title: Smernica Európskeho parlamentu A Rady 2002/39/ES z 10. júna 2002, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 97/67/ES o spoločných pravidlách rozvoja vnútorného trhu poštových služieb spoločenstva a zlepšovaní kvality služieb

text:
Dôležité právne oznámenie

|

32002L0039

Úradný vestník L 176 , 05/07/2002 S. 0021 - 0025

		Smernica Európskeho parlamentu A Rady 2002/39/ESz 10. júna 2002,ktorou sa mení a dopĺňa smernica 97/67/ES o spoločných pravidlách rozvoja vnútorného trhu poštových služieb spoločenstva a zlepšovaní kvality služiebEURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva a najmä na jej články 47 ods. 2, 55 a 95,so zreteľom na návrh Komisie, [1]so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],so zreteľom na stanovisko Výboru pre regióny [3],konajúc v súlade s postupom stanoveným v článku 251 zmluvy [4],keďže:(1) vo svojej rezolúcii zo 7. februára 1994 o rozvoji poštových služieb spoločenstva [5] Rada určila ako jeden z hlavných cieľov poštovej politiky spoločenstva podporu postupnej a kontrolovanej liberalizácie poštového trhu a trvalé garantovanie poskytovania univerzálnej služby;(2) smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/67/ES z 15. decembra 1997 o spoločných pravidlách pre rozvoj vnútorného trhu poštových služieb spoločenstva a zvyšovaní kvality služieb [6] vytvorila regulačný rámec pre poštový sektor na úrovni spoločenstva, vrátane opatrení zaručujúcich univerzálne služby a stanovujúcich maximálne limity pre poštové služby, ktoré môžu členské štáty vyhradiť pre svojich poskytovateľov univerzálnej služby z hľadiska zachovania univerzálnej služby a časový plán rozhodovania o ďalšom otváraní trhu pre hospodársku súťaž, na účely vytvorenia jednotného trhu poštových služieb;(3) článok 16 zmluvy vyzdvihuje miesto, ktoré majú služby vo všeobecnom hospodárskom záujme v rámci spoločnej hodnoty únie, ako aj ich úlohu pri podpore sociálnej a územnej súdržnosti. Ďalej to znamená, že je potrebné, aby boli tieto služby vykonávané na základe zásad a podmienok, ktoré im umožňujú plniť svoje poslanie;(4) rezolúcie Európskeho parlamentu zo 14. januára 1999 [7] a 18. februára 2000 [8] o európskych poštových službách vyzdvihli sociálny a hospodársky význam poštových služieb a potrebu zachovania udržania kvality univerzálnych služieb;(5) opatrenia v tejto oblasti by sa mali tvoriť tak, aby sa ako ciele plnili sociálne úlohy podľa článku 2 zmluvy, t. j. vysoká úroveň zamestnanosti a sociálna ochrana;(6) vidiecka poštová sieť, okrem iného v hornatých a ostrovných oblastiach, hrá významnú úlohu pri integrácii podnikov do národného/globálneho hospodárstva a pri zachovaní sociálnej súdržnosti a zamestnanosti v hornatých a ostrovných regiónoch. Okrem toho vidiecke poštové úrady v hornatých a ostrovných regiónoch môžu poskytnúť dôležitú infraštruktúrnu sieť umožňujúcu univerzálny prístup k novým telekomunikačným technológiám;(7) Európska Rada na zasadaní v Lisabone 23. a 24. marca 2000 prijala v záveroch predsedu dve rozhodnutia vzťahujúce sa na poštové služby, ktoré od Komisie, Rady a členských štátov vyžadujú prijatie opatrení v súlade s ich príslušnými právomocami. Požadované opatrenia sú tieto: po prvé, do konca roku 2000 stanoviť stratégiu odstránenia bariér v poštových službách a po druhé, urýchliť liberalizáciu v oblastiach, ako sú poštové služby, čím sa dosiahne úplné fungovanie trhu v týchto službách;(8) lisabonská Európska Rada považuje tiež za dôležité, aby sa v rámci vnútorného trhu a hospodárstva založeného na vedomostiach plne zohľadnili ustanovenia zmluvy týkajúce sa služieb vo všeobecnom hospodárskom záujme a podnikov poverených vykonávaním takých služieb;(9) Komisia dôkladne preskúmala situáciu v poštovom sektore vrátane vypracovania štúdií o hospodárskom, sociálnom a technickom rozvoji v sektore a intenzívne sa poradila so zainteresovanými stranami;(10) poštový sektor spoločenstva vyžaduje moderný regulačný rámec, ktorý sa zameria najmä na rozšírenie vnútorného trhu poštových služieb. Zvýšená konkurencieschopnosť by umožnila, aby boli do poštového sektora integrované alternatívne metódy komunikácie a aby sa zvýšila kvalita služieb poskytovaných stále náročnejším užívateľom;(11) základný cieľ, trvalé poskytovanie univerzálnej služby spĺňajúcej normy kvality definované členskými štátmi v súlade s článkom 3 smernice 97/67/ES na jednotnom základe v celom spoločenstve, môže byť zabezpečený, ak sa v tejto oblasti zachová možnosť vyhradených služieb a súčasne vysoká účinnosť zabezpečená dostatočným stupňom slobody poskytovania služieb;(12) strednodobá prognóza zvýšenia dopytu v poštovom sektore by mohla nahradiť straty podielu na trhu, ktoré môže spôsobiť poskytovateľom univerzálnej služby ďalšie otváranie trhu, a tým by zaručila univerzálnu službu aj pre budúcnosť;(13) medzi faktory, ktoré vyvolávajú zmeny ovplyvňujúce zamestnanosť v poštovom sektore, patrí technický rozvoj a zvýšenie účinnosti spôsobené tlakom trhu; otvorenie trhu má pritom menší vplyv na zmenu. Otvorenie trhu pomôže rozšíriť poštové trhy a každé zníženie úrovne zamestnancov u poskytovateľov univerzálnej služby v dôsledku takých opatrení bude pravdepodobne nahradené rastom počtu zamestnancov u súkromných operátorov a nových účastníkov trhu;(14) na úrovni spoločenstva je primerané stanoviť časový plán postupného kontrolovaného otvárania listového trhu hospodárskej súťaži, ktorý všetkým poskytovateľom zaručí dostatočný čas na uskutočnenie ďalších opatrení týkajúcich sa modernizácie a reštrukturalizácie potrebnej na zabezpečenie ich dlhodobej životaschopnosti v nových trhových podmienkach. Primeraná lehota je potrebná aj na to, aby členské štáty mohli prispôsobiť svoje regulačné systémy otvorenejšiemu prostrediu. Je preto primerané zabezpečiť postupný prístup k ďalšiemu otváraniu trhu pozostávajúci z čiastkových opatrení predstavujúcich významné, ale kontrolované otváranie trhu, za ktorými nasleduje revízia a návrh potvrdzujúci prípadne dátum 2009 určený na dokončenie vnútorného trhu poštových služieb alebo stanovenie alternatívneho postupu na základe výsledkov revízie;(15) je primerané zabezpečiť, aby ďalšie fázy otvárania trhu priniesli podstatný pokrok a boli pre členské štáty v praxi dosiahnuteľné, pričom sa súčasne zabezpečí pokračovanie univerzálnej služby;(16) všeobecné zníženie hmotnostného limitu na 100 g v roku 2003 a 50 g v roku 2006 u služieb, ktoré môžu byť vyhradené pre poskytovateľov univerzálnej služby, spojené s úplnou liberalizáciou trhu odchádzajúcej cezhraničnej pošty s možnými výnimkami v rozsahu nevyhnutnom na zabezpečenie poskytovania univerzálnej služby, predstavujú jednoduché a kontrolované ďalšie fázy, ktoré sú však predsa dôležité;(17) v spoločenstve obyčajné listové zásielky s hmotnosťou od 50 g do 350 g predstavujú v priemere približne 16 % celkových poštových príjmov poskytovateľov univerzálnej služby, z toho 9 % predstavuje listové zásielky od 100 g do 350 g, zatiaľ čo odchádzajúce cezhraničné listové zásielky pod limitom 50 g predstavujú v priemere ďalšie 3 % celkových poštových príjmov poskytovateľov univerzálnej služby;(18) účelné sú cenové limity pre vyhradené služby vo výške trojnásobku verejných sadzieb pre listové zásielky prvej hmotnostnej triedy najrýchlejšej kategórie štandardných zásielok v roku 2003 a dva a pol násobku v roku 2006, prípadne v kombinácii so 100 g a 50 g hmotnostnými limitmi;(19) adresné reklamné zásielky už predstavujú vo väčšine členských štátov dynamický a rastúci trh s perspektívou značného rastu, zatiaľ čo v zostávajúcich členských štátoch existuje značný potenciál rastu. Adresné reklamné zásielky sú už do značnej miery v šiestich členských štátoch liberalizované. Zlepšenie flexibility a cenotvorby služieb by posilnilo postavenie adresných reklamných zásielok voči alternatívnym komunikačným médiám, ako vedľajší efekt by tento vývoj mohol priniesť dodatočne nové formy poštových zásielok, čo by posilnilo postavenie poštového odvetvia ako celku. Pokiaľ je to nutné na zabezpečenie univerzálnej služby, malo by sa zabezpečiť, aby adresné reklamné zásielky boli naďalej vyhradené v rámci vyššie uvedených hmotnostných a cenových limitov;(20) odchádzajúce cezhraničné poštové zásielky predstavujú v priemere 3 % celkových poštových príjmov. Otvorenie tejto časti trhu vo všetkých členských štátoch s takou výnimkou, aká by mohla byť potrebná na zabezpečenie univerzálnej služby, by umožnilo rôznym poštovým operátorom zber, triedenie a prepravu všetkých odchádzajúcich poštových zásielok;(21) otvorenie trhu prichádzajúcich cezhraničných poštových zásielok pre hospodársku súťaž by umožnilo obísť hmotnostné limity v roku 2003 pre 100 g a v roku 2006 pre 50 g tým, že sa premiestni časť vnútroštátnychhromadných zásielok, pričom by boli účinky takéhoto otvorenia nepredvídateľné. Zisťovanie pôvodu poštových zásielok by mohlo predstavovať dodatočné ťažkosti z hľadiska presadzovania. 100 gramové a 50 gramové hmotnostné limity pre obyčajné prichádzajúce listové zásielky a adresné reklamné zásielky rovnaké ako pre vnútroštátne listové zásielky sú reálne, pretože nepredstavujú riziko vyhnutia sa buď týmto spôsobom, alebo prostredníctvom umelého zvýšenia hmotnosti jednotlivých listových zásielok;(22) pre dlhodobú životaschopnosť univerzálnej služby a ďalší rozvoj moderných a výkonných pôšt je teraz dôležité stanoviť časový plán zameraný na ďalšie opatrenia k úplnému dokončeniu vnútorného trhu poštových služieb;(23) je primerané, aby členské štáty mali naďalej možnosť vyhradiť určité poštové služby poskytovateľom univerzálnej služby. Tieto úpravy umožnia poskytovateľom univerzálnej služby dokončiť proces prispôsobovania svojich činností a ľudských zdrojov podmienkam väčšej hospodárskej súťaže bez narušenia svojej finančnej rovnováhy, a tým aj bez toho, aby ohrozili poskytovanie univerzálnej služby;(24) je primerané definovať nové hmotnostné a cenové limity a služby, na ktoré sa vzťahujú, ako aj zabezpečiť ďalšiu revíziu a rozhodovací postup potvrdzujúci prípadne rok 2009 ako dátum úplného dokončenia vnútorného trhu poštových služieb alebo stanovujúci alternatívny postup na základe výsledkov revízie;(25) opatrenia prijaté členskými štátmi vrátane vytvorenia kompenzačného fondu alebo akejkoľvek zmeny spôsobu jeho použitia, alebo vykonávania, alebo platieb z fondu, môžu predstavovať pomoc udelenú členským štátom alebo zo štátnych zdrojov v akejkoľvek forme v zmysle článku 87 ods. 1 zmluvy, ktorá sa musí Komisii vopred oznámiť podľa článku 88 ods. 3 zmluvy;(26) koncepcia licencovaných účastníkov hospodárskej súťaže v oblasti univerzálnej služby môže byť spojená s požiadavkami, ktoré takých účastníkov zaväzujú k tomu, aby prispeli k zabezpečeniu univerzálnu služby;(27) smernica 97/67/ES stanovuje, že členské štáty musia menovať jeden alebo niekoľko regulačných orgánov pre poštový sektor, ktoré sú právne oddelené od poštového operátora a sú na ňom prevádzkovo nezávislé. Vzhľadom na dynamiku európskych poštových trhov by sa mala uznať a podporovať významná úloha, ktorú zastávajú regulačné orgány, toto platí najmä pri ich úlohe zabezpečiť, aby boli rešpektované vyhradené služby s výnimkou členských štátov, v ktorých vyhradené služby neexistujú. článok 9 smernice 97/67/ES členským štátom umožňuje, aby šli nad rámec cieľov uvedenej smernice;(28) bolo by primerané, aby národné regulačné orgány spojili zavedenie licencií s požiadavkami, aby držitelia licencie sprístupnili svojim zákazníkom transparentný, jednoduchý a nenákladný postup vybavovania ich sťažností bez ohľadu na to, či sa vzťahujú na poskytovateľov univerzálnej služby alebo tých operátorov, ktorí vlastnia oprávnenie, vrátane jednotlivých držiteľov licencie. Okrem toho by bolo primerané, aby boli tieto postupy dostupné všetkým užívateľom všetkých poštových služieb, či už ide o univerzálnu službu, alebo nie. Také postupy by mali zahŕňať postupy určenia zodpovednosti v prípade straty alebo poškodenia poštových zásielok;(29) poskytovatelia univerzálnej služby poskytujú bežne služby napríklad obchodným zákazníkom, subjektom, ktoré zhromažďujú poštové zásielky rôznych zákazníkov a odosielateľov hromadných zásielok, ktoré im umožňujú vstupovať do chodu pošty v rôznych bodoch a za rôznych podmienok v porovnaní so štandardnou listovou službou. Pritom by poskytovatelia univerzálnej služby mali dodržiavať zásady transparentnosti a nediskriminácie medzi rôznymi tretími osobami, ako aj medzi tretími osobami a poskytovateľmi univerzálnej služby dodávajúcimi rovnocenné služby. Je tiež nevyhnutné, aby boli také služby dostupné pre súkromných zákazníkov, ktorí posielajú poštové zásielky za porovnateľných podmienok, pretože pri poskytovaní služieb nesmie dôjsť k diskriminácii;(30) aby boli Európsky parlament a Rada informovaní o vývoji vnútorného trhu poštových služieb, mala by Komisia týmto inštitúciám pravidelne predkladať správy o uplatňovaní tejto smernice;(31) je primerané predĺžiť účinnosť smernice 97/67/ES do 31. decembra 2008. Povoľovacie konanie stanovené členskými štátmi v súlade so smernicou 97/67/ES by nemalo byť týmto dátumom ovplyvnené;(32) smernica 97/67/ES by sa mala preto príslušne zmeniť a doplniť;(33) táto smernica sa nedotýka uplatňovania pravidiel zmluvy týkajúcich sa hospodárskej súťaže a slobody poskytovania služieb vysvetlených najmä v oznámení Komisie o uplatňovaní pravidiel hospodárskej súťaže v poštovom sektore a o hodnotení niektorých štátnych opatrení týkajúcich sa poštových služieb [9],PRIJALI TÚTO SMERNICU:Článok 1Smernica 97/67/ES sa týmto mení a dopĺňa takto:1. článok 7 sa nahrádza týmto:"Článok 71. V rozsahu potrebnom na zabezpečenie poskytovania univerzálnej služby môžu členské štáty naďalej vyhradiť služby poskytovateľovi (poskytovateľom) univerzálnej služby. Tieto služby sa obmedzia na zber, triedenie, prepravu a doručenie vnútroštátnych listových zásielok a prichádzajúcich cezhraničných listových zásielok, či už ide o zrýchlené, alebo normálne doručenie, v rámci oboch nasledovnýchhmotnostných a cenových limitov. Hmotnostný limit je 100 gramov od 1. januára 2003 a 50 gramov od 1. januára 2006. Tieto hmotnostné limity sa neuplatňujú od 1. januára 2003, ak je cena rovná alebo väčšia než trojnásobok verejnej sadzby pre listovú zásielku prvej hmotnostnej triedy najrýchlejšej kategórie a od 1. januára 2006, ak je cena rovná alebo väčšia než dvaapolnásobok tejto sadzby.V prípade bezplatnej poštovej služby pre nevidiace a čiastočne zrakovo postihnuté osoby, môžu byť povolené výnimky z hmotnostných a cenových obmedzení.V miere nevyhnutnej na zabezpečenie poskytovania univerzálnej služby môžu byť adresné reklamné zásielky aj naďalej vyhradené v rámci rovnakých hmotnostných a cenových a limitov.V rozsahu potrebnom na zabezpečenie poskytovania univerzálnej služby, napríklad keď boli niektoré sektory poštovej činnosti už liberalizované alebo z dôvodu špecifických charakteristík poštových služieb v členskom štáte, môžu byť naďalej odchádzajúce cezhraničné listové zásielky vyhradené v rámci rovnakých hmotnostných a cenových a limitov.2. Výmena dokumentov nesmie byť vyhradená.3. Komisia zostaví perspektívnu štúdiu, v ktorej sa pre každý členský štát zhodnotí dosah úplného dokončenia vnútorného poštového trhu v roku 2009 na univerzálnu službu. Vychádzajúc zo záverov štúdie Komisia predloží do 31. decembra 2006 Európskemu parlamentu a Rade správu sprevádzanú návrhom, v ktorom prípadne potvrdí rok 2009 ako dátum úplného dokončenia vnútorného poštového trhu alebo stanoví ďalšie opatrenia na základe záverov štúdie.";2. v článku 12 sa dopĺňajú tieto zarážky:"— keď poskytovatelia univerzálnej služby uplatňujú osobitné sadzby, napríklad za služby obchodným zákazníkom, odosielateľom hromadných zásielok alebo subjektom, ktoré zhromažďujú poštové zásielky od rôznych zákazníkov, uplatňujú zásady transparentnosti a nediskriminácie, pokiaľ ide o sadzby ako aj príslušné podmienky. Sadzby zohľadňujú usporené náklady v porovnaní so štandardnými službami pokrývajúcimi úplný rozsah funkcií ponúkaných pri zbere, triedení a doručovaní jednotlivých zásielok a spolu s pridruženými podmienkami sa uplatňujú rovnako voči rôznym tretím osobám, ako aj voči tretím osobám a poskytovateľom univerzálnej služby dodávajúcim rovnocenné služby. Každá taká sadzba je dostupná aj pre súkromných zákazníkov, ktorí posielajú zásielky za podobných podmienok,— krížové subvencovanie univerzálnych služieb, ktoré nespadajú do vyhradenej oblasti, z príjmov zo služieb vo vyhradenom sektore je zakázané s výnimkou prípadov, u ktorých je to nevyhnutné na splnenie špecifických záväzkov univerzálnej služby uložených v oblasti podliehajúcej hospodárskej súťaži; s výnimkou členských štátov, v ktorých nie sú vyhradené služby, prijmú národné regulačné orgány príslušné pravidlá a Komisiu informujú o takých opatreniach.";3. prvý a druhý pododsek článku 19 sa nahrádzajú týmto:"Členské štáty zabezpečia, aby boli stanovené transparentné, jednoduché a nenákladné postupy vybavovania sťažností užívateľov, najmä v prípadoch týkajúcich sa straty, krádeže, poškodenia alebo nezhody s normami kvality služby (vrátane postupov stanovenia zodpovednosti v prípadoch, v ktorých je zapojený viac než jeden operátor).Členské štáty môžu zabezpečiť, aby sa táto zásada uplatňovala aj na užívateľov služieb, ktoré:- nepatria do rozsahu pôsobnosti univerzálnej služby vymedzenej v článku 3 a- patria do rozsahu pôsobnosti univerzálnej služby vymedzenej v článku 3, ale nie sú zabezpečované poskytovateľom univerzálnej služby.Členské štáty prijmú opatrenia, ktorými zabezpečia, aby postupy uvedené v prvom pododseku umožnili spravodlivé a včasné riešenie sporov a aby bol v oprávnených prípadoch zabezpečený systém náhrady a/alebo kompenzácie.";4. tretí pododsek článku 22 sa nahrádza týmto:"Osobitnou úlohou národných regulačných orgánov je zabezpečiť plnenie povinností vyplývajúcich z tejto smernice v prípade potreby vytvoriť kontrolné a špecifické postupy, ktorými sa zabezpečí rešpektovanie vyhradených služieb. Môžu byť tiež poverené zabezpečením dodržovania pravidiel hospodárskej súťaže v poštovom sektore."5. článok 23 sa nahrádza týmto:"Článok 23Bez toho, aby bol dotknutý článok 7, predloží Komisia každé dva roky a prvýkrát najneskôr do 31. decembra 2004 Európskemu parlamentu a Rade správu o uplatňovaní tejto smernice, vrátane príslušných informácií o vývoji v odvetví, najmä čo sa týka hospodárskych a sociálnych aspektov, aspektov zamestnanosti a technologických aspektov, ako aj o kvalite služby. Správu budú v prípade potreby sprevádzať návrhy Európskemu parlamentu a Rade.";6. článok 27 sa nahrádza týmto:"Článok 27Ustanovenia tejto smernice, s výnimkou článku 26, platia do 31. decembra 2008, pokiaľ sa nerozhodne inak v súlade s článkom 7 ods. 3 Povoľovacie konanie uvedené v článku 9 nie je týmto dátumom dotknuté."Článok 21. Členské štáty prijmú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 31. decembra 2002. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.Článok 3Táto smernica nadobúda účinnosť dňom jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Článok 4Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Luxemburgu 10. júna 2002Za Európsky parlamentpredsedaP. CoxZa RadupredsedaJ. Piqué I Camps[1] Ú. v. ES C 337 E, 28.11.2000, s. 220 aÚ. v. ES C 180 E, 26.6.2001, s. 291.[2] Ú. v. ES C 116, 20.4.2001, s. 99.[3] Ú. v. ES C 144, 16.5.2001, s. 20.[4] Stanovisko Európskeho parlamentu zo 14. decembra 2000 (Ú. v. ES C 232, 17.8.2001, s. 287), spoločné stanovisko Rady zo 6. decembra 2001 (Ú. v. ES C 110 E, 7.5.2002, s. 37) a rozhodnutie Európskeho parlamentu z 13. marca 2002 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku). Rozhodnutie Rady zo 7. mája 2002.[5] Ú. v. ES C 48, 16.2.1994, s. 3.[6] Ú. v. ES L 15, 21.1.1998, s. 14.[7] Ú. v. ES C 104, 14.4.1999, s. 134.[8] Ú. v. ES C 339, 29.11.2000, s. 297.[9] Ú. v. ES C 39, 6.2.1998. s. 2.--------------------------------------------------


