title: Smernica Komisie 2006/86/ES z  24. októbra 2006 , ktorou sa vykonáva smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/23/ES, pokiaľ ide o požiadavky na spätné sledovanie, o oznamovanie závažných nežiaducich reakcií a udalostí a o určité technické požiadavky na kódovanie, spracovanie, konzervovanie, skladovanie a distribúciu ľudských tkanív a buniek   (Text s významom pre EHP)

text:
               25.10.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 294/32

      SMERNICA KOMISIE 2006/86/ES
   z 24. októbra 2006,
   ktorou sa vykonáva smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/23/ES, pokiaľ ide o požiadavky na spätné sledovanie, o oznamovanie závažných nežiaducich reakcií a udalostí a o určité technické požiadavky na kódovanie, spracovanie, konzervovanie, skladovanie a distribúciu ľudských tkanív a buniek
   (Text s významom pre EHP)
   KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,
   so zreteľom na smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2004/23/ES z 31. marca 2004, ustanovujúcu normy kvality a bezpečnosti pri darovaní, odoberaní, testovaní, spracovávaní, konzervovaní, skladovaní a distribúcii ľudských tkanív a buniek (1), a najmä na jej článok 8, článok 11 ods. 4 a článok 28 písm. a), c), g) a h),
   keďže:

               (1)

               Smernicou 2004/23/ES sa stanovujú normy kvality a bezpečnosti pri darovaní, odoberaní, testovaní, spracúvaní, konzervovaní, skladovaní a distribúcii ľudských tkanív a buniek určených na humánne použitie, ako aj produktov vyrobených z ľudských tkanív a buniek a určených na humánne použitie, aby sa zabezpečila vysoká úroveň ochrany zdravia ľudí.

               (2)

               S cieľom zabrániť prenosu chorôb ľudskými tkanivami a bunkami určenými na humánne použitie a zabezpečiť rovnakú úroveň kvality a bezpečnosti sa v smernici 2004/23/ES na každý krok procesu použitia ľudských tkanív a buniek vyžaduje stanovenie špecifických technických požiadaviek vrátane noriem a špecifikácií týkajúcich sa systému kvality pre tkanivové zariadenia.

               (3)

               V súlade so smernicou 2004/23/ES by sa mal v členských štátoch zaviesť systém na akreditáciu, oprávnenie, povolenie a licenciu na tkanivové zariadenia a postupy preparácie v tkanivových zariadeniach, aby sa zabezpečila vysoká úroveň ochrany zdravia ľudí. Pre tento systém je potrebné stanoviť technické požiadavky.

               (4)

               Požiadavky na akreditáciu, oprávnenie, povolenie alebo licenciu na tkanivové zariadenia by sa mali vzťahovať na organizáciu a riadenie, personál, vybavenie a materiály, zariadenia/priestory, dokumentáciu a záznamy i kontrolu kvality. Tkanivové zariadenia, ktoré získali akreditáciu, oprávnenie, povolenie alebo licenciu, by mali spĺňať dodatočné požiadavky na špecifické činnosti, ktoré vykonávajú.

               (5)

               Kľúčovým faktorom, ktorý môže vplývať na riziko kontaminácie tkaniva alebo bunky, je norma kvality vzduchu počas spracovania tkanív a buniek. Všeobecne sa vyžaduje kvalita vzduchu s počtom častíc a počtom mikrobiálnych kolónií zodpovedajúcim stupňu A, ako je definované v prílohe 1 k Európskemu sprievodcovi správnou výrobnou praxou (European Guide to Good Manufacturing Practice) a v smernici Komisie 2003/94/ES (2). V určitých situáciách však kvalita vzduchu s počtom častíc a počtom mikrobiálnych kolónií zodpovedajúcim norme stupňa A nie je indikovaná. Za týchto okolností by sa malo predviesť a zdokumentovať, že vybrané prostredie dosahuje takú úroveň kvality a bezpečnosti, aká sa vyžaduje pre daný typ tkaniva a buniek, proces a humánne použitie.

               (6)

               Rozsah pôsobnosti tejto smernice by mal zahŕňať kvalitu a bezpečnosť ľudských tkanív a buniek počas kódovania, spracovania, konzervovania, skladovania a distribúcie zariadeniu zdravotnej starostlivosti, v ktorom sa použijú na ľudskom tele. Nemala by sa však vzťahovať na humánne použitie týchto tkanív a buniek (akým je napríklad implantačná chirurgia, perfúzia, inseminácia alebo prenos embryí). Ustanovenia tejto smernice týkajúce sa spätného sledovania a oznamovania závažných nežiaducich reakcií a udalostí sa uplatňujú aj na darcovstvo, odber a testovanie ľudských tkanív a buniek, ktoré sú upravené smernicou Komisie 2006/17/ES (3).

               (7)

               Použitie tkanív a buniek u človeka môže pre príjemcu znamenať riziko prenosu chorôb a iné potenciálne nežiaduce účinky. Aby sa tieto účinky monitorovali a zmenšili, mali by sa stanoviť špecifické požiadavky na spätné sledovanie a postup oznamovania závažných nežiaducich reakcií a udalostí v Spoločenstve.

               (8)

               Suspektné závažné nežiaduce reakcie u darcu alebo príjemcu a závažné nežiaduce udalosti v čase od darovania po distribúciu tkanív a buniek, ktoré môžu ovplyvniť kvalitu a bezpečnosť tkanív a buniek a vzniknúť v súvislosti s odoberaním (vrátane hodnotenia a výberu darcu), testovaním, spracovaním, konzervovaním, skladovaním a distribúciou ľudských tkanív a buniek, by sa mali bezodkladne oznámiť kompetentnému orgánu.

               (9)

               Závažné nežiaduce reakcie sa môžu zistiť počas odoberania od žijúcich darcov alebo po ňom, alebo počas humánneho použitia či po ňom. Mali by sa oznámiť príslušnému tkanivovému zariadeniu s cieľom následne ich prešetriť a informovať o nich kompetentný orgán. To by nemalo vylúčiť možnosť odberovej organizácie alebo organizácie zodpovednej za humánne použitie, aby ich oznámila priamo kompetentnému orgánu, ak si to želá. Touto smernicou by sa mali stanoviť minimálne údaje, ktoré je potrebné oznamovať kompetentnému orgánu, bez toho, aby bola dotknutá možnosť členských štátov zachovať alebo zaviesť na svojom území prísnejšie ochranné opatrenia, ktoré sú v súlade s ustanoveniami zmluvy.

               (10)

               S cieľom minimalizovať náklady na prenos informácií, vyhnúť sa duplicite a zvýšiť účinnosť administratívy by sa pri vykonávaní úloh súvisiacich s prenosom a spracovaním informácií mali využívať moderné technológie a elektronické služby verejnej správy (e-government). Tieto technológie by sa mali opierať o štandardný formát výmeny, ktorý využíva systém vhodný na spravovanie referenčných údajov.

               (11)

               S cieľom uľahčiť spätné sledovanie tkanív a buniek a informovanie o ich hlavných charakteristikách a vlastnostiach je potrebné stanoviť základné údaje, ktoré má obsahovať jednotný európsky kód.

               (12)

               Táto smernica rešpektuje základné práva a dodržiava zásady uznané najmä Chartou základných práv Európskej únie.

               (13)

               Opatrenia stanovené v tejto smernici sú v súlade so stanoviskom výboru zriadeného podľa článku 29 smernice 2004/23/ES,

         PRIJALA TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Rozsah pôsobnosti
   1.   Táto smernica sa uplatňuje na kódovanie, spracovanie, konzervovanie, skladovanie a distribúciu:

               a)

               ľudských tkanív a buniek určených na humánne použitie a

               b)

               produktov vyrobených z ľudských tkanív a buniek a určených na humánne použitie, pokiaľ sa na tieto produkty nevzťahujú iné smernice.

         2.   Ustanovenia článkov 5 až 9 tejto smernice, ktoré sa týkajú spätného sledovania a oznamovania závažných nežiaducich reakcií a udalostí, sa uplatňujú aj na darcovstvo, odber a testovanie ľudských tkanív a buniek.
   Článok 2
   Vymedzenie pojmov
   Na účely tejto smernice sa uplatňujú tieto pojmy:

               a)

                  „reprodukčné bunky“ znamenajú všetky tkanivá a bunky určené na účely asistovanej reprodukcie;

               b)

                  „partnerské darcovstvo“ znamená darovanie reprodukčných buniek medzi mužom a ženou, ktorí vyhlásia, že majú intímny fyzický vzťah;

               c)

                  „systém kvality“ znamená organizačnú štruktúru, definované zodpovednosti, postupy, procesy a zdroje na vykonávanie riadenia kvality a zahŕňa všetky činnosti, ktoré priamo alebo nepriamo prispievajú ku kvalite;

               d)

                  „riadenie kvality“ znamená koordinované činnosti s cieľom usmerniť a kontrolovať organizáciu, pokiaľ ide o kvalitu;

               e)

                  „štandardné prevádzkové postupy (ŠPP)“ znamenajú písomné pokyny, ktoré opisujú kroky špecifického procesu aj s materiálmi a metódami, ktoré sa majú použiť, a očakávaný konečný produkt;

               f)

                  „validácia“ (alebo „kvalifikácia“ v prípade vybavenia či prostredí) znamená zavedenie dôkazovej dokumentácie, ktorá poskytuje vysoký stupeň istoty, že určitý proces, časť vybavenia alebo prostredie bude sústavne produkovať produkt, ktorý spĺňa svoje vopred určené špecifikácie a kvalitatívne parametre; pritom sa proces validuje na účely hodnotenia výkonu systému, pokiaľ ide o jeho efektívnosť v súvislosti s určeným využitím;

               g)

                  „spätné sledovanie“ znamená schopnosť lokalizovať a identifikovať tkanivo/bunku počas ktoréhokoľvek kroku od ich odoberania, spracovania, testovania, skladovania až po distribúciu príjemcovi alebo ich likvidáciu, pričom zahŕňa aj schopnosť identifikovať darcu a tkanivové zariadenie alebo výrobné zariadenie, ktoré prijíma, spracúva alebo skladuje tkanivo/bunky, ako aj schopnosť identifikovať príjemcu (-ov) v zariadení (-iach) zdravotnej starostlivosti, v ktorom sa tkanivo/bunky použijú u príjemcu (-ov); spätné sledovanie zahŕňa aj schopnosť lokalizovať a identifikovať všetky relevantné údaje týkajúce sa produktov a materiálov, ktoré prichádzajú do styku s týmito tkanivami/bunkami;

               h)

                  „kritický“ znamená s možným účinkom na kvalitu a/alebo bezpečnosť buniek a tkanív alebo prichádzajúci s nimi do styku;

               i)

                  „odberová organizácia“ znamená zariadenie zdravotnej starostlivosti alebo oddelenie nemocnice, alebo inú organizáciu, ktorá pôsobí v oblasti odberu ľudských tkanív a buniek a ktorá možno nezískala akreditáciu, oprávnenie, povolenie ani licenciu ako tkanivové zariadenie;

               j)

                  „organizácia zodpovedná za humánne použitie“ znamená zariadenie zdravotnej starostlivosti alebo oddelenie nemocnice, alebo inú organizáciu, ktorá uskutočňuje humánne použitie ľudských tkanív a buniek.

