title: Smernica Komisie 2006/119/ES z  27. novembra 2006 , ktorou sa na účely prispôsobenia technickému pokroku mení a dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/56/ES o vykurovacích systémoch pre motorové vozidlá a ich prípojné vozidlá   (Text s významom pre EHP)

text:
               28.11.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 330/12

         SMERNICA KOMISIE 2006/119/ES
   z 27. novembra 2006,
   ktorou sa na účely prispôsobenia technickému pokroku mení a dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/56/ES o vykurovacích systémoch pre motorové vozidlá a ich prípojné vozidlá
   (Text s významom pre EHP)
   KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,
   so zreteľom na smernicu Rady č. 70/156/EHS zo 6. februára 1970 o aproximácii právnych predpisov členských štátov o typovom schválení motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel (1), a najmä na jej článok 13 ods. 2,
   keďže:

               (1)

               Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/56/ES (2) je jednou zo samostatných smerníc týkajúcich sa postupu typového schvaľovania zavedeného na základe smernice 70/156/EHS. Smernicou 2001/56/ES sa stanovujú požiadavky na typové schvaľovanie vozidiel vybavených spaľovacími vykurovacími zariadeniami a spaľovacích vykurovacích zariadení ako komponentov.

               (2)

               Predpis EHK Organizácie Spojených národov č. 122 o schválení vozidiel kategórií M, N a O so zreteľom na ich vykurovacie systémy nadobudol účinnosť 18. januára 2006. Keďže tento predpis je uplatniteľný v Spoločenstve, je potrebné zabezpečiť ekvivalenciu medzi požiadavkami uvedenými v smernici 2001/56/ES a požiadavkami ustanovenými v predpise EHK Organizácie Spojených národov č. 122. Preto sa osobitné požiadavky uvedené v prílohe 9 k predpisu EHK Organizácie Spojených národov č. 122 o vykurovacích systémoch vozidiel prevážajúcich nebezpečný náklad uvedú v smernici 2001/56/ES.

               (3)

               Smernicu 2001/56/ES je preto potrebné zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť.

               (4)

               Opatrenia stanovené v tejto smernici sú v súlade so stanoviskom Výboru pre prispôsobenie technickému pokroku ustanoveného podľa článku 13 smernice 70/156/EHS,

         PRIJALA TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Zmeny a doplnenia smernice 2001/56/ES
   Smernica 2001/56/ES sa mení a dopĺňa v súlade s textom uvedeným v prílohe k tejto smernici.
   Článok 2
   Prechodné ustanovenia
   1.   Pokiaľ ide o typ vozidla vybaveného vykurovacím systémom na LPG, ktorý spĺňa požiadavky stanovené v smernici 2001/56/ES zmenenej a doplnenej touto smernicou, členské štáty s účinnosťou od 1. októbra 2007 nesmú z dôvodov týkajúcich sa vykurovacieho systému prijať niektoré z uvedených opatrení:

               a)

               odmietnuť udeliť typové schválenie ES alebo národné typové schválenie;

               b)

               zakázať registráciu, predaj alebo uvedenie do prevádzky vozidla uvedeného typu.

         2.   Pokiaľ ide o typ spaľovacieho vykurovacieho zariadenia na LPG ako komponentu, ktorý spĺňa požiadavky stanovené v smernici 2001/56/ES zmenenej a doplnenej touto smernicou, členské štáty s účinnosťou od 1. októbra 2007 nesmú prijať žiadne z týchto opatrení:

               a)

               odmietnuť udeliť typové schválenie ES alebo národné typové schválenie;

               b)

               zakázať predaj alebo uvedenie do prevádzky komponentu uvedeného typu.

         3.   Pokiaľ ide o typ vozidla vybaveného vykurovacím systémom na LPG alebo typ spaľovacieho vykurovacieho zariadenia na LPG ako komponentu, ktorý nespĺňa požiadavky stanovené v smernici 2001/56/ES zmenenej a doplnenej touto smernicou, členské štáty s účinnosťou od 1. apríla 2008 musia odmietnuť udeliť typové schválenie ES a môžu odmietnuť udeliť národné typové schválenie.
   Článok 3
   Transpozícia
   1.   Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a administratívne ustanovenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 30. septembra 2007. Bezodkladne oznámia Komisii znenie týchto ustanovení a tabuľku zhody medzi týmito ustanoveniami a touto smernicou.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 4
   Nadobudnutie účinnosti
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 5
   Určenie
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Bruseli 27. novembra 2006

            Za Komisiu

         Günter VERHEUGEN

            podpredseda

      (1)  Ú. v. ES L 42, 23.2.1970, s. 1. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2006/40/ES (Ú. v. EÚ L 161, 14.6.2006, s. 12).

      (2)  Ú. v. ES L 292, 9.11.2001, s. 21. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Komisie 2004/78/ES (Ú. v. EÚ L 231, 30.6.2004, s. 69).

      PRÍLOHA
      Smernica 2001/56/ES sa mení a dopĺňa takto:

                  1.

                  Na koniec zoznamu príloh sa vkladá tento riadok:

                              „Príloha IX

                           Ďalšie ustanovenia uplatniteľné na určité vozidlá definované v smernici 94/55/ES“.

                  2.

                  Príloha VIII sa mení a dopĺňa takto:

                              a)

                              Názov časti 1 sa nahrádza takto:„1.   VYKUROVACIE SYSTÉMY NA LPG PRE MOTOROVÉ VOZIDLÁ POUŽÍVANÉ PRI JAZDE NA CESTÁCH“.

                              b)

                              Bod 1.1.6.2 sa nahrádza takto:

                                          „1.1.6.2.

                                          nemôže dôjsť k nekontrolovanému úniku v dôsledku náhodného rozpojenia. Je potrebné zabezpečiť zastavenie prúdu LPG inštaláciou zariadenia priamo za regulátorom alebo v regulátore namontovanom vo fľaši alebo nádrži, alebo ak je regulátor namontovaný mimo valca alebo nádrže, zariadenie sa musí nainštalovať priamo pred hadicou alebo rúrkou z fľaše alebo nádrže a v regulátore alebo za regulátorom musí byť nainštalované prídavné zariadenie“.

                              c)

                              Názov časti 2 sa nahrádza takto:„2.   VYKUROVACIE SYSTÉMY NA LPG PRE MOTOROVÉ VOZIDLÁ A ICH PRÍPOJNÉ VOZIDLÁ POUŽÍVANÉ LEN V STAVE KĽUDU“.

                  3.

                  Pridáva sa táto príloha IX:

                     „PRÍLOHA IX
                     ĎALŠIE USTANOVENIA UPLATNITEĽNÉ NA URČITÉ VOZIDLÁ PODĽA DEFINÍCIE V SMERNICI 94/55/ES (1)

                     1.   ROZSAH PÔSOBNOSTI
                     Táto príloha sa týka vozidiel, na ktoré sa uplatňujú osobitné požiadavky na spaľovacie vykurovacie zariadenia a ich inštaláciu uvedené v smernici 94/55/ES.
                     2.   VYMEDZENIE POJMOV
                     Na účely tejto prílohy sa uplatňujú definície typov vozidiel EX/II, EX/III, AT, FL a OX uvedené v kapitole 9.1 prílohy B k smernici 94/55/ES.
                     3.   TECHNICKÉ USTANOVENIA
                     3.1.   Všeobecné (vozidlá typov EX/II, EX/III, AT, FL a OX)
                     3.1.1.   Spaľovacie vykurovacie zariadenia a odvod ich spalín sú riešené, umiestnené, chránené a prikryté tak, aby sa predišlo každému neprijateľnému riziku prehriatia alebo vznietenia nákladu. Táto požiadavka sa považuje za splnenú, ak sú palivová nádrž a výfukový systém zariadenia v súlade s ustanoveniami uvedenými v bodoch 3.1.1.1 a 3.1.1.2. Súlad s týmito ustanoveniami sa overí na hotovom vozidle.
                     3.1.1.1.   Všetky palivové nádrže na zásobovanie tohto zariadenia spĺňajú tieto požiadavky:

                                 a)

                                 v prípade netesnosti palivo odtečie na zem bez kontaktu s horúcimi časťami vozidla alebo nákladu;

                                 b)

                                 palivové nádrže s obsahom benzínu sú vybavené účinným protipožiarnym zariadením pri otvore nádrže alebo uzáverom, ktorý umožňuje hermetické uzavretie otvoru.