title: Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/59/ES z 27. novembra 2000 o prístavných zberných zariadeniach na lodný odpad a zvyšky nákladu

text:
Dôležité právne oznámenie

|

32000L0059

Úradný vestník L 332 , 28/12/2000 S. 0081 - 0090

		Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/59/ESz 27. novembra 2000o prístavných zberných zariadeniach na lodný odpad a zvyšky nákladuEURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä na článok 80 ods. 2,so zreteľom na návrh Komisie [1],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],po porade s Výborom pre regióny [3],konajúc v súlade s postupom uvedeným v článku 251 zmluvy [4] a na základe spoločného textu schváleného Zmierovacím výborom 18. júla 2000,keďže:(1) Environmentálna politika spoločenstva je zameraná na vysokú úroveň ochrany. Vychádza z princípu opatrnosti, platby znečisťovateľa a realizácie preventívnych opatrení.(2) Jednou z významných oblastí opatrení spoločenstva v námornej doprave je zníženie znečistenia morí. To sa môže dosiahnuť dodržaním medzinárodných dohovorov, kódexov a rezolúcií pri súčasnom zachovaní slobody plavby podľa Dohovoru Organizácie spojených národov o morskom práve a slobody poskytovania služieb podľa právnych predpisov spoločenstva.(3) Spoločenstvo je vážne znepokojené znečisťovaním morí a pobrežných oblastí spôsobeným vypúšťaním odpadu a zvyškov nákladu z lodí a najmä stavom vykonávania Medzinárodného dohovoru o zabránení znečisťovania z lodí z roku 1973, modifikovaného protokolom z roku 1978 (Marpol 73/78), ktorý stanovuje, aký odpad sa môže vypúšťať z lodí do mora a vyžaduje od členských štátov aby zabezpečili primerané zberné zariadenia v prístavoch. Všetky členské štáty ratifikovali Marpol 73/78.(4) Ochrana morského prostredia sa môže zvýšiť znížením množstva lodného odpadu a zvyškov nákladu vypúšťaného do mora. To sa môže dosiahnuť zvýšením dostupnosti a používania zberných zariadení a zdokonalením vynucovacieho režimu. Vo svojej rezolúcii z 8. júna 1993 o spoločnej politike v oblasti bezpečnosti morí [5], Rada medzi svoje prioritné akcie zahrnula aj zlepšenie dostupnosti a používania zberných zariadení v spoločenstve.(5) Smernica Rady 95/21/ES z 19. júna 1995 týkajúca sa presadzovania medzinárodných štandardov pre bezpečnosť lodí, ochranu proti znečisteniu a životné a pracovné podmienky na lodiach (prístavná štátna kontrola) vzhľadom k lodnej preprave, ktorá využíva prístavy spoločenstva a plaví sa vo vodách pod jurisdikciou členských štátov [6] stanovuje, že lode predstavujúce neprimerané ohrozenie morského prostredia, nesmú vyplávať na more.(6) Znečistenie morí má prirodzene účinky, ktoré prekračujú hranice. Z hľadiska princípu subsidiarity je opatrenie na úrovni spoločenstva najúčinnejším spôsobom zabezpečenia spoločných environmentálnych noriem pre lode a prístavy v celom spoločenstve.(7) Z hľadiska princípu primeranosti je smernica vhodným právnym nástrojom, pretože poskytuje rámec pre jednotnú a povinné uplatňovanie environmentálnych noriem členských štátov, pričom ponecháva každému členskému štátu právo rozhodovania o tom, aké vykonávacie nástroje sú pre jeho vnútorný systém najvhodnejšie.(8) Mala by sa zabezpečiť zhoda s existujúcimi regionálnymi dohodami ako je Dohovor o ochrane morského prostredia v Baltickom mori 1974/1992.(9) V záujme zvýšenia ochrany pred znečistením a zabránenia deformáciám hospodárskej súťaže by environmentálne požiadavky mali platiť pre všetky lode bez ohľadu na vlajku, pod ktorou plávajú, a primerané zberné zariadenia by mali byť dostupné vo všetkých prístavoch spoločenstva.(10) Primerané zberné zariadenia by mali uspokojovať potreby užívateľov, od najväčších obchodných lodí až po najmenšie rekreačné plavidlá, a mali by spĺňať požiadavky na ochranu životného prostredia bez toho, aby zapríčinili nadmerné meškanie lodí, ktoré ich používajú. Povinnosť zabezpečiť dostupnosť primeraných zberných zariadení majú členské štáty pričom majú vysoký stupeň voľnosti pri voľbe najvhodnejšieho systému zberu odpadu a okrem toho možnosť vybudovať pevné zberné zariadenia alebo menovať poskytovateľov služieb, ktorí budú v prípade potreby zabezpečovať mobilné jednotky na zber odpadu. Z tejto povinnosti vyplýva aj povinnosť poskytovať všetky služby a/alebo zabezpečovať ďalšie sprievodné opatrenia potrebné na správne a primerané používanie týchto zariadení.(11) Primeranosť zariadení sa môže zvýšiť aktualizáciou plánov zberu a spracovania odpadu, vypracovaných po porade s príslušnými stranami.(12) Efektívnosť prístavných zberných zariadení sa môže zvýšiť tým, že sa bude od lodí požadovať, aby oznámili svoje potreby vzhľadom na použitie zberných zariadení. Také oznámenia by poskytli zároveň informácie potrebné pre účinné plánovanie hospodárenia s odpadom. Odpad z rybárskych a rekreačných lodí, ktoré majú povolené prepravovať maximálne 12 cestujúcich, sa môže spracovávať bez predchádzajúceho oznámenia.(13) Vypúšťanie odpadu z lodí do mora sa môže znížiť tým, že sa bude od lodí požadovať, aby svoj odpad dodali do prístavných zberných zariadení predtým, než opustia prístav. Aby sa zladil záujem o hladkú prevádzku námornej dopravy s ochranou životného prostredia, výnimky z tejto požiadavky by boli možné len po uvážení dostatočnosti vymedzenej kapacity skladov na palube, možnosti dopraviť odpad do iného prístavu bez rizika jeho vypustenia do mora a špecifických požiadaviek na vyprázdnenie, prijatých v súlade s medzinárodným právom.(14) Z hľadiska princípu "platí znečisťovateľ", náklady na prístavné zberné zariadenia, vrátane spracovania a odstránenia lodného odpadu, by mali znášať lode. V záujme ochrany životného prostredia by systém poplatkov mal podporovať dopravu odpadu do prístavov namiesto jeho vypúšťania do mora. Toto sa môže uľahčiť tým, že všetky lode sa budú podieľať na nákladoch zberu a spracovania lodného odpadu tak, aby sa znížil ekonomický stimul na jeho vypúšťaní do mora. Z hľadiska princípu subsidiarity by členským štátom v súlade s ich vnútroštátnym právom a bežnými postupmi, boli ponechané právomoci týkajúce sa primeranosti poplatkov vo vzťahu k množstvu skutočne dodaného odpadu, a zahrnutia poplatkov do systému náhrady nákladov za používanie prístavných zberných zariadení. Poplatky za používanie týchto zariadení by mali byť spravodlivé, nediskriminačné a transparentné.(15) Lode produkujúce znížené množstvo lodného odpadu by mali mať výhody z hľadiska systému náhrady nákladov. Spoločné kritériá by uľahčili identifikáciu takých lodí.(16) Aby sa zabránilo neprimeranému zaťaženiu príslušných strán, lode zapojené do pravidelnej dopravy s častými a pravidelnými zastávkami v prístavoch môžu byť oslobodené od niektorých povinností vyplývajúcich z tejto smernice tam, kde existuje dostatočný dôkaz o tom, že existujú dojednania, zabezpečujúce vyloženie odpadu a zaplatenie poplatkov.(17) Zvyšky nákladu by sa mali dopraviť do prístavných zberných zariadení v súlade s Marpol 73/78. Tento dohovor vyžaduje, aby boli zvyšky nákladu vyložené do prístavných zberných zariadení v rozsahu, aký je nevyhnutný na splnenie požiadaviek na vyčistenie nádrží. Každý poplatok za takú dopravu by mal platiť užívateľ zberného zariadenia, ktorý je normálne špecifikovaný v zmluvnom dojednaní medzi zúčastnenými stranami alebo stranami, ktoré sú účastníkmi iných miestnych režimov.(18) Je potrebné vykonať cielené inšpekcie, aby sa overil súlad s touto smernicou. Počet takých inšpekcií, ako aj uložené pokuty, by mal byť dostatočný na to, aby bol zistený nesúlad s touto smernicou. Z dôvodov účinnosti a nákladovej efektívnosti, by sa také inšpekcie mali vykonávať v rámci smernice 95/21/ES, pokiaľ je to možné.(19) Členské štáty by mali zabezpečiť vhodný správny rámec pre efektívne fungovanie prístavných zberných zariadení. Podľa Marpol 73/78 sa majú správy o nedostatkoch prístavných zberných zariadení podávať Medzinárodnej námornej organizácii (IMO). Tie isté informácie by sa mohli súčasne odovzdávať Komisii s cieľom jej informovanosti.(20) Informačný systém na identifikáciu znečisťujúcich alebo potenciálne znečisťujúcich lodí by uľahčil presadzovanie tejto smernice a mohol by pomôcť pri hodnotení jej vykonávania. Informačný systém SIRENAC vytvorený podľa Parížskeho memoranda o štátnej prístavnej kontrole, poskytuje značné množstvo doplnkových informácií potrebných na tento účel.(21) Je nevyhnutné aby výbor skladajúci sa zo zástupcov členských štátov pomáhal Komisii pri účinnom uplatňovaní tejto smernice. Pretože opatrenia potrebné na vykonávanie tejto smernice sú všeobecného charakteru v zmysle článku 2 rozhodnutia Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999 ktoré stanovuje postupy pre výkon vykonávacích právomocí zverených Komisii [7], také opatrenia by sa mali prijať v súlade s regulačným postupom uvedeným v článku 5 uvedeného rozhodnutia.(22) Na zabezpečenie ich harmonizovaného vykonávania, môžu byť niektoré ustanovenia tejto smernice, bez toho aby sa rozšíril rozsah jej pôsobnosti, zmenené a doplnené v súlade s uvedeným postupom, aby sa zohľadnili opatrenia spoločenstva alebo IMO, ktoré nadobudnú platnosť v budúcnosti,PRIJALI TÚTO SMERNICU:Článok 1ÚčelÚčelom tejto smernice je znížiť vypúšťanie lodného odpadu a zvyškov nákladu do mora, hlavne nepovolené vypúšťanie, z lodí používajúcich prístavy spoločenstva tým, že sa zlepší dostupnosť a využívanie prístavných zberných zariadení pre lodný odpad a zvyšky nákladu, pričom sa zvýši ochrana morského prostredia.Článok 2DefinícieNa účely tejto smernice:a) "loď" znamená námorné plavidlo každého typu, ktoré je prevádzkované v morskom prostredí a zahŕňa krídlové člny, vznášadlá, ponorné plavidlá a plávajúce zariadenia;b) "Marpol 73/78" znamená Medzinárodný dohovor o zabránení znečisťovania z lodí, 1973, modifikovaný príslušným protokolom z roku 1978, platný v dobe prijatia tejto smernice;c) "lodný odpad" znamená každý odpad, vrátane odpadovej vody, a zvyšky iné než sú zvyšky nákladu, ktorý vzniká počas prevádzky lode a patrí do pôsobnosti príloh I, IV a V k Marpol 73/78, ako aj odpad spojený s nákladom definovaný usmerneniach pre vykonávanie prílohy V k Marpol 73/78;d) "zvyšky nákladu" znamenajú materiálové zostatky každého nákladu na palube lode v nákladových priestoroch alebo cisternách, ktoré ostanú po dokončení vykladacích a čistiacich činností a zahŕňa zvyšky a rozliate látky, ktoré vzniknú pri nakládke alebo vykládke;e) "prístavné zberné zariadenia" znamenajú každé zariadenie, ktoré je pripevnené, plávajúce alebo pohyblivé a do ktorého sa môže zberať lodný odpad alebo zvyšky nákladu;f) "rybárska loď" znamená" každú loď, ktorá je vybavená zariadením na lov rýb alebo iných morských živočíchov alebo sa komerčne využíva na tento účel;"g) "rekreačná loď" znamená loď každého typu, bez ohľadu na druh pohonu, ktorá sa používa na športové alebo rekreačné účely;h) "prístav" znamená miesto alebo zemepisnú oblasť vybudované a vybavené tak, že môže hlavne prijímať lode, vrátane rybárskych a rekreačných lodí.Bez toho, aby boli dotknuté definície pod písm. c) a d), "lodný odpad" a "zvyšky nákladu" sa považujú za odpad v zmysle článku 1 písm. a) smernice Rady 75/442/EHS z 15. júla 1975 o odpadoch [8].Článok 3Rozsah pôsobnostiTáto smernica sa vzťahuje na:a) všetky lode, vrátane rybárskych a rekreačných lodí, bez ohľadu na ich vlajku, ktoré plávajú do prístavu členského štátu alebo sú v ňom prevádzkované, s výnimkou vojnových lodí, pomocných lodných zariadení a iných lodí, ktoré vlastní alebo prevádzkuje štát a používajú sa pre vládne neobchodné účely; ab) všetky prístavy členských štátov, do ktorých zvyčajne plávajú lode spadajúce pod ustanovenie písm. a).Členské štáty prijmú opatrenia zabezpečujúce, aby lode mimo pôsobnosti tejto smernice podľa písm. a) prechádzajúceho odseku, odstránili lodný odpad a zvyšky nákladu spôsobom konzistentným s touto smernicou, pokiaľ je to racionálne a praktické.Článok 4.Prístavné zberné zariadenia1. Členské štáty zabezpečia dostupnosť prístavných zberných zariadení primerane k potrebám lodí, ktoré normálne používajú prístav bez toho, aby to zapríčinilo neprimerané meškanie lodí.2. Na dosiahnutie adekvátnosti, zberné zariadenia musia byť schopné prijať druhy a množstvá lodného odpadu a zvyškov nákladu z lodí, ktoré normálne používajú daný prístav, berúc do úvahy prevádzkové potreby užívateľov prístavu, veľkosť a zemepisnú polohu prístavu, typ lode plávajúcej do prístavu a výnimky uvedené v článku 9.3. Členské štáty, v súlade s postupmi dohodnutými v rámci Medzinárodnej námornej organizácie (IMO), stanovia postupy hlásenia nedostatočnosti prístavných zberných zariadení prístavnému štátu.Článok 5Plány zberu a spracovávania odpadu1. Pre každý prístav sa po porade s príslušnými stranami a najmä s užívateľmi prístavu alebo ich zástupcami, so zreteľom na požiadavky článkov 4, 6, 7, 10 a 12, sa vypracujú a vykonajú plány zberu a spracovávania odpadu. Podrobné požiadavky na vypracovanie takých plánov sú uvedené v prílohe I.2. Plány zberu a spracovávania odpadu uvedené v odseku 1 sa môžu, ak je to žiadúce z dôvodu efektívnosti, vypracovať v regionálnom rámci s vhodným zapojením každého prístavu za predpokladu, že potreba zberných zariadení a ich dostupnosť budú špecifikované pre každý jednotlivý prístav.3. Členské štáty posúdia a schvália plány zberu a spracovávania odpadu, monitorujú ich vykonávanie a zabezpečia nové schválenie minimálne každé tri roky a po významných zmenách v prevádzke prístavu.Článok 6Oznámenie1. Kapitán lode, inej než je rybárska alebo rekreačná loď, ktorá môže prepravovať maximálne 12 cestujúcich, plávajúca do prístavu nachádzajúceho sa v spoločenstve, vyplní pravdivo a presne formulár uvedený v prílohe II a oznámi uvedené informácie oregánu alebo subjektu určenému pre tento účel členským štátom, v ktorom sa prístav nachádza:a) aspoň 24 hodín pred príchodom, ak je známy prístav, do ktorého loď pripláva; alebob) akonáhle je známy prístav, do ktorého loď pripláva, ak je táto informácia dostupná do 24 hodín pred príchodom; aleboc) najneskôr po odchode z predchádzajúceho prístavu, ak plavba trvá menej než 24 hodín.Členské štáty môžu rozhodnúť, že informácie budú oznámené prevádzkovateľovi prístavného zberného zariadenia, ktorý ich pošle príslušnému orgánu.2. Informácie uvedené v odseku 1 sa uchovávajú na palube aspoň do nasledujúceho prístavu, do ktorého loď pripláva a na požiadanie sa poskytnú orgánom členského štátu.