         Článok 3
   Požiadavky na akreditáciu, oprávnenie, povolenie alebo licenciu na tkanivové zariadenia
   Tkanivové zariadenie musí spĺňať požiadavky stanovené v prílohe I.
   Článok 4
   Požiadavky na akreditáciu, oprávnenie, povolenie alebo licenciu na postupy preparácie tkanív a buniek
   Postupy preparácie v tkanivových zariadeniach musia spĺňať požiadavky stanovené v prílohe II.
   Článok 5
   Oznamovanie závažných nežiaducich reakcií
   1.   Členské štáty zabezpečujú, aby:

               a)

               odberové organizácie mali zavedené postupy uchovávania záznamov o odobratých tkanivách a bunkách a bezodkladného oznamovania všetkých závažných nežiaducich reakcií u žijúceho darcu, ktoré môžu ovplyvniť kvalitu a bezpečnosť tkanív a buniek, tkanivovým zariadeniam;

               b)

               organizácie zodpovedné za humánne použitie tkanív a buniek mali zavedené postupy uchovávania záznamov o použitých tkanivách a bunkách a bezodkladného oznamovania všetkých závažných nežiaducich reakcií spozorovaných počas klinického použitia alebo po ňom, ktoré môžu súvisieť s kvalitou a bezpečnosťou tkanív a buniek, tkanivovým zariadeniam;

               c)

               tkanivové zariadenia, ktoré distribuujú tkanivá a bunky určené na humánne použitie, informovali organizáciu zodpovednú za humánne použitie tkanív a buniek o tom, akým spôsobom by táto organizácia mala oznamovať závažné nežiaduce reakcie podľa písmena b).

         2.   Členské štáty zabezpečujú, aby tkanivové zariadenia mali:

               a)

               zavedené postupy bezodkladného oznamovania všetkých relevantných dostupných informácií o suspektných závažných nežiaducich reakciách kompetentnému orgánu podľa odseku 1 písm. a) a b);

               b)

               zavedené postupy bezodkladného oznamovania záveru prešetrovania s cieľom analyzovať príčinu a vyplývajúci dôsledok kompetentnému orgánu.

         3.   Členské štáty zabezpečujú, aby:

               a)

               zodpovedná osoba uvedená v článku 17 smernice 2004/23/ES oznamovala kompetentnému orgánu informácie podľa oznámenia stanoveného v časti A prílohy III;

               b)

               tkanivové zariadenia oznamovali kompetentnému orgánu opatrenia prijaté v súvislosti s inými dotknutými tkanivami a bunkami distribuovanými na humánne použitie;

               c)

               tkanivové zariadenia oznamovali kompetentnému orgánu záver prešetrovania, pričom poskytujú prinajmenšom informácie stanovené v časti B prílohy III.

         Článok 6
   Oznamovanie závažných nežiaducich udalostí
   1.   Členské štáty zabezpečujú, aby:

               a)

               odberové organizácie a tkanivové zariadenia mali zavedené postupy uchovávania záznamov o všetkých závažných nežiaducich udalostiach, ktoré sa vyskytnú počas odoberania a môžu ovplyvniť kvalitu a/alebo bezpečnosť ľudských tkanív a buniek, a ich bezodkladného oznamovania tkanivovým zariadeniam;

               b)

               organizácie zodpovedné za humánne použitie tkanív a buniek mali zavedené postupy bezodkladného oznamovania všetkých závažných nežiaducich udalostí, ktoré môžu ovplyvniť kvalitu a bezpečnosť tkanív a buniek, tkanivovým zariadeniam;

               c)

               tkanivové zariadenia informovali organizáciu zodpovednú za humánne použitie o tom, akým spôsobom by im táto organizácia mala oznamovať závažné nežiaduce udalosti, ktoré môžu ovplyvniť kvalitu a bezpečnosť tkanív a buniek.

         2.   V prípade asistovanej reprodukcie sa každý typ nesprávnej identifikácie alebo zámeny gaméty alebo embrya pokladá za závažnú nežiaducu udalosť. Všetky osoby alebo odberové organizácie, alebo organizácie zodpovedné za humánne použitie, ktoré vykonávajú asistovanú reprodukciu, oznamujú takéto udalosti dodávajúcim tkanivovým zariadeniam, aby sa prešetrili a oznámili kompetentnému orgánu.
   3.   Členské štáty zabezpečujú, aby tkanivové zariadenia mali:

               a)

               zavedené postupy bezodkladného oznamovania všetkých relevantných dostupných informácií o suspektných závažných nežiaducich udalostiach kompetentnému orgánu podľa odseku 1 písm. a) a b);

               b)

               zavedené postupy bezodkladného oznamovania záveru prešetrovania s cieľom analyzovať príčinu a vyplývajúci dôsledok kompetentnému orgánu.

         4.   Členské štáty zabezpečujú, aby:

               a)

               zodpovedná osoba uvedená v článku 17 smernice 2004/23/ES oznámila kompetentnému orgánu informácie podľa oznámenia stanoveného v časti A prílohy IV;

               b)

               tkanivové zariadenia hodnotili závažné nežiaduce udalosti s cieľom identifikovať v rámci procesu príčiny, ktorým možno predísť;

               c)

               tkanivové zariadenia oznamovali kompetentnému orgánu záver prešetrovania, pričom poskytujú prinajmenšom informácie stanovené v časti B prílohy IV.

         Článok 7
   Výročné správy
   1.   Najneskôr 30. júna nasledujúceho roku členské štáty predkladajú Komisii výročnú správu o oznámeniach závažných nežiaducich reakcií a udalostí, ktoré boli doručené kompetentnému orgánu. Komisia predkladá kompetentným orgánom členských štátov zhrnutie prijatých správ. Kompetentný orgán túto správu sprístupňuje tkanivovým zariadeniam.
   2.   Prenos údajov spĺňa špecifikácie formátu výmeny údajov podľa častí A a B prílohy V a poskytujú sa ním všetky informácie potrebné na identifikáciu odosielateľa a uchovávanie jeho referenčných údajov.
   Článok 8
   Oznamovanie informácií medzi kompetentnými orgánmi a Komisii
   Členské štáty zabezpečujú, aby si kompetentné orgány navzájom oznamovali a oznamovali Komisii všetky informácie týkajúce sa závažných nežiaducich reakcií a udalostí s cieľom zaistiť prijatie primeraných opatrení.
   Článok 9
   Spätné sledovanie
   1.   Tkanivové zariadenia majú zavedené účinné a presné systémy, ktorými sa prijaté a distribuované bunky/tkanivá dajú jednoznačným spôsobom identifikovať a označiť.
   2.   Tkanivové zariadenia a organizácie zodpovedné za humánne použitie uchovávajú najmenej 30 rokov údaje stanovené v prílohe VI na vhodnom a čitateľnom pamäťovom médiu.
   Článok 10
   Európsky systém kódovania
   1.   Všetkým darovaným materiálom sa v tkanivovom zariadení prideľuje jedinečný európsky identifikačný kód s cieľom zabezpečiť riadnu identifikáciu darcu a spätné sledovanie všetkých darovaných materiálov, ako aj poskytnúť informácie o hlavných charakteristikách a vlastnostiach tkanív a buniek. Kód obsahuje najmenej informácie stanovené v prílohe VII.
   2.   Odsek 1 sa nevzťahuje na partnerské darovanie reprodukčných buniek.
   Článok 11
   Transpozícia
   1.   Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 1. septembra 2007. Komisii bezodkladne oznámia znenie týchto ustanovení a tabuľku zhody medzi týmito ustanoveniami a touto smernicou.
   Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne ustanovenia potrebné na dosiahnutie súladu s článkom 10 tejto smernice do 1. septembra 2008.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 12
   Nadobudnutie účinnosti
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 13
   Adresáti
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Bruseli 24. októbra 2006

            Za Komisiu

         Markos KYPRIANOU

            člen Komisie

      (1)  Ú. v. EÚ L 102, 7.4.2004, s. 48.

      (2)  http://pharmacos.eudra.org/F2/eudralex/vol-4/home.htm a Ú. v. EÚ L 262, 14.10.2003, s. 22.

      (3)  Ú. v. EÚ L 38, 9.2.2006, s. 40.

      PRÍLOHA I
      Požiadavky na akreditáciu, oprávnenie, povolenie alebo licenciu na tkanivové zariadenia podľa článku 3
      A.   ORGANIZÁCIA A RIADENIE

                  1.

                  Musí sa vymenovať zodpovedná osoba, ktorá má kvalifikácie a zodpovednosti uvedené v článku 17 smernice 2004/23/ES.

                  2.

                  Tkanivové zariadenie musí mať organizačnú štruktúru a prevádzkové postupy vhodné na činnosti, na ktoré sa žiada o akreditáciu/oprávnenie/povolenie/licenciu; musí existovať organigram s jasne definovanými vzťahmi, pokiaľ ide o zodpovednosť a povinnosť zodpovedať sa.

                  3.

                  Každé tkanivové zariadenie musí mať prístup k určenému zaregistrovanému lekárovi, ktorý poskytuje rady v súvislosti s lekárskymi činnosťami tkanivového zariadenia, akými sú napríklad výber darcov, preskúmanie klinických výsledkov použitých tkanív a buniek, prípadne interakcia s klinickými používateľmi, a ktorý nad nimi vykonáva dohľad.

                  4.

                  Musí existovať zdokumentovaný systém riadenia kvality vzťahujúci sa na činnosti, na ktoré sa žiada o akreditáciu/oprávnenie/povolenie alebo licenciu, v súlade s normami stanovenými v tejto smernici.

                  5.

                  Musí sa zabezpečiť, aby sa identifikovali a čo najviac minimalizovali riziká spojené s používaním biologického materiálu a zaobchádzaním s ním pri súčasnom zachovaní kvality a bezpečnosti zodpovedajúcich účelu, na ktorý sú tkanivá a bunky určené. Tieto riziká zahŕňajú riziká, ktoré sa týkajú najmä postupov, prostredia a zdravotného stavu personálu špecifických pre tkanivové zariadenie.

                  6.

                  Dohody medzi tkanivovými zariadeniami a tretími stranami musia byť v súlade s článkom 24 smernice 2004/23/ES. Dohody s tretími stranami musia podrobne uvádzať podmienky vzťahu, zodpovednosti a protokoly, ktoré sa majú dodržiavať, aby sa splnila špecifikácia požadovaného výkonu.

                  7.

                  Musí byť zavedený zdokumentovaný systém, nad ktorým vykonáva zodpovedná osoba dohľad, aby sa potvrdilo, že tkanivá a/alebo bunky zodpovedajú príslušným špecifikáciám pre bezpečnosť a kvalitu, potrebným na ich uvoľnenie a distribúciu.

                  8.

