title: Smernica Európskeho parlamentu A Rady 96/92/ES z 19. decembra 1996 o spoločnej právnej úprave vnútorného trhu s elektrickou energiou

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31996L0092

Úradný vestník L 027 , 30/01/1997 S. 0020 - 0029

		Smernica Európskeho parlamentu a Rady 96/92/ESz 19. decembra 1996o spoločnej právnej úprave vnútorného trhu s elektrickou energiouEURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na jej článok 57 ods. 2, článok 66 a článok 100a,so zreteľom na odporúčanie Komisie [1],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],v súlade s postupom stanoveným v článku 189b zmluvy [3],(1) keďže je dôležité prijať opatrenia na zabezpečenie hladkého fungovania vnútorného trhu; keďže vnútorný trh má zahrnovať územie bez vnútorných hraníc, v ktorom je zabezpečený voľný pohyb tovaru, osôb, služieb a kapitálu;(2) keďže vytvorenie konkurenčného trhu s elektrickou energiou je významným krokom k vytvoreniu vnútorného trhu v oblasti energetiky;(3) keďže ustanovenia tejto smernice by nemali ovplyvniť uplatnenie zmluvy v plnom rozsahu, osobitne jej ustanovení týkajúcich sa vnútorného trhu a hospodárskej súťaže;(4) keďže vytvorenie vnútorného trhu s elektrickou energiou je osobitne dôležité na to, aby sa zvýšila efektívnosť výroby prenosu a rozvodu tohto produktu, pričom by sa posilnila bezpečnosť dodávok a konkurencieschopnosť európskeho hospodárstva a dodržala ochrana životného prostredia;(5) keďže vnútorný trh s elektrickou energiou je potrebné vytvárať postupne, aby sa priemysel mohol pružne a organizovane prispôsobiť svojmu novému prostrediu a aby sa zohľadnili rôzne spôsoby, akými sú v súčasnej dobe organizované elektroenergetické sústavy;(6) keďže vytvorenie vnútorného trhu v oblasti elektriny musí napomáhať vzájomné prepojenie a vzájomnú spoluprácu sústav;(7) keďže smernica Rady 90/547/EHS z 29. októbra 1990 o tranzite elektrickej energie prenosovými sieťami [4] a smernica Rady 90/377/EHS z 29. júna 1990 o postupe spoločenstva pre zlepšenie priehľadnosti cien plynu a elektrickej energie účtovaných priemyselným koncovým odberateľom [5] umožňujú prvú fázu vytvárania vnútorného trhu s elektrickou energiou;(8) keďže je teraz potrebné prijať ďalšie opatrenia vzhľadom na vytváranie vnútorného trhu s elektrickou energiou;(9) keďže energetické podniky v oblasti vnútorného trhu musia byť schopné prevádzky tak, aby sa dosiahol konkurencieschopný trh s elektrickou energiou bez toho, aby tým bolo dotknuté splnenie povinností voči štátnemu sektoru;(10) keďže členské štáty z dôvodov štrukturálnych rozdielov jednotlivých členských štátov majú v súčasnej dobe rozdielne systémy regulácie sektoru elektroenergetiky;(11) keďže v súlade s princípom subsidiarity musia byť na úrovni spoločenstva stanovené všeobecné princípy, ktorými sa vytvorí všeobecný rámec, ale ich podrobná realizácia by mala byť ponechaná na členské štáty, čo umožní každému členskému štátu vybrať si režim, ktorý najlepšie zodpovedá jeho konkrétnej situácii;(12) keďže bez ohľadu na povahu predchádzajúcej organizácie trhu, musí byť prístup do systému otvorený v súlade s touto smernicou a musí viesť k rovnocenným hospodárskym výsledkom v jednotlivých štátoch, a teda k priamo porovnateľnej úrovni otvárania trhov a priamo porovnateľnej miere prístupu na trhy s elektrickou energiou;(13) keďže pre niektoré členské štáty je zavedenie povinností voči štátnemu sektoru potrebné na to, aby sa zabezpečila spoľahlivosť dodávok a ochrana spotrebiteľa a životného prostredia, čo podľa nich nemôže zaručiť voľná hospodárska súťaž bez usmerňovania;(14) keďže dlhodobé plánovanie môže byť jeden z prostriedkov na splnenie uvedených povinností voči štátnemu sektoru;(15) keďže zmluva stanovuje konkrétne pravidlá s ohľadom na obmedzenia kladené na voľný pohyb tovarov a na hospodársku súťaž;(16) keďže článok 90 ods. 1 zmluvy osobitne zaväzuje členské štáty, aby dodržiavali tieto pravidlá vo vzťahu k štátnym podnikom a podnikom, ktorým boli udelené osobitné alebo výhradné práva;(17) keďže za osobitných podmienok článok 90 ods. 2 zmluvy podrobuje týmto pravidlám podniky, ktoré boli poverené poskytovaním služieb všeobecného hospodárskeho záujmu;(18) keďže uplatňovanie tejto smernice bude mať dosah na činnosť takýchto podnikov;(19) keďže členské štáty, keď zaviažu podniky v oblasti sektoru elektrickej energie povinnosťami voči štátnemu sektoru, musia preto dodržiavať príslušné pravidlá zmluvy podľa výkladu Súdneho dvora;(20) keďže pri vytváraní vnútorného trhu s elektrickou energiou treba plne rešpektovať cieľ spoločenstva — hospodársku a sociálnu súdržnosť — najmä v oblastiach, akými sú infraštruktúry jednotlivých štátov alebo infraštruktúry spoločenstva, ktoré sa používajú na prenos elektrickej energie;(21) keďže rozhodnutie č. 1254/96/ES Európskeho parlamentu a Rady z 5. júna 1996, ktorým sa stanovuje súbor usmernení pre transeurópske energetické siete [6], prispelo k rozvoju integrovaných infraštruktúr na prenos elektrickej energie;(22) keďže je preto potrebné stanoviť spoločné pravidlá pre výrobu elektrickej energie a prevádzkovanie systémov prenosu a rozvodu elektrickej energie;(23) keďže jestvujú dva systémy, ktoré možno použiť na otvorenie trhu výroby — udeľovanie povolení alebo verejné súťaže — a tieto musia fungovať v súlade s objektívnymi, transparentnými a nediskriminačnými kritériami;(24) keďže v rámci toho treba vziať do úvahy postavenie samovýrobcov a nezávislých výrobcov;(25) keďže každý prenosový systém musí podliehať centrálnemu riadeniu a kontrole, aby sa zabezpečila bezpečnosť, spoľahlivosť a výkonnosť systému v záujme výrobcov a ich zákazníkov;keďže by preto mal byť menovaný prevádzkovateľ prenosového systému a mal by byť poverený prevádzkovaním, údržbou a, ak je to potrebné, rozvojom systému;keďže prevádzkovateľ prenosového systému sa musí správať objektívne, transparentne a nediskriminačne;(26) keďže technické pravidlá prevádzky prenosových systémov a priamych vedení musia byť transparentné a musia zabezpečovať vzájomnú spoluprácu;(27) keďže musia byť stanovené objektívne a nediskriminačné kritériá dispečingu elektrární;(28) keďže z dôvodu ochrany životného prostredia treba uprednostňovať výrobu elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov;(29) keďže na rozvodnej úrovni je možné zákazníkom v určitej oblasti udeliť práva odberu a treba menovať prevádzkovateľa, ktorý bude prevádzkovať, udržiavať a, ak to bude potrebné, rozvíjať príslušnú rozvodnú sústavu;(30) keďže z dôvodu zabezpečenia transparentnosti a rovnakého zaobchádzania by mala byť prenosová činnosť vertikálne integrovaných podnikov vykonávaná nezávisle od ostatných činností;(31) keďže jediní kupujúci musia byť oddelení od výroby a rozvodu vertikálne integrovaných podnikov; keďže sa musí obmedziť tok informácií medzi činnosťami jediného kupujúceho a týmito činnosťami v oblasti výroby a rozvodu energie;(32) keďže účtovný systém všetkých integrovaných elektrárenských podnikov by mal umožňovať maximálnu transparentnosť, najmä zistenie možného zneužívania dominantného postavenia, ktoré spočíva napr. v neprirodzene vysokých alebo nízkych sadzbách alebo v stanovení rôznych podmienok pri rovnakých výkonoch; keďže účtovníctvo sa musí viesť oddelene za každú činnosť;(33) keďže je tiež potrebné umožniť príslušným orgánom prístup k vnútropodnikovému účtovníctvu s náležitým zreteľom na zachovávanie mlčanlivosti;(34) keďže z dôvodu rozdielnosti štruktúr a konkrétnych charakteristík systémov členských štátov by mali byť rôzne možnosti prístupu do systému, ktorý funguje v súlade s objektívnymi, transparentnými a nediskriminačnými kritériami;(35) keďže treba umožniť povolenie výstavby a používanie priamych vedení;(36) keďže treba zabezpečiť systém ochrany a urovnania sporov;(37) keďže treba zabrániť každému zneužitiu dominantného postavenia alebo koristníckemu správaniu;(38) keďže z dôvodu, že niektoré členské štáty budú musieť prekonať osobitné ťažkosti pri prispôsobení svojich systémov, treba umožniť prechodné úpravy alebo výnimky, hlavne na prevádzkovanie malých izolovaných systémov;(39) keďže táto smernica predstavuje ďalší stupeň liberalizácie; keďže aj potom, čo nadobudne účinnosť, pretrvajú určité prekážky v obchode s elektrickou energiou medzi členskými štátmi; keďže, preto na základe získaných skúseností bude možné podať návrhy na zlepšenie fungovania vnútorného trhu s elektrickou energiou; keďže by preto Komisia mala podať Rade a Európskemu parlamentu správu o uplatňovaní tejto smernice,PRIJALI TÚTO SMERNICU:KAPITOLA IRozsah pôsobnosti a vymedzenie pojmovČlánok 1Táto smernica stanovuje spoločné pravidlá pre výrobu, prenos a rozvod elektrickej energie. Stanovuje pravidlá, ktoré sa vzťahujú na organizáciu a fungovanie sektoru elektroenergetiky, prístup na trh, kritériá a postupy, ktoré sa vzťahujú na vyhlásenie verejných súťaží a udeľovanie povolení a na prevádzkovanie sústav.Článok 2Na účely tejto smernice:1. "výrobou" je výroba elektrickej energie;2. "výrobca" je fyzická alebo právnická osoba, ktorá vyrába elektrickú energiu;3. "samovýrobca" je fyzická alebo právnická osoba, ktorá vyrába elektrickú energiu najmä pre vlastné použitie;4. "nezávislý výrobca" je:a) výrobca, ktorý nevykonáva prenos alebo rozvod elektrickej energie na území pokrytom sústavou, kde je založený;b) v členských štátoch, v ktorých nie sú vertikálne integrované podniky a používa sa postup verejnej súťaže, výrobca, ktorý zodpovedá definícii podľa písm. a), ktorý nesmie výhradne podliehať ekonomickej priorite prepojenej sústavy;5. "prenos" je preprava elektrickej energie vo vysokonapäťovej vzájomne prepojenej sústave s cieľom jej dodania konečným odberateľom alebo rozvodným podnikom;6. "rozvod" je prepravu elektrickej energie v strednonapäťových a nízkonapäťových rozvodných sústavách s cieľom jej dodania odberateľom;7. "odberatelia" sú veľkoodberatelia alebo koneční odberatelia elektrickej energie a rozvodné podniky;8. "veľkoodberatelia" sú všetky fyzické alebo právnické osoby, ak ich členské štáty uznávajú, ktoré nakupujú alebo predávajú elektrickú energiu a ktoré nevykonávajú prenos, výrobu ani rozvod elektrickej energie v rámci alebo mimo sústavy, kde sú založené;9. "koncový odberateľ" je odberateľ, ktorý kupuje elektrickú energiu na vlastné použitie;10. "prepájacie zariadenie" je zariadenie na prepojenie elektrických sústav;11. "prepojené sústavy" sú prenosové a rozvodné sústavy, ktoré sú vzájomne prepojené pomocou jedného alebo viacerých prepájacích zariadení;12. "priame vedenie" je vedenie elektrického prúdu dopĺňajúce prepojenú sústavu;13. "ekonomická priorita" je radenie zdrojov elektrickej energie v súlade s ekonomickými kritériami;14. "pomocné služby" sú služby potrebné pre prevádzkovanie prenosovej alebo rozvodnej sústavy;15. "používateľ sústavy" je každá fyzická alebo právnická osoba, ktorá dodáva alebo odoberá energiu z prenosovej alebo rozvodnej sústavy;16. "dodávka" je dodanie a/alebo predaj elektrickej energie odberateľom;17. "integrovaný elektrárenský podnik" je vertikálne alebo horizontálne integrovaný podnik;18. "vertikálne integrovaný podnik" je podnik, ktorý vykonáva dve alebo viaceré z funkcií výroby, prenosu a rozvodu elektrickej energie;19. "horizontálne integrovaný podnik" je podnik, ktorý vykonáva aspoň jednu z funkcií výroby elektrickej energie na predaj, alebo prenos alebo rozvod elektrickej energie a inú činnosť, ktorá sa netýka elektrickej energie;20. "verejná súťaž" je konanie s cieľom pokrytia plánovaných dodatočných požiadaviek a náhradnej kapacity dodávkami z nových alebo jestvujúcich výrobných zariadení;21. "dlhodobé plánovanie" je dlhodobé plánovanie potrebných investícií do kapacít na výrobu a prenos elektrickej energie s cieľom uspokojiť dopyt po elektrickej energii v sústave a zabezpečiť dodávky odberateľom;22. "jediný kupujúci" je právnická osoba, ktorá v rámci sústavy, kde je založená, zodpovedá za jednotné riadenie prenosovej sústavy a/alebo centralizovaný nákup a predaj elektrickej energie;23. "malá izolovaná sústava" je každá sústava so spotrebou menšou ako 2500 GWh v roku 1996, ktorá získava menej ako 5 % ročnej spotreby prostredníctvom prepojenia s inými sústavami.KAPITOLA IIVšeobecné pravidlá organizácie odvetviaČlánok 31. Členské štáty na základe svojej inštitucionálnej organizácie a s príslušným zohľadnením princípu subsidiarity zabezpečia, aby — bez toho, aby tým boli dotknuté ustanovenia odseku 2 — energetické podniky boli prevádzkované v súlade so zásadami tejto smernice s cieľom na dosiahnuť konkurencieschopný trh s elektrickou energiou a nediskriminovať tieto podniky, pokiaľ ide o ich práva alebo povinnosti. Dve možné riešenia prístupu do sústavy, uvedené v článkoch 17 a 18, musia viesť k rovnakým hospodárskym výsledkom, a tým k priamo porovnateľnej úrovni otvárania trhov a k priamo porovnateľnej miere prístupu na trhy s elektrickou energiou.2. Vzhľadom na príslušné ustanovenia zmluvy, najmä na článok 90, môžu členské štáty z dôvodu všeobecného hospodárskeho záujmu stanoviť podnikom pôsobiacim v odvetví energetiky záväzky služieb vo verejnom záujme, ktoré sa môžu týkať bezpečnosti, vrátane bezpečnosti dodávok, pravidelnosti, kvality a ceny dodávok a ochrany životného prostredia. Záväzky musia byť jasne definované, transparentné, nediskriminačné a kontrolovateľné. Ich obsah a možné zmeny sa uverejňujú a členské štáty ich neodkladne oznamujú Komisii. Členské štáty, ktoré si to želajú, môžu zaviesť dlhodobé plánovanie ako prostriedok plnenia vyššie uvedených záväzkov služieb vo verejnom záujme.3. Členské štáty sa môžu rozhodnúť, že nepoužijú ustanovenia článkov 5, 6, 17, 18 a 21, pokiaľ by ich uplatňovanie po právnej alebo praktickej stránke prekážalo plneniu záväzkov uložených elektrárenským podnikom vo všeobecnom hospodárskom záujme, a pokiaľ to neovplyvní rozvoj obchodu do takej miery, že by to bolo v rozpore so záujmami spoločenstva. Záujmy spoločenstva zahrňujú medzi iným voľnú súťaž o možných odberateľov v súlade s touto smernicou a článkom 90 zmluvy.KAPITOLA IIIVýrobaČlánok 4Pre prípad výstavby novej výrobnej kapacity si členské štáty môžu vybrať medzi povoľovacím konaním a/alebo verejnou súťažou. Povoľovacie konanie a verejná súťaž musia byť vykonané objektívne, transparentne a pri rovnakom zaobchádzaní.