Článok 7Vyloženie lodného odpadu1. Kapitán lode, ktorá priplávala do prístavu spoločenstva, pred opustením prístavu vyloží všetok lodný odpad do prístavného zberného zariadenia.2. Bez toho, aby bol dotknutý odsek 1, môže loď pokračovať v plavbe do ďalšieho prístavu bez toho, aby vyložila lodný odpad, ak z informácie poskytnutej v súlade s článkom 6 a prílohou II vyplýva, že na lodi je vymedzená dostatočná skladovacia kapacita pre všetok lodný odpad, ktorý bol doteraz nazhromaždený a ďalší, ktorý vznikne počas plánovanej plavby lode do prístavu, v ktorom sa odpad vyloží.Ak existujú dobré dôvody domnievať sa, že nie sú dostupné primerané zariadenia v plánovanom prístave, v ktorom sa odpad má vyložiť, alebo ak tento prístav nie je známy a existuje preto nebezpečenstvo, že odpad bude vypustený do mora, členský štát prijme všetky potrebné opatrenia aby zabránil znečisteniu mora a ak je to nevyhnutné požiada loď, aby pred odchodom z prístavu vyložila svoj odpad.3. Odsek 2 sa použije bez toho, aby boli dotknuté prísnejšie požiadaviek na vyloženie odpadu z lode, prijatých v súlade s medzinárodným právom.Článok 8Poplatky za lodný odpad1. Členské štáty zabezpečia, aby náklady na prístavné zberné zariadenia pre lodný odpad, vrátane spracovania a odstránenia odpadu, boli uhrádzané z poplatkov vyberaných od lodí.2. Systémy náhrady nákladov za používanie prístavných zberných zariadení nesmú stimulovať lode k jeho vypúšťaniu do mora. Na tento účel platia pre lode, okrem rybárskych a rekreačných lodí, ktoré môžu prepravovať maximálne 12 cestujúcich, nasledovné zásady:a) všetky lode, ktoré priplávali do prístavu členského štátu musia významne prispieť na úhradu nákladov uvedených v odseku 1, bez ohľadu na skutočné využitie zariadení. Za týmto účelom režimy spoplatnenia môžu zahŕňať začlenenie poplatkov do prístavných poplatkov alebo osobitný paušálny poplatok za odpad. Poplatky môžu byť diferencované okrem iného z hľadiska kategórie, typu a rozmerov lode;b) časť nákladov, ktoré nie sú kryté poplatkami uvedenými v písm. a), sa uhrádzajú na základe druhu a množstva vytvoreného lodného odpadu skutočne vyloženého z lode;c) poplatky sa môžu znížiť, ak kapitán lode môže preukázať, že loď z dôvodov environmentálneho manažmentu, konštrukcie, vybavenia a prevádzky produkuje znížené množstvo lodného odpadu.3. Aby bolo zabezpečené, že poplatky sú spravodlivé, transparentné a nediskriminačné a že odrážajú náklady na zariadenia a zodpovedajúce služby, mala by sa užívateľom prístavu objasniť výška poplatkov a základňa, z ktorej vychádzajú.4. Komisia do troch rokov od dátumu uvedeného v článku 16 ods. 1 predloží Európskemu parlamentu a Rade správu hodnotiacu dopad rôznych systémov náhrady nákladov prijatých v súlade s odsekom 2 na morské prostredie a vzorky odpadových prúdov. Táto správa sa vypracuje v spolupráci s príslušnými orgánmi členských štátov a zástupcami prístavov.Komisia, ak je to potrebné na základe tohto hodnotenia, predloží návrh na zmenu a doplnenie tejto smernice, ktorý bude obsahovať zavedenie systému zahŕňajúceho platbu vo výške príslušného percenta, minimálne však jednej tretiny, nákladov uvedených v odseku 1, všetkých lodí plávajúcich do prístavu členského štátu bez ohľadu na skutočné využitie zariadení, alebo alternatívneho systému s ekvivalentnými účinkami.Článok 9Výnimky1. Ak sú lode zapojené do pravidelnej dopravy s častými a pravidelnými zastávkami v prístavoch a je dostatočný dôkaz o existencii dojednaní zabezpečujúcich vyloženie lodného odpadu a zaplatenie poplatkov v prístave na trase plavby lode, členské štáty, v ktorých sa nachádzajú príslušné prístavy, môžu oslobodiť tieto lode od povinností stanovených v článkoch 6, 7 ods. 1 a 8.2. Členské štáty pravidelne informujú Komisiu o výnimkách udelených podľa odseku 1 minimálne raz za rok.Článok 10Vyloženie zvyškov nákladuKapitán lode, ktorá priplávala do prístavu spoločenstva zabezpečí, aby boli zvyšky nákladu vyložené do prístavných zberných zariadení v súlade s ustanoveniami Marpol 73/78. Každý poplatok za vyloženie zvyškov nákladu platí užívateľ zberného zariadenia.Článok 11Vymožiteľnosť1. Členské štáty zabezpečia, aby každá loď mohla byť podrobená inšpekcii s cieľom overenia splnenia ustanovení článkov 7 a 10 a aby sa vykonal dostatočný počet takých inšpekcií.2. Pre inšpekcie lodí iných než sú rybárske a rekreačné lode, oprávnené prepravovať maximálne 12 cestujúcich:a) pri výbere lodí na inšpekciu členské štáty venujú pozornosť:- lodiam, ktoré nesplnili oznamovaciu povinnosť podľa článku 6,- lodiam, u ktorých overenie informácií poskytnutých kapitánom podľa článku 6 odhalilo ďalšie dôvody, na základe ktorých sa možno domnievať, že loď nespĺňa požiadavky tejto smernice;b) taká inšpekcia sa môže vykonať v rámci smernice 95/21/ES, pokiaľ je uplatniteľná; nezávisle na rámci, v ktorom sa inšpekcia vykonáva, platí povinnosť skontrolovať 25 % lodí podľa uvedenej smernice;c) ak príslušný orgán nie je spokojný s výsledkami tejto inšpekcie zabezpečí, aby táto loď neopustila prístav až kým nevyloží svoj lodný odpad a zvyšky nákladu do prístavného zberného zariadenia, v súlade s článkami 7 a 10;d) ak existuje jednoznačný dôkaz o tom, že loď pokračovala v plavbe bez toho aby splnila ustanovenia článkov 7 alebo 10, príslušný orgán nasledujúceho prístavu, do ktorého loď pripláva, bez toho, aby bolo dotknuté uplatnenie pokút uvedených v článku 13, nepovolí opustenie prístavu kým sa neuskutoční podrobnejšie hodnotenie faktorov, týkajúcich sa súladu lode s touto smernicou ako je napríklad presnosť ktorejkoľvek informácie poskytnutej v súlade s článkom 6.3. Členské štáty v požadovanom rozsahu stanovia kontrolné postupy pre rybárske a rekreačné lode, ktoré môžu prepravovať maximálne 12 cestujúcich, aby zabezpečili súlad s uplatniteľnými požiadavkami tejto smernice.Článok 12Sprievodné opatrenia1. Členské štáty:a) prijmú všetky potrebné opatrenia aby zabezpečili, že kapitáni, prevádzkovatelia prístavných zberných zariadení a ostatné dotknuté osoby budú primerane informovaní o požiadavkách im adresovaným podľa tejto smernice a budú ich dodržiavať,b) určia príslušné orgány alebo subjekty s cieľom výkonu funkcií podľa tejto smernice;c) prijmú opatrenia na spoluprácu medzi svojimi príslušnými orgánmi a hospodárskymi organizáciami, zabezpečujúcu účinné vykonávanie tejto smernice;d) zabezpečia, aby informácie oznámené kapitánmi v súlade s článkom 6, boli patrične overené;e) zabezpečia jednoduchosť a plynulosť formalít týkajúcich sa používania prístavných zberných zariadení, aby kapitáni boli stimulovaní na ich používaní a aby nedošlo k neprimeranému meškaniu lodí;f) zabezpečia, aby Komisia dostala kópiu nahlásených nedostatočných prístavných zberných zariadení uvedených v článku 4 ods. 3;g) zabezpečia, aby sa spracovanie, zužitkovanie alebo odstránenie lodného odpadu a zvyškov nákladu vykonalo v súlade so smernicou 75/442/EHS a inými príslušnými právnymi predpismi spoločenstva o odpade, najmä smernicou 75/439/EHS zo 16. júna 1975 o odstraňovaní odpadových olejov [9] a smernicou Rady 91/689/EHS z 12. decembra 1991 o nebezpečnom odpade [10].h) v súlade so svojimi vnútroštátnymi právnymi predpismi zabezpečia, aby každá strana zapojená do vyloženia alebo prijatia lodného odpadu alebo zvyškov nákladu, mohla žiadať úhradu za škody spôsobené neprimeraným meškaním.2. Vyloženie lodného odpadu a zvyškov nákladu sa považuje za uvoľnenie do voľného obehu v zmysle článku 79 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný zákonník spoločenstva [11]. Podľa článku 45 colného zákonníka spoločenstva colné orgány nevyžadujú preloženie súhrnné vyhlásenie.3. Členské štáty a Komisia spolupracujú pri vytváraní vhodného informačného a monitorovacieho systému, pokrývajúceho aspoň celé spoločenstvo aby:- zlepšili identifikáciu lodí, ktoré nevyložili svoj lodný odpad a zvyšky nákladu v súlade s touto smernicou,- zistili, či boli splnené ciele stanovené v článku 1 smernice.4. Členské štáty a Komisia spolupracujú pri vytváraní spoločných kritérií na identifikáciu lodí uvedených v článku 8 ods. 2 písm. c).Článok 13PokutyČlenské štáty stanovia systémy pokút za porušenie ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov prijatých podľa tejto smernice a prijmú všetky opatrenia potrebné na zabezpečenie uplatňovania týchto pokút. Takéto pokuty sú účinné, primerané a odradzujúce.Článok 14Regulačný výbor1. Komisii pomáha výbor ustanovený podľa článku 12 ods. 1 smernice 93/75/EHS [12], ďalej ako "výbor".2. Keď sa odkazuje na tento odsek, platia články 5 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES, so zreteľom na ustanovenia článku 8.Doba uvedená v článku 5 ods. 6 rozhodnutia 1999/468/ES je tri mesiace.3. Výbor prijme svoj vlastný rokovací poriadok.Článok 15Postup pri zmene a doplneníPrílohy k tejto smernici, definície v článku 2 písm. b), odkazy na nástroje spoločenstva a odkazy na nástroje IMO sa môžu meniť a dopĺňať v súlade s postupom stanoveným v článku 14 ods. 2, aby sa zladili opatrenia spoločenstva a IMO, ktoré nadobudli platnosť, pokiaľ také zmeny nerozšíria rozsah pôsobnosti tejto smernice.Okrem toho prílohy k tejto smernici sa môžu meniť a dopĺňať v súlade s uvedeným postupom, keď je to potrebné s cieľom zlepšenia režimu ustanoveného touto smernicou, pokiaľ také zmeny a doplnky nerozšíria rozsah pôsobnosti tejto smernice.Článok 16Vykonávanie1. Členské štáty najneskôr do 28. decembra 2002 uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.V prípade odpadovej vody podľa článku 2 písm. c) sa však vykonávanie tejto smernice pozdrží na dobu 12 mesiacov po nadobudnutí účinnosti prílohy IV k Marpol 73/78, pričom sa bude podľa tohto dohovoru rešpektovať rozdiel medzi novými a existujúcimi loďami.2. Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štátyČlánok 17Vyhodnotenie1. Členské štáty predložia každé tri roky Komisii správu o stave vykonávania tejto smernice.2. Komisia na základe správ členských štátov poskytnutých podľa odseku 1 predloží Európskemu parlamentu a Rade hodnotiacu správu o činnosti systému ustanoveného podľa tejto smernice spolu s prípadnými návrhmi týkajúcimi sa vykonávania tejto smernice.Článok 18Nadobudnutie účinnostiTáto smernica nadobúda účinnosť dňom jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Článok 19AdresátiTáto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 27. novembra 2000Za Európsky parlamentpredsedaN. FontaineZa RadupredsedaL. Fabius[1] Ú. v. ES C 271, 31.8.1998, s. 79 a Ú. v. ES C 148, 28.5.1999, s. 7.[2] Ú. v. ES C 138, 18.5.1999, s. 12.[3] Ú. v. ES C 198, 14.7.1999, s. 27.[4] Stanovisko Európskeho parlamentu z 11. februára 1999 (Ú. v. ES C 150, 28.5.1999, s. 432), potvrdené 16. septembra 1999, spoločná pozícia Rady z 8. novembra 1999 (Ú. v. ES C 10, 13.1.2000, s. 14) a rozhodnutie Európskeho parlamentu zo 14. marca 2000 (ešte nebolo uverejnené v úradnom vestníku). Rozhodnutie Európskeho parlamentu zo 6. septembra 2000 a rozhodnutie Rady zo 14. septembra 2000.[5] Ú. v. ES C 271, 7.10.1993, s. 1.[6] Ú. v. ES L 157, 7.7.1995, s. 1. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 98/42/ES (Ú. v. ES L 184, 27.6.1998. s. 40).[7] Ú. v. ES L 184, 17.7.1999, s. 23.[8] Ú. v. ES L 194, 25.7.1975, s. 39. Smernica naposledy zmenená a doplnená rozhodnutím Komisie 96/350/ES (Ú. v. ES L 135, 6.6.1996, s. 32).[9] Ú. v. ES L 194, 25.7.1975, s. 23. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 91/692/EHS (Ú. v. ES L 377, 31.12.1991, s. 48).[10] Ú. v. ES L 377, 31.12.1991, s. 20. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 94/31/EHS (Ú. v. ES L 168, 2.7.1994, s. 28).[11] Ú. v. ES L 302, 19.10.1992, s. 1. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené nariadením (ES č. 955/1999 (Ú. v. ES L 119, 7.5.1999, s. 1).[12] Ú. v. ES L 247, 5.10.1993, s. 19. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 98/74/ES (Ú. v. ES L 276, 13.10.1998, s. 7).--------------------------------------------------PRÍLOHA IPOŽIADAVKY NA PLÁNY PRÍJMU A SPRACOVANIA ODPADU PRE PRÍSTAVY(uvedené v článku 5)Plány zahŕňajú všetky druhy lodného odpadu a zvyšky nákladu pochádzajúce z lodí, ktoré normálne navštevujú prístav a zhotovujú sa podľa veľkosti prístavu a typov lodí, ktoré do neho plávajú.Plány obsahujú nasledovné údaje:- zhodnotenie potreby prístavných zberných zariadení na základe potrieb lodí zvyčajne plávajúcich do prístavov,- opis typu a kapacity prístavných zberných zariadení,- podrobný opis postupov príjmu a zberu lodného odpadu a zvyškov nákladu,- opis systému spoplatnenia,- postupy hlásenia nedostatočnosti prístavných zberných zariadení,- postupy prebiehajúcich porád s užívateľmi prístavu, podnikmi spracovávajúcimi odpad, prevádzkovateľmi terminálov a ostatnými zainteresovanými stranami, a- druh a množstvo prijatého a spracovaného lodného odpadu a zvyškov nákladu.Okrem toho by mali plány obsahovať:- súhrn príslušných právnych predpisov a formalít týkajúcich sa vyloženia,- identifikáciu osoby alebo osôb zodpovedných za vykonávanie plánu,- prípadne opis predbežného vybavenia prístavu a popis predbežnej úpravy odpadu,- opis metód zaznamenávania skutočného využitia prístavných zberných zariadení,- opis metód zaznamenávania množstva prijatého lodného odpadu a zvyškov nákladu, a- opis spôsobu, akým sa odstraňuje lodný odpad a zvyšky nákladu.Postupy príjmu, zberu, skladovania, spracovávania a odstraňovania by mali zodpovedať vo všetkých aspektoch plánu environmentálneho manažmentu umožňujúcemu zníženie dopadu týchto činností na životné prostredie. Taká zhoda sa predpokladá vtedy, keď sa postupy zhodujú s nariadením Rady (EHS) č. 1836/93 z 29. júna 1993, ktoré umožňuje dobrovoľnú účasť spoločností priemyselného sektoru na systéme spoločenstva pre environmentálny manažment a plán kontroly životného prostredia [1].Informácie, ku ktorým musia mať prístup všetci užívatelia prístavu- stručný odkaz na základný význam riadnej vykládky lodného odpadu a zvyškov nákladu,- umiestnenie prístavných zberných zariadení pre každé kotvište so zodpovedajúcou schémou/mapou,- zoznam lodného odpadu a zvyškov nákladu, ktoré sa normálne spracovávajú,- zoznam kontaktných miest prevádzkovateľov a poskytovateľov služieb,- popis postupov pri vykladaní,- popis spoplatňovacieho systému, a- postup hlásenia nedostatočnosti prístavných zberných zariadení.[1] Ú. v. ES L 168, 10.7.1993, s. 1.--------------------------------------------------PRÍLOHA II+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Smernica Komisie 2004/94/ES z 15. septembra 2004, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 76/768/EHS, pokiaľ ide o prílohu IX(Text s významom pre EHP)