                           3.1.1.2.   Výfukový systém a výfuky sú vedené alebo chránené tak, aby pre náklad nevznikalo nijaké nebezpečenstvo v dôsledku jeho prehriatia alebo vznietenia. Časti výfukového systému umiestnené priamo pod palivovou nádržou (diesel) sú v ochrannej vzdialenosti minimálne 100 mm alebo sú chránené tepelnou izolačnou vrstvou.
                     3.1.2.   Vykurovací systém sa zapína ručne. Programovacie zariadenia sú zakázané.
                     3.2.   Vozidlá typu EX/II a EX/III
                     Vykurovacie systémy využívajúce plynné palivá nie sú povolené.
                     3.3.   Vozidlá typu FL
                     3.3.1.   Vykurovacie zariadenia sa vypínajú aspoň týmito spôsobmi:

                                 a)

                                 zámerným ručným vypnutím z kabíny vodiča;

                                 b)

                                 vypnutím motora vozidla; v tomto prípade zariadenie na kúrenie ručne znovu zapne vodič;

                                 c)

                                 zapnutím palivového čerpadla motorového vozidla na prevážanie nebezpečného materiálu.

                           3.3.2.   Jazda bez motora je povolená až po vypnutí vykurovacieho zariadenia. Pri spôsoboch uvedených v bode 3.3.1 písm. b) a c) sa po cykle dobehu motora, netrvajúcom dlhšie ako 40 sekúnd, vhodnými opatreniami preruší prívod spaľovacieho vzduchu. Používajú sa iba vykurovacie zariadenia, pri ktorých sa preukázalo, že výmenník tepla je za normálneho používania odolný voči zníženému 40-sekundovému cyklu dobehu motora.

                     (1)  Ú. v. ES L 319, 21.12.1994, s. 7.“"


title: Smernica Rady z 18. júla 1989 o aproximácií právnych predpisov členských štátov, ktoré sa týkajú hĺbky dezénu jazdnej plochy pneumatík určitých kategórií motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31989L0459

Úradný vestník L 226 , 03/08/1989 S. 0004 - 0004 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 7 Zväzok 3 S. 0181  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 7 Zväzok 3 S. 0181

		Smernica Radyz 18. júla 1989o aproximácií právnych predpisov členských štátov, ktoré sa týkajú hĺbky dezénu jazdnej plochy pneumatík určitých kategórií motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel(89/459/EHS)RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä na jej článok 75,so zreteľom na návrh Komisie [1],so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [2],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],keďže Rada a zástupcovia vlád členských štátov, na stretnutí Rady 19. decembra 1984, prijali rezolúciu o bezpečnosti na cestách [4], v ktorej vyzývajú Komisiu, aby v tejto veci predložila Rade príslušné návrhy;keďže predpisy o minimálnej hĺbke dezénu jazdnej plochy pneumatík, napriek tomu, že je to osobitný problém, sú jedným z cieľov práce stanovených pre rok 1986, ktorý bol v spoločenstve rokom bezpečnosti na cestách;keďže Európsky parlament prijal 18. februára 1986 rezolúciu o programe Komisie pre rok bezpečnosti na cestách 1986 [5], v ktorom bolo tiež zahrnuté ustanovenie o hĺbke dezénu jazdnej plochy pneumatík ako jedno z ustanovení Komisie, ktoré sa má prijať čo najskôr;keďže ustanovenia tohoto druhu musia zabezpečiť vyšší stupeň bezpečnosti;keďže vnútroštátne požiadavky na minimálnu hĺbku dezénu jazdnej plochy pneumatík sú v každom členskom štáte rozdielne a keďže tieto rozdiely spôsobujú problémy pri dodržiavaní právnych predpisov motoristami, ktorí používajú svoje vozidlo na územiach rôznych členských štátov;keďže zosúladenie týchto požiadaviek uľahčí voľný pohyb vozidiel a jednotlivé cestovanie medzi členskými štátmi a pomôže k odstráneniu prekážok obchodu a narušovania hospodárskej súťaže,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Členské štáty vykonajú všetky nevyhnutné kroky, aby pneumatiky pre vozidla kategórií M1, N1, 01 a 02 stanovené v prílohe I k smernici Rady 70/156/EHS zo 6. februára 1970 o aproximácií právnych predpisov členských štátov, ktoré sa týkajú typového schválenia motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel [6], naposledy zmenenej a doplnenej smernicou 87/403/EHS [7], mali po dobu svojej prevádzkovej životnosti na cestách hĺbku hlavných drážok povrchu dezénu jazdnej plochy pneumatiky najmenej 1,6 mm."Hlavné drážky" sú široké drážky v stredovej časti povrchu dezénu, ktorý pokrýva približne tri štvrtiny šírky povrchu dezénu jazdnej plochy pneumatiky.Článok 2Po porade s Komisiou môžu členské štáty vylúčiť z oblasti tejto smernice vozidlá alebo prijať zvláštne ustanovenia pre vozidlá vyhlásené za vozidlá, ktoré sú predmetom historického záujmu a ktoré boli pôvodne vybavené pneumatikami, ktoré mali, keď boli nové, hĺbku drážok dezénu menšiu ako 1,6 mm a za predpokladu, že sú vybavené takýmito pneumatikami, používajú sa len za výnimočných podmienok a takmer nikdy sa nepoužívajú na verejných pozemných komunikáciách.Článok 3Po porade s Komisiou členské štáty príjmu a uverejnia do 1. júna 1991 zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 1. januára 1992. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.Článok 4Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 18. júla 1989Za RadupredsedaR. Dumas[1] Ú. v. ES C 279, 17.10.1987, s. 5.[2] Ú. v. ES C 47, 27.2.1989, s. 185.[3] Ú. v. ES C 80, 28.3.1988, s. 22.[4] Ú. v. ES C 341, 21.12.1984, s. 1.[5] Ú. v. ES C 68, 24.3.1986, s. 35.[6] Ú. v. ES L 42, 23.2.1970, s. 1.[7] Ú. v. ES L 220, 8.8.1987, s. 44.--------------------------------------------------


title: Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2010/30/EÚ z  19. mája 2010 o udávaní spotreby energie a iných zdrojov energeticky významnými výrobkami na štítkoch a štandardných informáciách o výrobkoch  (Text s významom pre EHP )

text:
               18.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 153/1

         SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2010/30/EÚ
   z 19. mája 2010
   o udávaní spotreby energie a iných zdrojov energeticky významnými výrobkami na štítkoch a štandardných informáciách o výrobkoch
   (prepracované znenie)
   (Text s významom pre EHP)
   EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 194 ods. 2,
   so zreteľom na návrh Európskej komisie,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
   po porade s Výborom regiónov,
   konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (2),
   keďže:

               (1)

               Smernica Rady 92/75/EHS z 22. septembra 1992 o udávaní spotreby energie a iných zdrojov domácimi spotrebičmi (3) na štítkoch a štandardných informáciách o výrobkoch bola podstatným spôsobom zmenená a doplnená (4). Pri príležitosti ďalších zmien a doplnení je z dôvodu prehľadnosti vhodné túto smernicu prepracovať.

               (2)

               Rozsah pôsobnosti smernice 92/75/EHS sa obmedzuje na domáce spotrebiče. V oznámení Komisie zo 16. júla 2008 o akčnom pláne pre trvalo udržateľnú spotrebu a výrobu a trvalo udržateľnú priemyselnú politiku sa potvrdilo, že rozšírenie rozsahu pôsobnosti smernice 92/75/EHS na energeticky významné výrobky, ktoré majú značný priamy alebo nepriamy vplyv na spotrebu energie počas používania, by mohlo posilniť potenciálne synergie platných legislatívnych opatrení, a najmä smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/125/ES z 21. októbra 2009 o vytvorení rámca na stanovenie požiadaviek na ekodizajn energeticky významných výrobkov (5). Táto smernica by nemala mať vplyv na uplatňovanie smernice 2009/125/ES. Spoločne s uvedenou smernicou a inými nástrojmi Únie je táto smernica súčasťou širšieho právneho rámca a v rámci holistického prístupu zabezpečuje ďalšie úspory energie a environmentálne prínosy.