                  Dohody a postupy, ktoré sú uzavreté a prijaté v súlade s článkom 21 ods. 5 smernice 2004/23/ES, zahŕňajú v prípade ukončenia činností údaje o spätnom sledovaní a materiály týkajúce sa kvality a bezpečnosti buniek a tkanív.

                  9.

                  Musí byť zavedený zdokumentovaný systém, ktorým sa zabezpečí, že vo všetkých fázach činností, na ktoré sa žiada o akreditáciu/oprávnenie/povolenie/licenciu, sa dá každá jednotka tkaniva alebo buniek identifikovať.

            B.   PERSONÁL

                  1.

                  Personál tkanivových zariadení musí byť k dispozícii v dostatočnom počte a kvalifikovaný na vykonávanie príslušných úloh. Spôsobilosť personálu sa musí hodnotiť v primeraných intervaloch vymedzených v rámci systému kvality.

                  2.

                  Celý personál by mal mať jasné, zdokumentované a aktualizované opisy práce. Jeho úlohy, funkcie a zodpovednosti musia byť jasne zdokumentované a personál im musí rozumieť.

                  3.

                  Personálu sa musí poskytnúť úvodná/základná odborná príprava, prípadne aktualizovaná odborná príprava, keď sa zmenia postupy alebo ak si to vyžiada pokrok vo vývoji vedeckých poznatkov, ako aj primerané príležitosti na profesionálny rozvoj v príslušnej oblasti. Program odbornej prípravy musí zabezpečiť a zdokumentovať, že každá osoba:

                              a)

                              preukázala spôsobilosť na vykonávanie pridelených úloh;

                              b)

                              má primerané poznatky o vedeckých/technických procesoch a zásadách týkajúcich sa úloh, ktoré jej boli pridelené, a rozumie im;

                              c)

                              rozumie organizačnému rámcu, systému kvality a zdravotným a bezpečnostným pravidlám zariadenia, v ktorom pracuje, a

                              d)

                              je dostatočne informovaná o širšom etickom, právnom a regulačnom kontexte svojej práce.

            C.   VYBAVENIE A MATERIÁLY

                  1.

                  Celé vybavenie a všetky materiály sa musia navrhnúť a udržiavať tak, aby vyhovovali účelu, na aký sú určené, a musia minimalizovať akékoľvek riziko pre príjemcov a/alebo personál.

                  2.

                  Celé kritické vybavenie a všetky technické prístroje sa musia identifikovať a validovať, pravidelne kontrolovať a musí sa preventívne vykonávať ich údržba v súlade s pokynmi výrobcov. Ak vybavenie alebo materiály majú vplyv na kritické parametre spracovania alebo skladovania (napr. teplota, tlak, počet častíc, úrovne mikrobiálnej kontaminácie), musia sa identifikovať a podliehať v prípade potreby primeraným monitorovacím, výstražným, poplašným a nápravným opatreniam, aby sa odhalili poruchy a chyby a zabezpečilo, že kritické parametre sú vždy v rámci povolených limitov. Celé vybavenie s kritickou meracou funkciou sa musí kalibrovať na základe sledovateľnej normy, ak je k dispozícii.

                  3.

                  Nové a opravené vybavenie sa pri inštalácii musí otestovať a pred použitím validovať. Výsledky testov sa musia zdokumentovať.

                  4.

                  Údržba, servisné služby, čistenie, dezinfekcia a sanitácia celého kritického vybavenia sa musia vykonávať pravidelne a riadne zaznamenávať.

                  5.

                  K dispozícii musia byť postupy prevádzky každej časti kritického vybavenia s podrobným opisom opatrenia, ktoré sa v prípade funkčnej poruchy alebo zlyhania má prijať.

                  6.

                  Postupy činností, na ktoré sa žiada o akreditáciu/oprávnenie/povolenie/licenciu, musia podrobne uvádzať špecifikácie všetkých kritických materiálov a reagentov. Musia sa definovať najmä špecifikácie pre prídavné látky (napr. roztoky) a obalový materiál. Kritické reagenty a materiály musia spĺňať zdokumentované požiadavky a špecifikácie, prípadne požiadavky smernice Rady 93/42/EHS zo 14. júna 1993 o zdravotníckych pomôckach (1) a smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/79/ES z 27. októbra 1998 o diagnostických zdravotných pomôckach in vitro
                      (2).

            D.   ZARIADENIA/PRIESTORY

                  1.

                  Tkanivové zariadenie musí mať vhodné zariadenia na vykonávanie činností, na ktoré sa žiada o akreditáciu/oprávnenie/povolenie alebo licenciu, v súlade s normami stanovenými v tejto smernici.

                  2.

                  Ak tieto činnosti zahŕňajú spracovanie tkanív a buniek, pričom sú vystavené prostrediu, musí sa to uskutočňovať v prostredí so stanovenou kvalitou vzduchu a čistotou, aby sa minimalizovalo riziko kontaminácie vrátane krížovej kontaminácie medzi darovaniami. Účinnosť týchto opatrení sa musí validovať a monitorovať.

                  3.

                  Pokiaľ v bode 4 nie je uvedené inak, ak sú tkanivá alebo bunky počas spracovania vystavené prostrediu bez následného procesu mikrobiálnej inaktivácie, vyžaduje sa kvalita vzduchu s počtom častíc a počtom mikrobiálnych kolónií zodpovedajúcim stupňu A, ako je definované v prílohe 1 k aktuálnemu Európskemu sprievodcovi správnou výrobnou praxou (SVP) a v smernici 2003/94/ES, spolu s prostredím, ktoré je vhodné na spracovanie príslušných tkanív/buniek, ale zodpovedajúcim prinajmenšom stupňu D sprievodcu SVP, pokiaľ ide o počet častíc a počet mikrobiálnych kolónií.

                  4.

                  Prostredie, ktoré spĺňa menej prísne požiadavky ako prostredie uvedené v bode 3, sa môže považovať za prijateľné:

                              a)

                              ak sa uplatňuje validovaný proces mikrobiálnej inaktivácie alebo validovaný proces konečnej sterilizácie;

                              b)

                              alebo ak sa preukáže, že vystavenie v prostredí stupňa A má škodlivý účinok na požadované vlastnosti príslušného tkaniva alebo bunky;

                              c)

                              alebo ak sa preukáže, že spôsob a postup použitia tkaniva alebo bunky u príjemcu predstavujú podstatne nižšie riziko prenosu bakteriálnej alebo hubovej infekcie pre príjemcu ako pri bunkovej a tkanivovej transplantácii;

                              d)

                              alebo ak nemožno technicky uskutočniť požadovaný proces v prostredí zodpovedajúcom stupňu A (napríklad pre požiadavky na špecifické vybavenie v oblasti spracovania, ktoré nie je plne kompatibilné so stupňom A).

                  5.

                  V situáciách uvedených v bode 4 písm. a), b), c) a d) sa prostredie musí špecifikovať. Musí sa preukázať a zdokumentovať, že zvolené prostredie dosahuje požadovanú úroveň kvality a bezpečnosti, pričom sa berie do úvahy prinajmenšom zamýšľaný účel, spôsob použitia a imunitný stav príjemcu. V každom príslušnom oddelení tkanivového zariadenia musí byť k dispozícii primeraný odev a vybavenie na osobnú ochranu a hygienu spolu s písomnými pokynmi týkajúcimi sa hygieny a obliekania.

                  6.

                  Ak činnosti, na ktoré sa žiada o akreditáciu/oprávnenie/povolenie alebo licenciu, zahŕňajú skladovanie tkanív a buniek, musia sa stanoviť podmienky skladovania nevyhnutné na udržiavanie požadovaných vlastností tkanív a buniek vrátane príslušných parametrov, akými sú teplota, vlhkosť alebo kvalita vzduchu.

                  7.

                  Kritické parametre (napr. teplota, vlhkosť, kvalita vzduchu) sa musia kontrolovať, monitorovať a zaznamenávať s cieľom preukázať súlad so stanovenými podmienkami skladovania.

                  8.

                  Skladovacie zariadenie musí zabezpečovať, aby boli zreteľne oddelené tkanivá a bunky, ktoré ešte neboli uvoľnené alebo sú v karanténe, od tých, ktoré už boli uvoľnené a odmietnuté, a rozlišovať medzi nimi, aby sa zabránilo ich zámene a krížovej kontaminácii. Fyzicky oddelené priestory alebo skladovacie zariadenia, alebo zabezpečená izolácia v rámci zariadenia sa musia vyčleniť v karanténnych aj uvoľňovacích priestoroch na uchovávanie určitých tkanív a buniek, ktoré boli odobraté podľa osobitných kritérií.

                  9.

                  Tkanivové zariadenie musí mať písomne vypracované pokyny a postupy na kontrolu prístupu, čistenie a údržbu, likvidáciu odpadov a reorganizáciu služieb v núdzovom prípade.

            E.   DOKUMENTÁCIA A ZÁZNAMY

                  1.

                  Musí byť zavedený systém, ktorý sa vyznačuje jasne definovanou a účinnou dokumentáciou, správnymi záznamami a registrami a povolenými štandardnými prevádzkovými postupmi (ŠPP) pre činnosti, na ktoré sa žiada o akreditáciu/oprávnenie/povolenie/licenciu. Dokumenty sa musia pravidelne preskúmať a musia spĺňať normy stanovené v tejto smernici. Systémom sa musí zabezpečiť, aby bola vykonaná práca štandardizovaná a všetky kroky, t. j. kódovanie, vhodnosť darcu, odoberanie, spracovanie, konzervovanie, skladovanie, preprava, distribúcia alebo likvidácia, boli spätne sledovateľné, vrátane aspektov týkajúcich sa kontroly kvality a zabezpečenia kvality.

                  2.

                  Pre každú kritickú činnosť sa príslušné materiály, vybavenie a personál musia identifikovať a zdokumentovať.

                  3.

                  V tkanivových zariadeniach musia byť všetky zmeny dokumentov preskúmané, označené dátumom, schválené, zdokumentované a bezodkladne implementované oprávneným personálom.

                  4.

                  Musí sa zaviesť postup kontroly dokumentov s cieľom zabezpečiť históriu preskúmaní a zmien dokumentov a zaistiť, aby sa používali iba aktuálne verzie dokumentov.

                  5.

                  Záznamy musia byť preukázateľne spoľahlivé a pravdivo zobrazovať výsledky.

                  6.

                  Záznamy musia byť čitateľné a nezmazateľné a môžu sa zaznamenať rukopisom alebo preniesť na iný validovaný systém, akým je počítač alebo mikrofilm.

                  7.

                  Bez toho, aby bol dotknutý článok 9 ods. 2, všetky záznamy vrátane nespracovaných údajov, ktoré sú kritické z hľadiska bezpečnosti a kvality tkanív a buniek, sa uchovávajú tak, aby sa zabezpečil prístup k týmto údajom najmenej 10 rokov po uplynutí lehoty použiteľnosti, klinickom použití alebo po likvidácii.

                  8.