text:
               17.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 294/28

      SMERNICA KOMISIE 2004/94/ES
   z 15. septembra 2004,
   ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 76/768/EHS, pokiaľ ide o prílohu IX
   (Text s významom pre EHP)
   KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,
   so zreteľom na smernicu Rady 76/768/EHS z 27. júla 1976 o aproximácii zákonov členských štátov, ktoré sa týkajú kozmetických produktov (1), najmä na druhý pododstavec jej článku 4a ods. 1,
   po konzultácii s Vedeckým výborom pre kozmetické produkty a nepotravinové produkty, ktoré sú určené pre spotrebiteľov,
   keďže:

               (1)

               Je potrebné stanoviť obsah prílohy IX smernice 76/768/EHS na účely zostavenia zoznamu alternatívnych metód k testom na zvieratách, ktoré boli potvrdené Európskym centrom pre potvrdzovanie alternatívnych metód (ECVAM) Spoločného výskumného centra a ktoré neboli uvedené v prílohe V smernice Rady 67/548/EHS z 27. júna 1967 o aproximácii zákonov, predpisov a správnych opatrení, ktoré sa týkajú klasifikácie, balenia a označovania nebezpečných látok (2).

               (2)

               Keďže nie je možné úplne nahradiť testy na zvieratách alternatívnymi metódami, je nutné uviesť v prílohe IX, či alternatívna metóda nahrádza testy na zvieratách úplne alebo čiastočne.

               (3)

               Preto je podľa toho potrebné zmeniť a doplniť smernicu 76/768/EHS.

               (4)

               V súčasnosti neexistujú žiadne iné alternatívne metódy potvrdené centrom ECVAM, ako metódy uvedené v prílohe V smernice 67/548/EHS.

               (5)

               Opatrenia uvedené v tejto smernici sú v súlade so stanoviskom Stáleho výboru pre kozmetické produkty,

         PRIJALA TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Text v prílohe tejto smernice sa pridáva do prílohy IX smernice 76/768/EHS.
   Článok 2
   1.   Členské štáty prijmú zákony, predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 21. septembra 2004. Bezodkladne oznámia Komisii znenie týchto ustanovení spolu s tabuľkou, ktorá uvádza, ako sa prijaté ustanovenia zhodujú s ustanoveniami tejto smernice.
   2.   Po tom, čo členské štáty prijmú uvedené opatrenia, tieto musia obsahovať odkaz na túto smernicu alebo musia byť spojené s takýmto odkazom pri príležitosti ich úradného zverejnenia. Členské štáty určia spôsob, akým bude tento odkaz uvedený.
   3.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení národných právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 3
   Táto smernica nadobúda účinnosť v tretí deň po jej zverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 4
   Táto smernica je adresovaná členským štátom.

      V Bruseli 15. septembra 2004

            Za Komisiu

         Olli REHN

            člen Komisie

      (1)  Ú. v. ES L 262, 27.9.1976, s. 169. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Komisie 2004/88/ES (Ú. v. EÚ L 287, 8.9.2004, s. 5).

      (2)  Ú. v. ES 196, 16.8.1967, s. 1. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Komisie 2004/73/ES (Ú. v. EÚ L 152, 30.4.2004, s. 1).

      PRÍLOHA
      Nasledujúci text sa pridáva do prílohy IX smernice 76/768/EHS:

            „PRÍLOHA IX
            ZOZNAM POTVRDENÝCH ALTERNATÍVNYCH METÓD K TESTOM NA ZVIERATÁCH
            Táto príloha uvádza zoznam alternatívnych metód potvrdených Európskym centrom pre potvrdzovanie alternatívnych metód (ECVAM) Spoločného výskumného centra, ktoré sú potvrdené, že spĺňajú požiadavky tejto smernice, a ktoré nie sú uvedené v zozname v prílohe V smernice 67/548/EHS o aproximácii zákonov, predpisov a správnych opatrení, ktoré sa týkajú klasifikácie, balenia a označovania nebezpečných látok. Keďže testy na zvieratách sa nedajú úplne nahradiť alternatívnymi metódami, je potrebné uviesť v prílohe IX, či alternatívna metóda nahrádza testy na zvieratách úplne alebo čiastočne.

                        Referenčné číslo

                        Potvrdené alternatívne metódy

                        Charakter nahradenia úplný alebo čiastočný

                        A

                        B

                        C“


title: Smernica Komisie 1999/15/ES zo 16. marca 1999, ktorou sa prispôsobuje technickému pokroku smernica Rady 76/759/EHS o smerových svetlách pre motorové vozidlá a prípojné vozidlá (Text s významom pre Európsky hospodársky priestor)

