohe k tejto smernici, ak prípravok nie je klasifikovaný ako nebezpečný podľa článkov 5, 6 a 7 smernice 1999/45/ES, ale prípravok obsahuje v individuálnej koncentrácii ≥ 1 % hmotnosti pre neplynné prípravky a ≥ 0,2 % objemu pre plynné prípravky aspoň jednu látku predstavujúcu zdravotné alebo environmentálne riziko, alebo jednu látku, pre ktorú existujú limity expozície na pracovisku v rámci spoločenstva."2. Príloha uvedená v článku 3 sa nahrádza prílohou k tejto smernici.Článok 21. Členské štáty prijmú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 30. júla 2002. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.2. Členské štáty uplatnia zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia uvedené v odseku 1:a) pre prípravky nezahrnuté do pôsobnosti smernice Rady 91/414/EHS [8] o uvádzaní výrobkov na ochranu rastlín na trh alebo smernice Rady 98/8/ES [9] o uvádzaní biocídnych výrobkov s účinnosťou od 30. júla 2002;b) a pre prípravky zahrnuté do pôsobnosti smernice 91/414/EHS alebo smernice 98/8/ES s účinnosťou od 30. júla 2004.3. Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.Článok 3Táto smernica nadobúda účinnosť v 20. deň po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Článok 4Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 27. júla 2001Za KomisiuErkki LiikanenČlen Komisie[1] Ú. v. ES L 200, 30.7.1999, s. 1.[2] Ú. v. ES L 196, 16.8.1967, s. 1.[3] Ú. v. ES L 136, 8.6.2000, s. 90.[4] Ú. v. ES L 76, 22.3.1991, s. 35.[5] Ú. v. ES L 314, 16.12.1993, s. 38.[6] Ú. v. ES L 131, 5. 5. 1998, s. 11.[7] Ú. v. ES L 200, 30.7.1999, s. 1[8] Ú. v. ES L 230, 19.8.1991, s. 1.[9] Ú. v. ES L 123, 24.4.1998, s. 1.--------------------------------------------------PRÍLOHA"PRÍLOHAPOKYNY PRE ZOSTAVOVANIE KARTY BEZPEČNOSTNÝCH ÚDAJOVCieľom tejto prílohy je zabezpečiť jednotnosť a presnosť obsahu každého predpísaného bodu uvedeného v článku 3 tak, aby výsledné karty bezpečnostných údajov umožnili odborným užívateľom prijať potrebné opatrenia súvisiace s ochranou zdravia a bezpečnosťou na pracovisku a s ochranou životného prostredia.Informácie poskytnuté prostredníctvom kariet bezpečnostných údajov by mali spĺňať požiadavky uvedené v smernici Rady 98/24/ES [1] o ochrane zdravia a bezpečnosti pracovníkov pred rizikami súvisiacimi s chemickými prostriedkami pri práci. Karta bezpečnostných údajov by mala najmä umožniť zamestnávateľovi určiť, či sú na pracovisku prítomné nebezpečné chemické prostriedky a posúdiť každé ohrozenie zdravia a bezpečnosti pracovníkov vyplývajúce z ich používania.Informácie musia byť napísané jasne a stručne. Kartu bezpečnostných údajov by mala pripraviť príslušná osoba, ktorá by mala zohľadniť špecifické potreby užívateľov, pokiaľ sú známi. Osoby uvádzajúce látky a prípravky na trh by mali zabezpečiť, aby príslušné osoby absolvovali potrebné zaškolenie vrátane opakovacieho školenia.Pre prípravky neklasifikované ako nebezpečné, ale pre ktoré sa požaduje karta bezpečnostných údajov v súlade s článkom 14 ods. 2.1 písm. b) smernice 1999/45/ES, by mali byť poskytnuté primerané informácie v rámci každého bodu.V niektorých prípadoch môžu byť potrebné ďalšie informácie vzhľadom na rôznorodosť vlastností látok a prípravkov. Ak sa v iných prípadoch ukáže, že informácie o niektorých vlastnostiach sú bezvýznamné alebo že ich z technických príčin nemožno poskytnúť, príslušné dôvody musia byť jasne uvedené v rámci každého bodu. Informácie musia byť poskytnuté o každej nebezpečnej vlastnosti. Ak sa uvedie, že určité riziko neplatí, je potrebné jasne rozlišovať medzi prípadmi, kde klasifikátorovi nie sú dostupné žiadne informácie a prípadmi, kde sú dostupné negatívne výsledky skúšok.Na prvej strane je potrebné uviesť dátum vydania karty bezpečnostných údajov.Keď sa karta bezpečnostných údajov reviduje, je potrebné príjemcu upozorniť na príslušné zmeny.PoznámkaKarty bezpečnostných údajov sa vyžadujú aj pre niektoré zvláštne látky a prípravky (napr. kovy v masívnej forme, zliatiny, stlačené plyny atď.) uvedené v kapitolách 8 a 9 prílohy VI k smernici 67/548/EHS, pre ktoré existujú odchýlky v označovaní.1. IDENTIFIKÁCIA LÁTKY/PRÍPRAVKU A SPOLOČNOSTI/PODNIKU1.1 Identifikácia látky alebo prípravkuTermín používaný na identifikáciu musí byť totožný s tým, ktorý je vyznačený na etikete, ako je uvedené v prílohe VI k smernici 67/548/EHS.Okrem toho sa môžu uviesť aj ďalšie dostupné identifikačné prostriedky.1.2. Použitie látky/prípravkuUveďte plánované alebo odporúčané spôsoby použitia látky alebo prípravku, ak sú známe. Ak existuje veľa možných spôsobov použitia, stačí uviesť iba najdôležitejšie alebo najbežnejšie z nich. Mali by zahŕňať stručný opis toho, čo skutočne robí, napr. spomaľovač horenia, antioxidant atď.1.3. Identifikácia spoločnosti/podnikuIdentifikujte osobu zodpovednú za uvedenie látky alebo prípravku na trh v rámci Spoločenstva, či ide o výrobcu, dovozcu alebo distribútora. Uveďte úplnú adresu a telefónne číslo tejto osoby.Okrem toho, ak táto osoba nemá sídlo v členskom štáte, kde sa látka alebo prípravok uvádza na trhu, uveďte úplnú adresu a telefónne číslo osoby zodpovednej v tomto členskom štáte, ak je to možné.1.4. Núdzový telefónOkrem