Článok 51. V prípade, že si zvolia povoľovacie konanie, členské štáty stanovia kritériá na udeľovanie povolení na výstavbu výrobných kapacít na svojim území. Kritériá sa môžu vzťahovať na:a) spoľahlivosť a bezpečnosť energetickej sústavy, energetických zariadení a príslušenstva;b) ochranu životného prostredia;c) využitie osídlenia krajiny;d) využitie štátnych pozemkov;e) energetickú efektívnosť;f) povahu prvotných zdrojov;g) údaje o žiadateľovi ako napr. jeho technická, ekonomická a finančná spôsobilosť;h) ustanovenia článku 3.2. Podrobné kritériá a postupy musia byť uverejnené.3. Žiadatelia budú informovaní o dôvodoch zamietnutia ich žiadosti o povolenie. Dôvody musia byť objektívne a nediskriminačné, dobre a riadne podložené; pre informáciu sa predkladajú Komisii. Žiadateľ musí mať možnosť odvolať sa.Článok 61. V prípade, že sa zvolí verejná súťaž, členské štáty alebo akýkoľvek oprávnený orgán menovaný príslušným členským štátom, zostavia inventarizáciu nových výrobných prostriedkov, vrátane náhradných kapacít, na základe pravidelného odhadu, ktorý je popísaný v odseku 2. Inventarizácia zohľadní potrebu vzájomného prepojenia sústav. Potrebné kapacity budú pridelené prostredníctvom verejnej súťaže v súlade s postupom, ktorý je stanovený v tomto článku.2. Prevádzkovateľ prenosovej siete alebo iný oprávnený orgán menovaný príslušným členským štátom zostavia a zverejnia pod štátnym dohľadom aspoň každé dva roky pravidelný odhad výrobných a prenosových kapacít, ktoré budú pravdepodobne pripojené do sústavy, potreby prepojení s inými sústavami, potreby potenciálnej prenosovej kapacity a dopyt po elektrickej energii. Odhad sa vyhotoví za obdobie definované príslušným členským štátom.3. Údaje o verejnej súťaži na výrobné prostriedky sa uverejnia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev najneskôr 6 mesiacov pred dátumom uzávierky verejnej súťaže.Zadanie verejnej súťaže sa poskytne každému podniku založenému na území členského štátu, ktorý prejaví záujem tak, aby mal dostatok času na predloženie svojej ponuky.Podmienky verejnej súťaže obsahujú podrobný popis zmluvy a postup, ktorým sa riadia účastníci verejnej súťaže, a vyčerpávajúci zoznam kritérií, ktorými sa riadi výber účastníkov a udelenie zmluvy. Podmienky sa môžu vzťahovať aj na oblasti spomínané v článku 5 ods. 1.4. Pozvánky na verejnú súťaž na predloženie ponuky potrebnej výrobnej kapacity musia zohľadňovať ponuky dodávky elektrickej energie s dlhodobými zárukami od existujúcich výrobcov elektrickej energie za predpokladu, že takto budú uspokojené dodatočné požiadavky.5. Členské štáty vymenujú inštitúciu alebo štátny orgán, alebo súkromný subjekt, ktorý je nezávislý na výrobe, prenose a rozvode elektrickej energie, ktorý bude zodpovedný za organizáciu, monitorovanie a kontrolu verejnej súťaže. Táto inštitúcia alebo orgán podnikne všetky potrebné opatrenia na zabezpečenie ochrany informácií dôverného charakteru obsiahnutých v ponukách do verejnej súťaže.6. V členských štátoch, ktoré sa rozhodli pre formu verejnej súťaže, musia mať samovýrobcovia a nezávislí výrobcovia možnosť získať povolenie na základe objektívnych a nediskriminačných kritérií, ako sú stanovené v článkoch 4 a 5.KAPITOLA IVPrevádzkovanie prenosovej sústavyČlánok 71. Členské štáty vymenujú alebo požiadajú podniky s vlastnými prenosovými sústavami, aby vymenovali — na obdobie, ktoré stanoví príslušný členský štát s prihliadnutím na efektívnosť a ekonomickú rovnováhu — prevádzkovateľa sústavy, ktorý bude zodpovedný za prevádzkovanie, zabezpečenie údržby a, ak to bude potrebné, aj za rozvoj prenosovej sústavy v danej oblasti a za jej prepojenie s inými sústavami tak, aby sa zabezpečila spoľahlivosť dodávok.2. Členské štáty zabezpečia prípravu a uverejnenie technických pravidiel, ktoré stanovia minimálne technické, konštrukčné a prevádzkové požiadavky na pripojenie výrobných zariadení, rozvodných systémov, priamo pripojených zariadení odberateľov, prepájacích obvodov a priamych vedení k sústave. Tieto požiadavky zabezpečia vzájomnú spoluprácu sústav a sú objektívne a nediskriminačné. Oznámia sa Komisii v súlade s článkom 8 smernice Rady 83/189/EHS z 28. marca 1983, ktorou sa ustanovuje postup poskytovania informácií v oblasti technických noriem a predpisov [7].3. Prevádzkovateľ systému zodpovedá za riadenie energetických tokov v sústave so zohľadnením výmeny energie s ostatnými prepojenými sústavami. Zodpovedá za bezpečnosť, spoľahlivosť a výkonnosť energetickej sústavy a v tejto súvislosti aj za zabezpečenie dostupnosti všetkých potrebných pomocných služieb.4. Prevádzkovateľ sústavy poskytne prevádzkovateľovi ľubovoľnej inej sústavy, s ktorou je jeho sústava prepojená, informácie potrebné na zabezpečenie bezpečnej a efektívnej prevádzky, koordinovaného rozvoja a vzájomnej spolupráce prepojenej sústavy.5. Prevádzkovateľ systému nediskriminuje žiadnych užívateľov ani skupiny užívateľov systému, najmä nie v prospech svojich dcérskych spoločností alebo účastinárov.6. Pokiaľ prenosový systém nie je úplne oddelený od výroby a rozvodu elektrickej energie, prevádzkovateľ sústavy musí byť aspoň pri jeho riadení nezávislý na činnostiach, ktoré nesúvisia s prenosovou sústavou.Článok 81. Prevádzkovateľ prenosovej sústavy zodpovedá za dispečing výrobných zariadení vo svojej oblasti a za určenie použitia prepojovacích zariadení s ostatnými sústavami.2. Bez toho, aby bola dotknutá dodávka elektrickej energie na základe zmluvných záväzkov, vrátane záväzkov pochádzajúcich zo zadania verejnej súťaže, dispečing výrobných zariadení a použitie prepojovacích zariadení budú stanovené na základe kritérií, ktoré môže schváliť príslušný členský štát a ktoré musia byť objektívne, uverejnené a používané nediskriminačným spôsobom, ktorý zabezpečí riadne fungovanie vnútorného trhu s elektrickou energiou. Zohľadnia ekonomickú prioritu elektrickej energie z dostupných výrobných zariadení, prioritu prenosov v rámci prepojení, a technické obmedzenia sústavy.3. Členské štáty môžu požadovať od prevádzkovateľa sústavy, aby pri dispečingu výrobných zariadení dal prednosť výrobným zariadeniam, ktoré používajú energiu z obnoviteľných zdrojov alebo z odpadu, alebo vyrábajú súčasne teplo a elektrickú energiu.4. Členské štáty môžu z dôvodov spoľahlivosti dodávok nariadiť, aby sa uprednostňovali výrobné zariadenia, ktoré využívajú domáce prvotné palivové energetické zdroje v rozsahu, ktorý v ľubovoľnom kalendárnom roku nepresiahne 15 % celkovej primárnej energie potrebnej na výrobu elektrickej energie, ktorá sa v tomto členskom štáte spotrebuje.Článok 9Prevádzkovateľ prenosovej sústavy musí dodržiavať mlčanlivosť o údajoch získaných pri výkone svojej činnosti, ktoré sú z obchodného hľadiska citlivé.KAPITOLA VPrevádzka rozvodnej sústavyČlánok 101. Členský štát môže rozvodným podnikom uložiť povinnosť, aby zásobovali energiou odberateľov so sídlom v danej oblasti. Sadzby za takéto dodávky môžu byť regulované, napr. s cieľom zabezpečenia rovnakého prístupu ku všetkým odberateľom.2. Členské štáty určia alebo požiadajú podniky, ktoré vlastnia alebo sú zodpovedné za rozvodné systémy, aby určili prevádzkovateľa sústavy, ktorý bude zodpovedný za prevádzkovanie, zabezpečenie údržby a, ak to bude potrebné, za rozvoj rozvodnej sústavy v danej oblasti a jej prepojenie s ostatnými sústavami.3. Členské štáty zabezpečia, aby prevádzkovateľ sústavy konal v súlade s článkami 11 a 12.Článok 111. Prevádzkovateľ rozvodnej sústavy udržiava bezpečnú, spoľahlivú a efektívnu rozvodnú sústavu elektrickej energie vo svojej oblasti s príslušným zreteľom na ochranu životného prostredia.2. V každom prípade nesmie diskriminovať žiadnych užívateľov sústavy ani skupiny užívateľov sústavy, najmä nie v prospech svojich dcérskych spoločnosti alebo účastinárov.3. Členský štát môže požadovať od prevádzkovateľa rozvodnej sústavy, aby pri dispečingu výrobných zariadení dával prednosť výrobným zariadeniam, ktoré využívajú obnoviteľné zdroje energie alebo odpad, alebo ktoré vyrábajú súčasne teplo a elektrickú energiu.Článok 12Prevádzkovateľ rozvodnej sústavy musí dodržiavať mlčanlivosť o údajom získaných pri výkone svojej činnosti, ktoré sú z obchodného hľadiska citlivé.KAPITOLA IVOddelené vedenie a transparentnosť účtovníctvaČlánok 13Členské štáty, alebo ktorýkoľvek nimi určený oprávnený orgán, ako aj príslušné orgány zamerané na urovnávanie sporov, ktoré sa spomínajú v článku 20 ods. 3, majú právo na prístup do účtovníctva podnikov zaoberajúcich sa výrobou, prenosom alebo rozvodom elektrickej energie, do ktorých potrebujú nahliadnuť pri výkone svojej kontrolnej činnosti.Článok 141. Členské štáty podniknú potrebné opatrenia na to, aby účtovníctvo energetických podnikov bolo vedené v súlade s odsekmi 2 až 5.2. Energetické podniky bez ohľadu na ich vlastnícke vzťahy alebo právnu formu vypracujú, predložia na audit a zverejnia svoje ročné účtovné závierky v súlade s príslušnými predpismi daného štátu, ktoré sa vzťahujú na účtovné závierky spoločnosti s ručením obmedzením, ktoré boli prijaté podľa štvrtej smernice Rady 78/660/EHS z 25. júla 1978 o ročnej účtovnej závierke niektorých typov obchodných spoločností, vychádzajúca z článku 54 ods. 3 písm. g) zmluvy [8]. Podniky, ktoré nie sú povinné zverejniť svoje ročné účtovné závierky, uchovajú z nich vo svojom hlavnom sídle jedno vyhotovenie k dispozícii pre verejnosť.3. Integrované energetické podniky vedú vo svojom vnútropodnikovom účtovníctve oddelené účtovníctvo za svoju činnosť v oblasti výroby, prenosu a rozvodu elektrickej energie a, v prípade potreby, konsolidované účtovníctvo za ostatné činnosti, ktoré sa netýkajú elektrickej energie, a to rovnakým spôsobom, aký by sa vyžadoval, keby príslušné činnosti vykonávali samostatné podniky, a to s cieľom zabrániť diskriminácii, vzájomnému dotovaniu a porušovaniu voľnej súťaže. K súvahe a výkazu ziskov a strát za každú činnosť priložia príslušné prílohy.4. V prílohe k účtovnej závierke podniky uvedú pravidlá pre priraďovanie aktív a pasív a výdavkov a príjmov, ktorými sa riadia pri zostavovaní oddelených účtovných výkazov, spomenutých v odseku 3. Tieto pravidlá sa môžu meniť iba vo výnimočných prípadoch. Takéto zmeny musia byť uvedené v prílohách a musia byť riadne odôvodnené.5. V prílohe k ročnej účtovnej závierke sa uvedú všetky obchody určitej veľkosti, ktoré boli uzavreté so spojenými podnikmi v zmysle článku 41 siedmej smernice Rady 83/349/EHS z 13. júna 1983 o konsolidovaných účtovných závierkach, vychádzajúca z článku 54 ods. 3 písm. g) zmluvy [9] alebo s pridruženými podnikmi v zmysle článku 33 ods. 1, alebo s podnikmi, ktoré patria tým istým účastinárom.Článok 151. Členské štáty, ktoré určia vertikálne integrovaný energetický podnik alebo časť vertikálne integrovaného energetického podniku za jediného kupujúceho, ustanovia, že činnosť jediného kupujúceho bude oddelená od výroby a rozvodu, ktoré prevádzkuje integrovaný podnik.2. Členské štáty zabezpečia, aby neexistoval tok informácií medzi činnosťami jediného kupujúceho vertikálne integrovaných energetických podnikov a ich výrobnými a rozvodnými činnosťami s výnimkou informácií, ktoré sú potrebné, aby si príslušný subjekt plnil povinnosti jediného kupujúceho.KAPITOLA VIIOrganizácia prístupu do sústavyČlánok 16Pri organizovaní prístupu do sústavy si členské štáty môžu vybrať medzi postupmi, ktoré sa uvádzajú v článku 17 a/alebo v článku 18. Oba typy postupov sa riadia objektívnymi, transparentnými a nediskriminačnými kritériami.Článok 171. V prípade dohodnutého prístupu do sústavy členské štáty prijmú príslušné opatrenia pre výrobcov elektrickej energie a v prípadoch, keď členské štáty povolia ich existenciu, umožnia, aby dodávateľské podniky a oprávnení odberatelia v rámci alebo mimo územia príslušnej sústavy boli schopní dohodnúť sa na prístupe do sústavy tak, aby mohli spolu uzavrieť dodávateľské zmluvy za trhových podmienok.2. Keď je oprávnený odberateľ pripojený na rozvodný systém, musí byť prístup do sústavy predmetom rokovania s príslušným prevádzkovateľom rozvodného systému a, ak je to potrebné, aj s príslušným prevádzkovateľom prenosového systému.3. Aby sa zvýšila transparentnosť a aby sa uľahčili rokovania o prístupe do sústavy, sú prevádzkovatelia sústavy povinní zverejniť v prvý rok po zavedení tejto smernice orientačné rozpätie cien za používanie prenosových a rozvodných sústav. Pokiaľ je to možné, orientačné ceny zverejnené na nasledovné roky by mali vychádzať z priemernej ceny, ktorá bola dohodnutá v predchádzajúcom dvanásťmesačnom období.4. Členské štáty sa môžu tiež rozhodnúť pre regulovaný systém prístupu, pričom oprávneným odberateľom dajú právo prístupu na základe zverejnených sadzieb za používanie prenosových a rozvodných sústav, a to za podmienok prinajmenej rovnocenných s ostatnými systémami prístupu, ktoré sa spomínajú v tejto kapitole.5. Prevádzkovateľ príslušnej prenosovej alebo rozvodnej sústavy môže odmietnuť prístup, ak nemá na to potrebné kapacity. V prípade takéhoto odmietnutia musia byť uvedené opodstatnené dôvody, najmä vzhľadom na článok 3.