title: Smernica Komisie 98/42/ES z 19. júna 1998, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 95/21/ES týkajúca sa presadzovania medzinárodných štandardov pre bezpečnosť lodí, ochranu proti znečisteniu a životné a pracovné podmienky na lodiach (prístavná štátna kontrola) vzhľadom k lodnej preprave, ktorá využíva prístavy spoločenstva a plaví sa vo vodách pod jurisdikciou členských štátovText s významom pre EHP.

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31998L0042

Úradný vestník L 184 , 27/06/1998 S. 0040 - 0046

		Smernica Komisie 98/42/ESz 19. júna 1998,ktorou sa mení a dopĺňa smernica 95/21/ES týkajúca sa presadzovania medzinárodných štandardov pre bezpečnosť lodí, ochranu proti znečisteniu a životné a pracovné podmienky na lodiach (prístavná štátna kontrola) vzhľadom k lodnej preprave, ktorá využíva prístavy spoločenstva a plaví sa vo vodách pod jurisdikciou členských štátov(Text s významom pre EHP)KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,so zreteľom na smernicu Rady 95/21/ES z 19. júna 1995 týkajúca sa presadzovania medzinárodných štandardov pre bezpečnosť lodí, ochranu proti znečisteniu a životné a pracovné podmienky na lodiach (prístavná štátna kontrola) vzhľadom k lodnej preprave, ktorá využíva prístavy spoločenstva a plaví sa vo vodách pod jurisdikciou členských štátov [1], zmenenú a doplnenú smernicou 98/25/ES [2], najmä na jej článok 19,keďže je potrebné brať do úvahy zmeny a doplnky dohovorov, protokolov, kódexov a rezolúcií Medzinárodnej námornej organizácie (IMO), ktoré nadobudli účinnosť ako aj vývoj a úvahy v rámci Parížskeho memoranda o porozumení (MOU);keďže od prijatia smernice 95/21/ES bolo vyvinuté ďalšie úsilie zamerané na rozvoj a lepšie stanovenie systému priorít; keďže systém prioritných faktorov vyvinutý v rámci Parížskeho MOU by sa mal začleniť do tejto smernice;keďže zoznam osvedčení a dokumentov uvedený v prílohe II k smernici 95/21/ES by sa mal zmeniť a doplniť tak, aby vzal do úvahy zmeny medzinárodných právnych predpisov, ktoré nadobudli účinnosť;keďže zoznam "jasných dôvodov" pre detailnejšiu kontrolu uvedený v prílohe III k smernici 95/21/ES by sa mal zmeniť a doplniť na základe úplnejšieho zoznamu uvedeného v rezolúcii IMO A.787(19);keďže podľa prílohy IV k uvedenej smernici, postupy a smery pre kontrolu lodí, ktoré majú inšpektori dodržať sú stanovené v rezolúcii IMO A.466(XII) v znení neskorších zmien, A.542.(13), MEPC.26(23) a A.742(18); keďže uvedená príloha IV by sa mala zmeniť a doplniť tak, aby zohľadnila zrušenie týchto rezolúcií rezolúciou IMO A.787(19); keďže postupy popísané v rezolúcii A.787(19) boli začlenené do prílohy I, "postupy prístavnej štátnej kontroly" Parížskeho MOU;keďže pri rozhodovaní o tom, či má byť loď zadržaná alebo nie, inšpektor uplatní kritériá stanovené v prílohe VI k uvedenej smernici; keďže však by bolo neprimerané zadržať loď z dôvodov poškodenia spôsobeného nehodou za predpokladu, že boli splnené určité podmienky;keďže by sa mala uvedená príloha VI tiež zmeniť a doplniť na základe ustanovení obsiahnutých v rezolúcii IMO A.787(19), najmä vzhľadom na oblasti, ktoré podliehajú Medzinárodnému dohovoru o normách výcviku, kvalifikácie a strážnej služby námorníkov, 1978 (STCW);keďže opatrenia tejto smernice sú v súlade so stanoviskom výboru vytvoreného podľa článku 12 smernice Rady 93/75/EHS [3], naposledy zmenenej a doplnenej smernicou Komisie 97/34/ES [4],PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Smernica 95/21/ES sa týmto mení a dopĺňa nasledovne:1. Článok 5 ods. 2 sa nahrádza nasledovne:"2. Pri výbere lodí, ktoré sa majú podrobiť kontrole, príslušný orgán dáva najväčšiu prioritu lodiam uvedeným v prílohe I, časť I. Pri stanovení poradia priorít ostatných lodí uvedených v zozname v prílohe I, príslušný orgán použije dané faktory priority pre lode, stanovené v prílohe I, časť II."2. Prílohy I, II, III, IV a VI sa menia a dopĺňajú podľa prílohy k tejto smernici.Článok 21. Členské štáty najneskôr do 30. septembra 1998 uvedú do účinnosti zákony, iné právne prespisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.Článok 3Táto smernica nadobúda účinnosť siedmy deň po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Článok 4Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 19. júna 1998Za KomisiuNeil Kinnockčlen Komisie[1] Ú. v. ES L 157, 7. 7. 1995, s. 1.[2] Ú. v. ES L 133, 7. 5. 1998, s. 19.[3] Ú. v. ES L 247, 5. 10. 1993, s. 19.[4] Ú. v. ES L 158, 17. 6. 1997, s. 40.--------------------------------------------------PRÍLOHA1. Príloha I sa nahrádza nasledovnou prílohou:"PRÍLOHA ILODE POVAŽOVANÉ ZA PRIORITNÉ PRE KONTROLU(ako je uvedené v článku 5 ods. 2)I. Prvoradé faktoryBez ohľadu na hodnotu faktora priority, sa nasledovné lode považujú za lode, ktoré sú pre účely kontroly prioritné.1. Lode, o ktorých nedostatkoch podali lodivodi alebo správy prístavu správy a tieto nedostatky môžu nepriaznivo ovplyvniť bezpečnosť plavby (podľa smernice Rady 93/75/EHS a článku 13 tejto smernice).2. Lode, ktoré nespĺňajú povinnosti stanovené smernicou Rady 93/75/EHS.3. Lode, ktoré boli predmetom správy alebo oznámenia iného členského štátu.4. Lode, ktoré boli predmetom správy alebo sťažnosti kapitána, člena posádky alebo inej osoby alebo organizácie a ktoré majú oprávnený záujem na bezpečnej prevádzke lode, životných alebo pracovných podmienkach na palube lodí alebo na ochrane pred znečistením, pokiaľ príslušný členský štát nepovažuje správu alebo sťažnosť za zjavne neodôvodnenú; identita osoby predkladajúcej správu alebo sťažnosť nesmie byť oznámená kapitánovi alebo vlastníkovi príslušnej lode.5. Lode, ktoré:- sa na svojej plavbe do prístavu podieľali na zrážke, uviazli na plytčine alebo stroskotali,- boli obvinené z údajného porušenia predpisov o vypúšťaní alebo presakovaní škodlivých látok,- manévrovali nepravidelným alebo nebezpečným spôsobom, pri ktorom sa nedodržali opatrenia o trasách prijaté IMO alebo prax a postupy pri bezpečnej plavbe, alebo- boli prevádzkované tak, že to predstavovalo nebezpečenstvo pre osoby, majetok alebo životné prostredie.6. Lode, ktoré boli z bezpečnostných dôvodov dočasne vyradené zo svojej triedy v predchádzajúcich šiestich mesiacoch.II. Faktory priorityNasledovné lode sa považujú za lode, ktoré sú na účely kontroly prioritné:| Hodnota faktora priority |1.Lode, ktoré navštívia prístav členského štátu prvý raz, alebo prvý raz po 12 alebo viac mesiacoch. Pri uplatňovaní týchto kritérií, berú členské štáty na zreteľ tie kontroly, ktoré boli vykonané členmi MOU. Pri nedostatku vhodných údajov potrebných na tento účel sa členské štáty spoľahnú na dostupné informácie Sirenac E a kontrolujú tie lode, ktoré neboli registrované v databáze Sirenac E, následne po dátume 1. január 1993, keď táto databáza nadobudla účinnosť. | + 20 |2.Lode, ktoré žiadny členský štát nekontroloval počas predchádzajúcich šiestich mesiacov. | + 10 |3.Lode, ktorých štatutárne osvedčenia o konštrukcii lode a jej vybavení, vydané v súlade s dohovormi, a klasifikačné osvedčenia boli vydané organizáciou, ktorá nie je uznaná podľa podmienok smernice Rady 94/57/ES z 22. novembra 1994 o spoločných pravidlách a normách pre organizácie vykonávajúce inšpekcie a prehliadky a pre príslušné činnosti námorných úradov. | + 5 |4.Lode plávajúce pod vlajkou štátu, ktorý sa nadpriemerne objavuje v trojročnej pohyblivej tabuľke zadržaní a omeškaní, uverejnenej vo výročnej správe MOU: | |—0 — 3 % nad priemerom | + 3 |—3,1 — 6 % nad priemerom | + 4 |—viac než 6 % nad priemerom | + 5 |5.Lode, ktorým bolo povolené opustiť prístav členského štátu za určitých podmienok: | |a)za každý nedostatok odstránený pred odchodom | + 1 |b)za každý nedostatok odstránený v ďalšom prístave | + 1 |c)za každé dva nedostatky odstránené do 14 dní | + 1 |d)za každé dva nedostatky, pre ktoré boli špecifikované iné podmienky | + 1 |e)ak bola podniknutá akcia týkajúca sa lode a všetky nedostatky boli odstránené | − 2 |6.Lode, ktorých nedostatky boli zaznamenané počas predchádzajúcej kontroly, podľa počtu nedostatkov: | |—0 | −15 |—1 — 5 | 0 |—6 — 10 | + 5 |—11 — 20 | +10 |—viac než 20 nedostatkov | +15 |7.Lode, ktoré boli zadržané v predchádzajúcom prístave | +15 |8.Lode, ktoré plávajú pod vlajkou štátu, ktorý neratifikoval všetky príslušné medzinárodné dohovory uvedené v článku 2 tejto smernice | + 1 |9.Lode, ktoré plávajú pod vlajkou štátu, ktorého miera nedostatkov je nad vyššie uvedeným priemerom | + 1 |10.Lode triedy s nadpriemernými nedostatkami | + 1 |11.Lode kategórie, pre ktorú platí rozšírená kontrola (podľa článku 7 tejto smernice) | + 5 |12.Iné lode, ktoré majú: | |—od 13 do 20 rokov | + 1 |—od 21 do 24 rokov | + 2 |—nad 25 | + 3 |Faktor priority znamená numerickú hodnotu pridelenú každej jednotlivej lodi podľa ustanovení tejto prílohy, ktorá sa zobrazí v informačnom systéme Sirenac.Pri stanovení poradia priority lodí uvedených vyššie, príslušné orgány berú na zreteľ poradie udané na základe celkového faktora priority. Vyššia hodnota faktora priority udáva vyššiu prioritu. Faktor priority je súčet zodpovedajúcich hodnôt faktorov priority, uvedených vyššie. Body 5, 6 a 7 platia iba pre kontroly vykonávané v posledných 12 mesiacoch. Celkový faktor priority nie je menší než súčet hodnôt faktorov priority v bodoch 4, 8, 9, 10, 11 a 12".2. Príloha II sa mení a dopĺňa nasledovne:1. Bod 13 sa nahrádza nasledovne:"13. Kópia dokumentu zhody a osvedčenie vydané v súlade s Medzinárodným kódexom pre bezpečné riadenie lodí a ochranu pred znečistením (SOLAS, kapitola IX)."2. Za bod 14 sa vkladajú nasledovné body:"15. Dokument zhody so špecifickými požiadavkami na lode prepravujúce nebezpečný tovar.16. Osvedčenie o bezpečnosti vysokorýchlostných lodí a povolenie na ich prevádzku.17. Špeciálny súpis alebo zoznam nebezpečného tovaru alebo podrobný plán uloženia.18. Lodný denník vzhľadom na záznamy testov a výcviku a denník pre záznamy kontrol a údržby záchranných zariadení a príslušenstva.19. Osvedčenie bezpečnosti pre špeciálne lode.20. Osvedčenie bezpečnosti pre mobilné pobrežné vŕtacie jednotky.21. Pre všetky ropné cisternové lode záznam o monitorovaní vypúšťania a kontrolnom systéme pre poslednú plavbu so záťažou.22. Inventárny zoznam, protipožiarny plán a u osobných lodí bezpečnostný plán v prípade poškodenia.23. Núdzový plán v prípade ropnej nehody.24. Vymeriavacie správy (pre lode na hromadný tovar a ropné cisternové lode).25. Správy o predchádzajúcich kontrolách prístavnej štátnej kontroly.26. U osobných lodí ro-ro, informácie o pomere A/A-max.27. Dokument oprávňujúci na prepravu obilia.28. Príručka pre zabezpečenie nákladu."3. Príloha III sa nahrádza nasledovnou prílohou:"PRÍLOHA IIIPRÍKLADY "JASNÝCH DÔVODOV" PRE VYKONANIE DETAILNEJŠEJ KONTROLY(ako je uvedené v článku 6 ods. 3)1. Lode identifikované v prílohe I, časti I a časti II, v bodoch II-3, II-4, II-5b, II-5c, II-8 a II-11.2. Nesprávne vedenie denníka záznamov o nafte.3. Počas overovania osvedčení a inej dokumentácie (pozri článok 6 ods. 1 písm. a) a ods. 2 boli zistené nepresnosti.4. Indície, že členovia posádky nie sú schopní splniť požiadavky článku 8 smernice Rady 94/58/ES z 22. novembra 1994 o minimálnej úrovni výcviku námorníkov [1].5. Dôkaz o tom, že manipulácia s nákladom a iné práce na palube sa nevykonávali bezpečným spôsobom alebo podľa smerníc IMO, napríklad obsah kyslíka v hlavnom vedení inertného plynu do cisterien prekročil predpísanú maximálnu úroveň.6. Kapitán ropnej cisternovej lode nemôže predložiť záznam o monitorovaní vypúšťania ropy a o kontrolnom systéme za poslednú plavbu so záťažou.7. Chýbajúci aktualizovaný inventárny zoznam alebo členovia posádky nie sú si vedomí svojich povinnosti v prípade požiaru alebo príkazu na opustenie lode.8. Vysielanie falošných núdzových signálov bez toho, aby boli následne odvolané.9. Neprítomnosť dôležitého vybavenia alebo opatrení vyžadovaných dohovormi.10. Neudržateľný stav hygieny na palube lode.11. Indícia na základe celkového dojmu a pozorovania inšpektorov, že existujú vážne poškodenia alebo nedostatky týkajúce sa trupu alebo konštrukcie, ktoré môžu predstavovať riziko pre konštrukčnú celistvosť lode, jej vodotesnosť alebo odolnosť proti počasiu.12. Informácia alebo dôkaz o tom, že kapitán alebo posádka nie sú oboznámení s hlavnými činnosťami na palube lode, ktoré sa týkajú bezpečnosti lodí alebo prevencie pred znečistením, alebo že také činnosti sa nevykonávali."4. Príloha IV sa nahrádza nasledovnou prílohou:"PRÍLOHA IVPOSTUPY PRI KONTROLE LODÍ(ako je uvedené v článku 6 ods. 4)1. Zásady bezpečnosti posádky (rezolúcia IMO A.481(XII) a prílohy, ktoré obsahujú Dokument o minimálnych požiadavkách na bezpečnosť posádky (príloha 1) a smernice o uplatňovaní zásad bezpečnosti posádky (príloha 2).2. Ustanovenia Medzinárodného kódexu pre prepravu nebezpečného tovaru.3. Uverejnenie Medzinárodnej organizácie práce (ILO) "kontrola pracovných podmienok na palube lode: smernice pre postup".4. Príloha 1 k Parížskemu MOU, "postupy prístavnej štátnej kontroly"."5. Príloha VI sa mení a dopĺňa nasledovne:1. V úvode sa pridáva nasledovný odsek:"Keď je dôvodom k zadržaniu lode jej poškodenie pri nehode, ktoré nastalo pri plavbe lode do prístavu, nevydáva sa žiadny príkaz na zadržanie za predpokladu, že:1. rešpektovali sa požiadavky obsiahnuté v pravidle I/11c) SOLAS 74 týkajúce sa oznámenia vlajkovému štátu, menovanému inšpektorovi alebo uznanej organizácii zodpovednej za vydanie príslušného osvedčenia;2. pred vstupom do prístavu, kapitán alebo vlastník poskytol orgánu prístavnej štátnej kontroly podrobné údaje o okolnostiach nehody a o spôsobenom poškodení, a informácie o požadovanom oznámení úradu vlajkového štátu;3. k spokojnosti príslušného orgánu sa na lodi vykonávajú vhodné nápravné opatrenia; a4. úrad zabezpečil, potom čo mu bolo oznámenie skončenie nápravnej akcie, že boli odstránené nedostatky, ktoré zjavne predstavovali riziko pre bezpečnosť, zdravie a životné prostredie."2. V bode 3. sa dopĺňa nasledovné:"Nedostatky, ktoré oprávňujú zadržanie v oblasti riadenej STCW 78, uvedené pod bodom 3.8 nižšie, sú však jedinými dôvodmi pre zadržanie lode podľa tohto dohovoru."3. V bode 3.2 sa dopĺňa nasledovné:"13. Závažný nedostatok v prevádzkových požiadavkách opísaných v časti 5.5 prílohy I k MOU.14. Počet, zloženie alebo certifikácia posádky nezodpovedá dokumentu o bezpečnostných požiadavkách na posádku."4. Bod 3.8 sa nahrádza nasledovne:"1. Námorníci nemajú osvedčenie, nemajú postačujúce osvedčenie, nemajú platné oslobodenie od záväzku alebo nemôžu predložiť dôkaz o tom, že žiadosť o osvedčenie bola preložená úradu vlajkového štátu.2. Nie sú dodržané uplatňovateľné bezpečnostné požiadavky úradu vlajkového štátu na posádku.3. Opatrenia plavebnej strážnej služby alebo strojového dozoru nespĺňajú požiadavky stanovené pre loď vlajkového štátu.4. Neprítomnosť osoby v strážnej službe, ktorá by bola kvalifikovaná na prevádzkovanie vybavenia dôležitého pre bezpečnú plavbu, bezpečné rádiové spojenie alebo pre zabránenie znečistenia mora.5. Chýba dôkaz o odbornej spôsobilosti námorníkov vzhľadom na ich povinnosti týkajúce sa bezpečnosti lode a zabránenie znečistenia.6. Neschopnosť zabezpečiť osoby na prvú strážnu službu na začiatku plavby a striedajúce osoby pre strážnu službu, ktoré by boli dostatočne odpočinuté a inak schopné plniť svoje povinnosti."[1] Ú. V. ES L 319, 12. 12. 1994, s. 28.--------------------------------------------------