               (3)

               V záveroch predsedníctva zo zasadnutia Európskej rady, ktoré sa konalo 8. a 9. marca 2007, sa zdôraznila potreba zvýšenia energetickej účinnosti v Únii, aby sa dosiahol cieľ znížiť spotrebu energie v Únii do roku 2020 o 20 %, stanovili sa ciele pre rozvoj energie z obnoviteľných zdrojov a zníženie emisií skleníkových plynov v celej EÚ a vyzvalo sa na precízne a rýchle opatrenia v kľúčových oblastiach stanovených v oznámení Komisie z 19. októbra 2006 s názvom Akčný plán pre energetickú účinnosť: využitie potenciálu. V tomto akčnom pláne sa vyzdvihli obrovské možnosti úspory energie v sektore výrobkov.

               (4)

               Možnosťou spotrebiteľov fundovane si vybrať sa zlepšuje účinnosť energeticky významných výrobkov, čo prospieva celému hospodárstvu EÚ.

               (5)

               Zabezpečenie presných, odborných a porovnateľných informácií o špecifickej energetickej spotrebe energeticky významných výrobkov by malo ovplyvniť koncového užívateľa, aby pri výbere uprednostňoval také výrobky, ktoré spotrebujú menej energie alebo nepriamo prispievajú k nižšej spotrebe energie a iných podstatných zdrojov počas používania. Takto sú výrobcovia pobádaní, aby uskutočnili opatrenia na znižovanie spotreby energie a iných podstatných zdrojov pri výrobkoch, ktoré vyrábajú. To by takisto malo nepriamo podnecovať účinné využitie týchto výrobkov v záujme prispenia k cieľu zvýšenia energetickej účinnosti v EÚ o 20 %. Pri nedostatku týchto informácií pôsobenie len samotných trhových mechanizmov zlyhá pri presadzovaní racionálneho využitia energie a iných podstatných zdrojov pri týchto výrobkoch.

               (6)

               Treba pripomenúť, že existujú právne predpisy Únie a členských štátov, ktoré dávajú spotrebiteľom v súvislosti s kupovanými výrobkami určité práva vrátane práva na odškodnenie alebo výmenu výrobku.

               (7)

               Komisia by mala vypracovať priorizovaný zoznam energeticky významných výrobkov, na ktoré by sa mohol vzťahovať delegovaný akt podľa tejto smernice. Takýto zoznam by mohol byť súčasťou pracovného plánu uvedeného v smernici 2009/125/ES.

               (8)

               Informácie zohrávajú kľúčovú rolu pri pôsobení trhového mechanizmu, a preto je potrebné zaviesť jednotné označovanie pre všetky výrobky toho istého typu, aby sa potenciálnym kupujúcim poskytli doplňujúce štandardizované informácie o nákladoch spojených s prevádzkou týchto výrobkov súvisiacich so spotrebou energie a iných podstatných zdrojov a aby sa prijali opatrenia na zabezpečenie týchto informácií aj pre potenciálnych koncových užívateľov, ktorí nevidia výrobok vystavený, a teda nemajú možnosť vidieť štítok. S cieľom pôsobiť účinne a úspešne by mal byť štítok ľahko rozoznateľný pre koncových užívateľov, jednoduchý a výstižný. Na tieto účely by základom informovania koncových užívateľov o energetickej účinnosti výrobkov mala zostať existujúca štruktúra štítku. Energetická spotreba a ďalšie informácie týkajúce sa výrobkov sa musia merať v súlade s harmonizovanými normami a metódami.

               (9)

               Pri posúdení vplyvu, ktoré sprevádzalo návrh tejto smernice, Komisia poukázala na to, že systém energetických štítkov sa využil ako model v rôznych krajinách sveta.

               (10)

               Členské štáty by mali pravidelne monitorovať súlad s touto smernicou a uviesť relevantné informácie v správe, ktorú sú podľa tejto smernice povinné predkladať Komisii každé štyri roky, s osobitným zreteľom na povinnosti dodávateľov a obchodníkov.

               (11)

               Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 z 9. júla 2008, ktorým sa stanovujú požiadavky akreditácie a dohľadu nad trhom v súvislosti s uvádzaním výrobkov na trh (6), obsahuje všeobecné ustanovenia o dohľade nad trhom v súvislosti s uvádzaním výrobkov na trh. V záujme dosiahnutia svojich cieľov obsahuje táto smernica v tejto súvislosti podrobnejšie ustanovenia. Tieto ustanovenia sú v súlade s nariadením (ES) č. 765/2008.

               (12)

               Úplne dobrovoľný systém by viedol iba k tomu, že len niektoré výrobky by sa označovali energetickým štítkom alebo by sa dodávali spolu so štandardnými informáciami o výrobku, pričom sa vynára riziko, že by to mohlo spôsobiť nejasnosti alebo dokonca mylné informovanie niektorých koncových užívateľov. Súčasný systém musí preto zabezpečiť, aby v prípade všetkých predmetných výrobkov bola spotreba energie a iných podstatných zdrojov označená energetickým štítkom a štandardným informačným listom.

               (13)

               Energeticky významné výrobky majú priamy alebo nepriamy vplyv na spotrebu širokého okruhu foriem energie počas používania, pričom najdôležitejšia je elektrina a plyn. Smernica by preto mala pokryť energeticky významné výrobky, ktoré majú počas používania priamy alebo nepriamy vplyv na spotrebu každej formy energie.

               (14)

               Do delegovaného aktu by mali byť zahrnuté energeticky významné výrobky, ktoré majú značný priamy alebo nepriamy vplyv na spotrebu energie alebo prípadne iných podstatných zdrojov počas používania a ktoré poskytujú dostatočné možnosti na zvýšenie účinnosti, pričom poskytovanie informácií prostredníctvom označovania môže stimulovať koncových užívateľov, aby si kupovali účinnejšie výrobky.

               (15)

               V záujme splnenia cieľov Únie v oblasti zmeny klímy a energetickej bezpečnosti a vzhľadom na očakávanie, že celkový objem energie spotrebovanej výrobkami bude z dlhodobého hľadiska naďalej rásť, by sa mohlo v delegovaných aktoch podľa tejto smernice v príslušných prípadoch ustanoviť, aby sa na štítku upozorňovalo aj na vysokú celkovú spotrebu energie výrobku.

               (16)

               Politiky verejného obstarávania vo viacerých členských štátoch požadujú od obstarávateľov, aby obstarávali energeticky účinné výrobky. Viaceré členské štáty takisto zaviedli stimuly pre energeticky účinné výrobky. Kritériá týkajúce sa výrobkov, ktoré majú vyhovovať verejnému obstarávaniu, alebo stimuly sa môžu v jednotlivých členských štátoch podstatne odlišovať. Ak sa na výkonnostné triedy odkazuje ako na úrovne pre niektoré výrobky, ako je ustanovené v delegovaných aktoch podľa tejto smernice, môže to znížiť fragmentáciu verejného obstarávania a stimulov a uľahčiť zavádzanie účinných výrobkov.

               (17)

               Stimuly, ktoré môžu členské štáty poskytnúť na podporu účinných výrobkov, by mohli predstavovať štátnu pomoc. Touto smernicou nie je dotknutý výsledok žiadnych budúcich konaní týkajúcich sa štátnej pomoci, ktoré sa môžu uskutočniť v súlade s článkami 107 a 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) v súvislosti s týmito stimulmi, a táto smernica by sa nemala vzťahovať na daňové a fiškálne záležitosti. Členské štáty môžu samy rozhodnúť o povahe týchto stimulov.

               (18)

               Podpora energeticky účinných výrobkov prostredníctvom označovania, verejného obstarávania a stimulov by nemala poškodiť celkové environmentálne vlastnosti a fungovanie takýchto výrobkov.

               (19)

               Komisia by mala byť splnomocnená na prijatie delegovaných aktov v súlade s článkom 290 ZFEÚ v súvislosti s označovaním a štandardnými informáciami o výrobku, ktoré sa týkajú spotreby energie a iných podstatných zdrojov energeticky významnými výrobkami počas používania. Je osobitne dôležité, aby Komisia počas svojich prípravných prác uskutočnila náležité konzultácie aj na expertnej úrovni.