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31999L0015

Úradný vestník L 097 , 12/04/1999 S. 0014 - 0032

		Smernica Komisie 1999/15/ESzo 16. marca 1999,ktorou sa prispôsobuje technickému pokroku smernica Rady 76/759/EHS o smerových svetlách pre motorové vozidlá a prípojné vozidlá(Text s významom pre Európsky hospodársky priestor)KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,so zreteľom na smernicu Rady 70/156/EHS zo 6. februára 1970 o aproximácii právnych predpisov členských štátov o typovom schvaľovaní motorových vozidiel a ich prívesov [1] naposledy zmenenú a doplnenú smernicou 98/91/ES Európskeho parlamentu a Rady [2], a najmä na jej článok 13 ods. 2,so zreteľom na smernicu Rady 76/759/EHS z 27. júna 1976 o aproximácii právnych predpisov členských štátov o smerových svetlách pre motorové vozidlá a ich prípojné vozidlá [3], naposledy zmenenú a doplnenú Aktom o pristúpení Rakúska, Fínska a Švédska, a najmä na jej článok 10,(1) keďže smernica 76/759/EHS je jednou zo samostatných smerníc postupu schvaľovania typu ES, ktorý bol zavedený smernicou 70/156/EHS; keďže sa preto ustanovenia smernice 70/156/EHS, ktoré sa týkajú systémov vozidiel, konštrukčných častí a samostatných technických celkov, vzťahujú aj na smernicu 76/759/EHS;(2) keďže, najmä podľa článku 3 ods. 4 a článku 4 ods. 3 smernice 70/156/EHS sa vyžaduje, aby ku každej samostatnej smernici bol pripojený informačný dokument a osvedčenie o schválení typu podľa prílohy VI k smernici 70/156/EHS, aby sa schválenie typu mohlo spracovať výpočtovou technikou; keďže osvedčenie o schválení typu, ktoré je ustanovené v smernici 76/759/EHS, je potrebné preto primerane zmeniť a doplniť;(3) keďže postupy by sa mali zjednodušiť, aby sa udržala rovnocennosť ustanovená článkom 9 odsek 2 smernice 70/156/EHS medzi určitými samostatnými smernicami a im zodpovedajúcimi nariadeniami Európskej hospodárskej komisie Organizácie spojených národov (OSN-EHK), keď tieto nariadenia sa zmenili a doplnili; keďže najprv je potrebné nahradiť technické požiadavky smernice 76/759/EHS odkazmi na požiadavky obsiahnuté v nariadení OSN-EHK č. 6;(4) keďže je potrebné zabezpečiť, aby sa splnili požiadavky smernice Rady 76/756/EHS [4], zmenenej a doplnenej smernicou Komisie 97/28/ES [5], a smernice Rady 76/761/EHS [6], zmenenej a doplnenej smernicou Komisie 1999/17/ES [7];(5) keďže opatrenia, ktoré sú ustanovené v tejto smernici, sú v súlade so stanoviskom Výboru pre prispôsobenie technickému pokroku, ustanovenom smernicou 70/156/EHS,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Smernica 76/759/EHS sa týmto mení a dopĺňa takto:1. V článku 1 sa odsek 1 nahrádza takto:"1. Každému členskému štátu udelí ES schválenie typu konštrukčnej časti pre akýkoľvek typ smerového svetla, ktorý spĺňa požiadavky na konštrukciu a skúšanie, ktoré sú stanovené v príslušných prílohách."2. V článku 2 sa prvý odsek nahrádza takto:"Členské štáty vydajú výrobcovi pre každý typ smerového svetla, ktorý schvália podľa článku 1, značku ES typového schválenia konštrukčnej časti podľa vzoru, ktorý je uvedený v dodatku 3 k prílohe I."3. Článok 4 sa nahrádza takto:"Článok 4Príslušné orgány členských štátov sa prostredníctvom postupov, ktoré sú vymedzené v článku 4 ods. 6 smernice 70/156/EHS navzájom informujú o každom schválení typu, ktoré udelili, odmietli alebo odobrali v súlade s touto smernicou."4. Článok 9 sa nahrádza takto:"Článok 9Na účely tejto smernice "vozidlo" znamená akékoľvek motorové vozidlo, ktoré je určené na prevádzku na pozemných komunikáciách, s karosériou alebo bez nej, ktoré má aspoň štyri kolesá a maximálnu konštrukčnú rýchlosť vyššiu ako 25 km/h, a jeho prípojné vozidlá, s výnimkou vozidiel, ktoré sa pohybujú na koľajniciach a poľnohospodárskych a lesníckych traktorov a všetkých pojazdných mechanizmov."5. Prílohy sa nahrádzajú textom v prílohe k tejto smernici.Článok 21. Od 1. októbra 1999, alebo pokiaľ by boli texty, na ktoré odkazuje článok 3, uverejnené až po 1. apríli 1999, po uplynutí šiestich mesiacov od skutočného dátumu uverejnenia týchto textov členské štáty nesmú z dôvodov týkajúcich sa smerových svetiel:- odmietnuť udeliť ES typové schválenie alebo vnútroštátne schválenie typu pre typ vozidla alebo typ smerového svetla, alebo- zakázať registráciu, predaj alebo uvedenie vozidiel do prevádzky alebo predaj alebo uvedenie smerových svetiel do prevádzky,ak tieto smerové svetlá spĺňajú požiadavky smernice 76/759/EHS, zmenenej a doplnenej touto smernicou a ak sú na dané vozidlo namontované v súlade s požiadavkami smernice 76/756/EHS.2. Od 1. apríla 2000, členské štáty:- nesmú udeliť ES typové schválenie a- môžu odmietnuť udeliť vnútroštátne schválenie typupre akýkoľvek typ vozidla z dôvodov, ktoré sa týkajú smerových svetiel a pre akýkoľvek typ smerového svetla, ak nie sú splnené požiadavky smernice 76/759/EHS, zmenenej a doplnenej touto smernicou.3. Od 1. apríla 2001 sa na účely článku 7 ods. 2 smernice 70/156/EHS použijú požiadavky uvedené v smernici 76/759/EHS, naposledy zmenenej a doplnenej touto smernicou, ktoré sa týkajú smerových svetiel ako konštrukčných častí.4. Bez toho, aby boli dotknuté odseky 2 a 3, udeľujú členské štáty naďalej ES typové schválenie pre smerové svetlá určené ako náhradné diely a povoľujú ich predaj a uvádzanie do prevádzky v súlade s predchádzajúcimi zneniami smernice 76/759/EHS pokiaľ takéto smerové svetlá:- sú určené na montáž na vozidlá, ktoré sú už v prevádzke a- spĺňajú požiadavky uvedenej smernice použiteľné v čase, keď boli vozidlá po prvý raz zaregistrované.Článok 3Odseky a prílohy nariadenia OSN-EHK č. 6, na ktoré sa odkazuje v bod 1 prílohy II sa uverejnia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev pred 1. aprílom 1999.Článok 41. Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia, ktoré sú potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 1. októbra 1999; ak sa však texty, na ktoré odkazuje článok 3, uverejnia po 1. apríli 1999, členské štáty splnia túto povinnosť šesť mesiacov po skutočnom dátume uverej nenia týchto textov. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.Tieto ustanovenia uplatňujú od 1. októbra 1999, alebo ak budú texty podľa článku 3 uverejnené po 1. apríli 1999, šesť mesiacov po skutočnom dátume uverejnenia týchto textov.Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.Článok 5Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiaty deň po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Článok 6Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 16. marca 1999Za KomisiuMartin Bangemannčlen Komisie[1] Ú. v. ES L 42, 23.2.1970, s. 1.[2] Ú. v. ES L 11, 16.1.1999, s. 25.[3] Ú. v. ES L 262, 27.9.1976, s. 71.[4] Ú. v. ES L 262, 27.9.1976, s. 1.[5] Ú. v. ES L 171, 30.6.1997, s. 1.[6] Ú. v. ES L 262, 27.9.1976, s. 96.[7] Pozri stranu 45 tohto úradného vestníka.--------------------------------------------------PRÍLOHA"ZOZNAM PRÍLOHPRÍLOHA I: | Správne ustanovenia pre schvaľovanie typu |Dodatok 1: | Informačný dokument |Dodatok 2: | Osvedčenie o typovom schválení |Dodatok 3: | Vzory značky o ES typovom schválení konštrukčnej časti |PRÍLOHA II: | Technické požiadavky |PRÍLOHA ISPRÁVNE USTANOVENIA PRE SCHVAĽOVANIE TYPU1. ŽIADOSŤ O ES TYPOVÉ SCHVÁLENIE KONŠTRUKČNEJ ČASTI1.1 Žiadosť o ES typové schválenie konštrukčnej časti podľa článku 3 ods. 4 smernice 70/156/EHS typu smerové ho svetla predloží výrobca.1.2 Vzor informačného dokumentu je uvedený v dodatku 1.1.3 Technickej skúšobni, ktorá je zodpovedná za uskutočnenie skúšok pre schválenie typu, sa musia predložiť:1.3.1 Dve vzorky vybavené odporúčaným svietidlom alebo svietidlami; ak zariadenia nie sú totožné, ale sú symetrické a vhodné na montáž jedno na ľavú stranu a jedno na pravú stranu vozidla, môžu byť obidve dodané vzorky totožné a vhodné na montáž iba na pravú alebo iba na ľavú stranu vozidla; pre smerové svetlo kategórie 2b musia byť k žiadosti priložené aj dve vzorky konštrukčných častí tvoriacich systém, ktorý zabezpečuje dve úrovne intenzity svietivosti.2. OZNAČENIE2.1 Na zariadeniach, ktoré sú predložené na ES typové schválenie konštrukčnej časti musia byť tieto označenia:2.1.1 obchodné meno alebo značka výrobcu;2.1.2 v prípade svietidiel s vymeniteľnými zdrojmi svetla: typ (typy) predpísanej žiarovky;2.1.3 v prípade svietidiel s nevymeniteľnými zdrojmi svetla: menovité napätie a príkon.2.2 Tieto označenia musia byť zreteľne čitateľné a nezmazateľné a musia byť pripevnené na svietiacej ploche alebo na jednej zo svietiacich plôch zariadenia. Označenia musia byť z vonku viditeľné aj na zariadeniach namontovaných na vozidle.2.3 Na každom zariadení musí byť dostatočný priestor pre značku typového schválenia konštrukčnej časti. Tento priestor musí byť vyznačený na výkresoch podľa dodatku 1.3. UDELENIE ES TYPOVÉHO SCHVÁLENIA KONŠTRUKČNEJ ČASTI3.1 Ak sú splnené základné požiadavky, udelí sa ES typové schválenie podľa článku 4 ods. 3, a prípadne podľa článku 4 ods. 4 smernice 70/156/EHS.3.2 Vzor osvedčenia ES typového schválenia je uvedený v dodatku 2.3.3 Každému typu smerového svetla, ktorý je schválený, sa pridelí číslo typového schválenia v súlade s prílohou VII k smernici 70/156/EHS. Ten istý členský štát nesmie prideliť rovnaké číslo inému typu smerového svetla.3.4 Ak sa požaduje ES typové schválenie konštrukčnej časti pre typ osvetľovacieho a svetelno-signalizačného zariadenia, ktoré obsahuje smerové svetlo a iné svietidlá a svetlomety, môže sa udeliť jediné číslo ES typového schválenia konštrukčnej časti, ak dané smerové svetlo spĺňa požiadavky tejto smernice a pokiaľ každé z ostatných svietidiel alebo svetlometov, ktoré tvoria časť osvetľovacieho a svetelno-signalizačného zariadenia, pre ktoré sa požaduje ES typové schválenie konštrukčnej časti, spĺňa požiadavky zvláštnej smernice, ktorá sa naň vzťahuje.4. ZNAČKA ES TYPOVÉHO SCHVÁLENIA KONŠTRUKČNEJ ČASTI4.1 Každé smerové svetlo zodpovedajúce typu schválenému podľa tejto smernice musí mať okrem označenia uvedeného v bode 2.1 značku ES typového schválenia konštrukčnej časti.4.2 Táto značka musí obsahovať tieto častí:4.2.1 obdĺžnik, ktorý ohraničuje písmeno "e", za ktorým nasleduje rozlišovacie číslo alebo písmená členského štátu, ktorý udelil typové schválenie:1  pre Nemecko2  pre Francúzsko3  pre Taliansko4  pre Nórsko5  pre Švédsko6  pre Belgicko9  pre Španielsko11  pre Spojené kráľovstvo12  pre Rakúsko13  pre Luxembursko17  pre Fínsko18  pre Dánsko21  pre Portugalsko23  pre GréckoIRL  pre Írsko;4.2.2 v blízkosti obdĺžnika "základné číslo typového schválenia" obsiahnuté v časti 4 čísla typového schválenia podľa prílohy VII k smernici 70/156/EHS, a pred ním sú dve číslice, ktoré označujú poradové číslo