title: Smernica Rady z 9. apríla 1968 o obchodovaní s materiálom na vegetatívne rozmnožovanie viniča

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31968L0193

Úradný vestník L 093 , 17/04/1968 S. 0015 - 0023 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 3 Zväzok 2 S. 0032  Dánske špeciálne vydanie: Série I Kapitola 1968(I) S. 0091  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 3 Zväzok 2 S. 0032  Anglické špeciálne vydanie: Série I Kapitola 1968(I) S. 0093  - 0103 Grécke špeciálne vydanie: Kapitola 03 Zväzok 3 S. 0039  Španielske špeciálne vydanie: Kapitola 03 Zväzok 2 S. 0124  Portugalské špeciálne vydanie Kapitola 03 Zväzok 2 S. 0124

		Smernica Radyz 9. apríla 1968o obchodovaní s materiálom na vegetatívne rozmnožovanie viniča(68/193/EHS)RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä na jej článok 43,so zreteľom na návrh Komisie,so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [1],po konzultáciách s Hospodárskym a sociálnym výborom,keďže produkcia vína a stolového hrozna zaujíma dôležité miesto v poľnohospodárstve Európskeho hospodárskeho spoločenstva;keďže uspokojivé výsledky pri pestovaní viniča závisia do značnej miery od používania vhodného rozmnožovacieho materiálu; keďže na tento účel určité členské štáty obmedzili na určitú dobu obchodovanie s vegetatívnym rozmnožovacím materiálom vysoko kvalitných vrúbľov a mladých sadeníc; keďže tieto štáty dokázali profitovať zo systematickej selekcie sadeníc vykonávanej po dobu niekoľkých desaťročí, v dôsledku čoho boli vyvinuté stále a homogénne odrody viniča, ktoré vzhľadom na svoje charakteristické znaky sú prísľubom vysokej hodnoty pre zamýšľané účely;keďže vyššia produktivita pestovania viniča sa v spoločenstve dosiahne, ak pri výbere odrôd, s ktorými bude povolené obchodovať, budú členské štáty uplatňovať jednotné pravidlá, ktoré sú čo možno najprísnejšie;keďže toto však oprávňuje k obmedzeniu obchodovania na určité odrody iba v prípade, že pestovateľ viniča si môže byť istý tým, že skutočne získa rozmnožovací materiál týchto odrôd;keďže určité členské štáty na tento účel uplatňovali schémy certifikácie, ktoré sú úradnou kontrolou určené na zabezpečenie odrodovej identity a čistoty a zdravotného stavu, najmä čo sa týka vírusových ochorení; keďže tieto schémy môžu tvoriť jeden zo základov jednotnej schémy certifikácie v spoločenstve;keďže takáto schéma by sa mala uplatňovať na obchodovanie s rozmnožovacím materiálom vypestovaným v rámci spoločenstva tak v ostatných členských štátoch, ako aj na domácich trhoch;keďže ako všeobecné pravidlo s rozmnožovacím materiálom určeným na pestovanie hrozna alebo na výrobu rozmnožovacieho materiálu by sa malo obchodovať, iba ak bol úradne overený a certifikovaný v súlade s pravidlami certifikácie ako základný alebo certifikovaný materiál; keďže výber technických pojmov "základný materiál" a "certifikovaný materiál" sa opiera o už o existujúcu medzinárodnú terminológiu a o schémy spoločenstva pre iné rody a druhy rastlín;keďže by bolo žiaduce obmedziť obchodovanie na certifikovaný viničový rozmnožovací materiál získaný klonovou selekciou; keďže v súčasnej dobe nie je možné dosiahnuť tento cieľ, nakoľko požiadavky spoločenstva nie je možné v plnom rozsahu pokryť takýmto materiálom; keďže z tohto dôvodu obchodovanie so skontrolovaným štandardným materiálom, ktorý sa musí taktiež vyznačovať identitou a odrodovou čistotou, ale ktorý nie vždy ponúka tie isté garancie ako rozmnožovací materiál získaný klonovou selekciou, by malo byť povolené dočasne; keďže táto kategória by sa mala postupne zrušiť;keďže ak vinič nie je rozmnožovaný, alebo ak sa s rozmnožovacím materiálom neobchoduje v členskom štáte, javí sa opodstatnené sprostiť daný štát záväzku zorganizovať certifikáciu alebo kontrolu štandardného materiálu bez toho, aby to malo vplyv na jeho záväzok obmedziť obchodovanie na certifikovaný materiál a štandardný materiál;keďže rozmnožovací materiál, ktorý sa neuvedie na trh, by nemal vzhľadom na svoju malú ekonomickú dôležitosť podliehať pravidlám spoločenstva; keďže členské štáty si musia ponechať právo rozhodnúť o tom, aby takýto materiál podliehal zvláštnym ustanoveniam;keďže pravidlá spoločenstva by sa nemali uplatňovať na uvedený rozmnožovací materiál určený na vývoz do tretích krajín;keďže pravidlá spoločenstva pre rozmnožovací materiál pestovaný v tretích krajinách a predávaný v spoločenstve musí schváliť Rada najneskôr do 31. decembra 1969;keďže s cieľom zvýšiť nie iba genetickú hodnotu rozmnožovacieho materiálu spoločenstva, ale aj jeho vonkajšiu kvalitu, sa musia stanoviť určité podmienky týkajúce sa technickej čistoty, kvality a triedenia;keďže s cieľom zabezpečiť identitu rozmnožovacieho materiálu sa musia stanoviť pravidlá spoločenstva, pokiaľ ide o triedenie dávok, balenie, pečatenie a označovanie; keďže na tento účel by na štítkoch mali byť uvedené údaje potrebné pre úradnú kontrolu ako aj z hľadiska informácií o pestovateľovi viniča a mal by byť na nich jasne uvedený charakter certifikácie spoločenstva;keďže s cieľom zabezpečiť, aby počas obchodovania boli splnené tak požiadavky na kvalitu rozmnožovacieho materiálu, ako aj ustanovenia na zabezpečenie jeho identity, členské štáty musia prijať opatrenia pre vhodné podmienky kontroly;keďže rozmnožovací materiál vyhovujúci týmto požiadavkám nesmie bez toho, aby tým bol porušený článok 36 zmluvy, byť predmetom žiadnych obchodných obmedzení okrem tých, ktoré sú uvedené v predpisoch spoločenstva;keďže dovtedy, kým nebude vytvorený spoločný zoznam odrôd, povolené obmedzenia by mali zahŕňať najmä právo členských štátov obmedziť obchodovanie s rozmnožovacím materiálom na tie odrody, ktoré sú hodnotné z hľadiska zberu úrody a používania na svojom území; keďže nie je vhodné rozhodnúť v súčasnej dobe, či a na základe akých podmienok členské štáty môžu zakázať, úplne alebo čiastočne, pestovanie určitých odrôd viniča na svojom území;keďže vzhľadom na určité podmienky rozmnožovací materiál vypestovaný v ostatných členských štátoch zo základného materiálu certifikovaného v členskom štáte by mal byť uznaný za ekvivalentný rozmnožovaciemu materiálu vypestovanému v takomto členskom štáte;keďže v obdobiach, kedy sa vyskytujú ťažkosti pri získavaní dodávok certifikovaného materiálu rôznych kategórií alebo štandardného materiálu, by malo byť dočasne dovolené obchodovať s rozmnožovacím materiálom vyhovujúcim menej prísnym požiadavkám;keďže s cieľom harmonizovať technické metódy certifikácie a kontroly štandardného materiálu používaného v rôznych členských štátoch a umožniť vykonávať v budúcnosti porovnania materiálu certifikovaného alebo kontrolovaného v spoločenstve s materiálom pochádzajúcim z tretích krajín by sa skúšky spoločenstva mali vykonávať v členských štátoch s cieľom stanoviť kvalitu rôznych kategórií rozmnožovacieho materiálu;keďže Komisia by mala byť poverená úlohou prijímať určité opatrenia na uplatňovanie tejto smernice; keďže s cieľom uľahčiť implementáciu navrhovaných opatrení by mal byť vypracovaný postup nadviazania úzkej spolupráce medzi členskými štátmi a Komisiou v rámci Stáleho výboru pre osivá a rozmnožovací materiál pre poľnohospodárstvo, záhradníctvo a lesné hospodárstvo,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Táto smernica sa bude uplatňovať na materiály určené na vegetatívne rozmnožovanie viniča (ďalej len "rozmnožovací materiál") vypestované a predávané v spoločenstve.Článok 21. Pre účely tejto smernice sa budú uplatňovať nasledujúce definície:A. Vinič: rastliny rodu Vitis (L.) určené na pestovanie hrozna alebo na používanie ako rozmnožovací materiál pre takéto rastliny.C. Škôlky na odnože:i) škôlky na pestovanie odrezkov podpníkov na vrúbľovanie, odrezky zo škôlky alebo odrezky s vrúbľom na vrchole.a)zakorenené vrúble: | nevrúbľované kusy zakorenených viničových výhonkov určených na sadenie v nevrúbľovanej forme alebo na použitie na podpníky; |b)zakorenené sadenice: | kusy viničových výhonkov spojené vrúbľovaním, ktorých podzemná časť je zakorenená. |ii) D.