Článok 181. V prípade jediného kupujúceho členské štáty vymenujú právnickú osobu za jediného kupujúceho v rámci územia, ktoré pokrýva prevádzkovateľ sústavy. Členské štáty prijmú potrebné opatrenia:i) na zverejnenie nediskriminačnej sadzby za používanie prenosovej a rozvodnej sústavy;ii) aby oprávnení odberatelia mohli ľubovoľne uzavrieť s výrobcami zmluvy o dodávkach elektrickej energie, ktoré pokryjú ich vlastnú potrebu a v prípadoch, keď členské štáty povolili ich existenciu, zmluvy s dodávateľskými podnikmi mimo územia, ktoré pokrýva príslušná sústava;iii) aby oprávnení odberatelia mohli uzavrieť zmluvy o dodávkach elektrickej energie na pokrytie svojej vlastnej potreby s výrobcami z územia, ktoré pokrýva príslušná sústava;iv) aby si nezávislí výrobcovia mohli dohodnúť prístup do systému s prevádzkovateľmi prenosových a rozvodných sústav tak, aby mohli uzavrieť dodávateľské zmluvy s oprávnenými zákazníkmi mimo sústavy za trhových podmienok.2. Jediný kupujúci môže mať povinnosť nakúpiť energiu, ktorá je predmetom zmluvy medzi oprávneným odberateľom a výrobcom v rámci alebo mimo územia pokrytého sústavou za cenu, ktorá sa rovná predajnej cene, ktorú jediný kupujúci ponúka oprávneným odberateľom, po odpočítaní ceny zverejnenej sadzby podľa odseku 1 bod i).3. Ak nákupná povinnosť podľa odseku 2 nie je uložená jedinému kupujúcemu, členský štát prijme potrebné opatrenia, aby sa zmluvy o dodávke energie uvedené v odseku 1 bodu ii) a iii) plnili buď prístupom do sústavy na základe zverejnenej sadzby uvedenej v odseku 1 bodu i), alebo dohodnutým prístupom do sústavy za podmienok podľa článku 17. V druhom prípade nemusí jediný kupujúci zverejniť nediskriminačnú sadzbu za používanie prenosovej a rozvodnej sústavy.4. Jediný kupujúci môže odmietnuť prístup do sústavy a môže odmietnuť kúpu elektrickej energie od oprávnených odberateľov v prípade, že nemá potrebné prenosové alebo rozvodné kapacity. Takéto odmietnutie musí riadne zdôvodniť, najmä vzhľadom na článok 3.Článok 191. Členské štáty prijmú potrebné opatrenia na zabezpečenie otvorenia svojich trhov s elektrickou energiou tak, aby zmluvy za podmienok uvedených v článku 17 a 18 mohli byť uzavreté aspoň v miere predstavujúcej významnú hodnotu, ktorú každoročne oznámia Komisii.Podiel národného trhu sa vypočíta na základe podielu na spotrebe elektrickej energie spoločenstva, ktorú spotrebujú koneční spotrebitelia s ročnou spotrebou nad 40 GWh (na základe miesta spotreby a vrátane samovýrobcov).Priemerný podiel spoločenstva vypočíta Komisia na základe informácií, ktoré jej pravidelne poskytujú členské štáty. Komisia zverejní tento priemerný podiel spoločenstva, určujúci stupeň otvorenia trhu, v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev do novembra každého roku s uvedením príslušných informácií na vysvetlenie výpočtu.2. Podiel národného trhu, ktorý sa uvádza v odseku 1, sa bude postupne zvyšovať v priebehu šiestich rokov. Toto zvýšenie sa vypočíta znížením prahovej hodnoty spotreby spoločenstva z hodnoty 40 GWh, ktorá sa spomína v odseku 1, na úroveň ročnej spotreby elektrickej energie 20 GWh, a to tri roky po dátume nadobudnutia účinnosti tejto smernice, a na úroveň ročnej spotreby elektrickej energie 9 GWh šesť rokov od dátumu, keď táto smernica nadobudne účinnosť.3. Členské štáty určia odberateľov v rámci svojho územia predstavujúcich podiely uvedené v odsekoch 1 a 2, ktorí majú oprávnenie na kontrahovanie dodávok elektrickej energie v súlade s článkami 17 a 18 za predpokladu, že všetci koneční odberatelia so spotrebou viac než 100 GWh ročne (podľa miesta odberu a vrátane samovýrobcov) musia byť zahrnutí do vyššie uvedenej kategórie. Rozvodné spoločnosti, ak ešte neboli určené ako oprávnení odberatelia podľa tohto odseku, budú oprávnené kontrahovať za podmienok v článkoch 17 a 18 také množstvo elektrickej energie, ktoré spotrebovávajú ich odberatelia označení ako oprávnení odberatelia v ich rozvodnom systéme, aby boli schopné týchto zákazníkov zásobovať energiou.4. Členské štáty každoročne do 31. januára zverejnia kritériá na určovanie oprávnených odberateľov, ktorí môžu uzatvárať zmluvy za podmienok uvedených v článkoch 17 a 18. Tieto údaje spolu s ostatnými príslušnými údajmi potrebnými na odôvodnenie splnenia otvárania trhu podľa odseku 1 zašlú Komisii s cieľom ich uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev. Komisia môže požadovať od členského štátu, aby pozmenil svoje podmienky, ako sú uvedené v odseku 3, ak prekážajú riadnemu použitiu tejto smernice v súvislosti s hladkým fungovaním vnútorného trhu s elektrickou energiou. Ak členský štát, ktorého sa to týka, do troch mesiacov nevyhovie tejto požiadavke, bude prijaté konečné rozhodnutie v súlade s postupom I článku 2 rozhodnutia Rady 87/373/EHS z 13. júla 1987, ktoré stanovuje postup pre výkon uplatňovania právomocí, ktoré boli udelené Komisii [10].5. Aby sa predišlo nevyváženosti pri otváraní trhov elektrickej energie počas obdobia uvedeného v článku 26:a) zmluvy o dodávke elektrickej energie podľa ustanovení článkov 17 a 18 s oprávneným odberateľom v sústave iného členského štátu sa nezakážu, ak sa zákazník považuje za oprávneného v oboch príslušných sústavách;b) v prípadoch odmietnutia obchodov podľa písm. a) s odôvodnením, že odberateľ je oprávnený iba v jednej z dvoch uvedených sústav, môže Komisia na žiadosť členského štátu, v ktorom má sídlo oprávnený odberateľ — zohľadniac situáciu na trhu a spoločný záujem — zaviazať odmietajúcu stranu, aby vykonala požadovanú dodávku elektrickej energie.Súbežne s postupom a harmonogramom, ktorý je stanovený v článku 26, a nie neskôr než po uplynutí polovice obdobia uvedeného v tomto článku, Komisia preskúma používanie písm. b) prvého pododseku na základe vývoja na trhu, pričom vezme do úvahy spoločný záujem. So zreteľom na získané skúsenosti Komisia túto situáciu vyhodnotí a podá správu o prípadnej nerovnováhe pri otváraní trhov s elektrickou energiou z hľadiska tohto odseku.Článok 201. Členské štáty prijmú potrebné opatrenia, ktoré umožnia, aby:i) si nezávislí výrobcovia a samovýrobcovia dohodli prístup do sústavy tak, aby zabezpečili dodávky elektrickej energie pre svoje vlastné priestory a dcérske spoločnosti vo svojom členskom štáte alebo v inom členskom štáte prostredníctvom vzájomne prepojenej energetickej sústavy;ii) výrobcovia so sídlom mimo územia, ktoré pokrýva sústava, uzavreli zmluvu o dodávke elektrickej energie na základe vyhlásenia verejnej súťaže o novú výrobnú kapacitu, a aby mali prístup do sústavy tak, aby mohli plniť zmluvu.2. Členské štáty zabezpečia, aby sa zmluvné strany dohodli v dobrej viere a aby žiadna z nich nezneužila svoje postavenie pri rokovaní tým, že by znemožnila úspešný výsledok rokovaní.3. Členské štáty určia oprávnený orgán, ktorý musí byť nezávislý na zúčastnených stranách, na urovnanie sporov týkajúcich sa príslušných zmlúv a rokovaní. Tento orgán musí najmä urovnať spory týkajúce sa zmlúv, rokovaní a odmietnutia prístupu alebo odmietnutia nákupu.4. V prípade cezhraničných sporov je rozhodcovským orgánom na urovnanie sporov orgán v sústave jediného kupujúceho alebo prevádzkovateľa sústavy, ktorý odmietne používanie alebo prístup do sústavy.5. Konanie pred takýmto orgánom nemá vplyv na výkon práva na odvolanie podľa právnych predpisov spoločenstva.Článok 211. Členské štáty prijmú opatrenia podľa postupov a práv uvedených v článkoch 17 a 18 umožňujúce, aby:- všetci výrobcovia elektrickej energie a podniky dodávajúce elektrickú energiu, pokiaľ členské štáty povoľujú ich existenciu, založené na ich území, dodávali elektrickú energiu svojim vlastným prevádzkam, dcérskym spoločnostiam a oprávneným odberateľom cez priame vedenie,- každý oprávnený odberateľ v rámci ich územia bol zásobovaný elektrickou energiou cez priame vedenie od výrobcu a od podnikov dodávajúcich elektrickú energiu, pokiaľ sú takí dodávatelia elektrickej energie v členských štátoch povolení.2. Členské štáty stanovia kritériá na povoľovanie výstavby priamych vedení na svojom území. Tieto kritériá musia byť objektívne a nediskriminačné.3. Možnosť dodávky elektrickej energie cez priame vedenie, ako sa spomína v článku 1, neovplyvní možnosť kontrahovania dodávok elektrickej energie v súlade s článkami 17 a 18.4. Členské štáty môžu podmieniť povolenie výstavby priameho vedenia buď odmietnutím prístupu do sústavy na základe článku 17 ods. 5 alebo článku 18 ods. 4, alebo začatím konania na urovnanie sporu podľa článku 20.5. Členské štáty môžu odmietnuť povolenie priameho vedenia, ak by udelenie takéhoto povolenia bránilo splneniu ustanovení článku 3. Takéto odmietnutie musí byť riadne zdôvodnené.Článok 22Členské štáty vytvoria vhodné a účinné mechanizmy na reguláciu, kontrolu a transparentnosť, aby sa zabránilo zneužívaniu dominantného postavenia, najmä poškodzovaniu odberateľov, ako aj bezohľadnému správaniu. Tieto mechanizmy vezmú do úvahy ustanovenia zmluvy, najmä jej článku 86.KAPITOLA VIIIZáverečné ustanoveniaČlánok 23V prípade neočakávanej krízy na trhu s energiou a v prípadoch, keď je ohrozená fyzická bezpečnosť alebo spoľahlivosť ľudí, prístrojov alebo zariadení, alebo ucelenosť systému, členský štát môže dočasne prijať potrebné bezpečnostné opatrenia.Takéto opatrenia musia spôsobiť najmenšie možné poruchy fungovania vnútorného trhu a nesmú byť väčšieho rozsahu, než je nutne potrebné na odstránenie neočakávaných ťažkostí, ktoré nastali.Dotknutý príslušný štát neodkladne oznámi tieto opatrenia ostatným členským štátom a Komisii, ktorá môže rozhodnúť, že dotknutý členský štát musí zmeniť alebo zrušiť tieto opatrenia, pokiaľ porušujú hospodársku súťaž a negatívne ovplyvňujú obchod spôsobom, ktorý je v rozpore so spoločným záujmom.Článok 241. Členské štáty, v ktorých s ohľadom na ustanovenia tejto smernice nebude možné plniť záväzky alebo záruky prevádzky vydané pred nadobudnutím účinnosti tejto smernice, môžu požiadať o prechodný režim, ktorý môže Komisia povoliť, pričom okrem iného zoberie do úvahy veľkosť sústavy, ktorej sa to týka, úroveň vzájomného prepojenia sústavy a štruktúru elektroenergetiky tejto krajiny. Komisia informuje členské štáty o takýchto žiadostiach predtým, než prijme rozhodnutie, pričom zoberie ohľad na zachovávanie mlčanlivosti. Rozhodnutie sa uverejní v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.2. Prechodný režim bude mať obmedzenú dobu trvania a bude viazaný na dobu skončenia platnosti záväzkov alebo záruk spomínaných v odseku 1. Na prechodný režim sa môžu vzťahovať výnimky z kapitol IV, VI a VII tejto smernice. Žiadosti o prechodný režim musia byť oznámené Komisii najneskôr jeden rok od nadobudnutia účinnosti tejto smernice.3. Členské štáty, ktoré po nadobudnutí účinnosti smernice môžu preukázať, že majú závažné problémy s prevádzkovaním svojich malých izolovaných systémov, môžu požiadať o výnimky z príslušných ustanovení kapitol IV, V, VI, VII, ktoré im Komisia môže udeliť. Komisia informuje členské štáty o takýchto žiadostiach predtým, než prijme rozhodnutie, pričom zachová mlčanlivosť. Rozhodnutie sa uverejní v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev. Tento odsek sa vzťahuje aj na LuxemburskoČlánok 251. Komisia predloží Rade a Európskemu parlamentu pred koncom prvého roka, ktorý uplynie po nadobudnutí účinnosti tejto smernice, správu o harmonizácii požiadaviek, ktoré nesúvisia s ustanoveniami tejto smernice. Ak to bude potrebné, Komisia k správe priloží všetky návrhy na harmonizáciu, ktoré sú potrebné na efektívne fungovanie vnútorného trhu s elektrickou energiou.2. Rada a Európsky parlament vydajú svoje stanoviská k takýmto návrhom do dvoch rokov od ich podania.Článok 26Komisia preskúma dodržiavanie tejto smernice a podá správu o skúsenostiach z fungovania vnútorného trhu s elektrickou energiou a z uplatňovania všeobecných pravidiel uvedených v článku 3, aby na základe získaných skúseností umožnila Európskemu parlamentu a Rade zavčasu posúdiť možnosti ďalšieho otvorenia trhu, ku ktorému by malo dôjsť po deviatich rokoch od nadobudnutia účinnosti tejto smernice, pričom vezme do úvahy súčasné jestvovanie sústav uvedených v článkoch 17 a 18.Článok 271. Členské štáty prijmú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou s účinnosťou najneskôr 19. februára 1999. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.2. Belgicko, Grécko a Írsko môžu z dôvodu špecifických technických charakteristík svojich elektroenergetických systémov splniť povinnosti, ktoré vyplývajú pre ne z tejto smernice počas obdobia predĺženého o jeden rok, resp. dva roky a jeden rok. Keď uvedené členské štáty možnosť využijú, informujú o tom Komisiu.3. Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.Článok 28Táto smernica nadobúda účinnosť 20. deň po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Článok 29Táto smernica je adresovaná členským štátomV Bruseli 19. decembra 1996Za Európsky parlamentpredsedaK. HänschZa RadupredsedaS. Barrett[1] Ú. v. ES C 65, 14.3.1992, s. 4 a Ú. v. ES C 123, 4.5.1994, s. 1.[2] Ú. v. ES C 73, 15.3.1993, s. 31.[3] Stanovisko Európskeho parlamentu zo 17. novembra 1993 (Ú. v. ES C 329, 6.12.1993, s. 150). Spoločná pozícia Rady z 25. júla 1996 (Ú. v. ES C 315, 24.10.1996, s. 18) a rozhodnutie Európskeho parlamentu z 11. decembra 1996 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku). Rozhodnutie Rady z 19. decembra 1996.[4] Ú. v. ES L 313, 13.11.1990, s. 30. Smernica naposledy zmenená a doplnená rozhodnutím Komisie 95/162/ES (Ú. v. ES L 107, 12.5.1995, s. 53).[5] Ú. v. ES L 185, 17.7.1990, s. 16. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Komisie 93/87/EHS (Ú. v. ES L 277, 10.11.1993, s. 32).[6] Ú. v. ES L 161, 29.6.1996, s. 147.[7] Ú. v. ES L 109, 26.4.1983, s. 8. Smernica naposledy zmenená a doplnená Aktom o pristúpení z roku 1994.[8] Ú. v. ES L 222, 14.8.1978, s. 11. Smernica naposledy zmenená a doplnená Aktom o pristúpení z roku 1994.[9] Ú. v. ES L 193, 18.7.1983, s. 1. Smernica naposledy zmenená a doplnená Aktom o pristúpení z roku 1994.[10] Ú. v. ES L 197, 18.7.1987, s. 33.--------------------------------------------------