vyššie uvedených informácií poskytnite číslo núdzového telefónu spoločnosti alebo príslušného úradného poradného orgánu (môže ísť o orgán zodpovedný za preberanie informácií týkajúcich sa zdravia, ktorý je uvedený v článku 17 smernice 1999/45/ES).2. ZLOŽENIE/INFORMÁCIE O PRÍSADÁCHPoskytnuté informácie by mali príjemcovi umožniť pohotovo identifikovať riziká jednotlivých zložiek prípravku. Riziká samotného prípravku je potrebné uviesť v bode 3.2.1. Nie je potrebné uvádzať úplné zloženie (charakter prísad a ich koncentráciu), hoci všeobecný opis zložiek a ich koncentrácií môže byť užitočný.2.2. Pre prípravok klasifikovaný ako nebezpečný podľa smernice 1999/45/ES sa uvedú nasledujúce látky spolu s ich koncentráciou alebo rozsahom koncentrácie:i) látky predstavujúce zdravotné alebo environmentálne riziko v zmysle smernice 67/548/EHS, ak sú prítomné v koncentráciách rovnakých alebo väčších ako sú koncentrácie určené v tabuľke uvedenej v článku 3 ods. 3 smernice 1999/45/ES (pokiaľ nie sú uvedené nižšie limity v prílohe 1 k smernici 67/548/EHS alebo v prílohe II, III alebo V k smernici 1999/45/ES);ii) a látky, pre ktoré existujú limity expozície na pracovisku v rámci Spoločenstva, ktoré už nie sú zahrnuté pod písmenom i).2.3. Pre prípravok neklasifikovaný ako nebezpečný podľa smernice 1999/45/ES sa uvedú nasledujúce látky spolu s ich koncentráciou alebo rozsahom koncentrácie, ak sú prítomné v individuálnej koncentrácii ≥ 1 % hmotnosti pre neplynné prípravky a ≥ 0,2 % objemu pre plynné prípravky:látky predstavujúce zdravotné alebo environmentálne riziko v zmysle smernice 67/548/EHS [2];a látky, pre ktoré existujú limity expozície na pracovisku v rámci spoločenstva.2.4. Stanoví sa klasifikácia (vychádzajúca z článkov 4 a 6 alebo z prílohy I k smernici 67/548/EHS) uvedených látok vrátane výstražných symbolov a viet označených písmenom R, ktoré sú pridelené v súlade s ich fyzikálno-chemickými, zdravotnými a environmentálnymi rizikami. Vety označené písmenom R tu nie je potrebné úplne vypísať; je potrebné zadať odkaz na bod 16, kde sa uvedie úplný text každej príslušnej vety označenej písmenom R.2.5. Názov a EINECS číslo alebo ELINCS číslo vyššie spomenutých látok je potrebné uviesť v súlade so smernicou 67/548/EHS. Užitočné môže byť aj číslo CAS a názov IUPAC (ak existuje). Pre látky uvedené pod pôvodným názvom podľa článku 15 smernice 1999/45/ES alebo poznámky pod čiarou k bodu 2.3 tejto prílohy nie je potrebné presné chemické identifikačné označenie.2.6. Ak v súlade s ustanoveniami článku 15 smernice 1999/45/ES alebo poznámky pod čiarou k bodu 2.3 tejto prílohy musí identita niektorých látok zostať utajená, opíšu sa ich chemické vlastnosti, aby sa zabezpečila bezpečná manipulácia s nimi. Použitý názov musí byť totožný s názvom, ktorý vychádza z vyššie uvedených postupov.3. IDENTIFIKÁCIA RIZÍKTu uveďte klasifikáciu látky alebo prípravku, ktorá vyplýva z uplatnenia klasifikačných zásad v smernici 67/548/EHS alebo smernici 1999/45/ES. Jasne a stručne opíšte riziká, ktoré látka alebo prípravok predstavuje pre človeka a životné prostredie.Jasne rozlišujte medzi prípravkami, ktoré sú klasifikované ako nebezpečné a prípravkami, ktoré nie sú klasifikované ako nebezpečné podľa smernice 1999/45/ES.Opíšte najdôležitejšie negatívne fyzikálno-chemické účinky, ako aj účinky na ľudské zdravie a životné prostredie a príznaky súvisiace s použitím a možným zneužitím látky alebo prípravku, ktoré možno odôvodnene predpokladať.Možno bude potrebné uviesť iné riziká, napr. prašnosť, dusenie, mraziace alebo environmentálne účinky, napr. riziká pre pôdne organizmy atď., ktoré nevedú ku klasifikácii, ale ktoré môžu prispieť k celkovej rizikovosti materiálu.Informácie na etikete by sa mali uviesť podľa bodu 15.4. OPATRENIA PRVEJ POMOCIOpíšte opatrenia prvej pomoci.Najprv špecifikujte, či je potrebné okamžité lekárske ošetrenie.Informácie o prvej pomoci musia byť stručné a zrozumiteľné pre obeť, okolostojacich a osoby poskytujúce prvú pomoc. Príznaky a účinky je potrebné stručne zhrnúť. Pokyny by mali stanoviť čo je potrebné robiť na mieste v prípade nehody a či po expozícii možno počítať s oneskorenými účinkami.Rozdeľte informácie podľa rôznych spôsobov expozície, t. j. inhaláciou, stykom s pokožkou a očami alebo požitím v rámci jednotlivých odrážok.Uveďte, či je potrebná alebo odporúčaná odborná lekárska pomoc.Pre niektoré látky alebo prípravky je potrebné zdôrazniť, že na pracovisku musia byť k dispozícii špeciálne prostriedky, ktoré umožnia poskytnúť špecifické a okamžité ošetrenie.5. PROTIPOŽIARNE OPATRENIAOdvolajte sa na požiadavky na hasenie požiaru spôsobeného látkou alebo prípravkom, alebo vzniknutého v ich blízkosti, pričom uveďte:- vhodné hasiace prostriedky,- hasiace prostriedky, ktoré sa nesmú použiť z bezpečnostných dôvodov,- zvláštne riziká expozície vyplývajúce zo samotnej látky alebo prípravku, produkty horenia, výsledné plyny,- zvláštne ochranné prostriedky pre hasičov.6. OPATRENIA PRI NÁHODNOM UVOĽNENÍV závislosti od látky alebo prípravku môžu byť potrebné informácie o:- osobných bezpečnostných opatreniach, napr.:odstránenie zdrojov ohňa, zabezpečenie dostatočnej ochrany dýchacieho