Škôlky na odrezky:a)viničové výhonky: | jednoročné výhonky; |b)odrezky podpníkov na vrúbľovanie: | kusy viničových výhonkov určené na tvorbu časti pod zemou pri príprave zakorenených sadeníc; |c)odrezky s vrúbľom na vrchole: | kusy viničových výhonkov určené na tvorbu nadzemnej časti pri príprave zakorenených vrúbľov alebo v prípade vrúbľovania sadeníc na mieste; |d)odrezky zo škôlky: | kusy viničových výhonkov určené na prípravu zakorenených odrezkov. |C. Škôlky na odnože: škôlky na pestovanie odrezkov podpníkov na vrúbľovanie, odrezky zo škôlky alebo odrezky s vrúbľom na vrchole.D. Škôlky na odrezky: škôlky na pestovanie zakorenených odrezkov alebo zakorenených vrúbľov.E. Základný materiál: rozmnožovací materiála) za ktorého vypestovanie bol zodpovedný pestovateľ v súlade s akceptovanými praktikami pre zachovanie odrody;b) ktorý je určený na pestovanie rozmnožovacieho materiálu;c) ktorý vyhovuje podmienkam stanoveným pre základný materiál v prílohách I a II; ad) u ktorého úradné preskúmanie preukázalo, že spĺňa vyššie uvedené podmienky.F. Certifikovaný materiál: rozmnožovací materiála) ktorý sa získava priamo zo základného materiálu danej odrody alebo, ak to pestovateľ požaduje, z rozmnožovacieho materiálu v skoršom štádiu rozmnožovania, ako je základný materiál, u ktorého úradné preskúmanie potvrdilo, že vyhovuje podmienkam pre základný materiál ustanovený v prílohách I a II;b) ktorý je určený na- pestovanie sadeníc alebo častí sadeníc určených na použitie pri pestovaní hrozna alebo- pestovanie hrozna;c) ktorý vyhovuje podmienkam stanoveným pre certifikovaný materiál v prílohách I a II; ad) u ktorého úradné preskúmanie preukázalo, že spĺňa vyššie uvedené podmienky.G. Štandardný materiál: rozmnožovací materiála) ktorý sa vyznačuje odrodovou identitou a čistotou;b) ktorý je určený- na pestovanie sadeníc alebo častí sadeníc určených na použitie pri pestovaní hrozna;c) ktorý vyhovuje podmienkam stanoveným pre štandardný materiál v prílohách I a II ad) u ktorého úradné preskúmanie preukázalo, že spĺňa vyššie uvedené podmienky.H. Úradné opatrenia: opatrenia vykonanéa) štátnymi orgánmi alebob) akoukoľvek právnickou osobou, či už sa riadi verejným alebo súkromným právom, konajúcou na zodpovednosť štátu, aleboc) v prípade pomocných činností, ktoré taktiež podliehajú kontrole zo strany štátu, akoukoľvek fyzickou osobou prísažne zaviazanou na tento účelza predpokladu, že osoby uvedené pod b) a c) nemajú z týchto opatrení žiadny privátny zisk a prospech.2. Členské štáty môžu:a) za predpokladu, že neexistuje žiadna úradná certifikácia rozmnožovacieho materiálu alebo kontrola štandardného materiálu, pokiaľ sa takýto materiál bežne nerozmnožuje alebo nepredáva na ich území;b) ako prechodné opatrenie po nadobudnutí účinnosti zákonov, iných právnych predpisov alebo administratívnych opatrení nevyhnutných na dosiahnutie súladu s touto smernicou vykonať opatrenia, aby rozmnožovací materiál, ktorý sa použil na založenie škôlok podnoží alebo škôlok vrúbľov, bol ekvivalentný rozmnožovaciemu materiálu certifikovanému alebo kontrolovanému v súlade s ustanoveniami tejto smernice, ak predtým, ako sa týmto spôsobom použil, poskytoval rovnaké garancie ako rozmnožovací materiál certifikovaný alebo kontrolovaný v súlade s ustanoveniami tejto smernice.Článok 31. Členské štáty zabezpečia, aby sa rozmnožovací materiál viniča nemohol uviesť na trh:- pokiaľ nebol úradne certifikovaný ako "základný materiál" alebo "certifikovaný materiál", alebo nie je úradne kontrolovaným štandardným materiálom a- pokiaľ nevyhovuje podmienkam stanoveným v prílohe II.2. Členské štáty môžu povoliť derogácie z ustanovení odseku 1:a) pre rozmnožovací materiál skoršieho štádia rozmnožovania ako je základný kmeň;b) pre skúšky alebo na vedecké účely;c) pre selekčnú činnosť.3. Členské štáty môžu povoliť derogácie, pokiaľ ide o minimálnu dĺžku odrezkov podnože na štepenie [príloha II (III) (1) (B) a)].4. Komisia konajúc v súlade s postupom uvedeným v článku 17 môže:a) autorizovať členské štáty formou derogácie z ustanovení prílohy II (II) (1) klasifikovať ako certifikovaný materiál zakorenené sadenice pozostávajúce z certifikovaného materiálu naštepeného na štandardný materiál; takéto povolenie sa vydá iba na prechodné obdobie, ktoré sa musí stanoviť, a iba dovtedy, kým príslušné členské štáty nebudú mať dostatočné zásoby základného materiálu a certifikovaného materiálu pre svoje nové výsadby;b) stanoviť, že po stanovenom dátume sa rozmnožovací materiál určitých odrôd viniča nemôže uvádzať na trh, pokiaľ nebol úradne certifikovaný ako "základný materiál" alebo "certifikovaný materiál".Článok 4Členské štáty môžu, pokiaľ ide o podmienky stanovené v prílohách I a II, stanoviť dodatočné alebo prísnejšie požiadavky na certifikáciu rozmnožovacieho materiálu alebo na kontrolu štandardného materiálu vypestovaného na ich vlastnom území.Článok 51. Každý členský štát vypracuje zoznam odrôd viniča úradne uznaných na certifikáciu a na kontrolu ako štandardný materiál na svojom území. V zozname sa uvedú základné morfologické a fyziologické charakteristické znaky, na základe ktorých sa jednotlivé odrody dajú od seba rozlíšiť.2. Odroda je akceptovaná pre certifikáciu a kontrolu iba vtedy, ak sa preukáže na základe úradných a úradne riadených skúšok, najmä pestovateľských pokusov, že odroda je dostatočne homogénna a stála.Pokiaľ je známe, že daná odroda sa predáva v inej krajine pod iným názvom, tento názov sa tiež uvedie v zozname.3. Prijaté odrody sa úradne kontrolujú v pravidelných intervaloch. Ak sa ktorákoľvek z podmienok akceptácie pre certifikáciu alebo kontrolu viac neplní, uznanie sa zruší a odroda sa zo zoznamu vymaže.4. Tieto zoznamy a všetky zmeny v nich vykonané sa ihneď zašlú Komisii, ktorá ich oznámi ostatným členským štátom.Článok 6Členské štáty požadujú, aby vzorky na kontrolu odrôd boli pripravené úradne v súlade s príslušnými postupmi.Článok 7Členské štáty zabezpečia, aby počas pestovania a počas vyberania alebo odstraňovania z materskej rastliny viniča, balenia, skladovania a prepravy, bol rozmnožovací materiál uchovávaný v oddelených dávkach a aby bol označený odrodou a, ak je to vhodné, v prípade základného materiálu a certifikovaného materiálu aj klonom.Článok 81. Členské štáty požadujú, aby bol rozmnožovací materiál predávaný iba v dostatočne homogénnych dávkach a v uzavretých obaloch alebo zväzkoch, ktoré budú opatrené, ako je to predpísané v článkoch 9 a 10, uzatváracím zariadením a označeniami. Obaly sú v súlade s ustanoveniami v prílohe III.2. Členské štáty môžu, pokiaľ ide o predaj malých množstiev konečnému spotrebiteľovi a pokiaľ ide o predaj viničov v črepníkoch, prepravkách alebo krabiciach, povoliť derogácie z ustanovení odseku 1, pokiaľ ide o balenie, uzatváranie a označovanie.Článok 9Členské štáty požadujú, aby obaly a zväzky rozmnožovacieho materiálu boli zaplombované zodpovednou osobou takým spôsobom, že v prípade otvorenia kontejneru alebo zväzku dôjde k poškodeniu plomby a táto sa nebude dať znovu pripevniť.Článok 101. Členské štáty požadujú, aby osoba zodpovedná za plombovanie pripevnila na vonkajšiu stranu obalov alebo zväzkov rozmnožovacieho materiálu štítok v jednom z úradných jazykov spoločenstva, ktorý je v súlade s špecifikáciou podľa prílohy IV; tento štítok je pripevnený pomocou plomby. Farba tohto štítku je v prípade základného materiálu biela, v prípade certifikovaného materiálu modrá a v prípade štandardného materiálu tmavožltá.2. Členské štáty môžu stanoviť, že súčasťou každej dávky bude aj doklad, v ktorom sú uvedené tie isté informácie ako na štítku.Článok 11Členské štáty zabezpečia, aby identita rozmnožovacieho materiálu zostala zachovaná od doby vyberania z pôdy alebo jeho odstraňovania z materských rastlín viniča až po jeho dodávku ku konečnému spotrebiteľovi systémom úradných kontrol stanovených alebo schválených samotnými členskými štátmi. Členské štáty vykonajú vhodné opatrenia, aby bol rozmnožovací materiál počas obchodovania úradne kontrolovaný minimálne kontrolnou vzorkou, pokiaľ ide o jeho súlad s požiadavkami tejto smernice.Článok 121. Členské štáty zabezpečia, aby základný materiál a certifikovaný materiál, ktoré boli úradne certifikované a ktorých kontejnery boli označené spôsobom predpísaným v tejto smernici, a štandardný materiál, ktorého kontejnery boli zaplombované a označené spôsobom predpísaným v tejto smernici, nepodliehali žiadnym obchodným obmedzeniam, pokiaľ ide o ich charakteristické znaky, program skúšania, označovanie a plombovanie, okrem obmedzení uvedených v tejto smernici.2. Členské štáty môžu:a) tam, kde Komisia neprijala žiadne opatrenia podľa článku 3 (4) b) a neuviedla ich do účinnosti, stanoviť, že po určenom dátume sa rozmnožovací materiál určitých odrôd viniča nemôže uvádzať na trh, pokiaľ nebol úradne certifikovaný ako "základný materiál" alebo "certifikovaný materiál";b) dovtedy, kým nemôže byť zavedený spoločný zoznam odrôd, obmedziť obchodovanie s rozmnožovacím materiálom na tie odrody, ktoré sú zapísané v národnom zozname vychádzajúcom z hodnoty z hľadiska zberu úrody a používania na svojom území; podmienky na začlenenie do tohto zoznamu sú rovnaké pre odrody pochádzajúce z ostatných členských štátov ako podmienky pre domáce odrody.Článok 13Členské štáty stanovia, že rozmnožovací materiál, ktorý sa získal priamo zo základného materiálu certifikovaného v jednom členskom štáte a pestovaného v druhom členskom štáte, môže byť certifikovaný v tom štáte, ktorý vypestoval základný materiál, pokiaľ bol rozmnožovací materiál podrobený kontrole priamo v teréne, pričom boli splnené podmienky stanovené v prílohe I a ak úradná prehliadka preukázala, že podmienky stanovené v prílohe II sú splnené.Článok 141. S cieľom vylúčiť akékoľvek dočasné ťažkosti pri základných dodávkach základného materiálu, certifikovaného materiálu alebo štandardného materiálu, ktoré sa vyskytnú v jednom alebo vo viacerých členských štátoch a nedajú sa prekonať v rámci spoločenstva, Komisia, konajúc v súlade s postupom uvedeným v článku 17, splnomocní jeden alebo viacero členských štátov prijať na obchodovanie na dobu, ktorú stanoví Komisia, rozmnožovací materiál kategórie spĺňajúcej menej prísne požiadavky.2. Pre kategóriu rozmnožovacieho materiálu ktorejkoľvek uvedenej odrody je farba štítku taká, ako je stanovená pre príslušnú kategóriu; vo všetkých ostatných prípadoch je hnedá. Na štítku je vždy uvedené, že daný rozmnožovací materiál patrí do kategórie, ktorá spĺňa menej prísne požiadavky.