title: Smernica Rady 2001/55/ES z 20. júla 2001 o minimálnych štandardoch na poskytovanie dočasnej ochrany v prípade hromadného prílevu vysídlených osôb a o opatreniach na podporu rovnováhy úsilia medzi členskými štátmi pri prijímaní takýchto osôb a znášaní z toho vyplývajúcich dôsledkov

text:
Dôležité právne oznámenie

|

32001L0055

Úradný vestník L 212 , 07/08/2001 S. 0012 - 0023

		Smernica Rady 2001/55/ESz 20. júla 2001o minimálnych štandardoch na poskytovanie dočasnej ochrany v prípade hromadného prílevu vysídlených osôb a o opatreniach na podporu rovnováhy úsilia medzi členskými štátmi pri prijímaní takýchto osôb a znášaní z toho vyplývajúcich dôsledkovRADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na jej body 2 písm. a) a b) článku 63,so zreteľom na návrh Komisie [1],so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [2],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],so zreteľom na stanovisko Výboru pre regióny [4],keďže:(1) Príprava spoločnej azylovej politiky, vrátane spoločných európskych dohôd, týkajúcich sa azylu je neoddeliteľnou súčasťou cieľa Európskej únie postupne vytvoriť priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti otvorený pre tých, ktorí sú okolnosťami donútení hľadať ochranu v Európskej únii.(2) Prípady hromadného prílivu vysídlených osôb, ktoré sa nemôžu vrátiť do svojej krajiny pôvodu, boli v Európe za posledné roky rozsiahlejšie. V týchto prípadoch môže byť nevyhnutné vytvoriť mimoriadne plány na poskytovanie okamžitej dočasnej ochrany týmto osobám.(3) V záveroch týkajúcich sa osôb vysídlených v dôsledku konfliktu v bývalej Juhoslávii, ktoré prijali ministri zodpovední za prisťahovalectvo na zasadnutí v Londýne 30. novembra a 1. decembra 1992 a v Kodani 1. a 2. júna 1993, vyjadrili členské štáty svoj záujem o situáciu vysídlencov.(4) 25. septembra 1995 prijala Rada rezolúciu o zdieľaní bremena so zreteľom na prijímanie a pobyt vysídlencov na dočasnom základe [5] a 4. marca 1996 prijala rozhodnutie 96/198/SVV o ostražitom a výnimočnom postupe so zreteľom na prijímanie a pobyt vysídlencov na dočasnom základe [6].(5) Akčný plán Rady a Komisie z 3. decembra 1998 [7] stanovuje v súlade s Amsterdamskou zmluvou rýchle prijatie minimálnych štandardov na poskytovanie dočasnej ochrany vysídlencom z tretích krajín, ktorí sa nemôžu vrátiť do svojej krajiny pôvodu, a opatrenia presadzujúce rovnováhu úsilia medzi členskými štátmi pri prijímaní a znášaní dôsledkov prijatia vysídlencov.(6) 27. mája 1999 prijala Rada závery o vysídlencoch z Kosova. Tieto závery vyzývajú Komisiu a členské štáty, aby sa poučili zo svojej reakcie na kosovskú krízu pri stanovovaní opatrení v súlade so zmluvou.(7) Európska rada na svojom mimoriadnom zasadaní v Tampere 15. a 16. októbra 1999 uznala potrebu dosiahnuť dohodu v otázke dočasnej ochrany vysídlencov na základe solidarity medzi členskými štátmi.(8) Je preto nevyhnutné ustanoviť minimálne štandardy pre poskytovanie dočasnej ochrany v prípade hromadného prílevu vysídlených osôb a prijať opatrenia na podporu rovnováhy úsilia vynaloženého členskými štátmi pri prijímaní a znášaní dôsledkov prijatia takýchto osôb.(9) Tieto štandardy a opatrenia sú prepojené a vzájomne závislé z dôvodu efektívnosti, súdržnosti a solidarity a majú za cieľ predovšetkým odvrátiť riziko druhotných presunov. Z tohto dôvodu by mali byť ustanovené ako samostatný právny nástroj.(10) Táto dočasná ochrana má byť kompatibilná s medzinárodnými záväzkami členských štátov, ktoré sa týkajú utečencov. Nesmie predovšetkým prejudikovať uznanie právneho postavenia utečenca podľa Ženevského dohovoru z 28. júla 1951 o právnom postavení utečencov v znení Newyorského protokolu z 31. januára 1967, ktorý ratifikovali všetky členské štáty.(11) Mandát Vysokého komisára OSN pre utečencov vo vzťahu k utečencom a iným osobám, ktoré potrebujú medzinárodnú ochranu, sa má rešpektovať a má sa uplatňovať deklarácia č. 17, ktorá tvorí prílohu Záverečného aktu k Amsterdamskej zmluve k článku 63 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva, ktorý stanovuje iniciovanie konzultácií s Vysokým komisárom OSN pre utečencov a inými relevantnými medzinárodnými organizáciami o veciach súvisiacich s azylovou politikou.(12) Zo samotnej podstaty minimálnych štandardov vyplýva, že členské štáty majú právomoc zaviesť alebo zachovať priaznivejšie ustanovenia pre osoby požívajúce dočasnú ochranu v prípade hromadného prílevu vysídlených osôb.(13) Vzhľadom na výnimočný charakter ustanovení, ktoré stanovuje táto smernica na účely riešenia hromadného prílevu alebo bezprostredne hroziaceho hromadného prílevu vysídlencov z tretích krajín, ktorí sa nemôžu vrátiť do svojej krajiny pôvodu, má byť poskytnutá ochrana obmedzeného trvania.(14) Skutočnosť, že došlo k hromadnému prílevu vysídlencov, sa má stanoviť v rozhodnutí rady, ktoré má byť záväzné vo všetkých členských štátoch vo vzťahu k vysídleným osobám, na ktoré sa vzťahuje toto rozhodnutie. Takisto je potrebné stanoviť podmienky pre skončenie platnosti takéhoto rozhodnutia.(15) Je potrebné určiť povinnosti členských štátov pokiaľ ide o podmienky prijatia a pobytu osôb požívajúcich dočasnú ochranu v prípade hromadného prílevu vysídlencov. Tieto povinnosti majú byť spravodlivé a majú poskytovať primeranú úroveň ochrany pre osoby, ktorých sa to týka.(16) Pokiaľ ide o zaobchádzanie s osobami požívajúcimi dočasnú ochranu podľa tejto smernice, členské štáty sú viazané povinnosťami podľa právnych nástrojov medzinárodného práva, ktorých zmluvnými stranami sú a ktoré zakazujú diskrimináciu.(17) Členské štáty majú v spolu s Komisiou uplatňovať primerané opatrenia tak, aby sa pri spracovaní osobných údajov rešpektovali štandardy ochrany smernice 95/46/ES Európskeho parlamentu a Rady z 24. októbra 1995 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov a voľný pohyb takýchto údajov [8].(18) Je potrebné stanoviť pravidlá, ktoré budú upravovať prístup k azylovému konaniu v súvislosti s dočasnou ochranou vysídlencov v prípade ich hromadného prílevu, v súlade s medzinárodnými záväzkami členských štátov a so zmluvou.(19) Má sa vypracovať ustanovenie o zásadách a opatreniach upravujúcich návrat do krajiny pôvodu a opatrenia, ktoré majú členské štáty prijať vo vzťahu k osobám, ktorých dočasná ochrana sa skončila.(20) Má sa vypracovať ustanovenie pre mechanizmus solidarity, ktorého zámerom je prispieť k dosiahnutiu rovnováhy úsilia medzi členskými štátmi pri prijímaní a znášaní dôsledkov prijatia vysídlených osôb v prípade hromadného prílevu. Tento mechanizmus má pozostávať z dvoch zložiek. Prvá zložka je finančná a druhá sa týka samotného prijatia osôb v členských štátoch.(21) Realizáciu dočasnej ochrany má sprevádzať administratívna spolupráca medzi členskými štátmi v spolupráci s Komisiou.(22) Je nevyhnutné určiť kritériá na vylúčenie určitých osôb z dočasnej ochrany v prípade hromadného prílevu vysídlencov.(23) Ciele navrhovaného postupu, konkrétne stanovenie minimálnych štandardov pre poskytovanie dočasnej ochrany v prípade hromadného prílevu vysídlených osôb a opatrenia na podporu rovnováhy úsilia medzi členskými štátmi pri prijímaní a znášaní dôsledkov prijatia takýchto osôb nemôžu uspokojivo dosiahnuť členské štáty, a pretože z dôvodu rozsahu alebo pôsobnosti navrhovaného postupu je ich možné ľahšie dosiahnuť na úrovni spoločenstva, môže spoločenstvo prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 zmluvy. V súlade so zásadou proporcionality, ako je stanovená v tomto článku, nevychádza táto smernica nad rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie týchto cieľov.(24) V súlade s článkom 3 protokolu o stanovisku Spojeného kráľovstva a Írska, ktorý tvorí prílohu Zmluvy o Európskej únii a Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva, podalo Spojené kráľovstvo oznámenie listom z 27. septembra 2000 o svojom želaní zúčastniť sa na prijatí a uplatňovaní tejto smernice.(25) Podľa článku 1 zmieneného protokolu sa Írsko nezúčastňuje na prijatí tejto smernice. V dôsledku toho a bez toho, aby bol dotknutý článok 4 uvedeného protokolu, sa ustanovenia tejto smernice na Írsko nevzťahujú.(26) V súlade s článkami 1 a 2 protokolu o stanovisku Dánska, ktorý tvorí prílohu Zmluvy o Európskej únii a Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva, sa Dánsko nezúčastňuje na prijatí tejto smernice, a preto ňou nie je viazané ani nepodlieha jej uplatňovaniu,PRIJALA TÚTO SMERNICU:KAPITOLA IVšeobecné ustanoveniaČlánok 1Cieľom tejto smernice je stanoviť minimálne štandardy pre poskytovanie dočasnej ochrany v prípade hromadného prílevu vysídlených osôb z tretích krajín, ktoré sa nemôžu vrátiť do svojej krajiny pôvodu, a podporovať rovnováhu úsilia medzi členskými štátmi pri prijímaní a znášaní dôsledkov prijatia takýchto osôb.Článok 2Na účely tejto smernice:a) "dočasná ochrana" je postup výnimočného charakteru na to, aby v prípade hromadného prílevu alebo bezprostredne hroziaceho hromadného prílevu vysídlených osôb z tretích krajín, ktoré sa nemôžu vrátiť do svojej krajiny pôvodu, bola takýmto osobám poskytnutá okamžitá a dočasná ochrana, najmä ak existuje riziko, že azylový systém nebude schopný zvládnuť takýto prílev bez nepriaznivých účinkov na jeho efektívne fungovanie, v záujme osôb, ktorých sa to týka a ostatných osôb, ktoré žiadajú o ochranu;b) "Ženevský dohovor" je dohovor z 28. júla 1951 o právnom postavení utečencov v znení Newyorského protokolu z 31. januára 1967;c) "vysídlené osoby" sú štátni príslušníci tretích krajín alebo osoby bez štátnej príslušnosti, ktoré museli opustiť svoju krajinu alebo región, alebo boli evakuované, najmä v reakcii na výzvu medzinárodných organizácií, a nemôžu sa vrátiť do bezpečných a stabilných podmienok kvôli situácii pretrvávajúcej v tejto krajine, ktoré môžu spadať do rámca pôsobnosti článku 1A Ženevského dohovoru alebo iných medzinárodných alebo vnútroštátnych právnych nástrojov poskytujúcich medzinárodnú ochranu, a to najmä:i) osoby, ktoré ušli z oblastí ozbrojeného konfliktu alebo endemického násilia;ii) osoby vo vážnom ohrození systematického alebo všeobecného porušovania ich ľudských práv, alebo ktoré sa stali obeťami takéhoto porušovania;d) "hromadný prílev" je príchod veľkého počtu vysídlených osôb do Spoločenstva, ktoré pochádzajú z určitej krajiny alebo zemepisnej oblasti, bez ohľadu na to, či prídu do spoločenstva spontánne alebo im bola poskytnutá pomoc, napríklad prostredníctvom programu evakuácie;e) "utečenci" sú štátni príslušníci tretích krajín alebo osoby bez štátnej príslušnosti v zmysle článku 1A Ženevského dohovoru;f) "neplnoletí bez sprievodu" sú štátni príslušníci tretích krajín alebo osoby bez štátnej príslušnosti mladšie ako osemnásť rokov, ktoré vstúpia na územie členských štátov bez sprievodu dospelej osoby, ktorá je za nich zodpovedná podľa zákona alebo zvyku dovtedy, kým nie sú právoplatne odovzdané do starostlivosti takejto osoby, alebo neplnoletých, ktorí ostanú bez sprievodu po tom, ako vstúpili na územie členských štátov;g) "povolenie na pobyt" je akékoľvek povolenie alebo oprávnenie vydané orgánmi členského štátu, ktoré má formu stanovenú právnym poriadkom tohto štátu a ktoré umožňuje štátnemu príslušníkovi tretej krajiny alebo osobe bez štátnej príslušnosti bývať na jeho území;h) "živiteľ" je štátny príslušník tretej krajiny, ktorý požíva dočasnú ochranu v členskom štáte v súlade s rozhodnutím prijatým podľa článku 5 a ktorý chce zlúčiť členov svojej rodiny.