ústrojenstva, kontrola prachu, zabránenie kontaktu s pokožkou a očami,- environmentálnych bezpečnostných opatreniach, napr.:zabránenie styku s odpadovou, povrchovou a spodnou vodou a pôdou, v prípade potreby upozorniť okolie,- metódach čistenia, napr.:použitie absorpčného materiálu (napr. piesku, rozsievkovej zeminy, kyslých spojív, univerzálnych spojív, pilín atď.), znižovanie objemu plynov/výparov pomocou vody, riedenie.Okrem toho uvážte, či sú potrebné údaje typu: "nikdy nepoužívať, neutralizovať pomocou…".PoznámkaV prípade potreby sa odvolajte na body 8 a 13.7. MANIPULÁCIA A SKLADOVANIEPoznámkaInformácie v tejto časti by sa mali týkať ochrany zdravia, bezpečnosti a životného prostredia. Mali by pomôcť zamestnávateľovi pri odkazovaní na vhodné pracovné postupy a organizačné opatrenia podľa článku 5 smernice 98/24/ES.7.1. ManipuláciaŠpecifikujte bezpečnostné opatrenia na bezpečnú manipuláciu vrátane odporúčania technických opatrení, napr.: bezpečnostná zóna, lokálne a všeobecné vetranie, opatrenia na zabránenie vzniku aerosólov a prachu a požiaru, opatrenia potrebné na ochranu životného prostredia (napr. používanie filtrov alebo skrubrov na odsávacom ventilačnom potrubí, používanie vo vyhradenom priestore, opatrenia na zber a likvidáciu rozliatych kvapalín atď.) a všetky špecifické požiadavky alebo predpisy týkajúce sa látky alebo prípravku (napr. postupy alebo zariadenia, ktoré sú zakázané alebo odporúčané), a ak je to možné, uveďte stručný opis.7.2. SkladovanieŠpecifikujte podmienky bezpečného skladovania, napr.: špecifická forma skladovacích priestorov alebo nádob (vrátane ochranných prímuroviek a ventilácie), nezlučiteľné materiály, podmienky skladovania (teplotný a vlhkostný limit/rozsah, svetlo, inertný plyn atď.), zvláštne elektrické zariadenia a prevencia vzniku statickej elektriny.V prípade potreby uveďte informácie o kvantitatívnych limitoch v skladovacích podmienkach, najmä všetky špeciálne požiadavky, napr. typ materiálu použitý v obale/nádobe s látkou alebo prípravkom.7.3. Zvláštne použitiePre konečné výrobky určené na špecifické použitie je potrebné uviesť podrobné a operatívne odporúčania týkajúce sa plánovaného použitia. Ak je to možné, uveďte schválené pravidlá pre príslušné odvetvie alebo sektor.8. KONTROLY EXPOZÍCIE/OSOBNÁ OCHRANA8.1. Hodnoty limitov expozícieŠpecifikujte bežne použiteľné špecifické kontrolné parametre vrátane hodnôt limitov expozície na pracovisku alebo biologických hodnôt limitov. Hodnoty je potrebné uviesť pre členský štát, kde sa látka alebo prípravok uvádza na trh. Uveďte informácie o bežne odporúčaných monitorovacích postupoch.Pre prípravky je užitočné uviesť hodnoty pre základné látky, ktoré majú byť uvedené v karte bezpečnostných údajov podľa bodu 2.8.2. Kontroly expozícieNa účely tohto dokumentu kontrola expozície znamená úplný súbor špecifických ochranných a bezpečnostných opatrení, ktoré je potrebné prijať počas používania, aby sa minimalizovala expozícia pracovníkov a životného prostredia.8.2.1. Kontroly expozície na pracoviskuTieto informácie zohľadní zamestnávateľ pri vykonávaní posudzovania rizika pre zdravie a bezpečnosť pracovníkov pri látke alebo prípravku podľa článku 4 smernice 98/24/ES, ktorý vyžaduje plánovanie príslušných pracovných procesov a technických kontrol, používanie primeraných zariadení a materiálov, uplatňovanie kolektívnych ochranných opatrení pri zdroji, a nakoniec používanie individuálnych ochranných opatrení, napr. osobných ochranných prostriedkov. Preto uveďte vhodné a dostatočné informácie o týchto opatreniach, aby ste umožnili riadne posúdenie rizika podľa článku 4 smernice 98/24/ES. Tieto informácie by mali dopĺňať informácie, ktoré ste už poskytli v bode 7.1.Ak je potrebná osobná ochrana, podrobne špecifikujte, ktoré prostriedky zabezpečia primeranú a vhodnú ochranu. Zohľadnite smernicu Rady 89/686/EHS [3] a vychádzajte z vhodných noriem CEN:8.2.1.1. Ochrana dýchacieho ústrojenstvaPre nebezpečné plyny, pary alebo prach špecifikujte typ ochranného prostriedku, ktorý je potrebné použiť, napr. samostatný dýchací prístroj, vhodné masky a filtre.8.2.1.2. Ochrana rúkJasne špecifikujte typ rukavíc, ktoré sa musia nosiť pri manipulácii s látkou alebo prípravkom vrátane:- typu materiálu,- trvanlivosti materiálu, z ktorého sú zhotovené rukavice, so zreteľom na veľkosť a dobu expozície pokožky.Ak je to potrebné, uveďte všetky ďalšie opatrenia na ochranu rúk.8.2.1.3. Ochrana očíŠpecifikujte typ požadovaného prostriedku na ochranu očí, napr. ochranné okuliare, ochranný štít.8.2.1.4. Ochrana pokožkyAk je potrebná ochrana inej časti tela než rúk, špecifikujte typ a kvalitu požadovaného ochranného prostriedku, napr.: zástera, čižmy a kompletný ochranný odev. V prípade potreby uveďte všetky ďalšie opatrenia na ochranu pokožky a špecifické hygienické opatrenia.8.2.2. Environmentálne kontroly expozícieŠpecifikujte informácie, ktoré potrebuje zamestnávateľ, aby mohol splniť svoje záväzky v rámci právnych predpisov Spoločenstva o ochrane životného prostredia.9. FYZIKÁLNE A CHEMICKÉ VLASTNOSTINa umožnenie prijatia riadnych kontrolných opatrení uveďte všetky dôležité informácie o látke alebo prípravku, najmä informácie uvedené v bode 9.2.9.1. Všeobecné informácieVzhľadUveďte fyzikálny stav (tuhý, kvapalný, plynný) a farbu dodávanej látky alebo prípravku.ZápachAk je cítiť zápach, stručne ho opíšte.9.2. Dôležité zdravotné, bezpečnostné a environmentálne informáciepHUveďte pH dodanej látky alebo prípravku, alebo vodného roztoku; v druhom prípade uveďte koncentráciu.