                  Záznamy musia spĺňať požiadavky na dôvernosť stanovené v článku 14 smernice 2004/23/ES. Registre a údaje musia byť prístupné iba osobám, ktoré oprávnila zodpovedná osoba, a kompetentnému orgánu na účely inšpekčných a kontrolných opatrení.

            F.   PRESKÚMANIE KVALITY

                  1.

                  Musí sa zaviesť systém auditu pre činnosti, na ktoré sa žiada o akreditáciu/oprávnenie/povolenie/licenciu. Vyškolené a kompetentné osoby musia audit vykonávať nezávisle, najmenej raz za dva roky, aby sa overil súlad so schválenými protokolmi a regulačnými požiadavkami. Zistenia a nápravné opatrenia sa musia zdokumentovať.

                  2.

                  Deviácie od požadovaných noriem kvality a bezpečnosti musia viesť k zdokumentovaným prešetreniam, ktoré zahŕňajú rozhodnutie o možných nápravných a preventívnych opatreniach. O osude nevyhovujúcich tkanív a buniek sa musí rozhodnúť v súlade s písomnými postupmi pod dohľadom zodpovednej osoby, a musí sa to zaznamenať. Všetky príslušné tkanivá a bunky sa musia identifikovať a zdokumentovať.

                  3.

                  Nápravné opatrenia sa musia zdokumentovať, začať a ukončiť účinným spôsobom a v primeraných lehotách. Preventívne a nápravné opatrenia by sa po implementácii mali posúdiť z hľadiska účinnosti.

                  4.

                  Tkanivové zariadenie by malo mať zavedené postupy na preskúmanie výkonu systému riadenia kvality, aby sa zabezpečilo trvalé a systematické zlepšovanie.

         (1)  Ú. v. ES L 169, 12.7.1993, s. 1. Smernica naposledy zmenená a doplnená nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 (Ú. v. EÚ L 284, 31.10.2003, s. 1).

         (2)  Ú. v. ES L 331, 7.12.1998, s. 1. Smernica zmenená a doplnená nariadením (ES) č. 1882/2003.

      PRÍLOHA II
      Požiadavky na povolenie na postupy preparácie tkanív a buniek v tkanivových zariadeniach podľa článku 4
      Kompetentný orgán udeľuje povolenie na každý postup preparácie tkanív a buniek po vyhodnotení kritérií na výber darcu a postupov odoberania, protokolov pre každý krok procesu, kritérií riadenia kvality a konečných kvantitatívnych a kvalitatívnych kritérií pre bunky a tkanivá. Toto hodnotenie musí spĺňať prinajmenšom požiadavky stanovené v tejto prílohe.
      A.   PRÍJEM V TKANIVOVOM ZARIADENÍ
      Pri prijatí odobratých tkanív a buniek v tkanivovom zariadení musia tkanivá a bunky spĺňať požiadavky definované v smernici 2006/17/ES.
      B.   SPRACOVANIE
      Ak činnosti, na ktoré sa žiada o akreditáciu/oprávnenie/povolenie/licenciu, zahŕňajú spracovanie tkanív a buniek, postupy tkanivových zariadení musia spĺňať tieto kritériá:

                  1.

                  Kritické postupy spracovania sa musia validovať a nesmú uvádzať tkanivá ani bunky do klinicky neúčinného alebo škodlivého stavu pre príjemcu. Táto validácia sa môže zakladať na štúdiách vykonaných samotným zariadením alebo na údajoch z uverejnených štúdií, alebo v prípade spoľahlivých postupov spracovania na retrospektívnom hodnotení klinických výsledkov súvisiacich s tkanivami dodanými zariadením.

                  2.

                  Musí sa preukázať, že personál v prostredí tkanivového zariadenia môže validovaný proces vykonávať konzistentne a efektívne.

                  3.

                  Postupy sa musia zdokumentovať v rámci ŠPP, ktoré musia byť v súlade s validovanou metódou a normami stanovenými v tejto smernici, podľa bodov 1 až 4 časti E prílohy I.

                  4.

                  Musí sa zabezpečiť, aby všetky procesy prebiehali v súlade so schválenými ŠPP.

                  5.

                  V prípade, že sa na tkanivo alebo bunky uplatňuje postup mikrobiálnej inaktivácie, musí sa špecifikovať, zdokumentovať a validovať.

                  6.

                  Pred implementovaním akejkoľvek významnej zmeny v spracovaní sa modifikovaný proces musí validovať a zdokumentovať.

                  7.

                  Postupy spracovania musia podliehať pravidelnému kritickému hodnoteniu s cieľom zabezpečiť, aby naďalej dosahovali určené výsledky.

                  8.

                  Postupmi na vyradenie tkaniva a buniek sa musí zabrániť kontaminácii iných darovaní a produktov, prostredia spracovania alebo personálu. Tieto postupy musia byť v súlade s vnútroštátnymi predpismi.

            C.   SKLADOVANIE A UVOĽNENIE PRODUKTOV
      Ak činnosti, na ktoré sa žiada o akreditáciu/oprávnenie/povolenie/licenciu, zahŕňajú skladovanie a uvoľnenie tkanív a buniek, povolené postupy tkanivových zariadení musia spĺňať tieto kritériá:

                  1.

                  Pre každý typ skladovacích podmienok sa musí vymedziť maximálna dĺžka skladovania. Zvolené obdobie musí medziiným brať do úvahy možné zhoršenie požadovaných vlastností tkanív a buniek.

                  2.

                  Musí sa zaviesť inventárny systém pre tkanivá a/alebo bunky s cieľom zabezpečiť, aby sa nemohli uvoľniť predtým, než boli splnené všetky požiadavky stanovené v tejto smernici. Musí existovať štandardný prevádzkový postup, ktorý podrobne opisuje okolnosti, zodpovednosti a postupy týkajúce sa uvoľnenia tkanív a buniek na distribúciu.

                  3.

                  Systém identifikácie tkanív a buniek počas ktorejkoľvek fázy spracovania v tkanivovom zariadení musí zreteľne rozlišovať medzi uvoľnenými produktmi a produktmi neuvoľnenými (v karanténe) a vyradenými.

                  4.

                  Záznamami sa musí preukázať, že pred uvoľnením tkanív a buniek sa splnili všetky príslušné špecifikácie, najmä že všetky aktuálne formuláre vyhlásení, príslušné lekárske záznamy, záznamy o spracovaní a výsledky testov overila v súlade s písomným postupom osoba, ktorú touto úlohou poverila zodpovedná osoba podľa článku 17 smernice 2004/23/ES. Ak sa na vydanie výsledkov z laboratória používa počítač, malo by z preverovacieho záznamu vyplývať, kto bol za ich vydanie zodpovedný.

                  5.

                  Musí sa vykonať zdokumentované posúdenie rizika schválené zodpovednou osobou podľa článku 17 smernice 2004/23/ES s cieľom rozhodnúť o osude všetkých uskladnených tkanív a buniek po zavedení každého nového kritéria výberu darcu alebo testovania, alebo každého značne zmeneného kroku spracovania, ktorým sa zlepšuje bezpečnosť alebo kvalita.

            D.   DISTRIBÚCIA A STIAHNUTIE Z OBEHU
      Ak činnosti, na ktoré sa žiada o akreditáciu/oprávnenie/povolenie/licenciu, zahŕňajú distribúciu tkanív a buniek, povolené postupy tkanivového zariadenia musia spĺňať tieto kritériá:

                  1.

                  Musia sa definovať kritické prepravné podmienky, ako napríklad teplota a časový limit, s cieľom zachovať požadované vlastnosti tkanív a buniek.

                  2.

                  Nádoba/obal musia byť bezpečné a zaisťovať, aby sa tkanivá a bunky udržiavali za stanovených podmienok. Všetky nádoby a obaly sa musia validovať ako vhodné na daný účel.

                  3.

                  Ak je distribúcia zmluvne zverená tretej strane, musí existovať písomná dohoda na zabezpečenie dodržiavania požadovaných podmienok.

                  4.

                  V rámci tkanivového zariadenia musí byť časť personálu poverená tým, aby posúdila potrebu stiahnutia z obehu a začala i koordinovala nevyhnutné činnosti.

                  5.

                  Musí sa zaviesť účinný postup stiahnutia z obehu vrátane opisu zodpovedností a opatrení, ktoré treba prijať. Patrí sem aj oznámenie kompetentnému orgánu.

                  6.

                  V rámci vymedzených lehôt sa musia prijať opatrenia, ktoré zahŕňajú sledovanie a v prípade potreby spätné sledovanie všetkých príslušných tkanív a buniek. Účelom vyšetrovania je identifikovať každého darcu, ktorý mohol prispieť k vyvolaniu reakcie u príjemcu, a stiahnuť z obehu tkanivá a bunky pochádzajúce od tohto darcu, ako aj to oznámiť odberateľom a príjemcom tkanív a buniek odobratých tomuto darcovi pre prípad, že mohli byť vystavení riziku.

                  7.

                  Musia sa zaviesť postupy na vybavenie žiadostí o tkanivá a bunky. Pravidlá prideľovania tkanív a buniek určitým pacientom alebo zariadeniam zdravotnej starostlivosti sa musia zdokumentovať a na požiadanie týmto stranám sprístupniť.

                  8.

                  Musí sa zaviesť zdokumentovaný systém na zaobchádzanie s vrátenými produktmi vrátane kritérií ich prijatia do inventára v prípade potreby.

            E.   KONEČNÉ OZNAČOVANIE NA ÚČELY DISTRIBÚCIE

                  1.

                  Primárna nádoba na tkanivá/bunky musí uvádzať:

                              a)

                              údaj o type tkanív a buniek, identifikačné číslo alebo kód tkaniva/buniek, prípadne číslo série alebo šarže;

                              b)

                              identifikáciu tkanivového zariadenia;

                              c)

                              dátum skončenia lehoty použiteľnosti;

                              d)

                              pri autológnom darcovstve sa musí uviesť príslušný údaj (len na autológne použitie) a identifikovať darca/príjemca;

                              e)

                              pri adresných darcovstvách sa na označení musí uviesť určený príjemca;

                              f)

                              ak je známe, že tkanivá a bunky sú pozitívne na marker relevantnej infekčnej choroby, musia sa označiť údajom: BIOLOGICKÉ RIZIKO.

                        Ak označenie na primárnej nádobe nemôže obsahovať niektorú z informácií uvedených v písmenách d) a e), musí sa uviesť v osobitnom liste sprevádzajúcom primárnu nádobu. Tento list musí byť pribalený k primárnej nádobe tak, aby sa zabezpečilo, že sa neoddelia.

                  2.

                  Na označení alebo v sprievodnej dokumentácii musia byť k dispozícii tieto informácie:

                              a)

                              opis (definícia), prípadne rozmery tkanivového alebo bunkového produktu;

                              b)

                              morfológia a funkčné údaje v prípade potreby;

                              c)

                              dátum distribúcie tkaniva/buniek;

                              d)

                              biologické stanovenia vykonané u darcu a výsledky;

                              e)

                              odporúčania týkajúce sa skladovania;

                              f)

                              pokyny na otvorenie nádoby, obalu a na akúkoľvek potrebnú manipuláciu/rekonštitúciu;

                              g)

                              dátumy skončenia lehoty použiteľnosti po otvorení/manipulácii;

                              h)

                              pokyny na oznamovanie závažných nežiaducich reakcií a/alebo udalostí podľa článkov 5 a 6;

                              i)

                              prítomnosť možných škodlivých rezíduí (napr. antibiotík, oxiránu atď.).