Článok 31. Dočasná ochrana neprejudikuje priznanie právneho postavenia utečenca podľa Ženevského dohovoru.2. Členské štáty uplatnia dočasnú ochranu pri náležitom rešpektovaní ľudských práv a základných slobôd a svojich záväzkov týkajúcich sa zákazu núteného vrátenia jednotlivca do krajiny (princíp non-refoulement).3. Ustanovenie, realizácia a skončenie dočasnej ochrany je predmetom pravidelných konzultácií s Úradom Vysokého komisára OSN pre utečencov (UNHCR) a inými relevantnými medzinárodnými organizáciami.4. Táto smernica sa nevzťahuje na osoby, ktorým bola poskytnutá dočasná ochrana predtým, ako nadobudla platnosť.5. Táto smernica neovplyvní výhradné právo členských štátov prijať alebo ponechať si priaznivejšie podmienky pre osoby, na ktoré sa vzťahuje dočasná ochrana.KAPITOLA IITrvanie a realizácia dočasnej ochranyČlánok 41. Bez toho, aby bol dotknutý článok 6, dočasná ochrana trvá jeden rok. Pokiaľ sa neskončí podľa podmienok článku 6 ods. 1 písm. b), môže sa automaticky predlžovať o šesť mesiacov, najdlhšie o jeden rok.2. Ak pretrvávajú dôvody na dočasnú ochranu, môže Rada rozhodnúť kvalifikovanou väčšinou na návrh Komisie, ktorá tiež preskúma každú žiadosť členského štátu o to, aby predložila návrh Rade na predĺženie tejto dočasnej ochrany až o jeden rok.Článok 51. Skutočnosť, že došlo k hromadnému prílevu vysídlencov sa stanoví v rozhodnutí Rady, prijatom kvalifikovanou väčšinou na návrh Komisie, ktorá tiež preskúma každú žiadosť členského štátu, aby predložila návrh Rade.2. Návrh Komisie obsahuje prinajmenšom:a) popis špecifických skupín osôb, na ktoré sa bude vzťahovať dočasná ochrana;b) dátum, kedy dočasná ochrana nadobudne účinnosť;c) odhad rozsahu pohybu vysídlených osôb.3. Rozhodnutím Rady sa vo všetkých členských štátoch v súlade s ustanoveniami tejto smernice zavedie dočasná ochrana pre vysídlené osoby, na ktoré sa vzťahuje. Rozhodnutie obsahuje prinajmenšom:a) popis špecifických skupín osôb, na ktoré vzťahuje dočasná ochrana;b) dátum, kedy dočasná ochrana nadobudne účinnosť;c) informácie od členských štátov o ich kapacite pre prijatie;d) informácie od Komisie, UNHCR a ďalších relevantných medzinárodných organizácií.4. Rozhodnutie Rady bude založené na:a) preskúmaní situácie a rozsahu pohybu vysídlených osôb;b) posúdení vhodnosti zavedenia dočasnej ochrany, o zreteľom na možnosť poskytnutia pomoci v núdzi a postup na základe takýchto opatrení alebo neprimeranosť takýchto opatrení;c) informáciách získaných od členských štátov, Komisie, UNHCR a ďalších relevantných medzinárodných organizácií.5. O rozhodnutí Rady bude informovaný Európsky parlament.Článok 61. Dočasná ochrana sa skončí:a) keď uplynie jej maximálna lehota; alebob) kedykoľvek na základe rozhodnutia Rady prijatého kvalifikovanou väčšinou na návrh Komisie, ktorá tiež preskúma každú žiadosť členského štátu, aby predložila Rade návrh.2. Rozhodnutie Rady sa zakladá na zistení skutočnosti, že situácia v krajine pôvodu je taká, že umožňuje bezpečný a trvalý návrat osôb, ktorým bola poskytnutá dočasná ochrana, pri náležitom rešpektovaní ľudských práv a základných slobôd a záväzkov členských štátov týkajúcich sa zákazu núteného vrátenia jednotlivca do krajiny (princíp non-refoulement). Európsky parlament bude informovaný o rozhodnutí Rady.Článok 71. Členské štáty môžu rozšíriť dočasnú ochranu stanovenú v tejto smernici na ďalšie skupiny vysídlených osôb okrem tých, ktoré sú uvedené v článku 5 rozhodnutia Rady, keď boli tieto osoby vysídlené z rovnakých dôvodov a z rovnakej krajiny pôvodu alebo regiónu. Členské štáty o tom bezodkladne informujú Radu a Komisiu.2. Ustanovenia článkov 24, 25 a 26 sa nebudú vzťahovať na využitie možnosti uvedenej v odseku l, s výnimkou štrukturálnej podpory obsiahnutej v Európskom fonde pre utečencov zriadenom rozhodnutím Rady 2000/596/ES [9] podľa podmienok stanovených v tomto rozhodnutí.KAPITOLA IIIPovinnosti členských štátov voči osobám požívajúcim dočasnú ochranuČlánok 81. Členské štáty prijmú potrebné opatrenia na to, aby osobám požívajúcim dočasnú ochranu bolo poskytnuté povolenie na pobyt počas celého obdobia trvania ochrany. Na tento účel budú vydané doklady alebo iné rovnocenné potvrdenia.2. Bez ohľadu na dĺžku platnosti povolení na pobyt uvedených v odseku 1, zaobchádzanie s osobami, požívajúcimi dočasnú ochranu, ktoré zaručujú členské štáty, nesmie byť menej priaznivé ako zaobchádzanie stanovené v článkoch 9 až 16.3. Ak to bude nevyhnutné, členské štáty zabezpečia osobám, ktoré majú byť prijaté na ich územie s cieľom dočasnej ochrany všetky náležitosti potrebné na získanie vyžadovaných víz, vrátane tranzitných víz. Vzhľadom na naliehavosť situácie musia byť formality obmedzené na minimum. Víza majú byť bezplatné alebo za minimálny poplatok.Článok 9Členské štáty poskytnú osobám požívajúcim dočasnú ochranu doklad v jazyku, ktorému pravdepodobne rozumejú, a v ktorom sú zrozumiteľne vysvetlené všetky ustanovenia súvisiace s poskytnutím dočasnej ochrany, ktoré sa ich týkajú.Článok 10S cieľom účinného uplatňovania rozhodnutia Rady uvedeného v článku 5, členské štáty zaevidujú osobné údaje uvedené v bode a) prílohy II, ktoré sa týkajú osôb požívajúcich dočasnú ochranu na ich území.Článok 11Členský štát príjme späť na svoje územie osobu požívajúcu dočasnú ochranu v prípade, ak zmienená osoba zostane alebo sa snaží o nepovolený vstup na územie iného členského štátu počas obdobia, na ktoré sa vzťahuje rozhodnutie rady uvedené v článku 5. Členské štáty môžu na základe dvojstrannej dohody rozhodnúť o tom, že tento článok sa nebude uplatňovať.Článok 12Členské štáty povolia osobám požívajúcim dočasnú ochranu, aby sa v období trvania dočasnej ochrany zamestnali alebo vykonávali samostatnú zárobkovú činnosť, a to v súlade s pravidlami uplatniteľnými na danú profesiu a aby sa zapojili aj do takých činností ako vzdelávanie pre dospelých, odborné školenia a prax na pracovisku. Z dôvodu zásad politiky trhu práce môžu členské štáty uprednostniť občanov štátov Európskej únie, občanov štátov, ktoré sú viazané Dohodou o Európskom hospodárskom priestore a takisto štátnych príslušníkov tretích krajín s legálnym pobytom, ktorí poberajú dávky v nezamestnanosti. Použije sa všeobecné právo platné v členských štátoch uplatniteľné na odmeňovanie, prístup k systémom sociálneho zabezpečenia činností v zamestnaneckom pomere alebo samostatne zárobkových činností a iných podmienok zamestnanosti.Článok 131. Členské štáty zabezpečia osobám požívajúcim dočasnú ochranu prístup k vhodnému ubytovaniu, alebo ak je to nevyhnutné zabezpečia, aby dostali prostriedky na získanie ubytovania.2. Členské štáty vydajú opatrenie, aby osoby požívajúce dočasnú ochranu dostali potrebnú pomoc pokiaľ ide o sociálnu starostlivosť a existenčné prostriedky, ak nemajú dostatok prostriedkov, a taktiež pokiaľ ide o lekársku starostlivosť. Bez toho, aby bol dotknutý odsek 4, bude lekárska starostlivosti zahrnovať prinajmenšom akútne ošetrenie a základnú liečbu ochorenia.3. V prípade, že sú osoby požívajúce dočasnú ochranu zamestnané alebo vykonávajú samostatnú zárobkovú činnosť, je potrebné pri určovaní rozsahu pomoci brať do úvahy ich schopnosť uspokojiť svoje vlastné potreby.4. Členské štáty poskytnú nevyhnutnú lekársku alebo inú pomoc osobám požívajúcim dočasnú ochranu, ktoré majú špecifické potreby, ako sú neplnoletí bez sprievodu alebo osoby, ktoré sa stali obeťami mučenia, znásilnenia, alebo inej vážnej formy psychického, fyzického alebo sexuálneho násilia.Článok 141. Členské štáty zaručia osobám mladším ako osemnásť rokov požívajúcim dočasnú ochranu prístup k vzdelávaciemu systému za rovnakých podmienok, ako majú občania štátu poskytujúceho ochranu. Členské štáty môžu stanoviť, že tento prístup k vzdelaniu sa musí obmedziť iba na štátny vzdelávací systém.2. Členské štáty môžu dospelým osobám požívajúcim dočasnú ochranu umožniť prístup k všeobecnému vzdelávaciemu systému.Článok 151. Na účely tohto článku sa v prípadoch, keď rodiny už žili v krajine pôvodu a boli odlúčené okolnosťami súvisiacimi s masovým prílevom vysídlených osôb, za súčasť rodiny považujú tieto osoby:a) manžel/manželka živiteľa alebo jeho/jej druh/družka žijúci/ca s ním/ňou v stálom vzťahu, keď právny poriadok alebo prax dotknutého členského štátu pristupuje k nezosobášeným párom obdobným spôsobom ako k manželskému páru podľa svojho zákona o cudzincoch; neplnoleté slobodné deti živiteľa alebo deti jeho/jej manželky/manžela bez rozdielu, či sú manželské, nemanželské alebo adoptované;b) ďalší blízki príbuzní, ktorí žili spoločne ako súčasť rodiny v čase, keď došlo k udalostiam, ktoré viedli k hromadnému prílevu a ktorí boli v tomto čase úplne alebo čiastočne závislí od živiteľa.2. V prípadoch, keď členovia jednej rodiny požívajú oddelene dočasnú ochranu v rôznych členských štátoch, členské štáty zlúčia rodinu, ak dospejú k záveru, že členovia rodiny zodpovedajú popisu odseku 1 písm. a), pričom zohľadnia želanie danej rodiny. Členské štáty môžu členov rodiny zlúčiť, ak dospejú k záveru, že títo členovia rodiny zodpovedajú popisu odseku 1 písm. b), pričom individuálne, prípad od prípadu, zohľadnia mimoriadne utrpenie, ktorému by boli vystavení, keby sa zlúčenie rodiny neuskutočnilo.3. Keď živiteľ požíva dočasnú ochranu v jednom z členských štátov a jeden alebo niekoľkí členovia rodiny ešte nie sú na území tohto štátu, členský štát, v ktorom živiteľ požíva dočasnú ochranu, zlúči so živiteľom členov rodiny, ktorí potrebujú ochranu v prípade, keď dospeje k záveru, že členovia rodiny zodpovedajú popisu odseku 1 písm. a). Členský štát môže zlúčiť so živiteľom členov rodiny, ktorí potrebujú ochranu v prípade, keď dospeje k záveru, že členovia zodpovedajú popisu odseku 1 písm. b), pričom individuálne, prípad od prípadu, zohľadnia mimoriadne utrpenie, ktorému by boli vystavení, keby sa zlúčenie rodiny neuskutočnilo.4. Pri uplatňovaní tohto článku budú členské štáty brať čo najväčší ohľad na záujmy dieťaťa.5. Dotknuté členské štáty rozhodnú, berúc do úvahy články 25 a 26, v ktorom členskom štáte sa zlúčenie uskutoční.6. Členom zlúčenej rodiny sa udelí povolenie na pobyt na základe dočasnej ochrany. Na tento účel sa im vydajú doklady alebo iné rovnocenné potvrdenia. Presídlenie členov rodiny na územie iného členského štátu s cieľom zlúčenia podľa odseku 2 bude mať za následok odňatie vydaného povolenia na pobyt a ukončenie povinností voči osobám, ktorých sa to týka, vťahujúcich sa na dočasnú ochranu v členskom štáte, z ktorého táto osoba odchádza.7. Praktické uplatňovanie tohto článku môže zahrnovať spoluprácu s príslušnými medzinárodnými organizáciami.8. Členský štát poskytne na žiadosť druhého členského štátu informácie uvedené v prílohe II o osobe požívajúcej dočasnú ochranu, ktoré sú potrebné na vybavenie záležitostí podľa tohto článku.