Článok 151. Táto smernica sa nebude uplatňovať na uvedený rozmnožovací materiál určený na vývoz do tretích krajín.2. Rada, konajúca kvalifikovanou väčšinou na návrh Komisie, uvedie do účinnosti najneskôr do 31. decembra 1969 opatrenia týkajúce sa rozmnožovacieho materiálu vypestovaného v tretích krajinách a predávaného v rámci spoločenstva.Článok 161. V rámci spoločenstva sa vykonávajú skúšky spoločenstva s cieľom stanovenia kvality rozmnožovacieho materiálu; tieto skúšky sú predmetom kontroly zo strany výboru uvedeného v článku 17.2. Tieto skúšky sa v prvej etape použijú na harmonizovanie technických metód certifikovania certifikovaného materiálu a kontroly štandardného materiálu tak, aby sa získali ekvivalentné výsledky. Akonáhle je tento cieľ splnený, vypracujú sa ročné správy o postupe skúšok a zašlú sa dôverným spôsobom členským štátom a Komisii. Komisi, konajúc v súlade s postupom uvedeným v článku 17, určí dátum zaslania prvej správy.3. Komisia, konajúc v súlade s postupom uvedeným v článku 17, prijme potrebné opatrenia na vykonávanie skúšok, ktoré treba vykonať. Rozmnožovací materiál vypestovaný v tretích krajinách môže byť súčasťou týchto skúšok.Článok 171. Tam, kde sa musí dodržiavať postup stanovený v tomto článku, záležitosti ohlasuje predseda buď z vlastnej iniciatívy, alebo na požiadanie predstaviteľa členského štátu, Stálemu výboru pre osivá a rozmnožovací materiál pre poľnohospodárstvo, záhradníctvo a lesné hospodárstvo (ďalej len "Výbor") zriadenému rozhodnutím Rady zo 14. júna 1966 [2].2. Hlasy členských štátov vo výbore sa vážia v súlade s článkom 148 (2) zmluvy. Predseda nehlasuje.3. Zástupca Komisie predloží návrh opatrení, ktoré sa musia prijať. Výbor dodá svoje stanovisko k takýmto opatreniam v lehote stanovenej predsedom podľa naliehavosti záležitosti. Stanoviská sa dodávajú väčšinou dvanástich hlasov.4. Komisia prijme opatrenia, ktoré sa budú uplatňovať okamžite. Avšak, ak tieto opatrenia nie sú v súlade so stanoviskom výboru, Komisia ich ihneď oznámi Rade. V tomto prípade Komisia môže odsunúť uplatňovanie opatrení, ktoré prijala, najviac o jeden mesiac od dátumu takého oznámenia.Rada konajúc kvalifikovanou väčšinou môže prijať odlišné rozhodnutie do jedného mesiaca.Článok 18Touto smernicou nebudú dotknuté ustanovenia národných zákonov opodstatnené na základe ochrany zdravia a života ľudí, zvierat alebo rastlín alebo ochrany priemyselného a obchodného vlastníctva.Článok 19Členské štáty uvedú najneskôr do 1. júla 1969 do účinnosti opatrenia nevyhnutné na dosiahnutie súladu s touto smernicou a bezodkladne o tom budú informovať Komisiu.Článok 20Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Luxemburgu 9. apríla 1968Za RadupredsedaE. Faure[1] Ú. v. ES 156, 15.7.1967, s. 30.[2] Ú. v. ES 125, 11.7.1966, s. 2289/66.--------------------------------------------------PRÍLOHA IPODMIENKY TÝKAJÚCE SA PESTOVANIA PLODINYI. Všeobecné podmienky1. Plodina má odrodovú identitu a čistotu.2. Podmienky pestovania a stupeň vývinu sadeníc sú také, aby umožnili adekvátnu kontrolu odrodovej identity a čistoty.3. Najväčšia pozornosť sa venuje zabezpečeniu toho, aby pôda, do ktorej sa vysádzajú škôlky podpníkov a vrúbľov určené na kultiváciu základného materiálu alebo certifikovaného materiálu, nebola infikovaná škodlivými organizmami, najmä vírusmi.4. Výskyt škodlivých organizmov, ktoré znižujú úžitkovosť rozmnožovacieho materiálu, je čo najnižší.5. Pestovaná kultúra je udržiavaná bez sadeníc, ktoré vykazujú znaky vírusových ochorení.6. Miera neúrody v podpníkových škôlkach určených na pestovanie certifikovaného materiálu nepresahuje 5 %; v podpníkových škôlkach určených na pestovanie štandardného materiálu nepresahuje 10 %. Podiel neúrody môže výnimočne prekročiť tieto percentá, ak je to spôsobené fyzikálnymi príčinami.7. Každý rok sa vykoná najmenej jedna prehliadka úrody, druhá prehliadka úrody sa vykoná v prípadoch rozporov v záležitostiach, o ktorých sa nemôže rozhodnúť bez toho, aby tým bola porušená kvalita rozmnožovacieho materiálu.II. Osobitné podmienky1. Škôlky na vrúble sa nezakladajú vo viniciach alebo v okolí niekoľkých metrov od viníc určených na pestovanie plodov.2. Časti sadeníc viniča používané na pestovanie zakorenených vrúbľov a zakorenených sadeníc sa odoberajú z podpníkových škôlok, ktoré boli skontrolované a schválené.--------------------------------------------------PRÍLOHA IIPODMIENKY TÝKAJÚCE SA ROZMNOŽOVACIEHO MATERIÁLUI. Všeobecné podmienky1. Rozmnožovací materiál sa vyznačuje odrodovou identitou a čistotou; pri obchodovaní so štandardným materiálom sa akceptuje tolerancia na úrovni 1 %.2. Minimálna technická čistota: 96 %.Za technicky nečisté sa považuje:a) úplne alebo čiastočne vysušený rozmnožovací materiál a to dokonca aj v prípade, že po vysušení bol namočený do vody;b) poškodený, ohnutý alebo porušený rozmnožovací materiál, najmä v prípade poškodenia v dôsledku ľadovca alebo mrazu alebo v prípade rozdrvenia alebo polámania.3. Výskyt škodlivých organizmov, ktoré znižujú úžitkovosť rozmnožovacieho materiálu, je čo najnižší.II. Osobitné podmienky1. Zakorenené vrúble:Zakorenené vrúble pozostávajúce zo základného materiálu navrúbľovaného na základný materiál alebo zo základného materiálu navrúbľovaného na certifikovaný materiál sú klasifikované ako základný materiál. Zakorenené vrúble pozostávajúce z certifikovaného materiálu navrúbľovaného na základný materiál alebo z certifikovaného materiálu navrúbľovaného na certifikovaný materiál sú klasifikované ako certifikovaný materiál. Všetky ostatné kombinácie sú klasifikované ako štandardný materiál.2. Časti sadeníc viniča:Výhonky viniča dosahujú príslušné štádium zrelosti dreva. Pomer "drevo/dreň" je pre danú odrodu obvyklý.III. Triedenie1. Odrezky podpníkov na štepenie, odrezky zo škôlky a odrezky s vrúbľom na vrchole:A. PriemerPriemer sa meria v najširšom bode horného prierezu.a) Odrezky podpníkov na vrúbľovanie a odrezky s vrúbľom na vrchole:aa) priemer vrcholu:i) Vitis rupestris a jeho kríženie s Vitis vinifera 6 až 12 mm;ii) ostatné odrody 6,5 až 12 mm;počet výhonkov o priemere maximálne 7 mm, v prípade rupestris a jeho kríženia s Vitis vinifera, a najviac 7,5 mm v prípade ostatných odrôd nepresahuje 25 % v dávke;bb) maximálny priemer dolného konca, 14 mm s výnimkou odrezkov s vrúbľom na vrchole pre vrúbľovanie sadeníc na mieste. Rez sa prevedie minimálne 2 cm pod najnižším očkom.b) Odrezky zo škôlky:minimálny priemer vrcholu: 3,5 mm.B. DĺžkaDĺžka sa meria od najnižšej časti najnižšieho nódia; najvyššie interinódium musí zostať neporušené.a) Odrezky z podpníkov na vrúbľovanie: minimálna dĺžka 1, 05 m;b) Odrezky zo škôlky: minimálna dĺžka: 55 cm; v prípade Vitis vinifera 30 cm;c) Odrezky na vrúbľovanie na vrchole: minimálna dĺžka 50 cm s minimálne piatimi použiteľnými očkami.2. Zakorenené odrezkyA. PriemerPriemer meraný v strede internódia bezprostredne pod bočným výrastkom a pozdĺž najdlhšej osi nie je menší ako 5 mm.B. DĺžkaVzdialenosť od najnižšieho bodu, v ktorom korene vystupujú do základne bočného výrastku, nie je menšia ako:a) v prípade podpníkov 30 cm;b) v prípade ostatných zakorenených odrezkov 22 cm.C. KoreneKaždá sadenica má minimálne tri veľmi dobre vyvinuté a dobre rozmiestnené korene. Odroda 420 A však môže mať iba dva dobre vyvinuté korene za predpokladu, že sa nachádzajú proti sebe.3. Zakorenené vrúble:a) stonka je dlhá najmenej 20 cm;b) korene: každá sadenica má minimálne tri veľmi dobre vyvinuté a dobre rozmiestnené korene. Odroda 420 A však môže mať iba dva dobre vyvinuté korene za predpokladu, že sa nachádzajú proti sebe.c) zrast: každá sadenica sa vyznačuje adekvátnym, pravidelným a bezpečným zrastom.--------------------------------------------------PRÍLOHA IIIBALENIEObsah balení alebo zväzkov:Druh | Počet kusov |1. Zakorenené sadenice | 25 |2. Zakorenené vrúble | 50 |3. Odrezky s vrúbľom na vrchole | 100 alebo 200 |4. Odrezky podpníkov na vrúbľovanie | 200 |5. Odrezky podpníkov a odrôd Vitis vinifera | 200 alebo 500 |6. Ostatné odrezky podpníkov | 200 |--------------------------------------------------PRÍLOHA IVŠTÍTOKA. Povinné údajea) 1. "Normy EHS".2. Meno a adresa pestovateľa alebo jeho identifikačné číslo.3. Orgán zodpovedný za osvedčenie alebo kontrolu a členský štát.4. Referenčné číslo dávky.5. Odroda a prípadne klon (u zakorenených sadeníc, odrezkov podpníkov a odrezkov s vrúbľom na vrchole).6. Kategória.7. Krajina produkcie.8. Množstvo.9. Dĺžka – v prípade odrezkov podpníkov na vrúbľovanie, ak príslušný členský štát povoľuje výnimky, pokiaľ ide o minimálnu dĺžku (článok 3 ods. 3).b) V prípade "zakorenených vrúbľov" a "zakorenených sadeníc" postačujú údaje uvedené v bodoch 1, 2, 5, 6 a 7 písmena a).B. Minimálne rozmerya) 110 mm x 67 mm pre odrezky podpníkov na vrúbľovanie, odrezky s vrúbľom na vrchole a odrezky zo škôlky;b) 80 mm x 70 mm pre zakorenené vrúble a zakorenené sadenice.--------------------------------------------------