               (20)

               Komisia by mala pravidelne predkladať Európskemu parlamentu a Rade za EÚ a samostatne za každý členský štát súhrn zo správ o činnostiach týkajúcich sa presadzovania a o úrovni súladu predkladaných členskými štátmi podľa tejto smernice.

               (21)

               Komisia by mala niesť zodpovednosť za úpravu klasifikácií používaných na štítkoch s cieľom zabezpečiť predvídateľnosť pre priemysel a zrozumiteľnosť pre spotrebiteľov.

               (22)

               Technický vývoj a potenciál na ďalšiu výraznú úsporu energie môžu byť v rôznom rozsahu v závislosti od príslušných výrobkov dôvodmi na ďalšie rozlišovanie medzi výrobkami a na preskúmanie klasifikácií. Súčasťou takéhoto preskúmania by mala byť najmä možnosť zmeny stupnice. Toto preskúmanie by sa malo vykonať čo najrýchlejšie v prípade výrobkov, ktoré môžu vďaka svojim veľmi inovačným vlastnostiam významne prispieť k energetickej účinnosti.

               (23)

               Komisia preskúma pokrok a podá správu o plnení akčného plánu pre trvalo udržateľnú spotrebu a výrobu a trvalo udržateľnú priemyselnú politiku v roku 2012, pričom bude analyzovať najmä to, či sú potrebné ďalšie opatrenia na zlepšenie energetickej a environmentálnej výkonnosti výrobkov, a okrem iného aj možnosť poskytovať spotrebiteľom informácie o uhlíkovej stope výrobkov alebo ich vplyve na životné prostredie počas životného cyklu.

               (24)

               Povinnosť transponovať túto smernicu do vnútroštátneho práva by sa mala obmedziť na tie ustanovenia, ktoré predstavujú podstatnú zmenu v porovnaní so smernicou 92/75/EHS. Povinnosť transponovať ustanovenia, ktoré sa nezmenili, vyplýva zo smernice 92/75/EHS.

               (25)

               Členské štáty by sa pri vykonávaní ustanovení tejto smernice mali snažiť vyhnúť prijímaniu opatrení, ktoré by dotknutým účastníkom trhu, najmä malým a stredným podnikom, mohli priniesť zbytočné a nepraktické byrokratické povinnosti.

               (26)

               Táto smernica by sa mala uplatňovať bez toho, aby boli dotknuté záväzky členských štátov týkajúce sa lehôt na transpozíciu smernice 92/75/EHS do vnútroštátneho práva a na jej uplatňovanie.

               (27)

               V súlade s bodom 34 Medziinštitucionálnej dohody o lepšej tvorbe práva (7) sa členské štáty vyzývajú, aby vo vlastnom záujme a v záujme Únie vypracovali a zverejnili tabuľky, ktoré budú čo najlepšie vyjadrovať vzájomný vzťah medzi touto smernicou a transpozičnými opatreniami,

         PRIJALI TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Rozsah pôsobnosti
   1.   Touto smernicou sa ustanovuje rámec zosúladenia vnútroštátnych opatrení týkajúcich sa informácií pre koncového užívateľa najmä pomocou označovania a pomocou štandardných informácií o výrobku, o spotrebe energie a prípadne aj iných podstatných zdrojov počas používania a doplňujúcich informácií týkajúcich sa energeticky významných výrobkov, čím sa koncovým užívateľom umožní, aby si vybrali účinnejšie výrobky.
   2.   Táto smernica sa uplatní na energeticky významné výrobky, ktoré majú značný priamy alebo nepriamy vplyv na spotrebu energie a podľa potreby aj na iné podstatné zdroje počas používania.
   3.   Táto smernica sa nevzťahuje na

               a)

               použité výrobky;

               b)

               osobné alebo nákladné dopravné prostriedky;

               c)

               výkonový štítok alebo jeho ekvivalent, ktorý sa umiestňuje na výrobky na bezpečnostné účely.

         Článok 2
   Vymedzenie pojmov
   Na účely tejto smernice:

               a)

               „energeticky významný výrobok“ alebo „výrobok“ je akýkoľvek tovar, ktorý má vplyv na spotrebu energie počas používania, ktorý sa uvádza na trh a/alebo do prevádzky v Únii, vrátane súčiastok určených pre energeticky významné výrobky, na ktoré sa vzťahuje táto smernica, uvádzaných na trh a/alebo do prevádzky ako samostatné súčiastky pre koncových užívateľov, pričom ich environmentálne vlastnosti sa môžu posúdiť samostatne;

               b)

               „informačný list“ je štandardná informačná tabuľka, ktorá sa vzťahuje na príslušný výrobok;

               c)

               „iné podstatné zdroje“ sú voda, chemické látky alebo akékoľvek iné látky, ktoré výrobok spotrebuje pri normálnom používaní;

               d)

               „doplňujúce informácie“ sú ďalšie informácie, ktoré sa týkajú výkonu a vlastností výrobku a na základe merateľných údajov majú rozhodujúci alebo čiastočný vplyv na hodnotenie jeho spotreby energie alebo iných podstatných zdrojov;

               e)

               „priamy vplyv“ je vplyv výrobkov, ktoré počas používania skutočne spotrebúvajú energiu;

               f)

               „nepriamy vplyv“ je vplyv výrobkov, ktoré nespotrebúvajú energiu, ale počas používania prispievajú k úsporám energie;

               g)

               „obchodník“ je maloobchodník alebo iná osoba, ktorá predáva, prenajíma, ponúka do predaja na splátky alebo predvádza výrobky koncovému užívateľovi;

               h)

               „dodávateľ“ je výrobca alebo jeho splnomocnený zástupca v Únii, alebo dovozca, ktorý uvádza výrobok v Únii na trh alebo do prevádzky. Ak takáto osoba neexistuje, za dodávateľa sa považuje akákoľvek fyzická osoba alebo právnická osoba, ktorá uvádza na trh alebo do prevádzky výrobky, na ktoré sa vzťahuje táto smernica;

               i)

               „uvedenie na trh“ je prvé sprístupnenie výrobku na trhu Únie na účely jeho distribúcie alebo používania v rámci Únie, či už za odmenu, alebo bezplatne a bez ohľadu na spôsob predaja;

               j)

               „uvedenie do prevádzky“ je prvé použitie výrobku v Únii na jeho stanovený účel;

               k)

               „neoprávnené použitie štítku“ je použitie štítku niekým iným, ako sú orgány členských štátov alebo inštitúcie EÚ, spôsobom neuvedeným v tejto smernici ani v delegovanom akte.

         Článok 3
   Povinnosti členských štátov
   1.   Členské štáty zabezpečujú, aby:

               a)

               všetci dodávatelia a obchodníci so sídlom na ich území plnili povinnosti uvedené v článkoch 5 a 6;

               b)

               v súvislosti s výrobkami, na ktoré sa vzťahuje táto smernica, bolo zakázané použitie ďalších štítkov, značiek, symbolov alebo nápisov, ktoré nie sú v súlade s požiadavkami tejto smernice a príslušných delegovaných aktov, ak by to mohlo byť zavádzajúce alebo zmätočné pre koncových užívateľov vzhľadom na spotrebu energie, prípadne iných podstatných zdrojov počas používania;

               c)

               zavedenie systému štítkov a informačných listov týkajúcich sa spotreby alebo úspory energie bolo zároveň vzdelávacou a osvetovou informačnou kampaňou zameranou na propagáciu energetickej účinnosti a zodpovednejšieho využívania energie koncovými užívateľmi;

               d)

               sa prijali vhodné opatrenia s cieľom povzbudiť príslušné vnútroštátne alebo regionálne orgány zodpovedné za uplatňovanie tejto smernice, aby spolupracovali a poskytovali si navzájom a Komisii informácie s cieľom podporiť uplatňovanie tejto smernice. Pri administratívnej spolupráci a výmene informácií sa v najväčšej možnej miere využívajú elektronické prostriedky komunikácie, táto spolupráca je nákladovo efektívna a môže sa podporovať v rámci príslušných programov EÚ. Takáto spolupráca podľa potreby zaručuje bezpečnosť a dôvernosť spracovania a ochranu citlivých informácií poskytovaných počas tohto postupu. Komisia prijme vhodné opatrenia s cieľom povzbudiť a prispieť k spolupráci medzi členskými štátmi uvedenej v tomto bode.