Článok 161. Členské štáty prijmú čo najskôr opatrenia na zabezpečenie nevyhnutného zastupovania neplnoletých bez sprievodu požívajúcich dočasnú ochranu ustanovením zákonného opatrovníka, alebo keď je to nutné, zastupovania prostredníctvom organizácie, ktorá je zodpovedná za starostlivosť o neplnoletých a ich blaho, alebo iného vhodného zastupovania.2. V období trvania dočasnej ochrany členské štáty zabezpečia, aby bol neplnoletý umiestnený:a) u dospelých príbuzných;b) v náhradnej rodine;c) v prijímacom centre, špeciálne určenom pre neplnoleté osoby alebo v inom vhodnom zariadení pre neplnoletých;d) u osoby, ktorá sa o dieťa starala pri úteku z krajiny pôvodu;Členské štáty podniknú nevyhnutné kroky, aby umožnili umiestnenie. Dohodu s príslušnou dospelou osobou alebo osobami stanovia členské štáty. Názory dieťaťa sa vezmú do úvahy v závislosti od jeho veku a vyspelosti.KAPITOLA IVPrístup k azylovému konaniu v súvislosti s dočasnou ochranouČlánok 171. Osoba požívajúca dočasnú ochranu musí mať kedykoľvek možnosť podať žiadosť o azyl.2. Preskúmanie každej žiadosti o azyl, ktorá nebola vybavená období trvania dočasnej ochrany, sa vykoná po skončení tejto doby.Článok 18Použijú sa kritériá a mechanizmy na rozhodovanie o tom, ktorý členský štát je príslušný posúdiť žiadosť o azyl. Predovšetkým, členským štátom zodpovedným za preskúmanie žiadosti o azyl, ktorú podala osoba požívajúca dočasnú ochranu podľa tejto smernice, bude ten členský štát, ktorý súhlasil s jej presídlením na svoje územie.Článok 191. Členský štát môže stanoviť, že kým sa žiadosti posudzujú, nie je možné požívať dočasnú ochranu a mať súčasne postavenie žiadateľa o azyl.2. Keď sa po preskúmaní žiadosti o azyl neudelí postavenie utečenca alebo iný možný uplatniteľný druh ochrany osobe, ktorá má nárok alebo požíva dočasnú ochranu, členské štáty zabezpečia, aby táto osoba mala alebo naďalej požívala dočasnú ochranu po zvyšok obdobia ochrany bez toho, aby bol dotknutý článok 28.KAPITOLA VNávrat a opatrenia po skončení dočasnej ochranyČlánok 20Po skončení dočasnej ochrany uplatnia členské štáty všeobecné zákony o ochrane a zákony o cudzincoch bez toho, aby boli dotknuté články 21, 22 a 23.Článok 211. Členské štáty prijmú potrebné opatrenia na to, aby umožnili dobrovoľný návrat osôb požívajúcich dočasnú ochranu alebo osôb, ktorých dočasná ochrana už skončila. Členské štáty zabezpečia, aby opatrenia upravujúce dobrovoľný návrat osôb požívajúcich dočasnú ochranu uľahčili ich návrat pri rešpektovaní ľudskej dôstojnosti.Členský štát zabezpečí, aby sa osoby, ktoré sa majú vrátiť, prijali svoje rozhodnutie na základe znalosti všetkých skutočností. Členské štáty môžu stanoviť návštevy s cieľom oboznámenia so skutočnosťami.2. V období, pokiaľ sa dočasná ochrana neskončí, budú členské štáty na základe okolností pretrvávajúcich v krajine pôvodu priaznivo posudzovať žiadosti o návrat do hostiteľského členského štátu tých osôb, ktoré tu požívali dočasnú ochranu a uplatnili svoje právo na dobrovoľný návrat.3. Na konci dočasnej ochrany môžu členské štáty stanoviť, že záväzky ustanovené v KAPITOLE III sa individuálne rozšíria na osoby, na ktoré sa vzťahuje dočasná ochrana a ktoré využívajú výhody programu dobrovoľného návratu. Toto rozšírenie platí až do dátumu návratu.Článok 221. Členské štáty prijmú opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby sa nútený návrat osôb, ktorých dočasná ochrana sa skončila a ktoré nemajú nárok na prijatie, realizoval pri náležitom rešpektovaní ľudskej dôstojnosti.2. V prípade núteného návratu zohľadnia členské štáty akékoľvek závažné humanitárne dôvody, kvôli ktorým sa v špecifických prípadoch návrat znemožní alebo stane neodôvodneným.Článok 231. Členské štáty prijmú potrebné opatrenia, ktoré sa týkajú podmienok pobytu osôb požívajúcich dočasnú ochranu a u ktorých sa vzhľadom na ich zdravotný stav dá odôvodnene predpokladať, že nebudú môcť cestovať; ak by na nich malo napríklad vážny negatívny dopad prerušenie ich liečby. Tieto osoby nebudú vyhostené do tej doby, pokiaľ bude takáto situácia pretrvávať.2. Členské štáty môžu umožniť rodinám, ktorých neplnoleté deti navštevujú školu v členskom štáte, aby využívali výhody pobytu do tej doby, než dieťa dokončí prebiehajúci školský rok.KAPITOLA VISolidaritaČlánok 24Opatrenia stanovené v tejto smernici budú využívať prostriedky Európskeho fondu pre utečencov zriadeného na základe rozhodnutia 2000/596/ES, podľa podmienok stanovených touto smernicou.Článok 251. Členské budú prijímať osoby, ktoré majú nárok na dočasnú ochranu v duchu solidarity spoločenstva. Tieto štáty uvedú svoju kapacitu v číslach alebo uvedú všeobecné podmienky pre prijímanie takýchto osôb. Tieto informácie budú vysvetlené v rozhodnutí rady uvedenom v článku 5. Po prijatí tohto rozhodnutia môžu členské štáty informovať o svojej dodatočnej prijímacej kapacite oznámením Rade a Komisii. Tieto informácie sa urýchlene odovzdajú UNHCR.2. Dotknuté členské štáty zabezpečia v spolupráci s príslušnými medzinárodnými organizáciami, aby osoby, ktoré majú nárok na dočasnú ochranu ako sú definované v rozhodnutí Rady uvedenom v článku 5, ktoré na územie Európskeho spoločenstva ešte nevstúpili, mohli vyjadriť svoje želanie, aby boli prijaté na toto územie.3. Keď počet osôb, ktoré majú nárok na dočasnú ochranu v dôsledku náhleho hromadného prílevu, prekročí prijímaciu kapacitu uvedenú v odseku 1, Rada posúdi situáciu ako naliehavú vec a podnikne príslušné kroky vrátane odporúčania na poskytnutie doplňujúcej podpory pre dotknuté členské štáty.Článok 261. V období trvania dočasnej ochrany členské štáty navzájom spolupracujú pri presídlení osôb požívajúcich dočasnú ochranu z jedného členského štátu do iného pod podmienkou súhlasu dotknutých osôb s takýmto presídlením.2. Členský štát oznámi žiadosti o presídlenie ostatným členským štátom a upovedomí o tom komisiu a UNHCR. Členské štáty budú informovať žiadajúci členský štát o svojej kapacite pre prijatie presídlencov.3. Členský štát na žiadosť iného členského štátu poskytne informácie obsiahnuté prílohe II o osobe požívajúcej dočasnú ochranu, ktoré sú potrebné na vybavenie veci podľa tohoto článku.4. V prípade presídlenia z jedného členského štátu do iného sa skončí platnosť povolenia na pobyt v členskom štáte, z ktorého sa uskutočňuje presídlenie a povinnosti tohto členského štátu voči osobám požívajúcim dočasnú ochranu zaniknú. Dotknutej osobe poskytne dočasnú ochranu nový hostiteľský štát.5. Na presídlenie osôb požívajúcich dočasnú ochranu budú členské štáty používať vzorový preukaz uvedený v prílohe I.KAPITOLA VIIAdministratívna spoluprácaČlánok 271. Na účely administratívnej spolupráce požadovanej na zavedenie dočasnej ochrany určí každý členský štát národné kontaktné miesto, o adrese ktorého sa budú vzájomne informovať a oznámia ju Komisii. Členské štáty v spolupráci s Komisiou prijmú všetky potrebné opatrenia na ustanovenie priamej spolupráce a výmeny informácií medzi príslušnými orgánmi.2. Členské štáty si budú pravidelne a čo najrýchlejšie vymieňať údaje o počte osôb požívajúcich na ich území dočasnú ochranu a kompletné informácie o zákonoch, iných právnych predpisoch a správnych opatreniach súvisiacich s poskytovaním dočasnej ochrany.KAPITOLA VIIIOsobitné ustanoveniaČlánok 28l. Členské štáty môžu vylúčiť z poskytnutia dočasnej ochrany osobu ak:a) existujú vážne dôvody domnievať sa, že:i) spáchala zločin proti mieru, vojnový zločin alebo zločin proti ľudskosti, tak ako sú definované v medzinárodných nástrojoch vypracovaných s cieľom vydania opatrení vo vzťahu k takýmto trestným činom;ii) spáchala závažný trestný čin nepolitického charakteru mimo prijímajúceho členského štátu predtým, ako bola prijatá do tohto členského štátu ako osoba požívajúca dočasnú ochranu. Závažnosť očakávaného prenasledovania treba posudzovať s ohľadom na závažnosť trestného činu, zo spáchania ktorého je dotknutá osoba podozrivá. Obzvlášť kruté činy, aj keď boli spáchané s údajným politickým cieľom, sa môžu klasifikovať ako závažné nepolitické trestné činy. Toto platí pre spoluúčastníkov trestného činu aj pre podnecovateľov;iii) sa jedná o osobu, ktorá je vinná z konania v rozpore s cieľmi a zásadami OSN,b) existujú opodstatnené dôvody na to, aby bola považovaná za osobu ohrozujúcu bezpečnosť hostiteľského členského štátu alebo predstavujúcu nebezpečenstvo pre spoločnosť hostiteľského štátu ako osoba právoplatne odsúdená za obzvlášť závažný trestný čin.2. Dôvody na vylúčenie uvedené v odseku 1 sa zakladajú výlučne na osobnom správaní dotknutej osoby. Rozhodnutia alebo opatrenia o vylúčení sú založené na zásade proporcionality.KAPITOLA IXZáverečné ustanoveniaČlánok 29Osoby, ktoré členský štát vylúčil z možnosti využiť dočasnú ochranu alebo zlúčenie rodiny, majú právo podať námietku v tomto členskom štáte.Článok 30Členské štáty stanovia pravidlá pre postihy uplatniteľné na porušenie národných predpisov prijatých na základe tejto smernice a prijmú všetky potrebné opatrenia, ktoré zabezpečia vykonávanie týchto postihov. Stanovené postihy musia byť účinné, primerané a odrádzajúce.Článok 311. Najneskôr do dvoch rokov od dátumu uvedeného v článku 32 podá Komisia správu Európskemu parlamentu a Rade o uplatňovaní tejto smernice v členských štátoch a navrhne akékoľvek potrebné zmeny a doplnenia. Členské štáty poskytnú Komisii všetky informácie potrebné na vypracovanie tejto správy.2. Po predložení správy uvedenej v odseku 1 bude Komisia podávať Európskemu parlamentu a Rade správu o uplatňovaní tejto smernice v členských štátoch najmenej každých päť rokov.Článok 321. Členské štáty prijmú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 31. decembra 2002. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.2. Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.Článok 33Táto smernica nadobúda účinnosť dňom jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Článok 34Táto smernica je adresovaná členským štátom v súlade so Zmluvou o založení Európskeho spoločenstva.V Bruseli 20. júla 2001Za RadupredsedaJ. Vande Lanotte[1] Ú. v. ES C 311 E, 31.10.2000, s. 251.[2] Stanovisko doručené 13. marca 2001 (ešte neuverejnené v úradnom vestníku).[3] Ú. v. ES C 155, 29.5.2001, s. 21.[4] Stanovisko doručené 13. júna 2001 (ešte neuverejnené v úradnom vestníku).[5] Ú. v. ES C 262, 7.10.1995, s. 1.[6] Ú. v. ES L 63, 13.3.1996, s. 10.[7] Ú. v. ES C 19, 20.1.1999, s. 1.[8] Ú. v. ES L 281, 23.11.1995, s. 31.[9] Ú. v. L 252, 6.10.2000, s. 12.--------------------------------------------------PRÍLOHA I+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------PRÍLOHA IIInformácie uvedené v článkoch 10,15 a 26 smernice zahrňujú v potrebnom rozsahu jeden alebo niekoľko takýchto dokumentov alebo údajov:a) osobné údaje o osobe, ktorej sa to týka (meno, štátna príslušnosť, dátum a miesto narodenia, stav, rodinný vzťah);b) osobné alebo cestovné doklady osoby, ktorej sa to týka;c) dokumenty potvrdzujúce vzťah k rodinnému príslušníkovi (sobášny list, rodný list, potvrdenie o adopcii);d) ďalšie informácie potrebné na zistenie totožnosti alebo rodinného vzťahu;e) povolenia na pobyt, víza alebo rozhodnutia o zamietnutí udelenia povolenia na pobyt vydané osobe, ktorej sa to týka členským štátom a dokumenty tvoriace základ rozhodnutí;f) povolenie na pobyt a žiadosť o vízum, ktorú podala dotknutá osoba a je v štádiu vybavovania v členskom štáte a dosiahnuté štádium konania v tejto veci.Prijímajúci členský štát oznámi akékoľvek opravené informácie žiadajúcemu členskému štátu.--------------------------------------------------