title: Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/99/EÚ z  13. decembra 2011 o európskom ochrannom príkaze

text:
               21.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 338/2

         SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2011/99/EÚ
   z 13. decembra 2011
   o európskom ochrannom príkaze
   EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 82 ods. 1 písm. a) a d),
   so zreteľom na iniciatívu Belgického kráľovstva, Bulharskej republiky, Estónskej republiky, Španielskeho kráľovstva, Francúzskej republiky, Talianskej republiky, Maďarskej republiky, Poľskej republiky, Portugalskej republiky, Rumunska, Fínskej republiky a Švédskeho kráľovstva,
   po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
   konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (1),
   keďže:

               (1)

               Európska únia si dala za cieľ udržiavať a rozvíjať priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti.

               (2)

               V článku 82 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) sa ustanovuje, že justičná spolupráca v trestných veciach je v Únii založená na zásade vzájomného uznávania rozsudkov a iných justičných rozhodnutí.

               (3)

               Podľa Štokholmského programu – otvorená a bezpečná Európa, ktorá slúži občanom a chráni ich (2), by sa vzájomné uznávanie malo rozšíriť na všetky typy rozsudkov a rozhodnutí justičnej povahy, ktoré môžu mať v závislosti od právneho systému trestný alebo správny charakter. Komisia a členské štáty sa v ňom tiež vyzývajú, aby preskúmali možnosti, ako zlepšiť právne predpisy a opatrenia praktickej podpory na ochranu obetí. V programe sa tiež zdôrazňuje, že obetiam trestných činov sa môžu poskytnúť osobitné ochranné opatrenia, ktoré by mali byť účinné v rámci Únie. Táto smernica je súčasťou uceleného a komplexného súboru opatrení na ochranu práv obetí.

               (4)

               V uznesení Európskeho parlamentu z 26. novembra 2009 o odstránení násilia páchaného na ženách sa členské štáty vyzývajú, aby zdokonalili vnútroštátne právne predpisy a politiky zamerané na boj proti všetkým formám násilia páchaného na ženách a aby svoju činnosť zamerali na riešenie príčin násilia voči ženám, a to v neposlednom rade uplatňovaním preventívnych opatrení, a Únia sa vyzýva, aby zabezpečila právo na pomoc a podporu pre všetky obete násilia. V uznesení Európskeho parlamentu z 10. februára 2010 o rovnosti žien a mužov v Európskej únii – 2009 sa schvaľuje návrh zaviesť európsky ochranný príkaz na ochranu obetí.

               (5)

               Vo svojom uznesení z 10. júna 2011 o pláne na posilnenie práv a ochrany obetí v trestnom konaní Rada uviedla, že by sa mali prijať opatrenia na úrovni Únie s cieľom posilniť práva a ochranu obetí trestnej činnosti, pričom vyzvala Komisiu, aby na tento účel predložila primerané návrhy. V tomto rámci by sa mal vytvoriť mechanizmus na zabezpečenie vzájomného uznávania rozhodnutí týkajúcich sa ochranných opatrení pre obete trestnej činnosti medzi členskými štátmi. Podľa uvedeného uznesenia by sa táto smernica, ktorá sa týka vzájomného uznávania ochranných opatrení v trestných veciach, mala doplniť vhodným mechanizmom týkajúcim sa opatrení prijatých v občianskych veciach.

               (6)

               V spoločnom priestore spravodlivosti bez vnútorných hraníc je potrebné zabezpečiť, aby sa ochrana poskytnutá určitej fyzickej osobe v jednom členskom štáte zachovala a pokračovala v ktoromkoľvek inom členskom štáte, do ktorého daná osoba odchádza alebo odišla. Tiež by sa malo zabezpečiť, aby oprávnené uplatňovanie práva občanov Únie na voľný pohyb a pobyt na území členských štátov v súlade s článkom 3 ods. 2 Zmluvy o Európskej únii (Zmluva o EÚ) a článkom 21 ZFEÚ neviedlo k strate ich ochrany.

               (7)

               Na dosiahnutie týchto cieľov by sa v tejto smernici mali ustanoviť normy, podľa ktorých sa ochrana vyplývajúca z určitých ochranných opatrení prijatých podľa vnútroštátneho práva jedného členského štátu („štátu pôvodu“) môže rozšíriť na iný členský štát, v ktorom sa chránená osoba rozhodne mať pobyt alebo zdržiavať („vykonávajúci štát“).

               (8)

               Táto smernica zohľadňuje rôzne právne tradície členských štátov, ako aj skutočnosť, že účinnú ochranu možno poskytnúť prostredníctvom ochranných príkazov vydaných iným orgánom ako trestným súdom. Táto smernica neukladá povinnosť zmeniť vnútroštátne systémy prijímania ochranných opatrení, ani sa ňou nezavádzajú povinnosti zaviesť alebo upraviť systém trestného práva pri výkone európskeho ochranného príkazu.

               (9)

               Táto smernica sa vzťahuje na ochranné opatrenia, ktorých konkrétnym cieľom je chrániť osobu voči trestnému činu inej osoby, ktorý môže akýmkoľvek spôsobom ohroziť jej život alebo telesnú, duševnú či sexuálnu integritu, napr. zabránením akejkoľvek formy obťažovania, ako aj jej dôstojnosti či osobnej slobody, napr. zabránením únosom, prenasledovaniu a iným formám nepriameho donútenia, a ktorých cieľom je predchádzať novým trestným činom alebo obmedzovať dôsledky predchádzajúcich trestných činov. Tieto osobné práva chránenej osoby zodpovedajú základným hodnotám uznávaným a chráneným vo všetkých členských štátoch. Členský štát však nie je povinný vydať európsky ochranný príkaz na základe trestného opatrenia, ktoré neslúži konkrétne na ochranu osoby, ale primárne slúži na iné účely, napríklad na spoločenskú rehabilitáciu páchateľa. Treba zdôrazniť, že táto smernica sa uplatňuje na ochranné opatrenia, ktorých cieľom je chrániť všetky obete, nielen obete rodového násilia, zohľadňujúc pritom osobitosti každého druhu trestného činu.

               (10)

               Táto smernica sa vzťahuje na ochranné opatrenia prijaté v trestných veciach, a netýka sa preto ochranných opatrení prijatých v občianskych veciach. Aby bolo ochranné opatrenie vykonateľné v súlade s touto smernicou, nie je potrebné, aby bol trestný čin potvrdený právoplatným rozsudkom. Nezáleží ani na tom, či je orgánom, ktorý ochranné opatrenie prijíma, trestný, správny alebo občianskoprávny orgán. Táto smernica neukladá členským štátom povinnosť zmeniť a doplniť ich vnútroštátne právne predpisy tak, aby mohli prijímať ochranné opatrenia v kontexte trestného konania.

               (11)

               Táto smernica by sa mala vzťahovať na ochranné opatrenia prijaté v prospech obetí alebo možných obetí trestných činov. Táto smernica by sa preto nemala vzťahovať na opatrenia prijaté na ochranu svedkov.

               (12)

               Ak bolo ochranné opatrenie podľa tejto smernice prijaté na ochranu rodinného príslušníka hlavnej chránenej osoby, môže takýto rodinný príslušník podať aj žiadosť o európsky ochranný príkaz a takýto príkaz možno pre uvedeného rodinného príslušníka vydať, ak sú splnené podmienky podľa tejto smernice.

               (13)

               Každá žiadosť o vydanie európskeho ochranného príkazu by sa mala primerane rýchlo posúdiť so zohľadnením osobitných okolností prípadu vrátane naliehavosti celej záležitosti, predpokladaného dátumu príchodu chránenej osoby na územie vykonávajúceho štátu a, ak je to možné, stupňa ohrozenia chránenej osoby.

               (14)

               Ak sa majú v súlade s touto smernicou poskytnúť informácie osobe, ktorá predstavuje nebezpečenstvo pre chránenú osobu, mali by sa tieto informácie, ak existujú, poskytnúť aj opatrovníkovi alebo zástupcovi dotknutej osoby. Okrem toho by sa mala venovať náležitá pozornosť aj potrebe chránenej osoby, osoby, ktorá predstavuje nebezpečenstvo, alebo ich opatrovníkovi alebo zástupcovi v konaní, získať informácie, ktoré sa majú poskytnúť v súlade s touto smernicou v jazyku, ktorému rozumejú.

               (15)

               V konaniach smerujúcich k vydaniu a uznaniu európskeho ochranného príkazu by mali príslušné orgány primerane zohľadniť potreby obetí vrátane osobitne zraniteľných osôb, ako sú maloletí alebo osoby s postihnutím.

               (16)

               Na účely uplatnenia tejto smernice možno uložiť ochranné opatrenie na základe rozsudku v zmysle rámcového rozhodnutia Rady 2008/947/SVV z 27. novembra 2008 o uplatňovaní zásady vzájomného uznávania na rozsudky a probačné rozhodnutia na účely dohľadu nad probačnými opatreniami a alternatívnymi sankciami (3) alebo na základe rozhodnutia o opatreniach dohľadu v zmysle rámcového rozhodnutia Rady 2009/829/SVV z 23. októbra 2009 o uplatňovaní zásady vzájomného uznávania na rozhodnutia o opatreniach dohľadu ako alternatíve väzby medzi členskými štátmi Európskej únie (4). Ak sa v štáte pôvodu prijalo rozhodnutie na základe niektorého z uvedených nástrojov, mal by sa podľa toho riadiť postup uznávania aj vo vykonávajúcom štáte. Týmto by sa však nemala vylúčiť možnosť zaslať európsky ochranný príkaz inému členskému štátu ako je štát, ktorý vykonáva rozhodnutia na základe uvedených rámcových rozhodnutí.

               (17)

               V súlade s článkom 6 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd a článkom 47 druhým odsekom Charty základných práv Európskej únie by sa osobe, ktorá predstavuje nebezpečenstvo, mala buď počas konania, ktoré vedie k prijatiu ochranného opatrenia, alebo pred vydaním európskeho ochranného príkazu dať možnosť vyjadriť sa a podať proti nemu opravný prostriedok.

               (18)

               Na účely zabránenia spáchaniu trestného činu voči obeti vo vykonávajúcom štáte by uvedený štát mal mať právne prostriedky na uznanie rozhodnutia, ktoré sa predtým prijalo v prospech obete v štáte pôvodu, a zároveň zabrániť tomu, aby obeť musela vo vykonávajúcom štáte znovu začať konanie alebo predložiť dôkazy, akoby sa v štáte pôvodu neprijalo rozhodnutie. Uznanie európskeho ochranného príkazu vykonávajúcim štátom okrem iného znamená, že príslušný orgán tohto štátu s výhradou výnimiek ustanovených v tejto smernici akceptuje existenciu a platnosť ochranného opatrenia prijatého štátom pôvodu, uznáva skutkový stav opísaný v európskom ochrannom príkaze a súhlasí, že by sa mala poskytnúť ochrana a malo by sa pokračovať v jej poskytovaní v súlade s jeho vnútroštátnym právom.

               (19)

               Táto smernica obsahuje úplný zoznam zákazov a obmedzení, ktoré by sa po uložení v štáte pôvodu a ak sú uvedené v európskom ochrannom príkaze mali uznať a vykonať vo vykonávajúcom štáte s výhradou obmedzení ustanovených v tejto smernici. Na vnútroštátnej úrovni môžu existovať iné druhy ochranných opatrení, napríklad povinnosť osoby, ktorá predstavuje nebezpečenstvo, zdržiavať sa na určitom mieste. Takéto opatrenia môže uložiť štát pôvodu v rámci konania vedúceho k prijatiu niektorého z ochranných opatrení, ktoré môžu v súlade s touto smernicou predstavovať základ európskeho ochranného príkazu.

               (20)

               Keďže v členských štátoch sú príslušné prijímať a vykonávať ochranné opatrenia rôzne druhy orgánov (občianskoprávne, trestné alebo správne), je vhodné ustanoviť v tejto smernici vysoko flexibilný mechanizmus spolupráce medzi členskými štátmi. Príslušný orgán vo vykonávajúcom štáte preto nemusí vo všetkých prípadoch prijať rovnaké ochranné opatrenie, ako sa prijalo v štáte pôvodu, a má určitý stupeň voľnej úvahy v otázke prijatia akéhokoľvek opatrenia, ktoré považuje za náležité a vhodné podľa svojho vnútroštátneho práva v obdobnom prípade s cieľom poskytnúť pokračujúcu ochranu chránenej osobe v zmysle ochranného opatrenia prijatého v štáte pôvodu ako je opísané v európskom ochrannom príkaze.

               (21)

               Zákazy alebo obmedzenia, na ktoré sa vzťahuje táto smernica, zahŕňajú okrem iného opatrenia zamerané na obmedzenie osobných kontaktov alebo kontaktov na diaľku medzi chránenou osobou a osobou, ktorá predstavuje nebezpečenstvo, napríklad uložením určitých podmienok pre takéto kontakty alebo uložením obmedzení, pokiaľ ide o obsah komunikácie.