         2.   Ak členský štát zistí, že výrobok nie je v súlade so všetkými príslušnými požiadavkami ustanovenými v tejto smernici a jej delegovaných aktoch týkajúcich sa štítku a informačného listu, dodávateľ je povinný uviesť výrobok do súladu s týmito požiadavkami podľa účinných a primeraných podmienok, ktoré uložil členský štát.
   Ak existuje dostatočný dôkaz o možnom nesúlade výrobku s požiadavkami, príslušný členský štát prijme potrebné preventívne opatrenia a opatrenia zamerané na zabezpečenie súladu v stanovenej lehote, pričom sa zohľadní spôsobená ujma.
   Ak nesúlad pretrváva, príslušný členský štát prijme rozhodnutie, ktorým obmedzí alebo zakáže uvedenie príslušného výrobku na trh a/alebo do prevádzky alebo ktorým sa zabezpečí jeho stiahnutie z trhu. V prípade stiahnutia výrobku z trhu alebo zákazu uvedenia výrobku na trh sa bezodkladne informuje Komisia a ostatné členské štáty.
   3.   Členské štáty predkladajú Komisii správu s podrobnými údajmi o činnostiach týkajúcich sa presadzovania a o úrovni súladu na svojom území každé štyri roky.
   Komisia môže spresniť podrobnosti týkajúce sa bežného obsahu týchto správ prostredníctvom usmernení.
   4.   Komisia pravidelne poskytuje Európskemu parlamentu a Rade pre informáciu súhrn z týchto správ.
   Článok 4
   Požiadavky na informácie
   Členské štáty zabezpečujú, aby:

               a)

               sa informácie týkajúce sa spotreby elektrickej energie, iných foriem energie a prípadne aj iných podstatných zdrojov počas používania a doplňujúce informácie dali v súlade s delegovanými aktmi podľa tejto smernice do pozornosti koncových užívateľov pomocou informačného listu a štítka vzťahujúcich sa na výrobky ponúkané na predaj, prenájom, predaj na splátky alebo predvádzaných koncovému užívateľovi priamo alebo nepriamo akýmikoľvek prostriedkami predaja na diaľku vrátane internetu;

               b)

               sa informácie uvedené v písmene a) poskytovali v súvislosti so zabudovanými alebo inštalovanými výrobkami iba vtedy, ak sa to vyžaduje podľa platného delegovaného aktu;

               c)

               každá reklama na konkrétny model energeticky významných výrobkov, na ktoré sa vzťahuje delegovaný akt podľa tejto smernice, obsahovala v prípade uvádzania informácií o spotrebe energie alebo cene odkaz na triedu energetickej účinnosti výrobku;

               d)

               každý technický propagačný materiál o energeticky významných výrobkoch, v ktorom sa opisujú konkrétne technické parametre výrobku, čiže technické príručky a letáky výrobcov v tlačenej i elektronickej podobe, poskytoval koncovým užívateľom potrebné informácie o spotrebe energie alebo uvádzal triedu energetickej účinnosti výrobku.

         Článok 5
   Povinnosti dodávateľov
   Členské štáty zabezpečujú, aby:

               a)

               dodávatelia, ktorí umiestňujú výrobky, na ktoré sa vzťahuje delegovaný akt, na trh alebo ich dávajú do prevádzky, priložili v súlade s touto smernicou a delegovaným aktom štítok a informačný list;

               b)

               dodávatelia skompletizovali technickú dokumentáciu, ktorá je dostatočná na umožnenie posúdenia správnosti informácií, ktorú štítok a informačný list obsahujú. Táto technická dokumentácia zahŕňa:

                           i)

                           všeobecný popis výrobku;

                           ii)

                           výsledky vykonaných konštrukčných výpočtov, ak sú dôležité;

                           iii)

                           skúšobné protokoly, keď sú k dispozícii, vrátane tých, ktoré vykonali príslušné notifikované subjekty, ako je to definované v ďalších právnych predpisoch Únie;

                           iv)

                           tam, kde sa použijú hodnoty pre podobné modely, odkazy umožňujúce identifikáciu týchto modelov.

                     Na tento účel môžu dodávatelia použiť dokumentáciu, ktorá už bola vypracovaná v súlade s požiadavkami príslušných právnych predpisov Únie;

               c)

               dodávatelia poskytli technickú dokumentáciu na kontrolné účely na obdobie piatich rokov po tom, čo bol vyrobený posledný dotknutý výrobok.
               Dodávatelia poskytnú elektronickú verziu technickej dokumentácie na požiadanie orgánom trhového dohľadu členských štátov a Komisii do 10 pracovných dní od doručenia žiadosti príslušného orgánu členského štátu alebo Komisie;

               d)

               v súvislosti s označovaním a informáciami o výrobku dodávateľ bezplatne dodal potrebné štítky obchodníkom.
               Dodávateľ dodá štítky na žiadosť obchodníkov bezodkladne a bez toho, aby bola dotknutá možnosť voľby systému dodávania štítkov;

               e)

               okrem štítkov dodávatelia poskytli informačný list;

               f)

               dodávatelia zahŕňali informačný list do všetkých brožúr o výrobkoch. Ak dodávateľ neposkytuje brožúry o výrobkoch, dodáva informačné listy s ostatnou literatúrou, ktorá sa poskytuje spolu s výrobkom;

               g)

               dodávatelia zodpovedali za presnosť štítkov a informačných listov, ktoré poskytujú;

               h)

               sa predpokladalo, že dodávateľ dal súhlas na zverejnenie informácií uvedených na štítku alebo na informačných listoch.

         Článok 6
   Povinnosti obchodníkov
   Členské štáty zabezpečujú, aby:

               a)

               obchodníci riadne, viditeľným a čitateľným spôsobom vystavili štítky a pri predaji výrobkov dali koncovým užívateľom k dispozícii informačný list v brožúrach o výrobkoch alebo v inej literatúre, ktorá je pripojená k výrobkom;

               b)

               vždy keď sa výrobok, na ktorý sa vzťahuje delegovaný akt, predvádza, obchodníci pripevnili príslušný štítok na zreteľne viditeľné miesto určené v platnom delegovanom akte a v príslušnom jazykovom znení.