+++++ TIFF +++++9.3. Iné informácieUveďte ďalšie dôležité bezpečnostné parametre, napr. miešateľnosť, vodivosť, teplotu tavenia/rýchlosť tavenia, skupinu plynov (užitočná pre Európsky parlament a smernicu Rady 94/9/ES) [4], teplotu samovznietenia atď.Poznámka 1Uvedené vlastnosti je potrebné určiť v súlade so špecifikáciami časti A prílohy V k smernici 67/548/EHS alebo inou porovnateľnou metódou.Poznámka 2Pre prípravky by sa mali zvyčajne poskytnúť informácie o vlastnostiach samotného prípravku. Ak je však uvedené, že určité riziko neplatí, jasne rozlišujte medzi prípadmi, kde klasifikátor nemá k dispozícii žiadne údaje a prípadmi, kde sú k dispozícii negatívne výsledky skúšok. Ak sa považuje za potrebné uviesť informácie o vlastnostiach jednotlivých zložiek, jasne uveďte, na čo sa údaje vzťahujú.10. STABILITA A REAKTIVITAUveďte stabilitu látky alebo prípravku a možnosť nebezpečných reakcií vznikajúcich za určitých okolností použitia a tiež v prípade uvoľnenia do životného prostredia.10.1. Podmienky, vzniku ktorých je potrebné zabrániťUveďte podmienky, napr. teplotu, tlak, svetlo, náraz atď., ktoré môžu spôsobiť nebezpečnú reakciu, a ak je to možné, stručne ich opíšte.10.2. Materiály, ktorým je potrebné sa vyhýbaťUveďte materiály, napr. vodu, vzduch, kyseliny, zásady, oxidačné činidlá alebo iné špecifické látky, ktoré môžu spôsobiť nebezpečnú reakciu, a ak je to možné, stručne ich opíšte.10.3. Nebezpečné produkty rozkladuUveďte nebezpečné materiály, ktoré vznikajú v nebezpečných množstvách počas rozkladu.PoznámkaZamerajte sa najmä na:- potrebu a prítomnosť stabilizátorov,- možnosť nebezpečnej exotermickej reakcie,- význam zmeny fyzikálneho vzhľadu látky alebo prípravku pre bezpečnosť,- nebezpečné produkty rozkladu (ak existujú) vznikajúce v kontakte s vodou,- možnosť rozkladu na nestabilné produkty.11. TOXIKOLOGICKÉ INFORMÁCIETáto časť sa zaoberá potrebou stručného, ale úplného a zrozumiteľného opisu rôznych toxikologických (zdravotných) účinkov, ktoré môžu vzniknúť, ak užívateľ príde do styku s látkou alebo prípravkom.Uveďte zdraviu nebezpečné účinky expozície látke alebo prípravku na základe skúseností aj záverov vedeckých experimentov, ako aj informácie o rôznych formách expozície (inhaláciou, požitím, kontaktom s pokožkou a očami) a opíšte príznaky súvisiace s fyzikálnymi, chemickými a toxikologickými vlastnosťami.Uveďte známe oneskorené a okamžité účinky ako aj chronické účinky z krátkodobej a dlhodobej expozície: napr. senzibilizácia, narkóza, karcinogenicita, mutagenicita a reproduktívna toxicita (vývojová toxicita a plodnosť).Na základe už poskytnutých informácií v bode 2 s názvom Zloženie/informácie o prísadách, sa v prípade potreby odvolajte na špecifické zdravotné účinky niektorých zložiek prípravkov.12. EKOLOGICKÉ INFORMÁCIEOpíšte možné účinky, správanie a environmentálny osud látky alebo prípravku vo vzduchu, vo vode alebo v pôde. Ak existujú, uveďte príslušné údaje o skúškach (napr. LC50 ryby ≤ 1 mg/l).Opíšte najdôležitejšie vlastnosti, ktoré pravdepodobne ovplyvnia životné prostredie vzhľadom na charakter látky alebo prípravku a pravdepodobné metódy použitia. Ten istý typ informácií je potrebné poskytnúť o nebezpečných produktoch vznikajúcich rozkladom látok a prípravkov. Sem môžu patriť nasledujúce údaje:12.1. EkotoxicitaToto by malo zahŕňať príslušné dostupné údaje o vodnej toxicite, akútnej aj chronickej, pre ryby, dafnie, riasy a iné vodné rastliny. Okrem toho je sem potrebné zahrnúť toxické údaje o pôdnych mikro- a makroorganizmoch a iných organizmoch dôležitých z environmentálneho hľadiska, napr. vtákoch, včelách a rastlinách, ak je to možné. Ak látka alebo prípravok spomaľuje činnosť mikroorganizmov, je potrebné uviesť možný dopad na čističky odpadových vôd.12.2. PohyblivosťSchopnosť látky alebo príslušných zložiek prípravku [5] sa v prípade uvoľnenia do životného prostredia premiestniť do spodnej vody alebo ďaleko od miesta uvoľnenia.Príslušné údaje môžu zahŕňať:- známe alebo predpokladané šírenie do jednotlivých častí životného prostredia,- povrchové napätie,- absorpciu/desorpciu.Ďalšie fyzikálno-chemické vlastnosti sú uvedené v bode 9.12.3. Stálosť a odbúrateľnosťMožnosť odbúrania látky alebo príslušných zložiek prípravku [6] v primeraných environmentálnych médiách, buď prostredníctvom biologického rozkladu alebo iných procesov, napr. oxidáciou alebo hydrolýzou. Mali by byť stanovené ich polčasy rozpadu, ak je to možné. Okrem toho je potrebné taktiež spomenúť možnosť odbúrania látky alebo príslušných zložiek prípravku [7] v čističkách odpadových vôd.12.4. Bioakumulačný potenciálSchopnosť látky alebo vhodných zložiek prípravku [8] hromadiť sa v biote a prechádzať potravinovým reťazcom s poukázaním na Kow a BCF, ak je to možné.12.5. Iné negatívne účinkyUveďte, ak je to možné, informácie o všetkých ostatných negatívnych účinkoch na životné prostredie, napr. možnosť pohlcovania ozónu, možnosť vytvárania fotochemického ozónu alebo možnosť globálneho otepľovania.PoznámkyZabezpečte, aby vo všetkých ostatných bodoch karty bezpečnostných údajov boli uvedené informácie o životnom prostredí, najmä odporúčania týkajúce sa kontrolovaného uvoľňovania, opatrenia v prípade náhodného uvoľnenia, informácie o doprave a likvidácii v bodoch 6, 7, 13, 14 a 15.13. INFORMÁCIE O ZNEŠKODŇOVANÍAk likvidácia látky alebo prípravku (prebytku alebo odpadu vznikajúceho pri plánovanom použití) predstavuje nebezpečenstvo, poskytne sa opis týchto zvyškov a informácie o bezpečnej manipulácii s nimi.