               (22)

               Príslušný orgán vykonávajúceho štátu by mal informovať osobu, ktorá predstavuje nebezpečenstvo, príslušný orgán štátu pôvodu a chránenú osobu o akomkoľvek opatrení prijatom na základe európskeho ochranného príkazu. V oznámení pre osobu, ktorá predstavuje nebezpečenstvo, by sa mal brať náležitý ohľad na záujmy chránenej osoby, aby sa nesprístupnila jej adresa alebo iné kontaktné údaje. Takéto údaje by sa mali vylúčiť z oznámenia za predpokladu, že adresa alebo iné kontaktné údaje nie sú obsiahnuté v zákaze alebo obmedzení uloženom ako vykonávacie opatrenie voči osobe, ktorá predstavuje nebezpečenstvo.

               (23)

               Ak príslušný orgán štátu pôvodu vezme európsky ochranný príkaz späť, príslušný orgán vykonávacieho štátu by mal zrušiť opatrenia, ktoré prijal na účely vykonania európskeho ochranného príkazu, pričom sa rozumie, že príslušný orgán vykonávacieho štátu môže samostatne a v súlade s vnútroštátnym právom prijať na ochranu dotknutej osoby akékoľvek ochranné opatrenie podľa svojho vnútroštátneho práva.

               (24)

               Vzhľadom na to, že táto smernica sa zaoberá prípadmi, keď chránená osoba odíde do iného členského štátu, z vydania alebo vykonávania európskeho ochranného príkazu by nemal vyplývať prevod právomocí týkajúcich sa hlavného, podmienečného, alternatívneho alebo vedľajšieho trestu, podmienečného odsúdenia alebo týkajúcich sa bezpečnostných opatrení uložených osobe, ktorá predstavuje nebezpečenstvo, na vykonávajúci štát, ak má táto druhá osoba naďalej pobyt v štáte, ktorý prijal ochranné opatrenie.

               (25)

               Ak je to vhodné, malo by sa na vykonávanie opatrení prijatých na základe tejto smernice umožniť využívať v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi a postupmi elektronické prostriedky.

               (26)

               V rámci spolupráce medzi orgánmi zainteresovanými na zabezpečovaní ochrany chránenej osoby by príslušný orgán vykonávajúceho štátu mal oznámiť príslušnému orgánu štátu pôvodu akékoľvek porušenie opatrení prijatých vo vykonávajúcom štáte na účely vykonania európskeho ochranného príkazu. Toto oznámenie by malo umožniť príslušnému orgánu štátu pôvodu pružne rozhodnúť o akejkoľvek reakcii, pokiaľ ide o ochranné opatrenie uložené v jeho štáte osobe, ktorá predstavuje nebezpečenstvo. Takáto reakcia môže prípadne zahŕňať uloženie opatrenia zahŕňajúceho pozbavenie osobnej slobody namiesto pôvodne prijatého opatrenia nezahŕňajúceho pozbavenie osobnej slobody, napr. ako alternatívy k preventívnej väzbe alebo ako dôsledku podmienečného odkladu trestu. Keďže nejde o opätovné uloženie trestu za spáchanie nového trestného činu, rozumie sa, že takéto rozhodnutie nebráni vykonávaciemu štátu v prípadnom uložení trestu v prípade porušenia opatrení prijatých na účely vykonania európskeho ochranného príkazu.

               (27)

               Vzhľadom na rôzne právne tradície členských štátov, ak by vo vykonávajúcom štáte v prípade podobnom skutkovému stavu opísanému v európskom ochrannom príkaze neexistovalo žiadne ochranné opatrenie, príslušný orgán vykonávajúceho štátu by mal každé porušenie ochranné opatrenia opísaného v európskom ochrannom príkaze, o ktorom sa dozvie, oznámiť príslušnému orgánu štátu pôvodu.

               (28)

               S cieľom zabezpečiť bezproblémové uplatňovanie tejto smernice v každom jednotlivom prípade by príslušné orgány štátu pôvodu a vykonávajúceho štátu mali vykonávať svoje právomoci v súlade s ustanoveniami tejto smernice a zohľadniť pritom zásadu ne bis in idem.

               (29)

               Od chránenej osoby by sa nemalo požadovať, aby znášala náklady súvisiace s uznaním európskeho ochranného príkazu, ktoré sú nepomerné vzhľadom na obdobné vnútroštátne prípady. Pri vykonávaní tejto smernice by členské štáty mali zabezpečiť, že po uznaní európskeho ochranného príkazu sa od chránenej osoby nebude požadovať, aby iniciovala ďalšie vnútroštátne konanie smerujúce k tomu, aby od príslušného orgánu vykonávajúceho štátu získala ako priamy dôsledok uznania európskeho ochranného príkazu rozhodnutie o prijatí opatrenia, ktoré by bolo v obdobnom prípade k dispozícii podľa vnútroštátneho práva na zaistenie bezpečnosti chránenej osoby.

               (30)

               Berúc do úvahy zásadu vzájomného uznávania, na ktorej je táto smernica založená, členské štáty by mali v čo najväčšej miere podporovať priamy kontakt medzi príslušnými orgánmi pri uplatňovaní tejto smernice.

               (31)

               Bez toho, aby bola dotknutá nezávislosť súdov a rozdiely v organizácii súdnictva v Únii, členské štáty by mali zvážiť možnosť požiadať osoby zodpovedné za vzdelávanie sudcov, prokurátorov, policajných a súdnych úradníkov zapojených do konania o vydaní alebo uznaní európskeho ochranného príkazu, aby poskytli vhodnú odbornú prípravu vzhľadom na ciele tejto smernice.

               (32)

               V záujme jednoduchšieho hodnotenia uplatňovania tejto smernice by členské štáty mali poskytnúť Komisii relevantné údaje týkajúce sa uplatňovania vnútroštátnych postupov na európsky ochranný príkaz, a to minimálne o počte požadovaných, vydaných a/alebo uznaných európskych ochranných príkazov. V tejto súvislosti by boli užitočné aj ďalšie typy údajov, napríklad druhy trestných činov.

               (33)

               Táto smernica by mala prispieť k ochrane ohrozených osôb a byť tak doplnkom k nástrojom, ktoré sa už v súčasnosti v tejto oblasti uplatňujú, ako sú rámcové rozhodnutie 2008/947/SVV a rámcové rozhodnutie 2009/829/SVV, ale zároveň by ňou tieto nástroje nemali byť dotknuté.

               (34)

               Ak sa na rozhodnutie týkajúce sa ochranného opatrenia vzťahuje nariadenie Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (5), nariadenie Rady (ES) č. 2201/2003 z 27. novembra 2003 o súdnej právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností (6) alebo Haagsky dohovor o právomoci, rozhodnom práve, uznávaní a výkone a spolupráci v oblasti rodičovských práv a povinností a opatrení na ochranu dieťaťa (7) z roku 1996, malo by sa takéto rozhodnutie uznať a vykonať v súlade s ustanoveniami príslušného právneho nástroja.

               (35)

               Členské štáty a Komisia by mali tam, kde je to vhodné, zahrnúť informácie o európskom ochrannom príkaze do existujúcich vzdelávacích programov a kampaní na zvyšovanie povedomia o ochrane obetí trestných činov.

               (36)

               Osobné údaje spracúvané pri vykonávaní tejto smernice by sa mali chrániť v súlade s rámcovým rozhodnutím Rady 2008/977/SVV z 27. novembra 2008 o ochrane osobných údajov spracúvaných v rámci policajnej a justičnej spolupráce v trestných veciach (8) a v súlade so zásadami ustanovenými v dohovore Rady Európy z roku 1981 o ochrane jednotlivcov pri automatizovanom spracovaní osobných údajov.

               (37)

               Táto smernica by mala dodržiavať základné práva zaručené Chartou základných práv Európskej únie a Európskym dohovorom o ochrane ľudských práva a základných slobôd v súlade s článkom 6 Zmluvy o EÚ.

               (38)

               Pri vykonávaní tejto smernice sa členským štátom odporúča, aby zohľadnili práva a zásady zakotvené v Dohovore Organizácie spojených národov z roku 1979 o odstránení všetkých foriem diskriminácie žien (CEDAW).

               (39)

               Keďže cieľ tejto smernice, a to chrániť ohrozené osoby, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni samotných členských štátov, ale z dôvodov jeho rozsahu a dôsledkov ho možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o EÚ. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa.

               (40)

               V súlade s článkom 3 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného kráľovstva a Írska s ohľadom na priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve o fungovaní Európskej únie, Spojené kráľovstvo oznámilo želanie zúčastniť sa na prijatí a uplatňovaní tejto smernice.

               (41)

               V súlade s článkami 1 a 2 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného kráľovstva a Írska s ohľadom na priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve o fungovaní Európskej únie, a bez toho, aby bol dotknutý článok 4 uvedeného protokolu, sa Írsko nezúčastňuje na prijatí tejto smernice, nie je ňou viazané ani nepodlieha jej uplatňovaniu.

               (42)

               V súlade s článkami 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve o fungovaní Európskej únie, sa Dánsko nezúčastňuje na prijatí tejto smernice, nie je ňou viazané ani nepodlieha jej uplatňovaniu,

         PRIJALI TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Cieľ
   V tejto smernici sa ustanovujú pravidlá umožňujúce justičnému alebo rovnocennému orgánu v členskom štáte, v ktorom sa prijalo ochranné opatrenie s cieľom chrániť osobu voči trestnému činu inej osoby, ktorý môže ohroziť jej život, telesnú alebo duševnú integritu a dôstojnosť, osobnú slobodu alebo sexuálnu integritu, vydať európsky ochranný príkaz umožňujúci príslušnému orgánu v inom členskom štáte pokračovať v ochrane dotknutej osoby na území tohto členského štátu v dôsledku spáchania trestného činu alebo údajného spáchania trestného činu, a to v súlade s vnútroštátnym právom štátu pôvodu.
   Článok 2
   Vymedzenie pojmov
   Na účely tejto smernice sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:

               1.

               „európsky ochranný príkaz“ je rozhodnutie prijaté justičným alebo rovnocenným orgánom členského štátu týkajúce sa ochranného opatrenia, na základe ktorého justičný alebo rovnocenný orgán iného členského štátu prijíma akékoľvek vhodné opatrenie alebo opatrenia podľa svojho vnútroštátneho práva s cieľom pokračovať v zabezpečení ochrany chránenej osoby;

               2.

               „ochranné opatrenie“ je rozhodnutie prijaté v trestnej veci v štáte pôvodu v súlade s jeho vnútroštátnym právom a postupmi, ktorým sa v prospech chránenej osoby ukladá osobe, ktorá predstavuje nebezpečenstvo, jeden alebo viacero zákazov alebo obmedzení uvedených v článku 5 na ochranu chránenej osoby voči trestnému činu, ktorý môže ohroziť jej život, telesnú alebo duševnú integritu, dôstojnosť, osobnú slobodu alebo sexuálnu integritu;

               3.

               „chránená osoba“ je fyzická osoba, ktorá je predmetom ochrany na základe ochranného opatrenia prijatého štátom pôvodu;

               4.

               „osoba, ktorá predstavuje nebezpečenstvo“ je fyzická osoba, ktorej sa uložila jeden alebo viacero zákazov alebo obmedzení uvedených v článku 5;

               5.

               „štát pôvodu“ je členský štát, v ktorom sa prijalo ochranné opatrenie, ktoré je základom pre vydanie európskeho ochranného príkazu;

               6.

               „vykonávajúci štát“ je členský štát, do ktorého sa európsky ochranný príkaz zaslal na účely jeho uznania;

               7.

               „štát dohľadu“ je členský štát, do ktorého sa zaslal rozsudok v zmysle článku 2 rámcového rozhodnutia 2008/947/SVV alebo rozhodnutie o opatreniach dohľadu v zmysle článku 4 rámcového rozhodnutia 2009/829/SVV.

         Článok 3
   Určenie príslušných orgánov
   1.   Každý členský štát oznámi Komisii justičný alebo rovnocenný orgán alebo orgány, ktoré sú podľa jeho vnútroštátneho práva príslušné vydávať európsky ochranný príkaz a uznávať takýto príkaz v súlade s touto smernicou, keď je tento členský štát štátom pôvodu alebo vykonávajúcim štátom.
   2.   Komisia dáva prijaté informácie k dispozícii všetkým členským štátom. Členské štáty oznámia Komisii všetky následné zmeny informácií uvedených v odseku 1.
   Článok 4
   Účasť ústredného orgánu
   1.   Každý členský štát môže určiť ústredný orgán, alebo ak to umožňuje jeho právny systém, viac než jeden ústredný orgán, ktorý bude pomáhať príslušným orgánom.
   2.   Členský štát môže, ak to vyžaduje organizácia jeho vnútorného súdneho systému, preniesť na svoj ústredný orgán či orgány zodpovednosť za administratívne zasielanie a preberanie európskeho ochranného príkazu, ako aj za ďalšiu úradnú korešpondenciu, ktorá s tým súvisí. V dôsledku toho sa môže všetka komunikácia, konzultácie, výmena informácií, otázky a oznámenia medzi príslušnými orgánmi prípadne vybavovať za pomoci určeného ústredného orgánu či orgánov dotknutého členského štátu.
   3.   Členské štáty, ktoré chcú využiť možnosti uvedené v tomto článku, oznámia Komisii informácie týkajúce sa určeného ústredného orgánu alebo orgánov. Tieto informácie budú záväzné pre všetky orgány štátu pôvodu.
   Článok 5
   Podmienka existencie ochranného opatrenia podľa vnútroštátneho práva
   Európsky ochranný príkaz sa môže vydať len vtedy, keď sa predtým v štáte pôvodu prijalo ochranné opatrenie, ktorým sa osobe, ktorá predstavuje nebezpečenstvo, uložil jeden alebo viacero z týchto zákazov alebo obmedzení:

               a)

               zákaz vstupovať do určitých miestností, miest alebo vymedzených oblastí, kde má chránená osoba pobyt, alebo ktoré navštevuje;

               b)

               zákaz alebo úprava kontaktu v akejkoľvek forme s chránenou osobou, vrátane telefonického kontaktu, elektronickej alebo riadnej pošty, faxu alebo iných prostriedkov, alebo

               c)

               zákaz alebo úprava približovania sa k chránenej osobe bližšie ako na určenú vzdialenosť.