         Článok 7
   Predaj na diaľku a iné formy predaja
   Tam, kde sa výrobky ponúkajú na predaj, prenájom alebo predaj na splátky pomocou zásielkového obchodu, katalógu, cez internet, prostredníctvom telepredaja alebo akýmkoľvek iným spôsobom, z ktorého nemožno očakávať, že potenciálny koncový užívateľ uvidí výrobok vystavený, delegované akty ustanovia záruky, že potenciálni koncoví užívatelia dostanú informácie špecifikované na štítku výrobku a v informačnom liste pred jeho nákupom. V delegovaných aktoch sa vo vhodných prípadoch stanoví spôsob, akým sa štítok alebo informačný list, alebo informácie uvedené na štítku alebo v informačnom liste majú zobraziť alebo poskytnúť potenciálnemu koncovému užívateľovi.
   Článok 8
   Voľný pohyb
   1.   Členské štáty nesmú zakazovať, obmedzovať ani sťažovať umiestnenie výrobkov, na ktoré sa vzťahuje táto smernica a uplatniteľný delegovaný akt a ktoré sú s nimi v súlade, na trhu ani ich uvedenie do prevádzky na svojom území.
   2.   Pokiaľ nie je dôkaz o opaku, členské štáty predpokladajú, že štítky a informačné listy sú v súlade s ustanoveniami tejto smernice a s delegovanými aktmi. Členské štáty od dodávateľov požadujú, aby poskytli dôkaz presnosti informácií uvedených na ich štítkoch alebo v informačných listoch v zmysle článku 5, ak majú dôvod mať podozrenie, že tieto informácie sú nesprávne.
   Článok 9
   Verejné obstarávanie a stimuly
   1.   Ak sa na výrobok vzťahuje delegovaný akt, obstarávatelia, ktorí zadávajú verejné zákazky na práce, dodávku tovaru alebo na služby podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (8), ktoré nie sú vyňaté z oblasti pôsobnosti uvedenej smernice na základe jej článkov 12 až 18, sa usilujú obstarávať iba také výrobky, ktoré spĺňajú kritériá najvyššej výkonnosti a patria do najvyššej triedy energetickej účinnosti. Členské štáty môžu od obstarávateľov vyžadovať aj to, aby obstarávali iba výrobky, ktoré spĺňajú tieto kritériá. Členské štáty môžu uplatňovanie týchto kritérií podmieniť nákladovou efektívnosťou, ekonomickou uskutočniteľnosťou, technickou vhodnosťou a dostatočnou úrovňou hospodárskej súťaže.
   2.   Odsek 1 sa vzťahuje na zmluvy, ktorých hodnota je rovnaká alebo vyššia ako prahy ustanovené v článku 7 smernice 2004/18/ES.
   3.   Ak členské štáty poskytujú akékoľvek stimuly na výrobok, na ktorý sa vzťahuje delegovaný akt, zameriavajú sa na najvyššiu výkonnosť vrátane najvyššej triedy energetickej účinnosti ustanovenej v príslušnom delegovanom akte. Za stimuly sa na účely tejto smernice nepovažujú daňové a fiškálne opatrenia.
   4.   Ak členské štáty poskytujú stimuly na výrobky pre koncových užívateľov používajúcich vysokoúčinné výrobky a pre odvetvia, ktoré takéto výrobky presadzujú a vyrábajú, vyjadrujú výkonnostné úrovne pomocou tried, ktoré sú definované v platnom delegovanom akte, pokiaľ neukladajú vyššie úrovne výkonnosti, ako je prah pre najvyššiu triedu energetickej účinnosti v príslušnom delegovanom akte. Členské štáty môžu uložiť vyššie úrovne výkonnosti, ako je prah pre najvyššiu triedu energetickej účinnosti v príslušnom delegovanom akte.
   Článok 10
   Delegované akty
   1.   Komisia stanoví podrobnosti týkajúce sa štítku a informačného listu prostredníctvom delegovaného aktu v súlade s článkami 11, 12 a 13 v súvislosti s každým typom výrobku v súlade s týmto článkom.
   Ak výrobok spĺňa kritériá uvedené v odseku 2, vzťahuje sa na neho delegovaný akt v súlade s odsekom 4.
   Ustanovenia v delegovaných aktoch týkajúce sa informácií o spotrebe energie a iných podstatných zdrojov počas používania uvedených na štítku a v informačnom liste umožňujú koncovým užívateľom, aby sa mohli pri nákupe kvalifikovanejšie rozhodovať, a takisto umožňujú orgánom trhového dohľadu, aby overili, či sú výrobky v súlade s poskytnutými informáciami.
   Ak sa v delegovanom akte ustanovujú ustanovenia týkajúce sa energetickej účinnosti aj spotreby podstatných zdrojov výrobku, vo vyhotovení a obsahu štítku sa zdôrazní energetická účinnosť výrobku.
   2.   Kritériá uvedené v odseku 1:

               a)

               podľa najnovšie sprístupnených číselných údajov a vzhľadom na množstvá umiestnené na trhu Únie majú výrobky významný potenciál, pokiaľ ide o úsporu energie a prípadne aj iných podstatných zdrojov;

               b)

               pri výrobkoch ponúkajúcich rovnakú mieru funkčnosti, ktoré sú k dispozícii na trhu, sú veľké rozdiely v príslušných výkonnostných úrovniach;

               c)

               Komisia zohľadňuje príslušné právne predpisy Únie a samoreguláciu, ako napríklad dobrovoľné dohody, v prípade ktorých sa očakáva, že politické ciele sa dosiahnu rýchlejšie alebo s nižšími nákladmi ako povinné požiadavky.

         3.   Pri príprave návrhu delegovaného aktu Komisia:

               a)

               zohľadňuje tie environmentálne parametre stanovené v časti 1 prílohy I k smernici 2009/125/ES, ktoré sú určené ako podstatné v príslušnom vykonávacom opatrení prijatom na základe smernice 2009/125/ES a ktoré sú počas používania významné pre koncového užívateľa;

               b)

               posudzuje vplyv aktu na životné prostredie, koncových užívateľov a výrobcov vrátane malých a stredných podnikov (MSP) z hľadiska konkurencieschopnosti aj na trhoch mimo Únie, inovácií, prístupu na trh a nákladov a prínosov;

               c)

               uskutočňuje vhodné konzultácie so zainteresovanými stranami;

               d)

               stanovuje dátum (dátumy) na vykonanie, akékoľvek etapové alebo prechodné opatrenia alebo obdobia, pričom zohľadňuje najmä možné vplyvy na MSP alebo na špecifické skupiny výrobkov vyrábaných predovšetkým MSP.

         4.   Delegované akty špecifikujú najmä:

               a)

               presnú definíciu typu výrobku, ktorý má zahŕňať;

               b)

               normy a metódy merania, ktoré sa majú použiť pri získavaní informácií uvedených v článku 1 ods. 1;

               c)

               podrobnosti o technickej dokumentácii, ktorá sa požaduje podľa článku 5;

               d)

               vyhotovenie a obsah štítka uvedeného v článku 4, ktorý sa má vyznačovať podľa možnosti jednotnými znakmi vyhotovenia v jednotlivých skupinách výrobkov a je v každom prípade jasne viditeľný a čitateľný. Základom formátu štítku zostáva klasifikácia pomocou písmen od A po G; stupne klasifikácie zodpovedajú významným úsporám energie a nákladov z pohľadu koncového užívateľa.
               Ak si to vyžaduje technický pokrok, možno do klasifikácie doplniť ďalšie tri triedy. Týmito doplňujúcimi triedami budú: A+, A++ a A+++ pre najúčinnejšiu triedu. V zásade sa celkový počet tried obmedzí na sedem, pokiaľ nebudú naďalej zastúpené viaceré triedy.
               Paleta farieb pozostáva najviac zo siedmich rôznych farieb od tmavozelenej po červenú. Tmavozelený je vždy iba farebný kód najvyššej triedy. Ak je tried viac ako sedem, duplikovať možno iba červenú farbu.
               Klasifikácia sa preskúma najmä v prípade, ak významná časť výrobkov na vnútornom trhu dosiahne dve najvyššie triedy energetickej účinnosti a ak ďalším rozdelením výrobkov možno dosiahnuť ďalšie úspory.
               Podrobné kritériá možnej zmeny klasifikácie výrobkov sa určia vo vhodných prípadoch individuálne v príslušných delegovaných aktoch;

               e)

               miesto, kde sa má štítok upevniť na vystavenom výrobku, a spôsob, akým sa má štítok a/alebo informácie poskytnúť v prípade ponúk na predaj, na ktoré sa vzťahuje článok 7. V prípade potreby môžu delegované akty ustanoviť, aby štítok bol pripevnený k výrobku alebo vytlačený na obale, alebo určiť podrobnosti podľa požiadaviek označovania na vytlačenie v katalógoch, v prípade predaja na diaľku alebo cez internet;

               f)

               obsah, a v prípade potreby aj formát, a ďalšie podrobnosti týkajúce sa informačného listu alebo ďalších informácií špecifikovaných v článku 4 a článku 5 písm. c). Informácie na štítku majú byť uvedené aj v informačnom liste;

               g)

               špecifický obsah štítku na reklamné účely podľa potreby vrátane triedy energetickej účinnosti a iných príslušných výkonnostných úrovní daného výrobku v čitateľnej a viditeľnej podobe;

               h)

               podľa potreby trvanie klasifikácie(-í) štítka v súlade s písmenom d);

               i)

               úroveň presnosti vo vyhláseniach na štítku a v informačnom liste;

               j)

               dátum hodnotenia a možnej revízie delegovaného aktu, pričom sa berie do úvahy rýchlosť technologického pokroku.