            F.   VONKAJŠIE OZNAČOVANIE PREPRAVNEJ NÁDOBY
      Primárna nádoba sa na účely prepravy musí vložiť do prepravnej nádoby, ktorej označenie musí uvádzať najmenej tieto informácie:

                  a)

                  identifikáciu pôvodného tkanivového zariadenia vrátane adresy a telefónneho čísla;

                  b)

                  identifikáciu organizácie zodpovednej za humánne použitie na mieste určenia vrátane adresy a telefónneho čísla;

                  c)

                  údaj, že obal obsahuje ľudské tkanivo/bunky a pokyn MANIPULOVAŤ OPATRNE;

                  d)

                  ak si štep vyžaduje živé bunky, akými sú napríklad kmeňové bunky, gaméty a embryá, musí sa doplniť pokyn: NEOŽAROVAŤ;

                  e)

                  odporúčané prepravné podmienky (napr. udržiavať v chlade, vo zvislej polohe atď.);

                  f)

                  bezpečnostné pokyny/spôsob chladenia (v prípade potreby).

      PRÍLOHA III
      OZNÁMENIE ZÁVAŽNÝCH NEŽIADUCICH REAKCIÍ

      PRÍLOHA IV
      OZNÁMENIE ZÁVAŽNÝCH NEŽIADUCICH UDALOSTÍ

      PRÍLOHA V
      FORMÁT ROČNÉHO OZNÁMENIA

      PRÍLOHA VI
      Informácie o minimálnych údajoch týkajúcich sa darcu/príjemcu, ktoré sa musia uchovávať podľa článku 9
      A.   ÚDAJE, KTORÉ MUSIA UCHOVÁVAŤ TKANIVOVÉ ZARIADENIA
      Identifikácia darcu
      Identifikácia darovania obsahujúca najmenej tieto údaje:

                  —

                  identifikáciu odberovej organizácie alebo tkanivového zariadenia,

                  —

                  jedinečné identifikačné číslo darovania,

                  —

                  dátum odberu,

                  —

                  miesto odberu,

                  —

                  typ darovania (napr. tkanivo verzus multitkanivo; autológne verzus alogénne; od žijúceho darcu verzus po úmrtí).

            Identifikácia produktu obsahujúca najmenej tieto údaje:

                  —

                  identifikáciu tkanivového zariadenia,

                  —

                  typ tkaniva a bunky/produktu (základná nomenklatúra),

                  —

                  (prípadné) číslo skupiny sérií,

                  —

                  (prípadné) číslo podskupiny série,

                  —

                  dátum skončenia lehoty použiteľnosti,

                  —

                  stav tkaniva/buniek (t. j. v karanténe, vhodné na použitie atď.),

                  —

                  opis a pôvod produktov, uskutočnené kroky spracovania, materiály a prídavné látky, ktoré prišli do styku s tkanivami a bunkami a ktoré majú vplyv na ich kvalitu a/alebo bezpečnosť,

                  —

                  identifikáciu zariadenia vydávajúceho konečné označenie.

            Identifikácia humánneho použitia obsahujúca najmenej tieto údaje:

                  —

                  dátum distribúcie/likvidácie,

                  —

                  identifikáciu klinického lekára alebo konečného používateľa/zariadenia.

            B.   ÚDAJE, KTORÉ MUSIA UCHOVÁVAŤ ORGANIZÁCIE ZODPOVEDNÉ ZA HUMÁNNE POUŽITIE

                  a)

                  identifikácia dodávajúceho tkanivového zariadenia;

                  b)

                  identifikácia klinického lekára alebo konečného používateľa/zariadenia;

                  c)

                  typ tkanív a buniek;

                  d)

                  identifikácia produktu;

                  e)

                  identifikácia príjemcu;

                  f)

                  dátum použitia.

      PRÍLOHA VII
      Informácie, ktoré obsahuje európsky systém kódovania

                  a)

                  Identifikácia darovania:

                              —

                              jedinečné identifikačné číslo,

                              —

                              identifikácia tkanivového zariadenia.

                  b)

                  Identifikácia produktu:

                              —

                              kód produktu (základná nomenklatúra),

                              —

                              (prípadné) číslo podskupiny série,

                              —

                              dátum skončenia lehoty použiteľnosti.


title: Smernica Komisie 2012/45/EÚ z  3. decembra 2012 , ktorou sa prílohy k smernici Európskeho parlamentu a Rady 2008/68/ES o vnútrozemskej preprave nebezpečného tovaru druhýkrát prispôsobujú vedecko-technickému pokroku  Text s významom pre EHP

text:
               4.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 332/18

         SMERNICA KOMISIE 2012/45/EÚ
   z 3. decembra 2012,
   ktorou sa prílohy k smernici Európskeho parlamentu a Rady 2008/68/ES o vnútrozemskej preprave nebezpečného tovaru druhýkrát prispôsobujú vedecko-technickému pokroku
   (Text s významom pre EHP)
   EURÓPSKA KOMISIA,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
   so zreteľom na smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2008/68/ES z 24. septembra 2008 o vnútrozemskej preprave nebezpečného tovaru (1), a najmä na jej článok 8 ods. 1,
   keďže:

               (1)

               V oddiele I.1 prílohy I, v oddiele II.1 prílohy II a v oddiele III.1 prílohy III k smernici 2008/68/ES sa uvádzajú odkazy na ustanovenia medzinárodných dohôd o vnútrozemskej preprave nebezpečného tovaru po cestách, po železnici a po vnútrozemských vodných cestách, ako sa vymedzujú v článku 2 uvedenej smernice.

               (2)

               Ustanovenia týchto medzinárodných dohôd sa aktualizujú každé dva roky. V dôsledku toho nadobudnú posledné zmenené a doplnené verzie týchto dohôd účinnosť 1. januára 2013 s prechodným obdobím do 30. júna 2013.

               (3)

               Oddiel I.1 prílohy I, oddiel II.1 prílohy II a oddiel III.1 prílohy III k smernici 2008/68/ES by sa preto mali zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť.

               (4)

               Opatrenia stanovené v tejto smernici sú v súlade so stanoviskom Výboru pre prepravu nebezpečného tovaru,

         PRIJALA TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Zmeny a doplnenia smernice 2008/68/ES
   Smernica 2008/68/ES sa mení a dopĺňa takto:

               1.

               V prílohe I sa oddiel I.1 nahrádza takto:
               „I.1.   ADR

               Prílohy A a B k ADR, uplatniteľné s účinnosťou od 1. januára 2013, sa rozumejú tak, že výraz ‚zmluvná strana‘ sa podľa potreby nahradí výrazom ‚členský štát‘.“

               2.

               V prílohe II sa oddiel II.1 nahrádza takto:
               „II.1.   RID

               Príloha k RID, uvedená v prílohe C ku COTIF, s účinnosťou od 1. januára 2013, sa rozumie tak, že výraz ‚zmluvná strana RID‘ sa podľa potreby nahradí výrazom ‚členský štát‘.“

               3.

               V prílohe III sa oddiel III.1 nahrádza takto:
               „III.1.   ADN

               Priložené predpisy k ADN, uplatniteľné s účinnosťou od 1. januára 2013, ako aj článok 3 písm. f) a h), článok 8 ods. 1 a 3 ADN sa rozumejú tak, že výraz ‚zmluvná strana‘ sa podľa potreby nahradí výrazom ‚členský štát‘.“

         Článok 2
   Transpozícia
   1.   Členské štáty najneskôr do 30. júna 2011 uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Komisii bezodkladne oznámia znenie týchto ustanovení.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 3
   Nadobudnutie účinnosti
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 4
   Adresáti
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Bruseli 3. decembra 2012

            Za Komisiu

            predseda

         José Manuel BARROSO

      (1)  Ú. v. EÚ L 260, 30.9.2008, s. 13.


title: Smernica Komisie z 20. júla 1979, ktorou sa prispôsobuje technickému pokroku smernica Rady 71/127/EHS o aproximácii právnych predpisov členských štátov o spätných zrkadlách motorových vozidiel

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31979L0795

Úradný vestník L 239 , 22/09/1979 S. 0001 - 0023 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 10 S. 0057  Grécke špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 8 S. 0198  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 10 S. 0057  Španielske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 10 S. 0167  Portugalské špeciálne vydanie Kapitola 13 Zväzok 10 S. 0167