         Článok 6
   Vydávanie európskeho ochranného príkazu
   1.   Európsky ochranný príkaz sa môže vydať v prípade, keď sa chránená osoba rozhodne mať pobyt alebo už má pobyt v inom členskom štáte, alebo keď sa chránená osoba rozhodne, že sa bude zdržiavať, alebo sa už zdržiava v inom členskom štáte. Pri rozhodovaní o vydaní európskeho ochranného príkazu musí príslušný orgán štátu pôvodu zohľadniť okrem iného obdobie, počas ktorého má chránená osoba v úmysle zdržiavať vo vykonávajúcom štáte, a závažnosť potreby ochrany.
   2.   Justičný alebo rovnocenný orgán štátu pôvodu môže vydať európsky ochranný príkaz len na základe žiadosti chránenej osoby a po overení, že ochranné opatrenie spĺňa všetky podmienky ustanovené v článku 5.
   3.   Chránená osoba môže predložiť žiadosť o vydanie európskeho ochranného príkazu buď príslušnému orgánu štátu pôvodu, alebo príslušnému orgánu vykonávajúceho štátu. Ak sa žiadosť predloží vo vykonávajúcom štáte, jeho príslušný orgán ju bezodkladne zašle príslušnému orgánu štátu pôvodu.
   4.   Pred vydaním európskeho ochranného príkazu sa osobe, ktorá predstavuje nebezpečenstvo, umožní uplatniť právo byť vypočutá a právo podať opravný prostriedok proti ochrannému opatreniu, ak nemohla tieto práva uplatniť v konaní, ktoré viedlo k prijatiu ochranného opatrenia.
   5.   Ak príslušný orgán prijme ochranné opatrenie zahŕňajúce jeden alebo viacero zákazov alebo obmedzení uvedených v článku 5, informuje akýmkoľvek vhodným spôsobom v súlade s postupmi podľa svojho vnútroštátneho práva chránenú osobu o možnosti požiadať o vydanie európskeho ochranného príkazu v prípade, že sa uvedená osoba rozhodne odísť do iného členského štátu, ako aj o základných podmienkach takejto žiadosti. Orgán odporučí chránenej osobe, aby podala žiadosť pred odchodom z územia štátu pôvodu.
   6.   Ak má chránená osoba opatrovníka alebo zástupcu, takýto opatrovník alebo zástupca môže podať žiadosť uvedenú v odsekoch 2 a 3 v mene chránenej osoby.
   7.   V prípade zamietnutia žiadosti o európsky ochranný príkaz informuje príslušný orgán štátu pôvodu chránenú osobu o všetkých dostupných opravných prostriedkoch proti rozhodnutiu v súlade s vnútroštátnymi predpismi.
   Článok 7
   Formálne a obsahové náležitosti európskeho ochranného príkazu
   Európsky ochranný príkaz sa vydá podľa vzorového tlačiva uvedeného v prílohe I k tejto smernici. Obsahuje predovšetkým tieto informácie:

               a)

               totožnosť a štátnu príslušnosť chránenej osoby, ako aj totožnosť a štátnu príslušnosť opatrovníka alebo zástupcu, ak je chránená osoba maloletá alebo nemá spôsobilosť na právne úkony;

               b)

               deň, od ktorého má chránená osoba v úmysle mať pobyt alebo sa zdržiavať vo vykonávajúcom štáte a dĺžka pobytu, ak je známa;

               c)

               názov, adresu, telefónne a faxové číslo a emailovú adresu príslušného orgánu štátu pôvodu;

               d)

               identifikáciu (napr. prostredníctvom čísla a dátumu) právneho aktu obsahujúceho ochranné opatrenie, na ktorého základe sa prijíma európsky ochranný príkaz;

               e)

               zhrnutie skutočností a okolností, ktoré viedli k prijatiu ochranného opatrenia v štáte pôvodu;

               f)

               zákazy alebo obmedzenia uložené v ochrannom opatrení, na základe ktorého sa vydal európsky ochranný príkaz, osobe, ktorá predstavuje nebezpečenstvo, dĺžku ich trvania a uvedenie prípadného trestu, ktoré možno uložiť v prípade porušenia príslušného zákazu alebo obmedzenia;

               g)

               prípadné použitie technického prístroja, ktorý bol poskytnutý chránenej osobe alebo osobe, ktorá predstavuje nebezpečenstvo, ako prostriedok výkonu ochranného opatrenia;

               h)

               totožnosť a štátnu príslušnosť osoby, ktorá predstavuje nebezpečenstvo, ako aj jej kontaktné údaje;

               i)

               v prípade, že je takáto informácia príslušnému orgánu štátu pôvodu známa bez toho, aby musel požadovať ďalšie preskúmanie, skutočnosť, či chránenej osobe a/alebo osobe, ktorá predstavuje nebezpečenstvo, bola poskytnutá v štáte pôvodu bezplatná právna pomoc;

               j)

               opis iných okolností, ktoré môžu ovplyvniť posúdenie ohrozenia chránenej osoby, ak je to vhodné;

               k)

               prípadne výslovné uvedenie skutočnosti, že rozsudok v zmysle článku 2 rámcového rozhodnutia 2008/947/SVV alebo rozhodnutie o opatreniach dohľadu v zmysle článku 4 rámcového rozhodnutia 2009/829/SVV sa už zaslalo do štátu dohľadu, a to v prípade, že je iný ako vykonávajúci štát európskeho ochranného príkazu, a označenie orgánu tohto štátu príslušného vykonať takýto rozsudok alebo rozhodnutie.

         Článok 8
   Postup pri zasielaní
   1.   Príslušný orgán štátu pôvodu zašle európsky ochranný príkaz príslušnému orgánu vykonávajúceho štátu akýmkoľvek spôsobom umožňujúcim vyhotovenie písomného záznamu, aby príslušný orgán vykonávajúceho štátu mohol overiť jeho pravosť. Všetka úradná komunikácia sa uskutočňuje priamo medzi uvedenými príslušnými orgánmi.
   2.   Ak príslušný orgán štátu pôvodu alebo vykonávajúceho štátu nepozná príslušný orgán druhého štátu, vykoná všetky potrebné zistenia, a to aj prostredníctvom kontaktných miest Európskej justičnej siete uvedenej v rozhodnutí Rady 2008/976/SVV zo 16. decembra 2008 o Európskej justičnej sieti (9), národného člena Eurojustu alebo vnútroštátneho systému svojho štátu pre koordináciu s Eurojustom s cieľom získať potrebné informácie.
   3.   Ak orgán vykonávajúceho štátu, ktorému sa doručí európsky ochranný príkaz, nemá právomoc ho uznať, z úradnej moci ho postúpi príslušnému orgánu a bezodkladne o tom informuje príslušný orgán štátu pôvodu akýmkoľvek spôsobom umožňujúcim vyhotovenie písomného záznamu.
   Článok 9
   Opatrenia vo vykonávajúcom štáte
   1.   Po doručení európskeho ochranného príkazu v súlade s článkom 8 príslušný orgán vykonávajúceho štátu tento príkaz bezodkladne uzná a prijme rozhodnutie obsahujúce akékoľvek opatrenie, ktoré by bolo dostupné podľa vnútroštátneho práva jeho štátu v obdobnom prípade na zabezpečenie ochrany chránenej osoby, ibaže sa rozhodne uplatniť niektorý z dôvodov neuznania uvedených v článku 10. Vykonávajúci štát môže podľa svojho vnútroštátneho práva uplatniť trestnoprávne, správne alebo občianskoprávne opatrenia.
   2.   Opatrenie prijaté príslušným orgánom vykonávajúceho štátu v súlade s odsekom 1, ako aj akékoľvek iné opatrenie prijaté na základe následného rozhodnutia uvedeného v článku 11, musí čo najviac zodpovedať ochrannému opatreniu prijatému v štáte pôvodu.
   3.   Príslušný orgán vykonávajúceho štátu informuje osobu, ktorá predstavuje nebezpečenstvo, príslušný orgán štátu pôvodu a chránenú osobu o akýchkoľvek opatreniach prijatých v súlade s odsekom 1, ako aj o možných právnych dôsledkoch porušenia takéhoto opatrenia podľa vnútroštátneho práva a v súlade s článkom 11 ods. 2. Adresa alebo iné kontaktné údaje chránenej osoby sa nesprístupnia osobe, ktorá predstavuje nebezpečenstvo, pokiaľ takéto údaje nie sú nevyhnutné na plnenie opatrenia prijatého v súlade s odsekom 1.
   4.   Ak sa príslušný orgán vykonávajúceho štátu domnieva, že informácie zaslané spolu s európskym ochranným príkazom podľa článku 7 sú neúplné, bezodkladne o tom informuje príslušný orgán štátu pôvodu akýmkoľvek spôsobom umožňujúcim vyhotovenie písomného záznamu a stanoví mu primeranú lehotu na doplnenie chýbajúcich informácií.
   Článok 10
   Dôvody neuznania európskeho ochranného príkazu
   1.   Príslušný orgán vykonávajúceho štátu môže odmietnuť uznať európsky ochranný príkaz za týchto okolností:

               a)

               európsky ochranný príkaz je neúplný alebo sa nedoplnil v lehote stanovenej príslušným orgánom vykonávajúceho štátu;

               b)

               nie sú splnené podmienky ustanovené v článku 5;

               c)

               ochranné opatrenie sa týka skutku, ktorý nie je trestným činom podľa práva vykonávajúceho štátu;

               d)

               ochrana je odvodená od výkonu trestu alebo opatrenia, na ktoré sa vzťahuje amnestia podľa vnútroštátneho práva vykonávajúceho štátu, a týka sa konania alebo správania, ktoré podľa tohto práva patria do právomoci vykonávajúceho štátu;

               e)

               na osobu, ktorá predstavuje nebezpečenstvo, sa podľa práva vykonávajúceho štátu vzťahuje imunita, čo znemožňuje prijať opatrenia na základe európskeho ochranného príkazu;

               f)

               trestné stíhanie voči osobe, ktorá predstavuje nebezpečenstvo, za konanie alebo správanie, pre ktoré bolo prijaté ochranné opatrenie, je podľa práva vykonávajúceho štátu premlčané a podľa jeho vnútroštátneho práva toto konanie alebo správanie patrí do jeho právomoci;

               g)

               uznanie európskeho ochranného príkazu by porušilo zásadu ne bis in idem;

               h)

               osoba, ktorá predstavuje nebezpečenstvo, nemôže byť podľa práva vykonávajúceho štátu vzhľadom na svoj vek trestne zodpovedná za konanie alebo správanie, pre ktoré bolo prijaté ochranné opatrenie;

               i)

               ochranné opatrenie sa týka trestného činu, ktorý sa podľa práva vykonávajúceho štátu považuje za spáchaný úplne, z väčšej alebo podstatnej časti na jeho území.

         2.   Ak príslušný orgán vykonávajúceho štátu odmietne uznať európsky ochranný príkaz na základe jedného z dôvodov uvedených v odseku 1:

               a)

               bez zbytočného odkladu informuje štát pôvodu a chránenú osobu o odmietnutí a jeho odôvodnení;

               b)

               v prípade potreby informuje chránenú osobu o možnosti požiadať o prijatie ochranného opatrenia v súlade s vnútroštátnym právom vykonávajúceho štátu;

               c)

               informuje chránenú osobu o všetkých uplatniteľných opravných prostriedkoch, ktoré sú dostupné podľa vnútroštátneho práva vykonávajúceho štátu proti jeho rozhodnutiu.