         Článok 11
   Vykonávanie delegovania právomocí
   1.   Právomoc prijímať delegované akty uvedené v článku 10 sa Komisii udeľuje na obdobie piatich rokov od 19. júna 2010. Komisia predloží správu týkajúcu sa delegovaných právomocí najneskôr šesť mesiacov pred uplynutím tohto päťročného obdobia. Delegovanie právomocí sa automaticky predlžuje na rovnako dlhé obdobia s výnimkou prípadov, keď ho Európsky parlament alebo Rada v súlade s článkom 12 odvolajú.
   2.   Komisia oznamuje delegovaný akt Európskemu parlamentu a Rade súčasne, a to hneď po jeho prijatí.
   3.   Právomoc prijímať delegované akty, udelená Komisii, podlieha podmienkam stanoveným v článkoch 12 a 13.
   Článok 12
   Odvolanie delegovania právomocí
   1.   Delegovanie právomocí uvedené v článku 10 môže Európsky parlament alebo Rada odvolať.
   2.   Inštitúcia, ktorá začala vnútorný postup s cieľom rozhodnúť, či delegovanie právomocí odvolať, vyvinie úsilie na účely informovania druhej inštitúcie a Komisie s dostatočným predstihom pred prijatím konečného rozhodnutia, pričom uvedie delegované právomoci, ktorých by sa odvolanie mohlo týkať, a možné dôvody tohto odvolania.
   3.   Rozhodnutím o odvolaní sa ukončuje delegovanie v ňom uvedených právomocí. Účinnosť nadobúda ihneď alebo k neskoršiemu dátumu, ktorý je v ňom určený. Nie je ním dotknutá platnosť už účinných delegovaných aktov. Uverejní sa v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 13
   Námietky voči delegovaným aktom
   1.   Európsky parlament alebo Rada môžu voči delegovanému aktu vzniesť námietky v lehote dvoch mesiacov odo dňa oznámenia.
   Na podnet Európskeho parlamentu alebo Rady sa táto lehota predĺži o dva mesiace.
   2.   Ak do uplynutia tejto lehoty Európsky parlament ani Rada nevzniesli námietky voči delegovanému aktu, uvedený delegovaný akt sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie a nadobudne účinnosť v deň, ktorý je v ňom stanovený.
   Delegovaný akt sa môže uverejniť v Úradnom vestníku Európskej únie a nadobudnúť účinnosť pred uplynutím uvedenej lehoty, ak Európsky parlament a Rada informovali Komisiu o tom, že nezamýšľajú vzniesť námietky.
   3.   Delegovaný akt nenadobudne účinnosť v prípade, že Európsky parlament alebo Rada voči nemu vznesú námietky. Inštitúcia, ktorá námietky voči delegovanému aktu vznesie, uvedie dôvody takéhoto kroku.
   Článok 14
   Hodnotenie
   Najneskôr do 31. decembra 2014 Komisia preskúma účinnosť tejto smernice a jej delegovaných aktov a predloží Európskemu parlamentu a Rade správu.
   Pri tejto príležitosti Komisia posúdi aj:

               a)

               prínos článku 4 písm. c) k cieľu tejto smernice;

               b)

               účinnosť článku 9 ods. 1;

               c)

               na základe technického vývoja a pochopenia štruktúry štítka spotrebiteľmi potrebu zmeny a doplnenia článku 10 ods. 4 písm. d).

         Článok 15
   Sankcie
   Členské štáty ustanovia pravidlá týkajúce sa sankcií uplatniteľných pri porušovaní vnútroštátnych ustanovení prijatých na základe tejto smernice a jej delegovaných aktov, okrem iného pri neoprávnenom používaní štítka, a prijmú všetky opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby sa tieto pravidlá vykonávali. Ustanovené sankcie sú účinné, primerané a odrádzajúce. Členské štáty oznámia tieto ustanovenia Komisii najneskôr do 20. júna 2011 a bezodkladne informujú Komisiu o všetkých následných zmenách a doplneniach týchto ustanovení.
   Článok 16
   Transpozícia
   1.   Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 20. júna 2011. Komisii bezodkladne oznámia znenie týchto ustanovení.
   Tieto ustanovenia uplatňujú od 20. júla 2011.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Takisto uvedú, že odkazy v platných zákonoch, iných právnych predpisoch a správnych opatreniach na smernicu 92/75/EHS sa považujú za odkazy na túto smernicu. Podrobnosti o obidvoch odkazoch upravia členské štáty.
   2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 17
   Zrušenie
   Smernica 92/75/EHS zmenená a doplnená nariadením uvedeným v prílohe I časti A sa zrušuje s účinnosťou od 21. júla 2011 bez toho, aby boli dotknuté povinnosti členských štátov týkajúce sa lehôt na transpozíciu smernice do vnútroštátneho práva a na jej uplatňovanie uvedených v prílohe I časti B.
   Odkazy na smernicu 92/75/EHS sa považujú za odkazy na túto smernicu a znejú v súlade s tabuľkou zhody uvedenou v prílohe II.
   Článok 18
   Nadobudnutie účinnosti
   Táto smernica nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 5 písm. d), g) a h) sa uplatňujú od 31. júla 2011.
   Článok 19
   Adresáti
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Štrasburgu 19. mája 2010

            Za Európsky parlament

            predseda

         J. BUZEK

            Za Radu

            predseda

         D. LÓPEZ GARRIDO

      (1)  Ú. v. EÚ C 228, 22.9.2009, s. 90.

      (2)  Pozícia Európskeho parlamentu z 5. mája 2009 (zatiaľ neuverejnená v úradnom vestníku), pozícia Rady v prvom čítaní zo 14. apríla 2010 (zatiaľ neuverejnená v úradnom vestníku), pozícia Európskeho parlamentu z 18. mája 2010 (zatiaľ neuverejnená v úradnom vestníku).

      (3)  Ú. v. ES L 297, 13.10.1992, s. 16.

      (4)  Pozri prílohu I časť A.

      (5)  Ú. v. EÚ L 285, 31.10.2009, s. 10.

      (6)  Ú. v. EÚ L 218, 13.8.2008, s. 30.

      (7)  Ú. v. EÚ C 321, 31.12.2003, s. 1.

      (8)  Ú. v. EÚ L 134, 30.4.2004, s. 114.

      PRÍLOHA I
      ČASŤ A

         Zrušená smernica a jej neskoršie zmeny a doplnenia

         (v zmysle článku 17)

                  Smernica Rady 92/75/EHS
                  (Ú. v. ES L 297, 13.10.1992, s. 16).

                  Nariadenie (ES) č. 1882/2003
                  (Ú. v. EÚ L 284, 31.10.2003, s. 1).

                  Iba bod 32 prílohy III.

            ČASŤ B

         Lehoty na transpozíciu do vnútroštátneho práva

         (v zmysle článku 16)

                  Smernica

                  Konečný termín transpozície

                  92/75/EHS

                  1. január 1994

      PRÍLOHA II

         Tabuľka zhody

                  Smernica 92/75/EHS

                  Táto smernica

                  článok 1 ods. 1 úvodný text prvá veta

                  článok 1 ods. 1

                  článok 1 ods. 1 úvodný text druhá veta

                  článok 1 ods. 2

                  článok 1 ods. 1 prvá až siedma zarážka

                  —

                  článok 1 ods. 2

                  —

                  —

                  článok 1 ods. 3 písm. a) a b)

                  článok 1 ods. 3

                  článok 1 ods. 3 písm. c)

                  —

                  článok 2 písm. a) a b)

                  článok 1 ods. 4 prvá a druhá zarážka

                  článok 2 písm. g) a h)

                  článok 1 ods. 4 tretia zarážka

                  —

                  článok 1 ods. 4 štvrtá zarážka

                  článok 2 písm. c)

                  článok 1 ods. 4 piata zarážka

                  článok 2 písm. d)

                  —

                  článok 2 písm. e), f), i), j) a k)

                  článok 1 ods. 5

                  —

                  článok 2 ods. 1

                  článok 4 písm. a)

                  —

                  článok 4 písm. b), c) a d)

                  článok 2 ods. 2

                  —

                  článok 2 ods. 3

                  článok 5 písm. b)

                  článok 2 ods. 4

                  článok 5 písm. b) a c)

                  článok 3 ods. 1

                  článok 5 písm. a)

                  článok 3 ods. 2

                  článok 5 písm. e) a f)

                  článok 3 ods. 3

                  článok 5 písm. g)

                  článok 3 ods. 4

                  článok 5 písm. h)