Špecifikujte primerané metódy zneškodňovania látky alebo prípravku a všetkých kontaminovaných obalov (spálenie, recyklovanie, uloženie na skládku atď.).PoznámkaOdvolajte sa na akékoľvek príslušné ustanovenia Spoločenstva týkajúce sa odpadov. Ak neexistujú, užívateľovi je potrebné pripomenúť, že môžu platiť národné alebo regionálne ustanovenia.14. INFORMÁCIE O DOPRAVEUveďte všetky zvláštne bezpečnostné opatrenia, s ktorými musí byť užívateľ oboznámený, alebo ktoré musí dodržať v súvislosti s dopravou alebo prepravou vo svojich priestoroch alebo mimo nich.Ak je to dôležité, uveďte informácie o dopravnej klasifikácii pre každý z modálnych predpisov: IMDG (námorná), ADR (cestná, smernica Rady 94/55/ES [9], RID (železničná, smernica Rady 96/49/ES [10], ICAO/IATA (letecká). Sem môže patriť napr.:- číslo OSN,- trieda,- správne expedičné označenie,- obalová skupina,- morská znečisťujúca látka,- iné použiteľné informácie.15. REGULAČNÉ INFORMÁCIEUveďte zdravotné, bezpečnostné a environmentálne informácie, ktoré sú na etikete v súlade so smernicou 67/548/EHS a smernicou 1999/45/ES.Ak látka alebo prípravok uvedený na tejto karte bezpečnostných údajov podlieha zvláštnym ustanoveniam týkajúcim sa ochrany osôb alebo životného prostredia na úrovni Spoločenstva (napr. obmedzenia marketingu a použitia uvedené v smernici Rady 76/769/EHS [11], je potrebné tieto ustanovenia uviesť, pokiaľ to je možné.Ak je to možné, uveďte aj vnútroštátne právne predpisy, ktoré implementujú tieto ustanovenia a všetky ostatné národné opatrenia, ktoré môžu mať význam.16. ĎALŠIE INFORMÁCIEUveďte všetky ostatné informácie, ktoré dodávateľ považuje za dôležité pre zdravie a bezpečnosť užívateľa a pre ochranu životného prostredia, napr.:- zoznam príslušných viet označených písmenom R. Vypíšte úplný text všetkých viet označených písmenom R, o ktorých sa hovorí v bodoch 2 a 3 karty bezpečnostných údajov,- pokyny na zaškolenie,- odporúčané obmedzenia použitia (t. j. neštatutárne odporúčania dodávateľa),- ďalšie informácie (písomné odkazy alebo technické kontaktné miesto),- zdroje kľúčových dát použitých pri zostavovaní karty bezpečnostných údajov,- pre revidovanú kartu bezpečnostných údajov jasne uveďte informácie, ktoré boli doplnené, vypustené alebo zmenené (ak neboli uvedené inde)."[1] Ú. v. ES L 131, 5.5.1998, s. 11.[2] Ak osoba zodpovedná za uvedenie prípravku na trh môže dokázať, že prezradenie v karte bezpečnostných údajov chemickej identity látky, ktorá je klasifikovaná výlučne ako:- dráždivá s výnimkou látok označených R41 alebo dráždivá v kombinácii s jednou alebo niekoľkými vlastnosťami uvedenými v bode 2.3.4 článku 10 smernice 1999/45/ES,- alebo škodlivá v kombinácii s jednou alebo niekoľkými vlastnosťami uvedenými v bode 2.3.4 článku 10 smernice 1999/45/ES, ktoré samy o sebe predstavujú akútne smrteľné účinky,ohrozí dôverný charakter jej duševného vlastníctva, môže v súlade s ustanoveniami časti B prílohy VI k smernici 1999/45/ES poukázať na túto látku buď prostredníctvom označenia, ktoré identifikuje najdôležitejšie funkčné chemické skupiny alebo prostredníctvom alternatívneho označenia.[3] Ú. v. ES L 399, 30.12.1989, s. 18.[4] Ú. v. ES L 100, 19.4.1994, s. 1.[5] Tieto informácie nemôžu byť uvedené pre prípravok, pretože sa týkajú iba látok. Preto je potrebné ich uviesť, ak je to možné a vhodné, pre každú látku obsiahnutú v prípravku, ktorá sa musí uviesť v karte bezpečnostných údajov v súlade so zásadami podľa bodu 2 tejto prílohy.[6] Tieto informácie nemôžu byť uvedené pre prípravok, pretože sa týkajú iba látok. Preto je potrebné ich uviesť, ak je to možné a vhodné, pre každú látku obsiahnutú v prípravku, ktorá sa musí uviesť v karte bezpečnostných údajov v súlade so zásadami podľa bodu 2 tejto prílohy.[7] Tieto informácie nemôžu byť uvedené pre prípravok, pretože sa týkajú iba látok. Preto je potrebné ich uviesť, ak je to možné a vhodné, pre každú látku obsiahnutú v prípravku, ktorá sa musí uviesť v karte bezpečnostných údajov v súlade so zásadami podľa bodu 2 tejto prílohy.[8] Tieto informácie nemôžu byť uvedené pre prípravok, pretože sa týkajú iba látok. Preto je potrebné ich uviesť, ak je to možné a vhodné, pre každú látku obsiahnutú v prípravku, ktorá sa musí uviesť v karte bezpečnostných údajov v súlade so zásadami podľa bodu 2 tejto prílohy.[9] Ú. v. ES L 319, 12.12.1994, s. 7.[10] Ú. v. ES L 235, 17.9.1996, s. 25[11] Ú. v. ES L 262, 27.9.1976, s. 201.--------------------------------------------------