title: Smernica Rady z 19. novembra 1991, ktorou sa stanovujú minimálne normy na ochranu teliat

text:
144                   SK                               Úradný vestník Európskej únie                                          03/zv. 12

31991L0629

11.12.1991                                   ÚRADNÝ VESTNÍK EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV                                          L 340/28

                                                            SMERNICA RADY
                                                          z 19. novembra 1991,
                                          ktorou sa stanovujú minimálne normy na ochranu teliat

                                                               (91/629/EHS)

RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,                                          najproduktívnejšieho/ších systému/ov chovu dobytka z hľadiska
                                                                        pohody teliat; keďže by sa z toho dôvodu malo vypracovať usta-
                                                                        novenie na prechodné obdobie, ktoré by umožnilo úspešne zavŕ-
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho               šiť jej úlohu,
spoločenstva, najmä na jej článok 43,

so zreteľom na návrh komisie (1),                                       PRIJALA TÚTO SMERNICU:

so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu (2),
                                                                                Článok 1
so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výbo-
ru (3),                                                                 Táto smernica stanovuje minimálne normy pre ochranu teliat
                                                                        určených na chov a na výkrm.

keďže všetky členské štáty ratifikovali Európsku konvenciu
o ochrane zvierat chovaných na poľnohospodárske účely; keďže
spoločenstvo tiež schválilo túto konvenciu rozhodnutím                                             Článok 2
78/923/EHS (4) a uložilo svoju listinu o schválení;
                                                                        Na účely tejto smernice:
keďže Európsky parlament vo svojej rezolúcii z 20. februára 1987
o politike v oblasti ochrany zvierat (5) vyzval komisiu, aby vypra-     1. „teľa“ znamená mláďa hovädzieho dobytka do 6 mesiacov;
covala návrhy o minimálnych kritériách pre intenzívny chov teliat
na mäso;                                                                2. „zodpovedný orgán“ znamená zodpovedný orgán tak, ako to
                                                                           stanovuje článok 2(6) smernice 90/425/EHS (6).

keďže teľatá, ako živé zvieratá, sú zaradené do zoznamu produk-
tov uvedených v prílohe II k Zmluve;
                                                                                Článok 3

keďže chov teliat je neoddeliteľnou súčasťou poľnohospodárstva;
keďže predstavuje zdroj príjmu pre časť obyvateľstva, ktorá sa          1. Členské štáty zabezpečia, aby od 1. januára 1994 a na pre-
zaoberá poľnohospodárstvom;                                             chodné obdobie štyroch rokov všetky novovybudované alebo
                                                                        prebudované podniky a/alebo podniky uvedené do užívania po
                                                                        prvý raz po tomto termíne spĺňali aspoň tieto požiadavky:
keďže rozdiely, ktoré môžu deformovať konkurenčné podmienky,
prekážajú hladkému chodu organizácie spoločného trhu s teľa-            — ak sú teľatá ustajňované v skupinách, musia mať k dispozícii
tami a výrobkami z teliat;                                                dostatočnú neprehradenú podlahovú plochu, aby sa dokázali
                                                                          obrátiť a ľahnúť si bez toho, že by im niečo prekážalo, pričom
                                                                          na každé teľa so živou hmotnosťou 150 kg musí pripadať
keďže existuje potreba zaviesť spoločné minimálne normy pre               aspoň 1,5 m2
ochranu chovných teliat alebo výkrmových teliat, aby sa zabez-
pečil racionálny rozvoj produkcie;
                                                                        — ak sú teľatá ustajnené v individuálnych boxoch alebo privia-
                                                                          zané v stojiskách, boxy alebo stojiská musia mať perforované
keďže je potrebné, aby boli štátne služby, výrobcovia, spotrebite-        steny a ich šírka nesmie byť menšia ako 90 cm plus mínus
lia a iní neustále informovaní o pokroku v tejto oblasti; keďže by        10 % alebo 0,80 násobok výšky v kohútiku.
komisia, na základe správy Vedeckého veterinárneho výboru,
mala        aktívne      uskutočňovať       vedecký        výskum       2. Ustanovenia odseku 1 nebudú platiť pre farmy s menej ako šie-
                                                                        stimi teľatami.
(1)   Ú. v. ES C 214, 21.8.1989, s. 28.
(2)   Ú. v. ES C 113, 7.5.1990, s. 180.
(3)   Ú. v. ES C 62, 12.3.1990, s. 37.                                  (6) Ú. v. ES L 224, 18.8.1990, s. 29. Smernica naposledy zmenená
(4)   Ú.v. ES L 323, 17.11.1978, s. 12.                                     a doplnená smernicou 91/496/EHS (Ú. v. ES L 268, 24.09.1991,
(5)   Ú. v. ES C 76, 23.3.1987, s. 185.                                     s. 56).
 ---pagebreak--- 03/zv. 12           SK                                Úradný vestník Európskej únie                                                145

3. Zvláštne podmienky môžu byť aplikované na:                          V súvislosti s týmito návrhmi koná rada na základe kvalifikovanej
                                                                       väčšiny najneskôr do troch mesiacov od ich predloženia.
— teľatá, ktorých zdravotný stav alebo spôsob správania vyža-
  duje, aby kvôli náležitému ošetreniu boli izolované od sku-
  piny,
                                                                                Článok 7
— čistokrvné plemenné          zvieratá   uvedené    v    smernici
  77/504/EHS (1)
                                                                       1. Členské štáty zabezpečia, aby sa vykonávali kontroly, za ktoré
— cicajúce teľatá umiestnené s matkami,                                je zodpovedný kompetentný orgán, aby sa preverilo, či sa plnia
                                                                       ustanovenia tejto smernice a jej prílohy.
— voľne umiestnené teľatá.