		Smernica Komisiez 20. júla 1979,ktorou sa prispôsobuje technickému pokroku smernica Rady 71/127/EHS o aproximácii právnych predpisov členských štátov o spätných zrkadlách motorových vozidiel(79/795/EHS)KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva,so zreteľom na smernicu Rady 70/156/EHS zo 6. februára 1970 o aproximácii právnych predpisov členských štátov o typovom schválení motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel [1], ktorá bola naposledy zmenená a doplnená smernicou 78/547/EHS [2], a najmä na jej články 11, 12 a 13,so zreteľom na smernicu Rady 71/127/EHS z 1. marca 1971 o aproximácii právnych predpisov členských štátov o spätných zrkadlách motorových vozidiel [3],keďže na základe získaných skúseností a súčasného stavu rozvoja vedy a techniky je v súčasnosti možné doplniť, sprísniť a viac prispôsobiť príslušné požiadavky súčasným testovacím podmienkam;keďže smernica Rady 71/127/EHS uvádza, že špecifikácie vonkajších spätných zrkadiel nastaviteľných z polohy vodiča, sa majú vypracovať len čo to umožní vývoj techniky;keďže ustanovenia tejto smernice sú v súlade so stanoviskom Výboru na prispôsobenie smerníc odstraňujúcich technické bariéry obchodu v sektore motorových vozidiel technickému pokroku,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Smernica 71/127/EHS sa týmto mení a dopĺňa takto:1. Posledný pododsek článku 3 ods.2 sa mení a dopĺňa nasledovne:"Za nesplnenie požiadaviek zhody so schváleným typom v zmysle prvého pododseku, sa považuje nedodržanie požiadaviek bodu 2 prílohy I."2. Článok 7 sa nahrádza nasledovne:"1. S účinnosťou od 1. februára 1980 nesmie žiadny členský štát z dôvodov týkajúcich sa spätných zrkadiel:a) - so zreteľom na typ motorového vozidla odmietnuť udeliť typové schválenie EHS, vydať dokument uvedený v tretej zarážke článku 10 ods.1 smernice 70/156/EHS, alebo udeliť štátne typové schválenie alebo- zakázať uviesť do prevádzky vozidlá,ak spätné zrkadlá tohto typu vozidla alebo týchto vozidiel vyhovujú ustanoveniam tejto smernice;b) - odmietnuť, vzhľadom typ spätného zrkadla, udeliť typové schválenie EHS komponentu alebo štátne typové schválenie, ak tieto spätné zrkadlá vyhovujú ustanoveniam tejto smernice, alebo- zakázať uviesť na trh spätné zrkadlá vybavené značkou typového schválenia EHS komponentu stanovenou v tejto smernici.2. S účinnosťou od 1. októbra 1981 členský štát:a) - nesmie vydávať dokument uvedený v tretej zarážke článku 10 ods.1 smernice 70/156/EHS pre typ vozidla, ktorého spätné zrkadlá nevyhovujú ustanoveniam tejto smernice,- môže odmietnuť udeliť štátne typové schválenie pre typ vozidla, ktorého spätné zrkadlá nevyhovujú ustanoveniam tejto smernice;b) - nesmie udeliť typové schválenie EHS komponentu pre typ spätného zrkadla, ak toto nevyhovuje ustanoveniam tejto smernice,- môžu odmietnuť udeliť národné typové schválenie komponentu pre typ spätného zrkadla, ak toto nevyhovuje ustanoveniam tejto smernice.3. S účinnosťou od 1. októbra 1984 členské štáty:- môžu zakázať uviesť do prevádzky vozidlá, ktorých spätné zrkadlá nevyhovujú ustanoveniam tejto smernice,- môžu zakázať uviesť na trh spätné zrkadlá, ktoré nie sú vybavené značkou typového schválenia EHS komponentu, ktorá je v súlade s požiadavkami tejto smernice."3. Prílohy I, II a III sú nahradené prílohami I, II, III a IV tejto smernice.Článok 2Členské štáty uvedú do účinnosti opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 1. februára 1980. Ihneď o tom informujú Komisiu.Článok 3Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 20. júla 1979Za KomisiuÉtienne davignončlen Komisie[1] Ú. v. ES L 42, 23.2.1970, s. 1.[2] Ú. v. ES L 168, 26.6.1978, s 39.[3] Ú. v. ES L 68, 22.03.1971, s 1.--------------------------------------------------PRÍLOHA I1. DEFINÍCIE1.1. "Spätné zrkadlo" znamená akékoľvek zariadenie určené na to, aby poskytovalo jasný pohľad smerom dozadu v ploche výhľadu, definovanej v bode 3.4, s výnimkou zložitých optických systémov, ako sú periskopy.1.2. "Vnútorné spätné zrkadlo" znamená zariadenie definované v bode 1.1, ktoré môže byť namontované vo vozidle v priestore pre cestujúcich.1.3. "Vonkajšie spätné zrkadlo" znamená zariadenie definované v bode 1.1, ktoré môže byť namontované na vonkajšom povrchu vozidla.1.4. "Doplnkové spätné zrkadlo" znamená spätné zrkadlo, iné než zariadenie typu definované v bode 1.1, ktoré môže byť namontované vo vnútri alebo zvonku vozidla za predpokladu, že vyhovuje ustanoveniam bodu 2, okrem bodov 2.1.1, 2.2 a 2.3.4.1.5. "Typ spätného zrkadla" znamená zariadenie, ktoré sa významne nelíši v nasledovných hlavných charakteristikách:1.5.1. rozmery a polomer zakrivenia odrazného povrchu spätného zrkadla;1.5.2. konštrukcia, tvar alebo materiály spätných zrkadiel, vrátane spojenia s karosériou.1.6. "Trieda spätných zrkadiel" znamená všetky zariadenia majúce jednu alebo viac spoločných charakteristík alebo funkcií. Vnútorné spätné zrkadlá sú zahrnuté do triedy I. Doplnkové vnútorné spätné zrkadlá sú zahrnuté do triedy Is.Vonkajšie spätné zrkadlá sú zahrnuté do tried II a III.Doplnkové vonkajšie spätné zrkadlá sú zahrnuté do tried IIs a IIIs.1.7. "r" znamená strednú hodnotu polomerov zakrivenia, meraných na odraznom povrchu metódou uvedenou v bode 2 doplnku 1 tejto prílohy.1.8. "Hlavné polomery zakrivenia v jednom bode na odraznom povrchu (ri)" znamenajú hodnoty získané pomocou prístroja definovaného v doplnku 1, merané na oblúku odrazného povrchu prechádzajúceho stredom zrkadla rovnobežne s úsečkou b, definovanou v bode 2.2.2.1, a na oblúku kolmom na túto úsečku.1.9. r=r+ r′1.10. "Stred zrkadla" znamená ťažisko viditeľnej plochy odrazného povrchu.1.11. "Polomer zakrivenia hlavných častí spätného zrkadla" znamená polomer "c" oblúku kružnice, ktorý sa najviac približuje zakrivenému tvaru príslušnej časti.1.12. "Zorné body vodiča" znamenajú dva body vzdialené od seba 65 mm a vertikálne umiestnené 635 mm nad bodom R sedadla vodiča, definovanom v prílohe IV. Priamka spájajúca tieto body je kolmá ku vertikálnej pozdĺžnej strednej rovine vozidla. Stred úsečky spájajúci oba zorné body leží vo vertikálnej pozdĺžnej rovine, ktorá musí prechádzať stredom konštrukčnej polohy sedenia vodiča podľa špecifikácie výrobcu.1.13. "Ambinokulárne videnie" znamená celkovú plochu výhľadu získanú zložením monokulárnych polí výhľadu pravého a ľavého oka (pozri obr. nižšie).+++++ TIFF +++++1.14. "Typ vozidla so zreteľom na spätné zrkadlá" znamená motorové vozidlá, ktoré sú identické pokiaľ ide o nasledovné základné znaky:1.14.1. charakteristické znaky karosérie, ktoré zmenšujú plochu výhľadu;1.14.2. súradnice bodu R;1.14.3. predpísané polohy a typy spätných zrkadiel.1.15. "Vozidlá kategórií M1, M2, M3, N1, N2 a N3" znamenajú kategórie vozidiel, definované v prílohe I smernice 70/156/EHS.2. USTANOVENIA TÝKAJÚCE SA TYPOVÉHO SCHVÁLENIA EHS KOMPONENTU PRE SPÄTNÉ ZRKADLÁ2.1. Všeobecné špecifikácie2.1.1. Všetky spätné zrkadlá musia byť nastaviteľné.2.1.2. Okraj odrazného povrchu musí byť uložený v držiaku, ktorý musí mať na svojom obvode vo všetkých bodoch a vo všetkých smeroch hodnotu polomeru zakrivenia "c" ≥ 2,5 mm. Ak odrazný povrch z držiaka vyčnieva, nesmie byť polomer zakrivenia "c" okraja vyčnievajúcej časti menší než 2,5 mm a odrazný povrch sa musí dať zasunúť do držiaka silou 50 N, pôsobiacou v mieste najväčšieho vyčnievania z držiaka horizontálnym smerom, približne rovnobežne s pozdĺžnou strednou rovinou vozidla.2.1.3. Keď je spätné zrkadlo namontované na rovinnom povrchu, musia mať všetky jeho časti, bez ohľadu na polohu nastavenia zrkadla, vrátane častí, ktoré zostanú spojené s podperou zrkadla po teste vykonanom podľa bodu 2.4.2 a ktorých sa môže pri statickom stave dotknúť guľa s priemerom 165 mm v prípade vnútorných spätných zrkadiel alebo s priemerom 100 mm v prípade vonkajších spätných zrkadiel, polomer zakrivenia "c" minimálne 2,5 mm.2.1.3.1. Okraje upevňovacích dier alebo vybrania, ktorých priemer alebo najdlhšia uhlopriečka je menšia než 12 mm, sú vyňaté z požiadaviek na polomer zakrivenia podľa bodu 2.1.3 za predpokladu, že sú ich hrany otupené.2.1.4. Zariadenie na pripevnenie spätného zrkadla k vozidlu musí byť konštruované tak, aby valec s polomerom 50 mm, ktorého os tvorí os alebo niektorá z osí otáčania, zabezpečujúca vychýlenie spätného zrkadla v smere príslušného nárazu, pretínal aspoň časť povrchu, ku ktorému je zariadenie pripevnené.2.1.5. Časti vonkajších spätných zrkadiel uvedené v bodoch 2.1.2 a 2.1.3 vyrobené z materiálu, ktorého tvrdosť podľa Shore A nepresahuje 60, sú vyňaté z príslušných ustanovení.2.1.6. V prípade tých častí vnútorných spätných zrkadiel, ktoré sú vyrobené z materiálu s tvrdosťou menšou než 50 Shore A a ktoré sú namontované na tuhej podpere, sa požiadavky bodov 2.1.2 a 2.1.3 vzťahujú len na podperu.2.2. Rozmery2.2.1. Vnútorné spätné zrkadlá (trieda I)a = 15 cm ×1 +1000r2.2.2. Vonkajšie spätné zrkadlá (triedy II a III)2.2.2.1. Rozmery odrazného povrchu musia byť také, aby bolo možné do neho vpísať:- obdĺžnik s výškou 4 cm a s dĺžkou základne, ktorá, meraná v centimetroch, má hodnotu "a",- úsečku, ktorá je rovnobežná s výškou obdĺžnika a ktorej