         Článok 11
   Rozhodné právo a právomoc vykonávajúceho štátu
   1.   Vykonávajúci štát má na svojom území právomoc prijať a vykonať opatrenia po uznaní európskeho ochranného príkazu. Na prijímanie a výkon rozhodnutí ustanovených v článku 9 ods. 1 sa vzťahuje právo vykonávajúceho štátu vrátane pravidiel o opravných prostriedkoch voči rozhodnutiam prijatým vo vykonávajúcom štáte v súvislosti s európskym ochranným príkazom.
   2.   V prípade porušenia jedného alebo viacerých opatrení prijatých vykonávajúcim štátom po uznaní európskeho ochranného príkazu má príslušný orgán vykonávajúceho štátu na základe odseku 1 právomoc:

               a)

               uložiť tresty a prijať akékoľvek iné opatrenie v dôsledku porušenia, ak takéto porušenie naplní znaky skutkovej podstaty trestného činu podľa práva vykonávajúceho štátu;

               b)

               prijať akékoľvek rozhodnutia iného ako trestného charakteru týkajúce sa porušenia;

               c)

               prijať akékoľvek naliehavé a prechodné opatrenie s cieľom ukončiť porušovanie, kým štát pôvodu prípadne nevydá následné rozhodnutie.

         3.   Ak vo vykonávajúcom štáte neexistuje žiadne opatrenie, ktoré by mohli byť dostupné na vnútroštátnej úrovni v obdobnom prípade, príslušný orgán vykonávajúceho štátu oznámi príslušnému orgánu štátu pôvodu každé porušenie ochranného opatrenia opísaného v európskom ochrannom príkaze, o ktorom sa dozvie.
   Článok 12
   Oznamovanie v prípade porušenia
   Príslušný orgán vykonávajúceho štátu informuje príslušný orgán štátu pôvodu alebo štátu dohľadu o akomkoľvek opatrení alebo opatreniach prijatých na základe európskeho ochranného príkazu. Oznámenie sa zasiela na vzorovom tlačive uvedenom v prílohe II.
   Článok 13
   Právomoc štátu pôvodu
   1.   Príslušný orgán štátu pôvodu má výlučnú právomoc prijímať rozhodnutia týkajúce sa:

               a)

               predĺženia platnosti, preskúmania, úpravy, zrušenia a späťvzatia ochranného opatrenia a následne európskeho ochranného príkazu;

               b)

               uloženia opatrenia zahŕňajúceho pozbavenie osobnej slobody v dôsledku zrušenia ochranného opatrenia za predpokladu, že ochranné opatrenie sa uplatňovalo na základe rozsudku v zmysle článku 2 rámcového rozhodnutia 2008/947/SVV alebo na základe rozhodnutia o opatreniach dohľadu v zmysle článku 4 rámcového rozhodnutia 2009/829/SVV.

         2.   Na rozhodnutia prijaté v súlade s odsekom 1 sa vzťahuje právo štátu pôvodu.
   3.   Ak sa rozsudok v zmysle článku 2 rámcového rozhodnutia 2008/947/SVV alebo rozhodnutie o opatreniach dohľadu v zmysle článku 4 rámcového rozhodnutia 2009/829/SVV už zaslalo alebo sa po vydaní európskeho ochranného príkazu zasiela do iného členského štátu, následné rozhodnutia podľa uvedených rámcových rozhodnutí sa prijmú v súlade s ich príslušnými ustanoveniami.
   4.   Ak je ochranné opatrenie súčasťou rozsudku v zmysle článku 2 rámcového rozhodnutia Rady 2008/947/SVV, ktorý sa už zaslal alebo sa po vydaní európskeho ochranného príkazu zasiela do iného členského štátu, a príslušný orgán štátu dohľadu v súlade s článkom 14 uvedeného rámcového rozhodnutia prijal následné rozhodnutia, ktoré sa týkajú povinností alebo pokynov obsiahnutých v ochrannom opatrení, príslušný orgán štátu pôvodu podľa toho bezodkladne predĺži platnosť európskeho ochranného príkazu alebo ho preskúma, upraví, zruší alebo vezme späť.
   5.   Príslušný orgán štátu pôvodu bezodkladne oznámi príslušnému orgánu vykonávajúceho štátu všetky rozhodnutia prijaté v súlade s odsekmi 1 alebo 4.
   6.   Ak príslušný orgán štátu pôvodu zrušil alebo vzal späť európsky ochranný príkaz v súlade s odsekom 1 písm. a) alebo odsekom 4, príslušný orgán vykonávajúceho štátu zruší opatrenia prijaté v súlade s článkom 9 ods. 1 ihneď, ako bol o tom riadne informovaný príslušným orgánom štátu pôvodu.
   7.   Ak príslušný orgán štátu pôvodu upravil európsky ochranný príkaz v súlade s odsekom 1 písm. a) alebo odsekom 4, príslušný orgán vykonávajúceho štátu v prípade potreby:

               a)

               zmení opatrenia prijaté na základe európskeho ochranného príkazu v súlade s článkom 9 alebo

               b)

               odmietne vykonať upravený zákaz alebo obmedzenie, ak nepatrí medzi zákazy alebo obmedzenia uvedené v článku 5 alebo ak sú informácie zaslané spolu s európskym ochranným príkazom v súlade s článkom 7 neúplné alebo neboli doplnené v lehote stanovenej príslušným orgánom vykonávajúceho štátu podľa článku 9 ods. 4.

         Článok 14
   Dôvody pozastavenia opatrení prijatých na základe európskeho ochranného príkazu
   1.   Príslušný orgán vykonávajúceho štátu môže pozastaviť opatrenia prijaté na účely výkonu európskeho ochranného príkazu:

               a)

               ak sa jednoznačne preukáže, že chránená osoba nemá pobyt ani sa nezdržiava na území vykonávajúceho štátu, alebo jeho územie definitívne opustila;

               b)

               ak podľa jeho vnútroštátneho práva uplynulo maximálne obdobie trvania opatrení prijatých na účely výkonu európskeho ochranného príkazu;

               c)

               v prípade uvedenom v článku 13 ods. 7 písm. b) alebo

               d)

               ak sa rozsudok v zmysle článku 2 rámcového rozhodnutia 2008/947/SVV alebo rozhodnutie o opatreniach dohľadu v zmysle článku 4 rámcového rozhodnutia 2009/829/SVV po uznaní európskeho ochranného príkazu zasiela do iného členského štátu.

         2.   Príslušný orgán vykonávajúceho štátu o takomto rozhodnutí bezodkladne informuje príslušný orgán štátu pôvodu a podľa možnosti aj chránenú osobu.
   3.   Pred pozastavením opatrení v súlade s odsekom 1 písm. b) môže príslušný orgán vykonávajúceho štátu vyzvať príslušný orgán štátu pôvodu na poskytnutie informácií, či je za okolností konkrétneho prípadu stále potrebná ochrana poskytovaná európskym ochranným príkazom. Príslušný orgán štátu pôvodu bezodkladne odpovie na takúto výzvu.
   Článok 15
   Priorita pri uznávaní európskeho ochranného príkazu
   Európsky ochranný príkaz sa uzná s rovnakou prioritou, aká by sa uplatňovala v obdobnom vnútroštátnom prípade, pričom sa zohľadnia všetky osobitné okolnosti prípadu vrátane naliehavosti veci, predpokladaného dátumu príchodu chránenej osoby na územie vykonávajúceho štátu a podľa možnosti stupňa ohrozenia chránenej osoby.
   Článok 16
   Konzultácie medzi príslušnými orgánmi
   Ak je to vhodné, príslušné orgány štátu pôvodu a vykonávajúceho štátu sa môžu navzájom radiť s cieľom umožniť hladké a efektívne uplatňovanie tejto smernice.
   Článok 17
   Jazyky
   1.   Európsky ochranný príkaz prekladá príslušný orgán štátu pôvodu do úradného jazyka alebo jedného z úradných jazykov vykonávajúceho štátu.
   2.   Vzorové tlačivo uvedené v článku 12 prekladá príslušný orgán vykonávacieho štátu do úradného jazyka alebo jedného z úradných jazykov štátu pôvodu.
   3.   Každý členský štát môže buď v čase prijatia tejto smernice alebo neskôr uviesť vo vyhlásení, ktoré uloží u Komisie, že bude akceptovať preklad do jedného alebo viacerých iných úradných jazykov Únie.
   Článok 18
   Náklady
   Náklady, ktoré vzniknú pri uplatňovaní tejto smernice, okrem nákladov, ktoré vzniknú výlučne na území štátu pôvodu, znáša v súlade so svojím vnútroštátnym právom vykonávajúci štát.
   Článok 19
   Vzťah k iným dohodám a dojednaniam
   1.   Členské štáty môžu naďalej uplatňovať dvojstranné alebo viacstranné dohody alebo dojednania platné v čase nadobudnutia účinnosti tejto smernice, pokiaľ tieto umožňujú rozšíriť alebo prehĺbiť ciele tejto smernice a pomáhajú ďalšiemu zjednodušeniu alebo uľahčeniu postupov prijímania ochranných opatrení.
   2.   Členské štáty môžu po nadobudnutí účinnosti tejto smernice uzavierať dvojstranné alebo viacstranné dohody alebo dojednania, pokiaľ tieto umožňujú rozšíriť alebo prehĺbiť ciele tejto smernice a pomáhajú zjednodušeniu alebo uľahčeniu postupov prijímania ochranných opatrení.
   3.   Členské štáty do 11. apríla 2012 oznámia Komisii existujúce dohody a dojednania uvedené v odseku 1, v ktorých uplatňovaní si želajú pokračovať. Členské štáty tiež oznámia Komisii všetky nové dohody a dojednania uvedené v odseku 2 do troch mesiacov od ich podpísania.
   Článok 20
   Vzťah k iným právnym nástrojom
   1.   Touto smernicou nie je dotknuté uplatňovanie nariadenia (ES) č. 44/2001, nariadenia (ES) č. 2201/2003, Haagskeho dohovoru o právomoci, rozhodnom práve, uznávaní a výkone a spolupráci v oblasti rodičovských práv a povinností a opatrení na ochranu dieťaťa z roku 1996, ani Haagskeho dohovoru o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí z roku 1980.
   2.   Touto smernicou nie je dotknuté uplatňovanie rámcového rozhodnutia 2008/947/SVV alebo rámcového rozhodnutia 2009/829/SVV.
   Článok 21
   Vykonanie
   1.   Členské štáty prijmú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 11. januára 2015. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 22
   Zhromažďovanie údajov
   V záujme jednoduchšieho hodnotenia uplatňovania tejto smernice členské štáty poskytnú Komisii relevantné údaje týkajúce sa uplatňovania vnútroštátnych postupov na európsky ochranný príkaz, a to minimálne o počte požadovaných, vydaných a/alebo uznaných európskych ochranných príkazov.
   Článok 23
   Preskúmanie
   Komisia do 11. januára 2016 predloží Európskemu parlamentu a Rade správu o uplatňovaní tejto smernice. V prípade potreby sa k uvedenej správe priložia legislatívne návrhy.
   Článok 24
   Nadobudnutie účinnosti
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.

   Článok 25
   Adresáti
   Táto smernica je určená členským štátom v súlade so zmluvami.

      V Štrasburgu 13. decembra 2011

            Za Európsky parlament

            predseda

         J. BUZEK

            Za Radu

            predseda

         M. SZPUNAR

      (1)  Pozícia Európskeho parlamentu zo 14. decembra 2010 (zatiaľ neuverejnená v úradnom vestníku) a pozícia Rady v prvom čítaní z 24. novembra 2011 (zatiaľ neuverejnená v úradnom vestníku). Pozícia Európskeho parlamentu z 13.decembra 2011 (zatiaľ neuverejnená v úradnom vestníku).

      (2)  Ú. v. EÚ C 115, 4.5.2010, s. 1.

      (3)  Ú. v. EÚ L 337, 16.12.2008, s. 102.

      (4)  Ú. v. EÚ L 294, 11.11.2009, s. 20.

      (5)  Ú. v. ES L 12, 16.1.2001, s. 1.

      (6)  Ú. v. EÚ L 338, 23.12.2003, s. 1.

      (7)  Ú. v. EÚ L 48, 21.2.2003, s. 3.

      (8)  Ú. v. EÚ L 350, 30.12.2008, s. 60.

      (9)  Ú. v. EÚ L 348, 24.12.2008, s. 130.

      PRÍLOHA I

         EURÓPSKY OCHRANNÝ PRÍKAZ

      podľa článku 7

         SMERNICE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2011/99/EÚ Z 13. DECEMBRA 2011 O EURÓPSKOM OCHRANNOM PRÍKAZE

         Informácie uvedené v tomto tlačive sa považujú za dôverné

      PRÍLOHA II

         TLAČIVO

      podľa článku 12

         SMERNICE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2011/99/EÚ Z 13. DECEMBRA 2011 O EURÓPSKOM OCHRANNOM PRÍKAZE

         OZNÁMENIE O PORUŠENÍ OPATRENIA PRIJATÉHO NA ZÁKLADE EURÓPSKEHO OCHRANNÉHO PRÍKAZU

         Informácie uvedené v tomto tlačive sa považujú za dôverné