                                                                       Tieto kontroly, ktoré sa môžu vykonávať spolu s kontrolami
4. Trvanie používania zariadení vybudovaných                           uskutočňovanými z iných dôvodov, budú každý rok zahrnovať
                                                                       štatisticky reprezentatívnu vzorku rôznych systémov chovu pou-
— pred 1. januárom 1994, ktoré nespĺňajú požiadavky odseku             žívaných v každom členskom štáte.
  1, sa stanoví zodpovedným orgánom na základe výsledkov
  inšpekcií stanovených v článku 7 (1) a za žiadnych okolností
  sa nepredĺži po 31. decembri 2003.                                   2. Komisia zostaví, v súlade s postupom stanoveným v článku
                                                                       10, smernice, ktoré sa budú uplatňovať pri výkone kontrol stano-
— počas prechodného obdobia, v súlade s odsekom 1, nemá za             vených v odseku 1.
  žiadnych okolností trvať dlhšie ako do 31. decembra 2007, ak
  k tomuto dátumu nezodpovedajú požiadavkám tejto smerni-
  ce.                                                                  3. Každé dva roky, do posledného pracovného dňa v mesiaci
                                                                       apríli, po prvý raz do 30. apríla 1996, členské štáty informujú
                                                                       komisiu o výsledkoch kontrol vykonaných počas predchádzajú-
                                                                       cich dvoch rokov v súlade s týmto článkom, vrátane počtu kon-
                             Článok 4                                  trol, ktoré boli vykonané v pomere k počtu podnikov na ich úze-
                                                                       mí.
1. Členské štáty zabezpečia, aby podmienky pre chovné teľatá
spĺňali všeobecné ustanovenia stanovené v prílohe.

                                                                                Článok 8
2. Ešte pred nadobudnutím platnosti tejto smernice vydá Komi-
sia v spolupráci s členskými štátmi odporúčanie, v ktorom sa defi-
nujú minimálne štandardy pre ochranu teliat ako doplnok štan-          Aby sa zvieratá, ktoré pochádzajú z nečlenskej krajiny mohli
dard uvedených v prílohe.                                              dovážať do spoločenstva, musia byť sprevádzané osvedčením
                                                                       vydaným zodpovedným orgánom tejto krajiny, ktoré potvrdzuje,
                                                                       že sa s nimi zaobchádzalo aspoň tak, ako so zvieratami, ktoré
                                                                       pochádzajú zo spoločenstva, tak ako to stanovuje táto smernica.
                             Článok 5

Ustanovenia v prílohe sa môžu zmeniť a doplniť v súlade s postu-
pom stanoveným v článku 10 v nadväznosti na dosiahnutý                                             Článok 9
vedecký pokrok.

                                                                       Veterinárni odborníci z komisie môžu, tam, kde je to potrebné
                                                                       v záujme jednotného uplatnenia tejto smernice, vykonať kontroly
                             Článok 6                                  na mieste v spolupráci so zodpovednými orgánmi. Osoby, ktoré
                                                                       vykonávajú tieto kontroly dodržiavajú osobitné hygienické
Najneskôr do 1. októbra 1997, Komisia predloží rade správu             opatrenia, aby sa vylúčilo riziko prenosu choroby.
zostavenú na základe stanoviska Vedeckého veterinárneho
výboru, ktoré sa týkajú intenzívneho/nych systému/ov chovu,
ktorý/é spĺňa/jú požiadavky na pohodu zvierat z patologického,         Členský štát, na území ktorého sa kontrola vykonáva, poskytne
zootechnického a fyziologického hľadiska a z hľadiska správania        odborníkom pri výkone ich povinností všetku potrebnú pomoc.
sa zvierat ako aj z hľadiska sociálno–ekonomických dôsledkov           Komisia informuje o výsledkoch kontrol zodpovedný orgán
rôznych systémov spolu s návrhmi, ktoré sa týkajúc záverov             príslušného členského štátu.
správy.

                                                                       Zodpovedný orgán príslušného členského štátu prijme všetky
(1) Ú. v. ES L 206,12.8.1977, s.8smernica naposledy zmenená a dopl-    opatrenia, ktoré sa ukážu ako potrebné, aby sa výsledky kontrol
    nená smernicou 91/174/EHS (Ú. v. ES L 85, 5.4.1991, s.37.)         vzali na vedomie.
 ---pagebreak--- 146                  SK                                Úradný vestník Európskej únie                                          03/zv. 12

So zreteľom na vzťahy s nečlenskými krajinami platia ustanovenia        Ak do troch mesiacov od podania rade rada nekonala, komisia
kapitoly III smernice 91/496/EHS (1).                                   schváli navrhované opatrenia, s výnimkou prípadu, keď rada roz-
                                                                        hodla proti opatreniam na základe jednoduchej väčšiny.

Všeobecné pravidlá pre uplatnenie tohto článku sú schválené
v súlade s postupom stanoveným v článku 10.
                                                                                Článok 11

                                                                        1. Členské štáty uvedú do platnosti zákony, predpisy a adminis-
                             Článok 10                                  tratívne opatrenia, vrátane všetkých sankcií, ktoré sú potrebné
                                                                        na dosiahnutie súladu s touto smernicou, najneskôr do 1. janu-
                                                                        ára 1994. Ihneď o tom budú informovať komisiu.
1. Ak sa má dodržiavať postup stanovený v tomto článku, pred-
seda neodkladne postúpi záležitosť Stálemu veterinárnemu                Keď členské štáty prijmú tieto opatrenia, budú obsahovať odkaz
výboru stanovenému smernicou 68/361/EHS (2), ďalej len „vý-             na túto smernicu alebo ich bude sprevádzať takýto odkaz pri prí-
bor“, a to buď z vlastnej iniciatívy alebo na žiadosť zástupcu člen-    ležitosti ich úradného uverejnenia. Členské štáty prijmú podrob-
ského štátu.                                                            nosti, ktoré sa týkajú tohto odkazu.

                                                                        2. Avšak odo dňa stanoveného v odseku 1 môžu členské štáty,
2. Zástupca komisie predloží výboru návrh opatrení, ktoré majú          v súlade so všeobecnými pravidlami Zmluvy, zachovať alebo
byť prijaté. Výbor predloží svoje stanovisko k návrhu v lehote,         uplatňovať v rámci svojich území prísnejšie ustanovenia
ktorú môže určiť predseda podľa naliehavosti záležitosti. Stano-        na ochranu teliat ako sú ustanovenia tejto smernice. Informujú
visko bude predložené na základe väčšiny stanovenej v článku            komisiu o všetkých takýchto opatreniach.
148 (2) Zmluvy v prípade rozhodnutí, ktoré má rada schváliť
na návrh komisie. Hlasy zástupcov členských štátov sa vo výbore
hodnotia spôsobom stanoveným v tomto článku. Predseda nehla-
suje.                                                                                Článok 12

                                                                        Táto smernica je adresovaná členským štátom.
3. Komisia schváli predpokladané opatrenia, ak sú v súlade so
stanoviskom výboru.

                                                                        V Bruseli 19. novembra 1991
4. Ak predpokladané opatrenia nie sú v súlade so stanoviskom
komisie alebo ak nebolo predložené žiadne stanovisko, komisia                                               Za radu
neodkladne predloží rade návrh, ktorý sa týka opatrení, ktoré
majú byť prijaté.                                                                                predseda
                                                                                P. BUKMAN

(1) Ú. v. ES L 268, 24.9.1991, s. 56.
(2) Ú. v. ES L 255, 18.10.1968, s. 23.
 ---pagebreak--- 03/zv. 12        SK                                   Úradný vestník Európskej únie                                                     147

                                                                   PRÍLOHA

            1.    Materiály, ktoré sa používajú na výstavbu ustajnenia pre teľatá a najmä materiály na boxy a príslušenstvo,
                  s ktorými môžu prísť teľatá do styku, nesmú byť pre teľatá škodlivé a musia sa dať dôkladne čistiť a dezinfikovať.

            2.    Pokiaľ nie sú stanovené predpisy spoločenstva, ktoré sa vzťahujú na túto záležitosť, elektrické obvody
                  a zariadenia sa musia inštalovať v súlade so súčasnými národnými predpismi, aby sa predišlo elektrickým šokom.

            3.    Izolácia, vykurovanie a vetranie budovy musia zaručovať, aby sa cirkulácia vzduchu, prašnosť, teplota, relatívna
                  vlhkosť vzduchu a koncentrácia plynov pohybovali v medziach, ktoré nie sú škodlivé pre teľatá.

            4.    Všetky automatizované alebo mechanické zariadenia dôležité pre zdravotný stav a pohodu teliat sa musia
                  kontrolovať aspoň raz denne. Ak sa zistia poruchy, musia sa okamžite odstrániť, alebo, ak to nie je možné, musia
                  sa urobiť vhodné kroky na zabezpečenie zdravotného stavu a pohody teliat až do odstránenia poruchy,
                  predovšetkým tým, že sa použijú alternatívne metódy kŕmenia a zachová sa vyhovujúce životné prostredie.

                  Ak sa používa systém umelého vetrania, treba urobiť opatrenie, aby vhodný záložný systém zaručoval
                  dostatočnú obnovu vzduchu potrebnú na zachovanie zdravotného stavu a pohody teliat v prípade poruchy
                  systému. Je potrebné zabezpečiť aj poplašný systém, ktorý by upozornil chovateľa na poruchu. Poplašný systém
                  sa musí pravidelne testovať.

            5.    Teľatá sa nesmú sústavne držať v tme. Aby sa vyhovelo ich potrebám z hľadiska správania a fyziológie, treba
                  urobiť opatrenie, s prihliadnutím na odlišné klimatické podmienky v členských štátoch, na zabezpečenie
                  vhodného prirodzeného alebo umelého osvetlenia. Umelé osvetlenie musí fungovať v čase, ktoré sa rovná
                  minimálne času prirodzeného svetla medzi 9 hod. dopoludnia a 5 hod. popoludní. Okrem toho musí byť
                  k dispozícii vhodné osvetlenie (stále alebo prenosné), ktoré kedykoľvek umožní prehliadku teliat.

            6.    Všetky teľatá odchovávané v skupinách alebo v boxoch musia byť najmenej raz za deň prehliadnuté majiteľom,
                  alebo osobou, ktorá za zvieratá zodpovedá. Všetky teľatá, ktoré vykazujú príznaky ochorenia alebo poranenia
                  musia bezodkladne riadne ošetrené.

                  Pre izoláciu chorých alebo poranených teliat, by v prípade potreby, malo byť k dispozícii zariadenie so suchou
                  a pohodlnou podstielkou.

                  Ak je pomoc ošetrovateľa nepostačujúca, musí byť okamžite požiadané o pomoc veterinára.

            7.    Ustajnenie pre teľatá musí byť vybudované tak, aby si každé teľa mohlo:

                  — bez problémov ľahnúť, odpočívať, vstať a čistiť sa,

                  — vidieť iné teľatá.

            8.    Kde sa používajú povrazy na uviazanie dobytka, nemôžu zraňovať teľatá a musia sa pravidelne kontrolovať
                  a upravovať, aby zabezpečovali pohodlie. Každý povraz musí byť dostatočne dlhý, aby sa mohli teľatá pohybovať
                  podľa odseku 7. Povraz musí byť navrhnutý tak, aby sa, pokiaľ je to možné, vylúčilo riziko udusenia alebo
                  poranenia.

            9.    Stajne, ohrady, príslušenstvo a nástroje, ktoré sa používajú pre teľatá, sa musia riadne čistiť a dezinfikovať, aby
                  sa zabránilo prenosu infekcie a zvyšovaniu koncentrácie choroboplodných zárodkov. Výkaly, moč
                  a nespotrebované alebo roztrúsené krmivo sa musia odstraňovať tak často, ako je potrebné, aby sa obmedzil
                  zápach a aby nepriťahovali muchy a hlodavce.

            10.   Podlahy musia byť hladké ale nie šmykľavé, aby nedošlo k poraneniu teliat. Musia byť skonštruované tak, aby
                  nespôsobili poranenie alebo utrpenie teľatám, ktoré na nich stoja alebo ležia. Musia vyhovovať veľkosti
                  a hmotnosti teliat a ich povrch musí byť pevný, rovný a stabilný. Plochy na ležanie musia byť pohodlné, čisté
                  a vhodne odvodňované. Nesmú nepriaznivo pôsobiť na teľatá. Teľatá do dvoch týždňov veku musia mať
                  k dispozícii vhodnú podstielku.

            11.   Všetky teľatá musia byť opatrené príslušným krmivom, prispôsobenom ich veku, hmotnosti, správaniu
                  a fyziologickým potrebám, aby sa podporovalo ich zdravie a pohodlie. K zabezpečeniu zdravia, pohodlia
 ---pagebreak--- 148     SK                                    Úradný vestník Európskej únie                                                   03/zv. 12

            a riadneho rastu, musí kŕmna dávka pre teľatá obsahovať dostatok železa a minimum suchých krmív
            obsahujúcich v stráviteľnú vlákninu (100-200 g denne v závislosti od veku). Požiadavka minima suchých krmív
            obsahujúcich v stráviteľnú vlákninu sa nevzťahuje na teľatá vykrmované na produkciu bieleho mäsa. Teľatám
            sa nesmú nasadzovať ohlávky.

      12.   Všetky teľatá sa musia kŕmiť aspoň raz denne. Ak sú ustajnené v skupinách a nedostávajú krmivo ad libitum alebo
            z automatických kŕmidiel, každé teľa musí mať prístup ku krmivu v rovnakom čase ako ostatné teľatá v skupine.

      13.   Všetky teľatá staršie ako dva týždne musia mať prístup k dostatočnému množstvu pitnej vody, alebo musia mať
            možnosť uspokojovať svoju potrebu príjmu tekutín pitím iných tekutín.

      14.   Zariadenia na kŕmenie a napájanie musia byť navrhnuté, skonštruované, umiestnené a udržiavané tak, aby sa
            znečistenie krmiva a vody, ktoré sú určené pre teľatá, znížilo na minimum.