dĺžka, vyjadrená v centimetroch, má hodnotu "b".2.2.2.2. Minimálne hodnoty "a" a "b" sú uvedené v nasledovnej tabuľke:Trieda spätného zrkadla | Kategórie vozidiel, pre ktoré sú spätné zrkadlá určené | a | b |II | M2, M3, N2 a N3 | 171 + 1000r | 20 |III | M1 a N1 | 131 + 1000r | 7 |2.3. Odrazný povrch a koeficient odrážavosti2.3.1. Odrazný povrch spätného zrkadla musí byť buď plochý alebo sféricky vypuklý.2.3.2. Rozdiely medzi polomermi zakrivenia2.3.2.1. Rozdiel medzi polomermi ri alebo r’i a rp v ktoromkoľvek referenčnom bode nesmie presiahnuť 0,15 r.2.3.2.2. Rozdiel medzi ktorýmkoľvek z polomerov zakrivenia (rp1, rp2 a rp3) a r nesmie presiahnuť 0,15 r.2.3.2.3. Keď nie je r menšie než 3000 mm, nahradí sa hodnota 0,15 r uvedená v bodoch 2.3.2.1 a 2.3.2.2 hodnotou 0,25 r.2.3.3. Hodnota r nesmie byť menšia než:- 1800 mm v prípade spätných zrkadiel triedy II,- 1200 mm v prípade spätných zrkadiel triedy I a III.2.3.4. Hodnota normálového koeficientu odrážavosti, stanoveného metódou, ktorá je popísaná v doplnku 2 tejto prílohy, nesmie byť menšia než 40 %.Ak má odrazný povrch dve polohy ("denná" a "nočná"), musí "denná" poloha dovoľovať rozoznávanie farieb signálov, ktoré sa používajú v cestnej premávke. Hodnota normálového činiteľa odrážavosti pri "nočnej" polohe nesmie byť menšia než 4 %.2.3.5. Pri normálnom používaní zrkadla si musí odrazný povrch zachovať charakteristiky uvedené v bode 2.3.4 i po dlhšom vystavení nepriaznivým poveternostným podmienkam.2.4. Testy2.4.1. Reakcia spätných zrkadiel na náraz a ohnutie držiaka, upevneného ku konzole alebo k stojanu, sa testuje spôsobom popísaným v bodoch 2.4.2 a 2.4.3.2.4.1.1. Test uvedený v bode 2.4.2 sa nevyžaduje pri vonkajších spätných zrkadlách triedy II a IIs, ktorých žiadna časť nie je menej než 2 m nad zemou nezávisle na polohe nastavenia, ak zaťaženie vozidla zodpovedá maximálne technicky prípustnej hmotnosti.V takých prípadoch výrobca zabezpečí popis, ktorý stanovuje, že spätné zrkadlo musí byť montované tak, aby žiadna jeho časť nebola menej než 2 m nad zemou nezávisle na polohe nastavenia, ak zaťaženie vozidla zodpovedá maximálne technicky prípustnej hmotnosti.Keď táto výhoda zmiernenia využíva, musí byť držadlo nezmazateľne označené symbolom+++++ TIFF +++++a v schvaľovacom osvedčení musí byť táto skutočnosť potvrdená.2.4.2. Test nárazom2.4.2.1. Popis testovacieho zariadenia2.4.2.1.1. Testovacie zariadenie sa skladá z kyvadla, ktoré sa môže kývať okolo dvoch horizontálnych vzájomne kolmých osí, z ktorých jedna je kolmá na rovinu zahŕňajúcu dráhu "spúšťania" kyvadla.Na konci kyvadla je kladivo, tvorené tuhou guľou s priemerom 165 ± 1 mm potiahnutou gumou s hrúbkou 5 mm s tvrdosťou 50 Shore A.Je vybavené zariadením, ktoré dovoľuje stanoviť maximálny uhol, ktorý zaujíma rameno v rovine spúšťania.Na pridržiavanie vzoriek, v súlade s požiadavkami na test nárazom stanovenými v bode 2.4.2.2.6, slúži podpera pevne spojená s podstavcom kyvadla.Na obrázku 1 sú uvedené rozmery testovacieho zariadenia a špecifické konštrukčné údaje.+++++ TIFF +++++Obrázok 12.4.2.1.2. m= md1).2.4.2.2. Popis testu.2.4.2.2.1. Pripevnenie spätného zrkadla k nosnej konštrukcii sa vykoná podľa postupu, ktorý je doporučeným výrobcom zrkadla, prípadne výrobcom vozidla.2.4.2.2.2. Umiestnenie spätného zrkadla pri teste.2.4.2.2.2.1. Spätné zrkadlá sa umiestnia na kyvadlovom zariadení pri teste nárazom tak, aby ich osi, ktoré sú po namontovaní na vozidlo podľa montážneho návodu žiadateľa horizontálne a vertikálne, boli v podobnej polohe.2.4.2.2.2.2. Ak je niektoré spätné zrkadlo vzhľadom na svoju základňu nastaviteľné, má byť testovacia poloha taká, aby natáčacie zariadenie bolo v najnepriaznivejšej polohe v limitoch stanovených žiadateľom.2.4.2.2.2.3. Ak má spätné zrkadlo zariadenie pre nastavenie vzdialenosti od základne, nastaví sa toto zariadenie do polohy, pri ktorej je vzdialenosť medzi držiakom a základňou najkratšia.2.4.2.2.2.4. Ak je odrazný povrch v držiaku pohyblivý, nastaví sa tak, aby jeho horný vrchol, ktorý je najďalej od vozidla, bol v polohe najväčšieho vyčnievania vzhľadom k držiaku.2.4.2.2.3. S výnimkou testu 2, týkajúceho sa vnútorných spätných zrkadiel (pozri bod 2.4.2.2.6.1), keď je kyvadlo vo vertikálnej polohe, má horizontálna rovina a pozdĺžna vertikálna rovina prechádzajúca stredom kladiva prechádzať stredom zrkadla, ako je definované v bode 1.10. Pozdĺžny smer kyvu kyvadla má byť rovnobežný s pozdĺžnou strednou rovinou vozidla.2.4.2.2.4. Keď za podmienok nastavenia, stanovených v bodoch 2.4.2.2.1 a 2.4.2.2.2, obmedzujú časti spätného zrkadla návrat kladiva, musí byť bod nárazu posunutý v smere kolmom na príslušnú os otáčania alebo kyvu.Toto posunutie nesmie byť väčšie než je to bezpodmienečne nutné na vykonanie testu; musí sa obmedziť tak, aby:- buď guľa ohraničujúca kladivo bola aspoň dotyčnicou k valcu, ktorý je definovaný v bode 2.1.4,- alebo, aby bod dotyku kladiva bol vo vzdialenosti aspoň 10 mm od obvodu odrazného povrchu.2.4.2.2.5. Test sa vykoná tak, že kladivo padá z výšky, ktorá zodpovedá vychýleniu kyvadla 60° od vertikály, a narazí na spätné zrkadlo v okamihu, keď kyvadlo dosiahlo vertikálnu polohu.2.4.2.2.6. Spätné zrkadlá sa podrobia nárazu pri týchto rozdielnych podmienkach:2.4.2.2.6.1. Vnútorné spätné zrkadlá:- Test 1 – Bod nárazu je definovaný v bode 2.4.2.2.3. Pri náraze musí kladivo zasiahnuť spätné zrkadlo na strane s odrazným povrchom.- Test 2 – Bod nárazu na okraj držiaka tak, aby náraz bol vedený v uhle 45° k rovine odrazného povrchu zrkadla a bol umiestnený v horizontálnej rovine prechádzajúcej stredom zrkadla. Náraz musí smerovať na stranu s odrazným povrchom.2.4.2.2.6.2. Vonkajšie spätné zrkadlá:- Test 1 – Bod nárazu je definovaný v bode 2.4.2.2.3 alebo 2.4.2.2.4. Pri náraze musí kladivo zasiahnuť spätné zrkadlo na strane s odrazným povrchom.- Test 2 – Bod nárazu je definovaný v bode 2.4.2.2.3 alebo 2.4.2.2.4. Pri náraze musí kladivo zasiahnuť spätné zrkadlo na protiľahlej strane k odraznému povrchu.2.4.3. Ohybový test držiaka pripevneného ku konzole2.4.3.1. Popis testuDržiak sa horizontálne umiestni do zariadenia tak, aby nastavovacie časti súpravy mohli byť spoľahlivo pripnuté. V smere najväčšieho rozmeru držiaka sa znehybní okraj držiaka, najbližší k bodu pripevnenia na nastavovacej časti, pevnou zarážkou šírky 15 mm prekrývajúcou celú šírku držiaka.Na druhý koniec držiaka sa umiestni rovnaká zarážka, tak, aby naň mohlo pôsobiť testovacie zaťaženie (obrázok 2).Okraj držiaka protiľahlý okraju, na ktorý sa pôsobí silou, sa môže upnúť namiesto jednoduchého znehybnenia, ako to ukazuje obrázok 2.Príklad zariadenia na ohybový test držiakov spätných zrkadiel+++++ TIFF +++++2.4.3.2. Testovacie zaťaženie je 25 kg a udržiava sa počas jednej minúty.2.5. Výsledky testov2.5.1. Pri testoch, popísaných v bode 2.4.2, musí kyvadlo po náraze pokračovať v kyve tak, aby priemet polohy ramena kyvadla na rovinu spúšťania tvoril s vertikálou uhol aspoň 20°.Presnosť merania uhlu musí byť v rozmedzí ± 1°.Táto požiadavka neplatí pre spätné zrkadlá prilepené na predné okno, pre ktoré po teste platí požiadavka stanovená v bode 2.5.2.2.5.2. Ak sa pri testoch spätných zrkadiel prilepených na čelné sklo, popisovaných v bode 2.4.2, ulomí upevňovacia časť spätného zrkadla, zostávajúca časť nesmie prečnievať zo spodnej časti o viac než 1 cm, pričom časť, ktorá zostane po teste musí vyhovovať podmienkam stanoveným v bode 2.1.3.2.5.3. Pri testoch popisovaných v bodoch 2.4.2 a 2.4.3 sa zrkadlo nesmie rozbiť. Rozbitie zrkadla je však prípustné, ak je splnená niektorá z nasledovných podmienok:2.5.3.1. Úlomky skla naďalej priliehajú k zadnej časti držiaka alebo k povrchu pevne spojenému s držiakom; je prípustné čiastočné oddelenie skla, ak jeho rozmer na oboch stranách praskliny nie je väčší než 2,5 mm. Je prípustné, aby sa v mieste nárazu od povrchu skla oddelili drobné črepiny;2.5.3.2. Zrkadlo je vyrobené z bezpečnostného skla.2.6. Podmienky typového schválenia EHS komponentu a označovanie2.6.1. Žiadosť o typové schválenie EHS komponentu2.6.1.1. Žiadosť o typové schválenie EHS komponentu pre typ spätného zrkadla podáva držiteľ obchodnej značky alebo názvu, alebo ním riadne poverený zástupca.2.6.1.2. Pre každý typ spätného zrkadla má byť k žiadosti pripojené:2.6.1.2.1. technický popis, ktorý určuje najmä typ(-y) vozidla, pre ktoré je spätné zrkadlo určené;2.6.1.2.2. dostatočne podrobné výkresy na identifikáciu spätného zrkadla spolu s návodom na montáž; výkresy musia znázorňovať navrhované umiestnenie čísla EHS typového schválenia komponentu;2.6.1.2.3. štyri vzorky spätného zrkadla: tri pre testy a jedna zostáva v laboratóriu pre akúkoľvek ďalšiu skúšku, ktorá môže byť potrebná pre neskoršie overenie. Testovacie laboratórium môže požadovať ďalšie vzorky.2.6.2. Značka typového schválenia EHS komponentu2.6.2.1. Značku typového schválenia EHS komponentu tvorí obdĺžnik obklopujúci malé písmeno "e" nasledované rozlišovacím písmenom(-ami) alebo číslom členského štátu, ktorý udelil typové schválenie komponentu:1  pre Nemecko,2  pre Francúzsko,3  pre Taliansko,4  pre Holandsko,6  pre Belgicko,11  pre Spojené kráľovstvo,13  pre Luxembursko,18  pre Dánsko,IRL  pre Írsko.V blízkosti obdĺžnika musí mať tiež číslo typového schválenia EHS komponentu.Toto číslo sa skladá z čísla typového schválenia komponentu uvedeného na osvedčení vyhotovenom pre typ (pozri príloha II), pred ktorým sú uvedené dve čísla, ktoré ukazujú poradové číslo poslednej úpravy smernice Rady 71/127/EHS, podľa ktorej bolo typové schválenie komponentu udelené. Poradové číslo úpravy a číslo typového schválenia komponentu uvedené na osvedčení má byť oddelené hviezdičkou. V tejto smernici je poradové číslo 01.2.6.2.2. Uvedená značka typového schválenia (symbol a číslo) má byť nezmazateľne vyznačená na základnej časti spätného zrkadla tak, aby bola zreteľne viditeľná i po namontovaní spätného zrkadla na vozidlo.Príklady značky EHS typového schválenia komponentu [1]+++++ TIFF +++++Výrobok vybavený vyššie uvedenou značkou typového schválenia EHS komponentu je zrkadlo triedy I (vnútorné spätné zrkadlo), ktoré bolo typovo schválené v Nemecku (e1) pod číslom 01*1471.