pridelené najnovšej technickej zmene smernice 76/759/EHS v deň udelenia EHS typového schválenia. Pre túto smernicu platí poradové číslo 01;4.2.3 doplnkové znaky takto:4.2.3.1 jeden alebo viacero čísel: 1, 1a, 1b, 2a, 2b, 3, 4, 5 alebo 6, podľa toho, či zariadenie patrí do jednej alebo viacerých kategórií 1, 1a, 1b, 2a, 2b, 3, 4, 5 alebo 6,4.2.3.2 na zariadeniach, ktoré sa nemôžu namontovať neobmedzene na ktorúkoľvek stranu vozidla, šípka, ktorá ukazuje, v ktorom smere sa má zariadenie namontovať (šípka smeruje von z vozidla v prípade zariadení kategórií 1, 1a, 1b, 2a a 2b a smerom k prednej časti vozidla v prípade zariadení kategórií 3, 4, 5 a 6). Pre zariadenia kategórie 6 je potrebné ešte vyznačiť na zariadení písmeno "R" alebo "L", ktoré označuje pravú alebo ľavú stranu vozidla,4.2.3.3 dodatočné písmeno "D" umiestnené vpravo od znaku uvedeného v odseku 4.2.3.1 na zariadeniach, ktoré sa môžu použiť ako jednotlivé svietidlá aj v sústave dvoch svietidiel,4.3 Značka ES typového schválenia konštrukčnej časti musí byť pripevnená na rozptylovom skle svetlometu alebo na jednom z rozptylových skiel tak, aby bola nezmazateľná a zreteľne čitateľná aj po namontovaní svietidla na vozidlo.4.4 Usporiadanie schvaľovacej značky.4.4.1 Samostatné svietidláPríklady značiek ES typového schválenia konštrukčnej časti sú znázornené na obrázku 1 v dodatku 3.4.4.2 Skupinové, kombinované alebo vzájomne združené svietidlá:4.4.2.1 Pokiaľ sa vydá jediné číslo ES typového schválenia konštrukčnej časti podľa uvedeného bodu 3.4 pre typ osvetľovacieho a svetelno-signalizačného zariadenia, ktoré je zložené zo smerového svetla a iných svietidiel, môže sa pripevniť jediná značka ES typového schválenia konštrukčnej časti, pričom značka pozostáva z týchto častí:4.4.2.1.1 obdĺžnik, v ktorom je vpísané písmeno "e", za ktorým nasleduje rozlišovacie číslo alebo rozlišovacie písmená členského štátu, ktorý udelil typové schválenie (pozri bod 4.2.1),4.4.2.1.2 základné číslo schválenia (pozri bod 4.2.2, prvá polovica vety);4.4.2.1.3 v prípade potreby požadovaná šípka tak, ako je potrebné pre sústavu svietidiel alebo svetlometov ako celku.4.4.2.2 Táto značka môže byť umiestnená kdekoľvek na skupinových, kombinovaných alebo vzájomne združených svietidlách za predpokladu, že:4.4.2.2.1 je viditeľná po montáži svetlometov,4.4.2.2.2 žiadna zo súčastí, ktoré prenášajú svetlo skupinových, kombinovaných alebo vzájomne združených svietidiel sa nemôže odstrániť bez toho, aby sa zároveň odstránila značka typového schválenia.4.4.2.3 Identifikačná značka pre každé svietidlo, ktorá zodpovedá smernici, podľa ktorej sa udelilo ES typové schválenie konštrukčnej časti, spolu s poradovým číslom (pozri bod 4.2.2, druhá polovica vety), prípadne písmeno "D" a požadovaná šípka sa vyznačí:4.4.2.3.1 buď na príslušnej ploche výstupu svetla;4.4.2.3.2 alebo pokiaľ ide o skupinové, kombinované alebo vzájomne združené svietidlo tak, aby bolo možné každé svietidlo alebo svetlomet zreteľne rozoznať.4.4.2.4 Rozmery rôznych súčastí tejto značky nesmú byť menšie ako sú minimálne rozmery stanovené pre jednotlivé značky v rôznych smerniciach, podľa ktorých bolo udelené ES typové schválenie konštrukčnej časti.4.4.2.5 Príklady značky ES typového schválenia konštrukčnej časti pre svietidlo, ktoré je skupinové, kombinované alebo vzájomne združené s ostatnými svietidlami, sú znázornené na obrázku 2 v dodatku 3.4.4.3 Svietidlá, ktoré sú vzájomne združené s ostatnými svietidlami, ktorých rozptylové sklo sa môžu použiť aj pre iné typy svetlometov:4.4.3.1 použijú sa ustanovenia zahrnuté v bode 4.4.2;4.4.3.2 ak sa pre rôzne typy svetlometov používa to isté rozptylové sklo, musí byť toto sklo označené rozdielnymi schvaľovacími značkami, ktoré sa vzťahujú na rozličné typy svetlometov alebo celky svetlometov, pokiaľ hlavné puzdro svetlometu, aj keď je neoddeliteľné od rozptylového skla, má aj priestor, ktorý je opísaný v bode 2.3 a má značku typového schválenia pre skutočné funkcie;4.4.3.3 ak rozličné typy svetlometov majú rovnaké puzdro, musí byť toto puzdro označené rôznymi značkami typového schválenia.4.4.3.4 Príklady značiek ES typového schválenia konštrukčnej časti pre svietidlá, ktoré sú vzájomne združené so svetlometom sú znázornené na obrázku 3 v dodatku 3.5. ÚPRAVY TYPU A ZMENY SCHVÁLENIA TYPU5.1 V prípade úpravy schváleného typu podľa tejto smernice sa uplatňujú ustanovenia článku 5 smernice 70/156/EHS.6. ZHODA VÝROBY6.1 Opatrenia na zabezpečenie zhody výroby sa všeobecne prijímajú v súlade s ustanoveniami článku 10 smernice 70/156/EHS.6.2 Každé smerové svetlo musí spĺňať fotometrické a kolometrické podmienky stanovené v odsekoch 6 a 8 [1]. V prípade zariadenia náhodne vybratého zo sériovej výroby sa však požiadavky na minimálnu svietivosť vyžarovaného svetla (merané so štandartnou žiarovkou podľa odseku 7 [2] obmedzujú v každom príslušnom smere na 80 % minimálnych hodnôt predpísaných v odsekoch 6.1 a 6.2 [3].Dodatok 1+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++Dodatok 2+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++Doplnok 3PRÍKLADY ZNAČKY ES TYPOVÉHO SCHVÁLENIA KONŠTRUKČNEJ ČASTI+++++ TIFF +++++Obrázok č. 1Zariadenie, ktoré je označené touto značkou ES typového schválenia konštrukčnej časti je svietidlo smerového svetla kategórie 4, ktoré sa môže použiť aj v sústave svietidiel, schválené typ v Nemecku (e1) podľa tejto smernice (01) pod základným schvaľovacím číslom 1471. Šípka smeruje k prednej časti vozidla.Smer šípok na značke schválenia pre jednotlivé kategórie zariadenia je zobrazený na dolnom obrázku:+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++Obrázok č. 2aZjednodušené označenie skupinových, kombinovaných alebo vzájomne združených svetlometov, keď sú súčasťou rovnakej zostavy dve svietidlá alebo viac svietidiel(Zvislé a vodorovné čiary vyznačujú tvar svetelno-signalizačného zariadenia. Nie sú súčasťou značky schválenia typu.)VZOR A+++++ TIFF +++++VZOR B+++++ TIFF +++++VZOR CPoznámka:Tieto tri príklady značiek schválenia typu, vzory A, B a C predstavujú tri možné varianty označovania osvetľovacieho a svetelno-signalizačného zariadenia, keď dve alebo viaceré svetlomety sú súčasťou rovnakého celku skupinových, kombinovaných alebo vzájomne združených svetlometov. Tieto schvaľovacie značky udávajú, že zariadenie bolo schválené ako typ v Nemecku (e1) pod základným schvaľovacím číslom 1712 a že obsahuje:Odrazové svetlo triedy IA, schválené v súlade so smernicou 76/757/EHS, poradové č. 02;Zadné smerové svetlo kategórie 2a schválené v súlade so smernicou 76/759/EHS, poradové č. 01.Červené zadné polohové svetlo (R) schválené v súlade s prílohou II k smernici 76/758/EHS, poradové č. 02.Zadné hmlové svetlo (F) schválené v súlade so smernicou 77/538/EHS, poradové č. 00.Spätné svetlo (AR) schválené v súlade so smernicou 77/539/EHS, poradové č. 00.Brzdové svetlo s dvoma úrovňami intenzity (S2) schválené v súlade s prílohou II smernice 76/758/EHS, poradové č. 02.Osvetlenie zadnej tabuľky s evidenčným číslom (L) schválené v súlade so smernicou 76/740/EHS, poradové č. 00.+++++ TIFF +++++Obrázok č. 2bZjednodušené označenie skupinových, kombinovaných alebo vzájomne združených svetlometov, keď sú súčasťou rovnakej zostavy dve svietidlá alebo viac svietidiel(Vertikálne a horizontálne čiary znázorňujú tvar svetelno-signalizačného zariadenia. Nie sú súčasťou schvaľovacej značky.)VZOR A+++++ TIFF +++++VZOR B+++++ TIFF +++++VZOR C+++++ TIFF +++++VZOR DPoznámka:Uvedené štyri príklady schvaľovacích značiek, vzory A, B , C a D predstavujú štyri možné varianty označovania osvetľovacieho a svetelno-signalizačného zariadenia, keď dva alebo viaceré svetlomety sú súčasťou rovnakého celku skupinových, kombinovaných alebo vzájomne združených svetlometov. Tieto značky schválenia typu udávajú, že zariadenie bolo schválené v Nemecku (e1) pod základným číslom schválenia typu 7120 a obsahuje:predné obrysové svetlo (A) schválené v súlade s prílohou II k smernici 76/758/EHS, poradové č. 02, pre montáž na ľavú stranu;svetlomet (HCR) so stretávacím svetlom skonštruovaným pre pravostrannú a ľavostrannú premávku a diaľkovým svetlom s maximálnou intenzitou svietivosti, ktorá je medzi 86250 a 101250 kandelov (vyznačené číslom 30) schválený ako typ v súlade s prílohou V smernice 76/761/EHS, poradové č. 02, a ktorý zahŕňa šošovku z plastového materiálu (PL);predné hmlové svetlo (B) schválené v súlade so smernicou 76/762/EHS, poradové č. 02, a ktoré zahŕňa šošovku z plastového materiálu (PL);predné smerové svetlo kategórie 1a, schválené v súlade so smernicou 76/759/EHS, poradové č. 01.+++++ TIFF +++++Obrázok č. 3Svetlo vzájomne združené alebo zoskupené so svetlometomVyššie uvedené príklady sa vzťahujú na označovanie rozptylového skla určeného na použitie v rôznych typoch svetlometov, a to:buď:svetlomet so stretávacím svetlom, konštruovaný aj pre premávkové systémy aj pre diaľkové svetlo s maximálnou svietivosťou, ktorá je medzi 86250 a 101250 kandelami (vyznačené číslom 30) schválený v Nemecku (e1) pod základným číslom schválenia 7120 v súlade s požiadavkami prílohy IV smernice 76/761/EHS, poradové č. 04, ktorý je vzájomne združený s predným smerovým svetlom schváleným v súlade so smernicou 76/759/EHS, poradové č. 02,alebosvetlomet so stretávacím svetlom a diaľkovým svetlom, konštruovaný aj pre premávkové systémy a schválený v Nemecku (e1) pod základným číslom schválenia 7122 v súlade s požiadavkami prílohy II smernice 76/761/EHS, poradové č. 01, ktorý je vzájomne združený s rovnakým predným smerovým svetlom ako je uvedené vyššie,alebojeden z vyššie spomenutých svetlometov schválený ako jediné svetlo.Puzdro svetlometu musí byť označené iba platným číslom schválenia typu, napríklad:+++++ TIFF +++++alebo+++++ TIFF +++++alebo+++++ TIFF +++++alebo+++++ TIFF +++++PRÍLOHA IITECHNICKÉ POŽIADAVKY1. Technické požiadavky sú tie požiadavky, ktoré sú stanovené v odsekoch 1 a 5 až 8 a v prílohách 1, 4 a 5 k nariadenia OSN-EHK č. 6, ktoré tvoria v úplnom znení tieto dokumenty:- séria 01 zmien a doplnkov vrátane doplnkov 1 až 5 k sériám zmien a doplnkov 01 a rôzne opravy [1],- doplnok 6 k sériám zmien a doplnkov 01 [2],- doplnok 7 k sériám zmien a doplnkov 01 [3],okrem toho:1.1. odkazy na "nariadenie č. 48" sa pokladajú za odkazy na "smernicu 76/756/EHS",1.2. odkazy na "nariadenie č. 37" sa pokladajú za odkazy na "prílohu VII k smernici 76/761/EHS"."[1] Z dokumentov, na ktoré odkazuje bod 2.1. v prílohe II k tejto smernici.[2] Z dokumentov, na ktoré odkazuje bod 2.1. v prílohe II k tejto smernici.[3] Z dokumentov, na ktoré odkazuje bod 2.1. v prílohe II k tejto smernici.[1] [2] [3] TRANS/WP.29/518.--------------------------------------------------