title: Smernica Komisie 2010/1/EÚ z  8. januára 2010 , ktorou sa menia a dopĺňajú prílohy II, III a IV k smernici Rady 2000/29/ES o ochranných opatreniach proti zavlečeniu organizmov škodlivých pre rastliny alebo rastlinné produkty do Spoločenstva a proti ich rozšíreniu v rámci Spoločenstva

text:
               12.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 7/17

         SMERNICA KOMISIE 2010/1/EÚ
   z 8. januára 2010,
   ktorou sa menia a dopĺňajú prílohy II, III a IV k smernici Rady 2000/29/ES o ochranných opatreniach proti zavlečeniu organizmov škodlivých pre rastliny alebo rastlinné produkty do Spoločenstva a proti ich rozšíreniu v rámci Spoločenstva
   EURÓPSKA KOMISIA,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
   so zreteľom na smernicu Rady 2000/29/ES z 8. mája 2000 o ochranných opatreniach proti zavlečeniu organizmov škodlivých pre rastliny alebo rastlinné produkty do Spoločenstva a proti ich rozšíreniu v rámci Spoločenstva (1), a najmä jej článok 14 druhý odsek písm. c) a d),
   po porade s príslušnými členskými štátmi,
   keďže:

               (1)

               Smernicou 2000/29/ES sa určité zóny uznávajú za chránené zóny.