+++++ TIFF +++++Výrobok vybavený vyššie uvedenou značkou EHS typového schválenia komponentu je zrkadlo triedy IIs (doplnkové vonkajšie spätné zrkadlo), ktoré bolo typovo schválené vo Francúzsku (e2) pod číslom 01*387.3. POŽIADAVKY TÝKAJÚCE SA MONTÁŽE NA VOZIDLO3.1. Všeobecne3.1.1. Spätné zrkadlá musia byť montované tak, aby zrkadlo podstatne nemenilo meranú plochu výhľadu, alebo aby sa netriaslo tak, že by mohlo skresľovať vodičovi povahu prijímaného obrazu.3.1.1.1. Podmienky stanovené v bode 3.1.1 musia byť zachované pri pohybe vozidla rýchlosťou do 80 % jeho maximálnej konštrukčnej rýchlosti, nepresahujúcej však 150 km/h.3.1.2. Na vozidlá kategórií M2, M3, N2 a N3 musia byť montované vonkajšie spätné zrkadlá triedy II a na vozidlá kategórií M1 a N1 musia byť montované zrkadlá triedy II alebo triedy III.3.2. Počet a umiestnenie3.2.1. Spätné zrkadlá musia byť umiestnené tak, aby vodič, ktorý sedí na sedadle v normálnej jazdnej polohe, mal jasný výhľad na cestu za vozidlom.3.2.2. Všetky vozidlá kategórií M1 a N1 musia mať namontované vnútorné ako aj vonkajšie spätné zrkadlo. Vonkajšie spätné zrkadlo musí byť montované na ľavú stranu vozidla v členských štátoch s pravostrannou premávkou a na pravú stranu v členských štátoch s ľavostrannou premávkou.3.2.2.1. Ak vnútorné spätné zrkadlo nespĺňa požiadavky predpísané v bode 3.4.2, musí byť na vozidle namontované doplnkové spätné zrkadlo. Toto zrkadlo musí byť montované na pravú stranu vozidla v členských štátoch s pravostrannou premávkou a na ľavú stranu v členských štátoch s ľavostrannou premávkou.3.2.2.2. Ak vnútorné spätné zrkadlo neumožňuje výhľad dozadu, nepožaduje sa.3.2.3. Všetky vozidlá kategórií M2, M3, N2 a N3 musia mať namontované dve vonkajšie spätné zrkadlá, na každej strane vozidla jedno.3.2.4. Vonkajšie spätné zrkadlá musia byť viditeľné bočnými oknami alebo časťou predného okna, ktorá je stieraná stieračom. Toto ustanovenie neplatí pre vonkajšie spätné zrkadlá namontované na pravej strane vozidiel kategórií M2 a M3 v členských štátoch s pravostrannou premávkou a na ľavej strane vozidiel rovnakých kategórií v členských štátoch s ľavostrannou premávkou.3.2.5. V prípade akéhokoľvek vozidla v prevedení podvozok/kabína, u ktorého sa meria plocha výhľadu, majú byť výrobcom uvedené najväčšie a najmenšie šírky karosérie a v prípade potreby simulované maketou čelného panelu. Všetky konfigurácie vozidla a spätných zrkadiel prichádzajúce pri testoch do úvahy, majú byť uvedené v osvedčení o typovom schválení vozidla.3.2.6. Zrkadlá, ktoré sa skladajú z dvoch zrkadlových plôch alebo "dvojité" zrkadlá nie sú prípustné, ak s cieľom splnenia požiadavky na plochu výhľadu sú nevyhnutné obe zrkadlové plochy zrkadla. Akceptovateľné sú však vtedy, ak hlavná zrkadlová plocha spĺňa všetky požiadavky pre výhľad zrkadlami triedy II alebo III. Pomocná zrkadlová plocha sa uvažuje pri stanovení výšky zrkadla nad vozovkou a pri posudzovaní vonkajších výčnelkov podľa bodu 3.2.10. Puzdro pomocnej zrkadlovej plochy musí tiež vyhovovať požiadavkám podľa bodu 2.1.2.3.2.7. Predpísané vonkajšie spätné zrkadlo na strane vodiča musí byť umiestnené tak, aby uhol medzi vertikálnou pozdĺžnou strednou rovinou vozidla a vertikálnou rovinou prechádzajúcou stredom spätného zrkadla a stredom priamky dlhej 65 mm, spájajúcej oba zorné body vodiča, nebol väčší než 55°.3.2.8. Spätné zrkadlá nesmú prečnievať cez vonkajší obrys karosérie vozidla podstatne viac, než je nevyhnutné na splnenie požiadaviek týkajúcich sa plochy výhľadu, stanovených v bode 3.4.3.2.9. Ak spodný okraj vonkajšieho spätného zrkadla je vzdialený menej než 2 m od zeme pri zaťažení vozidla, nesmie toto spätné zrkadlo vyčnievať viac než 0,2 m cez celkovú šírku vozidla, meranú bez vonkajších zrkadiel.3.2.10. Za podmienok stanovených v bodoch 3.2.8 a 3.2.9 môžu spätné zrkadlá presahovať cez maximálne prípustnú šírku vozidla.3.3. Nastavenie3.3.1. Vnútorné spätné zrkadlo si musí vedieť vodič nastaviť zo svojej jazdnej polohy.3.3.2. Vonkajšie spätné zrkadlo umiestnené na strane vodiča musí byť nastaviteľné zvnútra vozidla pri zavretých dverách, hoci okno môže byť otvorené. Poloha zrkadla sa však môže zablokovať zvonku.3.3.3. Požiadavky bodu 3.3.2 neplatia pre vonkajšie spätné zrkadlá, ktoré po vysunutí zo sklopenej polohy môžu byť bez nastavenia vrátené do pôvodnej polohy.3.4. Plocha výhľadu3.4.1. VšeobecneNižšie definovaná plocha výhľadu sa musí stanoviť použitím ambinokulárneho videnia, pričom sú oči v "zorných bodoch vodiča", ktoré sú definované v bode 1.12 vyššie. Plocha výhľadu sa stanoví na vozidle v pohotovostnom stave, ako to definuje bod 2.6 prílohy I k smernici 70/156/EHS a ktoré prepravuje navyše jedného cestujúceho na prednom sedadle, pričom je jeho hmotnosť 75 kg ± 1 %. Plocha výhľadu sa stanoví cez okná, ktorých súčiniteľ prechodu svetla, meraný kolmo na povrch je najmenej 70 %.3.4.2. Vnútorné spätné zrkadloPlocha výhľadu musí byť taká, aby vodič videl aspoň 20 m širokú horizontálnu časť vozovky so stredom na vertikálnej pozdĺžnej strednej rovine vozidla a siahajúcu od 60 m za zornými bodmi vodiča (obrázok 3) k obzoru.3.4.2.1. Zmenšenie plochy výhľadu, spôsobené hlavovými opierkami a takými zariadeniami, ako sú slnečné clony, stierač zadného okna a prvky vyhrievania zadného okna je prípustné za predpokladu, že zmenšenie predpísanej plochy výhľadu, v priemete do vertikálnej roviny kolmej k pozdĺžnej strednej rovine vozidla, nie je väčšie než 15 %.3.4.3. Ľavé vonkajšie spätné zrkadlá na vozidlách, ktoré jazdia po pravej strane vozovky a pravé vonkajšie zrkadlá na vozidlách, ktoré jazdia po ľavej strane vozovky3.4.3.1. Plocha výhľadu musí byť taká, aby vodič videl aspoň 2,5 m širokú rovnú horizontálnu časť vozovky, ohraničenú vpravo (ak ide o vozidlá jazdiace vpravo) alebo vľavo (ak ide o vozidlá jazdiace vľavo) rovinou rovnobežnou so strednou pozdĺžnou vertikálnou rovinou vozidla prechádzajúcou navzdialenejším ľavým (ak ide o vozidlá jazdiace vpravo) alebo pravým bodom vozidla (ak ide o vozidlá jazdiace vľavo) a siahajúcu od 10 m za zornými bodmi vodiča až k obzoru (obrázok 4).3.4.4. Pravé vonkajšie spätné zrkadlá na vozidlách, ktoré jazdia vpravo a ľavé vonkajšie spätné zrkadlá na vozidlách, ktoré jazdia vľavo.3.4.4.1. Plocha výhľadu musí byť taká, aby vodič videl aspoň 3,5 m širokú rovnú horizontálnu časť vozovky, ohraničenú na ľavej strane (ak ide o vozidlá jazdiace vpravo) alebo na pravej strane (ak ide o vozidlá jazdiace vľavo) rovinou rovnobežnou so strednou pozdĺžnou vertikálnou rovinou vozidla a prechádzajúcou najvzdialenejším pravým (ak ide o vozidlá jazdiace vpravo) alebo ľavým bodom vozidla (ak ide o vozidlá jazdiace vľavo) a siahajúcu od 30 m za zornými bodmi vodiča až k obzoru.3.4.4.2. Navyše vozovka musí byť viditeľná vodičom v šírke 0,75 m od bodu vzdialeného 4 m smerom dozadu od vertikálnej roviny, ktorá prechádza zornými bodmi vodiča (pozri obrázok 4).3.4.5. PrekážkyPri stanovení plochy výhľadu, špecifikovanej vyššie, sa neuvažuje s prekážkami spôsobenými dvernými kľučkami, obrysovými svetlami, smerovými svetlami, zakončením zadných nárazníkov a ďalšími podobnými prekážkami karosérie.3.4.6. Postup testuPlocha výhľadu sa stanoví tak, že sa v zorných bodoch umiestnia výkonné svetelné zdroje a skúša sa svetlo odrážané na kontrolnú vertikálnu premietaciu plochu. Môžu sa použiť aj iné rovnocenné metódy.+++++ TIFF +++++[1] Čísla na obrázku sú len orientačné.--------------------------------------------------PRÍLOHA IIVZOR OSVEDČENIA O TYPOVOM SCHVÁLENÍ EHS KOMPONENTU+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------PRÍLOHA IIIPRÍLOHA K OSVEDČENIU O TYPOVOM SCHVÁLENÍ EHS PRE VOZIDLO SO ZRETEĽOM NA MONTÁŽ SPÄTNÝCH ZRKADIEL(Články 4 ods. 2 a 10 smernice Rady 70/156/EHS zo 6. februára 1970 o aproximácii právnych predpisov členských štátov o typovom schválení motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel)+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------PRÍLOHA IVPOSTUP URČENIA BODU H A OVERENIE VZÁJOMNEJ POLOHY BODOV R A HPlatia príslušné časti prílohy III k smernici 77/649/EHS.--------------------------------------------------