title: Devätnásta smernica Komisie 96/41/ES z 25. júna 1996, ktorou sa prispôsobujú technickému pokroku prílohy II, III, VI a VII smernice Rady 76/768/EHS o aproximácii právnych predpisov členských štátov vzťahujúcich sa na kozmetické výrobky

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31996L0041

Úradný vestník L 198 , 08/08/1996 S. 0036 - 0039

		Devätnásta smernica Komisie 96/41/ESz 25. júna 1996,ktorou sa prispôsobujú technickému pokroku prílohy II, III, VI a VII smernice Rady 76/768/EHS o aproximácii právnych predpisov členských štátov vzťahujúcich sa na kozmetické výrobky(Text významom pre EHP)KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,so zreteľom na smernicu Rady 76/768/EHS z 27. júla 1976 o aproximácii právnych predpisov členských štátov vzťahujúcich sa na kozmetické výrobky [1], naposledy zmenenú a doplnenú smernicou 95/34/EHS [2]a najmä na jej článok 8 ods. 2,po porade Vedeckého výboru pre kozmetológiu,keďže dostupné vedecké dáta indikujú, že kyselina urokanová zasahuje do imunitných procesov v prítomnosti ultrafialového žiarenia, a preto by malo byť jej používanie zakázané;keďže hydroxid vápenatý v kombinácii s guanidínovou soľou a hydroxidom lítnym, používané ako vlasové vyrovnávače, môžu mať nežiadúce účinky, ak dôjde k ich kontaktu s očami; keďže ich používanie by malo preto spĺňať určité obmedzenia a požiadavky;keďže na základe posledných vedeckých a technických výskumov, chlórfenezín, nátrium-hydroxymetylglycinát a chlorid strieborný vyzrážaný na oxide titaničitom smú byť používané ako konzervačné látky v kozmetických výrobkoch;keďže na základe posledných vedeckých a technických výskumov, polymér N-{-(2 a 4)-[(2-oxoborn-3-ylidén)metyl]benzyl}akrylamid smie byť používaný ako UV filter v kozmetických výrobkoch;keďže opatrenia stanovené v tejto smernici sú v súlade so stanoviskom Výboru pre prispôsobenie sa technickému pokroku smerníc týkajúcich sa odstránenia technických prekážok v obchode v oblasti kozmetických výrobkov k technickému pokroku,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Smernica 76/768/EHS sa týmto mení a dopĺňa podľa prílohy.Článok 21. Členské štáty prijmú všetky nevyhnutné opatrenia, aby pre látky stanovené v prílohe, s účinnosťou od 1. júla 1997, výrobcovia ani dovozcovia usadení v spoločenstve neumiestňovali na trh výrobky, ktoré nie sú v súlade s požiadavkami tejto smernice.2. Členské štáty prijmú nevyhnutné opatrenia, aby výrobky uvedené v odseku 1, obsahujúce látky stanovené v prílohe, neboli po 30. júni 1998 predávané alebo iným spôsobom dodávané konečnému spotrebiteľovi, ak nie sú v súlade s požiadavkami tejto smernice.Článok 31. Členské štáty prijmú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 30. júna 1997. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.2. Členské štáty oznámia Komisii znenie ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.Článok 4Táto smernica nadobúda účinnosť tretí deň po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Článok 5Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 25. júna 1996Za KomisiuEmma boninočlen Komisie[1] Ú. v. ES L 262, 27.9.1976, s. 169.[2] Ú. v. ES L 167, 18.7.1995, s. 19.--------------------------------------------------PRÍLOHAPrílohy smernice 76/768/EHS sa menia a dopĺňajú takto:1. v prílohe II je pridané toto referenčné číslo 418:"418. Kyselina 3-imidazol-4-ylakrylová a jej etylester (kyselina urokanová)";2. v prílohe III je referenčné číslo 15 nahradené týmito referenčnými číslami:"(a) | (b) | (c) | (d) | (e) | (f) |15a | Hydroxid draselný alebo sodný | a)odstraňovač prínechtovej kože | a)5 % z hmotnosti | | a)Obsahuje žieravinu. Vyhýbajte sa kontaktu s očami. Môže zapríčiniť oslepnutie. Uchovajte mimo dosahu detí. || b)Vlasový vyrovnávač | b) | | b) || 1.Všeobecné použitie | 1.2 % z hmotnosti | | 1.Obsahuje žieravinu. Vyhýbajte sa kontaktu s očami. Môže zapríčiniť oslepnutie. Uchovajte mimo dosahu detí. || 2.Profesionálne použitie | 2.4,5 % z hmotnosti | | 2.Iba pre profesionálne použitie. Vyhýbajte sa kontaktu s očami. Môže zapríčiniť oslepnutie. || c)pH regulátor | c)Do pH 12,7 | | c)Uchovajte mimo dosahu detí. Vyhýbajte sa kontaktu s očami. || —depilátory | | | || d)Do pH 11 | d)iné použitia ako pH regulátor | | |15b | Hydroxid lítny | a)Vlasový vyrovnávač | | | || 1.Všeobecné použitie | 1.2 % z hmotnosti | | 1.Obsahuje žieravinu. Vyhýbajte sa kontaktu s očami. Môže zapríčiniť oslepnutie. Uchovajte mimo dosahu detí. || 2.Profesionálne použitie | 2.4,5 % z hmotnosti | | 2.Iba pre profesionálne použitie. Vyhýbajte sa kontaktu s očami. Môže zapríčiniť oslepnutie. || b)Iné použitia | | | |15c | Hydroxid vápenatý | a)Vlasový vyrovnávač obsahujúci dva komponenty: hydroxid vápenatý a guanidínovú soľ | 7 % z hmotnosti hydroxidu vápenatého | | Obsahuje žieravinu. Vyhýbajte sa kontaktu s očami. Môže zapríčiniť oslepnutie. Uchovajte mimo dosahu detí || b)Iné použitia | | | |3. v prílohe VI:a) časť jedna:Sú pridané tieto referenčné čísla:"(a) | (b) | (c) | (d) | (e) |50 | 3-(4-chlórfenoxy)propán-1,2-diol (chlórfenezín) | 0,3 % | | |51 | Nátrium-hydroxymetylaminoacetát (nátrium-hydroxymetylglycinát) | 0,5 % | | |52 | Chlorid strieborný vyzrážaný na oxide titaničitom | 0,004 % vyjadrené ako AgCl | 20 % AgCl (W/W) na TiO2. Zakázaný vo výrobkoch pre deti mladšie ako tri roky, vo výrobkoch na orálnu hygienu a vo výrobkoch určených na aplikáciu do okolia očí a na pery." | |b) časť dva:Referenčné čísla 2 a 30 sú vypustené.Pre referenčné čísla 16, 21 a 29 je dátum "30. 6. 1996" nahradený dátumom "30. 6. 1997";4. v prílohe VII:a) časť jedna:je pridané toto referenčné číslo:"(a) | (b) | (c) | (d) | (e) |11 | polymér N-{-(2 a 4)-[(2-oxoborn-3-ylidén)metyl]benzyl}akrylamidu | 6 %" | | |b) časť dva:Referenčné čísla 33 a 34 sú vypustené.Pre referenčné čísla 2, 5, 6, 12, 13, 17, 25, 26, 29 a 32 je dátum "30. 6. 1996" nahradený dátumom "30. 6. 1997".--------------------------------------------------


title: Tretia smernica Komisie z 29. júna 1983, ktorá prispôsobuje technickému pokroku prílohy II, III a V smernice Rady 76/768/EHS o aproximácii právnych predpisov členských štátov vzťahujúcich sa na kozmetické výrobky

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31983L0341

Úradný vestník L 188 , 13/07/1983 S. 0015 - 0015 Španielske špeciálne vydanie: Kapitola 15 Zväzok 4 S. 0128  Portugalské špeciálne vydanie Kapitola 15 Zväzok 4 S. 0128  Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 12 S. 0192  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 12 S. 0192