               (2)

               Nariadením Komisie (ES) č. 690/2008 zo 4. júla 2008 o uznaní chránených zón vystavených osobitným zdravotným rizikám rastlín v Spoločenstve (2) boli určité časti regiónu Veneto v Taliansku uznané do 31. marca 2010 za chránené zóny, pokiaľ ide o škodlivý organizmus Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al.

               (3)

               Po pozorovaniach týkajúcich sa výskytu tohto škodlivého organizmu v určitých častiach regiónu Veneto vykonaných Komisiou počas kontroly v Taliansku v období od 31. augusta do 11. septembra 2009 Taliansko dňa 23. októbra 2009 oznámilo Komisii výsledky najnovšieho prieskumu vykonaného v septembri a októbri 2009 v regióne Veneto zameraného na výskyt tohto škodlivého organizmu. Výsledky tohto najnovšieho prieskumu ukazujú, že v provincii Benátky sa nachádza 14 miest, na ktorých sa tento škodlivý organizmus vyskytoval najmenej počas obdobia posledných troch po sebe nasledujúcich rokov napriek tomu, že talianske orgány prijali eradikačné opatrenia. Vzhľadom na to sa tieto opatrenia ukázali ako neúčinné.

               (4)

               Výsledky najnovšieho prieskumu boli prerokované počas stretnutia Stáleho výboru pre zdravie rastlín v dňoch 19. a 20. októbra 2009. Bol prijatý záver, že výskyt Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al. v provincii Benátky je preukázaný. Táto provincia by preto nemala byť naďalej zahrnutá v zoznamoch v prílohách II, III a IV k smernici 2000/29/ES ako chránená zóna, pokiaľ ide o tento škodlivý organizmus.

               (5)

               Zdá sa, že na základe švajčiarskych právnych predpisov o ochrane rastlín už nie sú kantóny Fribourg a Vaud uznávané za chránenú zónu, pokiaľ ide o Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al. vo Švajčiarsku, a to od 15. novembra 2009. Výnimka, ktorou sa umožňuje určitý dovoz z týchto regiónov do určitých chránených zón v rámci osobitných požiadaviek, by sa preto mala vypustiť a časť B prílohy IV k smernici 2000/29/ES by sa mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť.

               (6)

               Prílohy II, III a IV k smernici 2000/29/ES by sa preto mali zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť.

               (7)

               Opatrenia stanovené v tejto smernici sú v súlade so stanoviskom Stáleho výboru pre zdravie rastlín,

         PRIJALA TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Prílohy II, III a IV k smernici 2000/29/ES sa menia a dopĺňajú v súlade s prílohou k tejto smernici.
   Článok 2
   Transpozícia
   Členské štáty prijmú a uverejnia najneskôr do 28. februára 2010 zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Komisii bezodkladne oznámia znenie týchto ustanovení a tabuľku zhody medzi týmito ustanoveniami a touto smernicou.
   Tieto ustanovenia sa uplatňujú od 1. marca 2010.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   Článok 3
   Táto smernica nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 4
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Bruseli 8. januára 2010

            Za Komisiu

            predseda

         José Manuel BARROSO

      (1)  Ú. v. ES L 169, 10.7.2000, s. 1.

      (2)  Ú. v. EÚ L 193, 22.7.2008, s. 1.

      PRÍLOHA
      Prílohy II, III a IV k smernici 2000/29/ES sa menia a dopĺňajú takto:

                  1.

                  V písmene b) bode 2 časti B prílohy II sa text v treťom stĺpci Chránená zóna (zóny) nahrádza týmto:
                  „E, EE, F (Korzika), IRL, I [Abruzzo, Apúlia, Basilicata, Kalábria, Kampánia, Emilia-Romagna (provincie Parma a Piacenza), Friuli-Venezia Giulia, Lazio, Ligúria, Lombardsko (okrem provincie Mantua), Marche, Molise, Piemont, Sardínia, Sicília, Toskánsko, Umbria, Valle d’Aosta, Veneto (okrem provincie Rovigo a Benátky, obcí Castelbaldo, Barbona, Boara Pisani, Masi, Piacenza d’Adige, S. Urbano, Vescovana v provincii Padova a oblastí ležiacich južne od diaľnice A4 v provincii Verona)], LV, LT, P, SI (okrem regiónov Gorenjska, Koroška, Maribor a Notranjska), SK [okrem obcí Blahová, Horné Mýto a Okoč (okres Dunajská Streda), Hronovce a Hronské Kľačany (okres Levice), Málinec (okres Poltár), Hrhov (okres Rožňava), Veľké Ripňany (okres Topoľčany), Kazimír, Luhyňa, Malý Horeš, Svätuše a Zatín (okres Trebišov)], FI, UK (Severné Írsko, ostrov Man a Normanské ostrovy).“

                  2.