		Tretia smernica Komisiez 29. júna 1983,ktorá prispôsobuje technickému pokroku prílohy II, III a V smernice Rady 76/768/EHS o aproximácii právnych predpisov členských štátov vzťahujúcich sa na kozmetické výrobky(83/341/EHS)KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva,so zreteľom na smernicu Rady 76/768/EHS z 27. júla 1976 o aproximácii právnych predpisov členských štátov vzťahujúcich sa na kozmetické výrobky [1], naposledy zmenenú a doplnenú smernicou 83/191/EHS [2], najmä na jej článok 8 ods. 2,keďže kvôli ochrane zdravia by sa malo zakázať používanie určitých zložiek ako farieb na vlasy;keďže p-diaminobenzén by sa mal preradiť z prílohy V do prílohy III;keďže opatrenia ustanovené v tejto smernici sú v súlade so stanoviskom Výboru pre prispôsobenie sa technickému pokroku smerníc týkajúcich sa odstránenia technických prekážok v obchode v oblasti kozmetických výrobkov k technickému pokroku,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Smernica 76/768/EHS sa týmto mení a dopĺňa takto:1. Do zoznamu v prílohe II sa pridáva nasledovné:"363. o-fenylendiamín a jeho soli364. 4-metyl-m-fenylendiamín a jeho soli".2. V prílohe III, časť 1, stĺpec b, znenie odkazu č. 8 sa nahrádza takto:"m-a p-fenylendiamíny, ich N-substituované deriváty a ich soli; N-substituované deriváty o-fenylendiamínov [3]3. V prílohe III, časť 1, stĺpec b, znenie odkazu č. 9 sa nahrádza takto:"Metylfenylendiamíny, ich N-substituované deriváty a ich soli [4] s výnimkou látky č. 364 v prílohe II".4. V prílohe V sa ruší táto položka:"4. p-fenylendiamín a jeho soli,"Článok 2Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 31. decembra 1984. Okamžite o tom budú informovať Komisiu.Článok 3Táto smernica je určená členským štátom.V Bruseli 29. júna 1983Za KomisiuKarl-Heinz Narjesčlen Komisie[1] Ú. v. ES L 262, 27.9.1976, s. 169.[2] Ú. v. ES L 109, 26.4.1983, s. 25.[3] Ú. v. ES L 262, 27.9.1976, s. 169.".[4] Ú. v. ES L 262, 27.9.1976, s. 169.--------------------------------------------------


title: Smernica Rady z 25. júna 1991 doplňujúca opatrenia na podporu zlepšení v ochrane bezpečnosti a zdravia pri práci pracovníkov s pracovným pomerom na dobu určitú alebo s dočasným pracovným pomerom

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31991L0383

Úradný vestník L 206 , 29/07/1991 S. 0019 - 0021 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 5 Zväzok 5 S. 0063  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 5 Zväzok 5 S. 0063

		Smernica Radyz 25. júna 1991doplňujúca opatrenia na podporu zlepšení v ochrane bezpečnosti a zdravia pri práci pracovníkov s pracovným pomerom na dobu určitú alebo s dočasným pracovným pomerom(91/383/EHS)RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva a hlavne jej článok 118a,so zreteľom na návrh Komisie [1],v spolupráci s Európskym parlamentom [2],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],keďže článok 118a Zmluvy uvádza, že Rada prijme prostredníctvom smerníc minimálne požiadavky na podporu zlepšení, hlavne v pracovnom prostredí, aby zabezpečila lepšiu úroveň ochrany bezpečnosti a zdravia pracovníkov;keďže podľa uvedeného článku smernice sa musia vyhýbať ukladaniu správnych, finančných a právnych obmedzení, ktoré by bránili zakladaniu a rozvoju malých a stredných podnikov;keďže značne vzrástla voľba takých foriem zamestnávania ako zamestnanie na dobu určitú a dočasné zamestnanie;keďže výskum ukazuje, že vo všeobecnosti pracovníci s pracovným pomerom na dobu určitú alebo s dočasným pracovným pomerom sú v určitých rezortoch viac vystavení riziku nehôd pri práci a chorobám z povolania než iní pracovníci;keďže tieto dodatočné riziká v určitých rezortoch sú čiastočne spojené s určitými konkrétnymi režimami integrovania nových pracovníkov do podniku; pretože tieto riziká možno znížiť primeraným poskytovaním informácií a školenia od začiatku zamestnania;keďže smernice o ochrane zdravia a bezpečnosti pri práci, konkrétne smernica číslo 89/391/EHS z 12. júna 1989 o zavádzaní opatrení na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pracovníkov pri práci [4], obsahujú ustanovenia určené na zlepšenie ochrany bezpečnosti a zdravia pracovníkov vo všeobecnosti;keďže špecifická situácia pracovníkov s pracovným pomerom na dobu určitú alebo dočasným pracovným pomerom a osobitná povaha rizík, ktorým čelia v určitých rezortoch, si vyžaduje osobitné dodatočné pravidlá, hlavne čo sa týka poskytovania informácií, školenia a zdravotného sledovania príslušných pracovníkov;keďže táto smernica vytvára praktické opatrenie v rámci dosiahnutia sociálneho rozmeru vnútorného trhu,PRIJALA TÚTO SMERNICU:ČASŤ IROZSAH A CIEĽČlánok 1RozsahTáto smernica sa uplatňuje na:1. pracovné pomery, ktoré sa riadia pracovnou zmluvou na dobu určitú, uzatvorené priamo medzi zamestnávateľom a pracovníkom, kde je ukončenie zmluvy stanovené takými objektívnymi podmienkami ako dosiahnutie určitého dátumu, ukončenie určitej úlohy alebo výskyt špecifickej udalosti;2. dočasné zamestnanecké pomery medzi dočasným zamestnávateľským podnikom, ktorý je zamestnávateľom, a pracovníkom, kde tento je pridelený na prácu pre a pod kontrolou podniku a/alebo organizácie, ktorá využíva jeho služby.Článok 2Cieľ1. Účelom tejto smernice je zabezpečiť, aby pracovníkom s pracovným pomerom, ako je uvedené v článku 1, bola vzhľadom na ochranu bezpečnosti a zdravia pri práci poskytnutá rovnaká úroveň ochrany ako iným pracovníkom v podniku a/alebo organizácii používateľa.2. Existencia pracovného pomeru, ako je uvedené v článku 1, nie je dôvodom pre odlišné zaobchádzanie vzhľadom na pracovné podmienky, pokiaľ ide o ochranu bezpečnosti a zdravia pri práci, hlavne vzhľadom na prístup k osobným ochranným pomôckam.3. Smernica 89/391/EHS a jednotlivé smernice vo význame jej článku 16 odsek 1 budú úplne platiť na pracovníkov s pracovným pomerom, ako je uvedené v článku 1 bez toho, aby boli dotknuté záväznejšie a/alebo špecifickejšie ustanovenia stanovené v tejto smernici.ČASŤ IIVŠEOBECNÉ USTANOVENIAČlánok 3Poskytovanie informácií pracovníkomBez toho, aby bol dotknutý článok 10 smernice 89/391/EHS, členské štáty prijmú nevyhnutné opatrenia, aby zabezpečili, že:1. skôr než pracovník s pracovným pomerom, ako je uvedené v článku 1, začne akúkoľvek činnosť, bude informovaný podnikom a/alebo organizáciou, ktorá využíva jeho služby, o rizikách, ktorým čelí;2. také informácie:- pokrývajú hlavne všetky osobitné odborné kvalifikácie alebo zručnosti, alebo osobitné zdravotné sledovanie vyžadované, ako je to definované vo vnútroštátnych právnych predpisoch a- jasne formulujú všetky zvýšené špecifické riziká, ako sú definované vo vnútroštátnych právnych predpisoch, ktoré môže pracovné miesto spôsobiť.Článok 4Školenie pracovníkovBez toho, aby bol dotknutý článok 12 smernice 89/391/EHS, členské štáty prijmú všetky nevyhnutné opatrenia, aby zabezpečili, že v prípadoch uvedených v článku 3 dostane každý pracovník dostatočné školenie primerané konkrétnym charakteristikám pracovného miesta, pričom sa vezme do úvahy jeho kvalifikácia a prax.Článok 5Používanie služieb pracovníkov a zdravotné sledovanie pracovníkov1. Členské štáty budú mať možnosť zakázať pracovníkom s pracovným pomerom, ako je uvedené v článku 1, aby boli využívaní pre určitú prácu, ako je definovaná vo vnútroštátnych právnych predpisoch, ktorá by bola zvlášť nebezpečná pre ich bezpečnosť alebo zdravie a obzvlášť pre určitú prácu, ktorá si vyžaduje osobitné zdravotné sledovanie, ako je definované vo vnútroštátnych právnych predpisoch.2. Ak členské štáty samé nevyužijú možnosť uvedenú v odseku 1 bez toho, aby bol dotknutý článok 14 smernice 89/391/EHS, prijmú nevyhnutné opatrenia, aby zabezpečili, že pracovníkom s pracovným pomerom, ako je uvedené v článku 1, ktorí sú využívaní na prácu, ktorá si vyžaduje osobitné zdravotné sledovanie, ako je definované vo vnútroštátnych právnych predpisoch, sa poskytne primerané osobitné zdravotné sledovanie.3. Je ponechané na členské štáty, či zabezpečia, aby primeraný osobitný lekársky dohľad uvedený v odseku 2 pokračoval aj po skončení zamestnaneckého vzťahu príslušného pracovníka.Článok 6Služby ochrany a prevencieČlenské štáty prijmú nevyhnutné opatrenia, aby zabezpečili, že pracovníci služby alebo osoby určené podľa článku 7 smernice 89/391/EHS, vykonávajúci činnosti súvisiace s ochranou a s prevenciou rizík pri práci, sú informovaní o pridelení pracovníkov s pracovným pomerom, ako je uvedené v článku 1, do rozsahu nevyhnutného pre pracovníkov, služby alebo určené osoby, aby boli schopné primerane vykonávať svoje ochranné a preventívne činnosti pre všetkých pracovníkov v podniku a/alebo organizácii.ČASŤ IIIOSOBITNÉ USTANOVENIAČlánok 7Dočasné zamestnanecké vzťahy: informácieBez toho, aby bol dotknutý článok 3, členské štáty prijmú nevyhnutné opatrenia, aby zabezpečili, že:1. skôr, než sa poskytnú pracovníci s pracovným pomerom, ako je uvedené v článku 1 odseku 2, používateľský podnik a/alebo organizácia budú špecifikovať dočasnému zamestnávateľskému podniku medzi iným vyžadované odborné kvalifikácie a špecifické vlastnosti pracovného miesta, ktoré sa má obsadiť;2. dočasný zamestnávateľský podnik oznámi všetky tieto skutočnosti príslušným pracovníkom.Členské štáty môžu zabezpečiť, že detaily, ktoré má poskytnúť používateľský podnik a/alebo organizácia dočasnému zamestnávateľskému podniku podľa bodu 1 prvého pododseku, sa uvedú v zmluve o pristúpení.Článok 8Dočasné zamestnávateľské vzťahy: zodpovednosťČlenské štáty prijmú všetky nevyhnutné opatrenia, aby zabezpečili, že:1. bez toho, aby bola dotknutá zodpovednosť dočasného zamestnávateľského podniku, ako je stanovená vo vnútroštátnych právnych predpisoch, používateľský podnik a/alebo organizácia je zodpovedný, po dobu trvania pridelenia, za podmienky riadiace výkon práce;2. na uplatnenie bodu 1, podmienky riadiace výkon práce budú obmedzené na podmienky spojené s bezpečnosťou, hygienou a zdravím pri práci.ČASŤ IVRÔZNE USTANOVENIAČlánok 9Priaznivejšie ustanoveniaTáto smernica sa nedotýka existujúcich alebo budúcich vnútroštátnych ustanovení alebo ustanovení spoločenstva, ktoré sú priaznivejšie k ochrane bezpečnosti a zdravia pracovníkov s pracovným pomerom, ako je uvedené v článku 1.Článok 10Záverečné ustanovenia1. Členské štáty prijmú najneskôr do 31. decembra 1992 zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia nevyhnutné na splnenie tejto smernice. Bez odkladu budú o tom informovať Komisiu.Keď členské štáty prijmú tieto opatrenia, budú obsahovať odkaz na túto smernicu, alebo budú doložené takým odkazom pri príležitosti ich úradného uverejnenia. Spôsoby uskutočnenia takéhoto odkazu stanovia členské štáty.2. Členské štáty postúpia Komisii texty ustanovení vnútroštátneho práva, ktoré už prijali alebo prijímajú v oblasti pokrytej touto smernicou.3. Členské štáty podajú Komisii každých 5 rokov správu o praktickom vykonávaní tejto smernice, pričom uvedú stanoviská pracovníkov a zamestnávateľov.Komisia oboznámi so správou Európsky parlament, Radu, Hospodársky a sociálny výbor a Poradný výbor pre ochranu bezpečnosti, hygieny a zdravia pri práci.4. Komisia bude predkladať Európskemu parlamentu, Rade a Hospodárskemu a sociálnemu výboru pravidelnú správu o vykonávaní tejto smernice, pričom sa náležite zohľadnia odseky 1, 2 a 3.Článok 11Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Luxemburgu 25. júna 1991Za RadupredsedaJ.-C. Juncker[1] Ú. v. ES C 224, 8.9.1990, s. 4.[2] Stanovisko doručené 20. novembra 1990 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku) a Ú. v. ES C 158 zo 17.6.1991.[3] Ú. v. ES C 332 z 31.12.1990, s. 167.[4] Ú. v. ES L 183 z 29.6.1989, s. 1.--------------------------------------------------