                  Časť B prílohy III sa mení a dopĺňa takto:

                              a)

                              V bode 1 sa text v druhom stĺpci Chránená(-é) zóna(-y) nahrádza týmto:
                              „E, EE, F (Korzika), IRL, I [Abruzzo, Apúlia, Basilicata, Kalábria, Kampánia, Emilia-Romagna (provincie Parma a Piacenza), Friuli-Venezia Giulia, Lazio, Ligúria, Lombardsko (okrem provincie Mantua), Marche, Molise, Piemont, Sardínia, Sicília, Toskánsko, Umbria, Valle d’Aosta, Veneto (okrem provincie Rovigo a Benátky, obcí Castelbaldo, Barbona, Boara Pisani, Masi, Piacenza d’Adige, S. Urbano, Vescovana v provincii Padova a oblastí ležiacich južne od diaľnice A4 v provincii Verona)], LV, LT, P, SI (okrem regiónov Gorenjska, Koroška, Maribor a Notranjska), SK [okrem obcí Blahová, Horné Mýto a Okoč (okres Dunajská Streda), Hronovce a Hronské Kľačany (okres Levice), Málinec (okres Poltár), Hrhov (okres Rožňava), Veľké Ripňany (okres Topoľčany), Kazimír, Luhyňa, Malý Horeš, Svätuše a Zatín (okres Trebišov)], FI, UK (Severné Írsko, ostrov Man a Normanské ostrovy).“

                              b)

                              V bode 2 sa text v druhom stĺpci Chránená(-é) zóna(-y) nahrádza týmto:
                              „E, EE, F (Korzika), IRL, I [Abruzzo, Apúlia, Basilicata, Kalábria, Kampánia, Emilia-Romagna (provincie Parma a Piacenza), Friuli-Venezia Giulia, Lazio, Ligúria, Lombardsko (okrem provincie Mantua), Marche, Molise, Piemont, Sardínia, Sicília, Toskánsko, Umbria, Valle d’Aosta, Veneto (okrem provincie Rovigo a Benátky, obcí Castelbaldo, Barbona, Boara Pisani, Masi, Piacenza d’Adige, S. Urbano, Vescovana v provincii Padova a oblastí ležiacich južne od diaľnice A4 v provincii Verona)], LV, LT, P, SI (okrem regiónov Gorenjska, Koroška, Maribor a Notranjska), SK [okrem obcí Blahová, Horné Mýto a Okoč (okres Dunajská Streda), Hronovce a Hronské Kľačany (okres Levice), Málinec (okres Poltár), Hrhov (okres Rožňava), Veľké Ripňany (okres Topoľčany), Kazimír, Luhyňa, Malý Horeš, Svätuše a Zatín (okres Trebišov)], FI, UK (Severné Írsko, ostrov Man a Normanské ostrovy).“

                  3.

                  Časť B prílohy IV sa mení a dopĺňa takto:

                              a)

                              Bod 21 sa mení a dopĺňa takto:

                                          i)

                                          V druhom stĺpci Osobitné požiadavky sa písmeno c) nahrádza týmto:

                                                      „c)

                                                      rastliny majú pôvod vo švajčiarskom kantóne Valais alebo“.

                                          ii)

                                          Text v treťom stĺpci Chránená zóna (zóny) sa nahrádza týmto:
                                          „E, EE, F (Korzika), IRL, I [Abruzzo, Apúlia, Basilicata, Kalábria, Kampánia, Emilia-Romagna (provincie Parma a Piacenza), Friuli-Venezia Giulia, Lazio, Ligúria, Lombardsko (okrem provincie Mantua), Marche, Molise, Piemont, Sardínia, Sicília, Toskánsko, Umbria, Valle d’Aosta, Veneto (okrem provincie Rovigo a Benátky, obcí Castelbaldo, Barbona, Boara Pisani, Masi, Piacenza d’Adige, S. Urbano, Vescovana v provincii Padova a oblastí ležiacich južne od diaľnice A4 v provincii Verona)], LV, LT, P, SI (okrem regiónov Gorenjska, Koroška, Maribor a Notranjska), SK [okrem obcí Blahová, Horné Mýto a Okoč (okres Dunajská Streda), Hronovce a Hronské Kľačany (okres Levice), Málinec (okres Poltár), Hrhov (okres Rožňava), Veľké Ripňany (okres Topoľčany), Kazimír, Luhyňa, Malý Horeš, Svätuše a Zatín (okres Trebišov)], FI, UK (Severné Írsko, ostrov Man a Normanské ostrovy).“

                              b)

                              Bod 21.3 sa mení a dopĺňa takto:

                                          i)

                                          V druhom stĺpci Osobitné požiadavky sa písmeno b) nahrádza týmto:

                                                      „b)

                                                      majú pôvod vo švajčiarskom kantóne Valais alebo“.

                                          ii)

                                          Text v treťom stĺpci Chránená zóna (zóny) sa nahrádza týmto:
                                          „E, EE, F (Korzika), IRL, I [Abruzzo, Apúlia, Basilicata, Kalábria, Kampánia, Emilia-Romagna (provincie Parma a Piacenza), Friuli-Venezia Giulia, Lazio, Ligúria, Lombardsko (okrem provincie Mantua), Marche, Molise, Piemont, Sardínia, Sicília, Toskánsko, Umbria, Valle d’Aosta, Veneto (okrem provincie Rovigo a Benátky, obcí Castelbaldo, Barbona, Boara Pisani, Masi, Piacenza d’Adige, S. Urbano, Vescovana v provincii Padova a oblastí ležiacich južne od diaľnice A4 v provincii Verona)], LV, LT, P, SI (okrem regiónov Gorenjska, Koroška, Maribor a Notranjska), SK [okrem obcí Blahová, Horné Mýto a Okoč (okres Dunajská Streda), Hronovce a Hronské Kľačany (okres Levice), Málinec (okres Poltár), Hrhov (okres Rožňava), Veľké Ripňany (okres Topoľčany), Kazimír, Luhyňa, Malý Horeš, Svätuše a Zatín (okres Trebišov)], FI, UK (Severné Írsko, ostrov Man a Normanské ostrovy).“