                  —

                  článok 6 písm. a)

                  článok 4 písm. a)

                  článok 6 písm. b)

                  článok 4 písm. b)

                  článok 5 písm. d)

                  článok 5

                  článok 7

                  článok 6

                  —

                  článok 7 písm. a)

                  článok 3 ods. 1 písm. a)

                  článok 7 písm. b)

                  článok 3 ods. 1 písm. b)

                  článok 7 písm. c)

                  článok 3 ods. 1 písm. c)

                  —

                  článok 3 ods. 1 písm. d)

                  —

                  článok 3 ods. 2, 3 a 4

                  článok 8 ods. 1

                  článok 8 ods. 1

                  článok 8 ods. 2

                  článok 8 ods. 2

                  článok 9

                  —

                  —

                  článok 9

                  článok 10

                  —

                  —

                  článok 10 ods. 1, 2 a 3

                  článok 11

                  —

                  článok 12 písm. a)

                  článok 10 ods. 4 písm. a)

                  článok 12 písm. b)

                  článok 10 ods. 4 písm. b)

                  článok 12 písm. c)

                  článok 10 ods. 4 písm. c)

                  článok 12 písm. d)

                  článok 10 ods. 4 písm. d)

                  článok 12 písm. e)

                  článok 10 ods. 4 písm. e)

                  článok 12 písm. f)

                  článok 10 ods. 4 písm. f)

                  článok 12 písm. g)

                  —

                  —

                  článok 10 ods. 4 písm. g), h), i) a j)

                  —

                  články 11 až 15

                  článok 13

                  článok 17

                  článok 14

                  článok 16

                  —

                  článok 18

                  článok 15

                  článok 19

                  —

                  príloha I

                  —

                  príloha II


title: Smernica Rady z 8. júla 1985, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 83/181/EHS určujúca rozsah uplatnenia článku 14 (1) d) smernice 77/388/EHS o výnimke z dane z pridanej hodnoty na konečný dovoz určitých tovarov

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31985L0346

Úradný vestník L 183 , 16/07/1985 S. 0021 - 0021 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 9 Zväzok 1 S. 0123  Španielske špeciálne vydanie: Kapitola 09 Zväzok 2 S. 0003  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 9 Zväzok 1 S. 0123  Portugalské špeciálne vydanie Kapitola 09 Zväzok 2 S. 0003

		Smernica Radyz 8. júla 1985,ktorou sa mení a dopĺňa smernica 83/181/EHS určujúca rozsah uplatnenia článku 14 (1) d) smernice 77/388/EHS o výnimke z dane z pridanej hodnoty na konečný dovoz určitých tovarov(85/346/EHS)RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä na články 99 a 100,so zreteľom na návrh Komisie [1],so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [2],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],keďže smernica 83/181/EHS [4] stanovila minimálne množstvo paliva, ktoré je v nádrži obchodných motorových vozidiel, ktoré sa musia oslobodiť od dane z pridanej hodnoty pri vstupe do štátu,keďže, aby sa zjednodušil prechod interných hraníc spoločenstva, toto spomenuté množstvo by sa malo zvýšiť v počiatočnom štádiu, ktoré je pre vozidlá navrhnuté, aby boli schopné transportu osôb a cestovania medzi členskými štátmi; keďže v druhom štádiu sa Rada má rozhodnúť o návrhu Komisie o zvýšení spomenutého množstva použiteľného pre vozidlá, cestujúce medzi členskými štátmi a navrhnuté tak, aby vozidlo bolo schopné transportu tovaru,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Smernica 83/181/EHS sa týmto mení a dopĺňa takto:1. Článok 83 je nahradený nasledujúcim textom:"Článok 83Členské štáty môžu limitovať použitie výnimky pre palivo, obsiahnuté v štandardných palivových nádržiach obchodných motorových vozidiel:a) keď vozidlo prichádza z tretej krajiny, do 200 litrov na jedno vozidlo a cestu;b) keď vozidlo prichádza z iného členského štátu:- do 200 litrov na vozidlo a cestu v prípade, ak je vozidlo tak navrhnuté a schopné transportu tovaru bez náhrady,- do 600 litrov na vozilo a cestu v prípade, že vozidlo je tak navrhnuté a schopné transportu bez náhrady pre viacej ako deväť osôb v rátane šoféra.Konajúc v zhode s postupmi stanovenými v Zmluve, Rada rozhodne, na návrh Komisie, pred 1. júlom 1986, o zvýšení množstva pohonných hmôt vstupujúcich bez cla, ktoré sa nachádza v palivových nádržiach vozidiel, referovaných v prvej zarážke b) prvého pododseku."2. Článok 84 a) je nahradený nasledovným textom:"a) obchodné motorové vozidlá nasadené do medzinárodnej prepravy, prichádzajúce z tretích krajín do hraničnej zóny do maximálnej hĺbky 25 km vzdušnou čiarou tam, kde takáto preprava pozostáva z ciest vykonaných osobami, sídliacimi v tejto zóne;".Článok 2Členské štáty prijmú potrebné opatrenia na splnenie tejto smernice najneskôr do 1. októbra 1985. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.Článok 3Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 8. júla 1985Za RadupredsedaJ. Santer[1] Ú. v. ES C 95, 6.4.1984, s. 3.[2] Ú. v. ES C 172, 2.7.1984, s. 15.[3] Ú. v. ES C 248, 17.9.1984, s. 13.[4] Ú. v. ES L 105, 23.4.1983, s. 38.--------------------------------------------------


title: Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/94/ES z  12. decembra 2006 o vytvorení spoločných pravidiel pre určité typy cestnej prepravy tovarov (kodifikované znenie)   (Text s významom pre EHP)

text:
               27.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 374/5

      SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2006/94/ES
   z 12. decembra 2006
   o vytvorení spoločných pravidiel pre určité typy cestnej prepravy tovarov
   (kodifikované znenie)
   (Text s významom pre EHP)
   EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 71 ods. 1,
   so zreteľom na návrh Komisie,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
   po porade s Výborom regiónov,
   konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 251 zmluvy (2),
   keďže:

               (1)

               Prvá smernica Rady z 23. júla 1962 o vytvorení určitých spoločných pravidiel pre medzinárodnú prepravu (cestná preprava tovaru) (3) bola opakovane podstatným spôsobom zmenená a doplnená (4). V záujme jasnosti a prehľadnosti by sa mala táto smernica kodifikovať.

               (2)

               Spoločná dopravná politika zahŕňa medziiným aj založenie spoločných pravidiel pre medzinárodnú prepravu tovaru po ceste na územie alebo z územia členských štátov, alebo prechádzajúcu územím jedného alebo viacerých členských štátov. Tieto pravidlá musia byť ustanovené spôsobom, ktorý prispieva k dobrému fungovaniu vnútorného trhu prepravy.

               (3)

               Je nevyhnutné zabezpečiť postupné rozšírenie medzinárodnej cestnej prepravy tovaru, ktorá berie do úvahy rozvoj obchodu a pohyb tovaru v rámci Spoločenstva.

               (4)

               Určitý počet prepráv bol vyňatý zo všetkých kvót a systému povolení na prepravu. V rámci nového usporiadania trhu zavedeného nariadením Rady (EHS) č. 881/92 z 26. marca 1992 o prístupe na trh v preprave tovarov cestnou dopravou v rámci Spoločenstva na územie alebo z územia členského štátu alebo pri prechode cez územie jedného alebo viacerých členských štátov (5) by mal byť zachovaný systém týchto výnimiek z povolení, vydávaných Spoločenstvom a z akýchkoľvek iných prepravných povolení pre niektoré typy dopravy, vzhľadom k ich špeciálnej povahe.

               (5)

               Táto smernica by sa nemala dotýkať povinností členských štátov týkajúcich sa lehôt na transpozíciu a uplatňovanie smerníc do vnútroštátneho práva, ktoré sú uvedené v prílohe II, časť B,

         PRIJALI TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   1.   Za podmienok uvedených v odseku 2 členské štáty liberalizujú tie typy medzinárodnej cestnej prepravy tovaru vykonávanej za úhradu, v prenájme alebo na vlastný účet, ktoré sú uvedené v prílohe I, ak je táto preprava uskutočňovaná z, do alebo tranzitne cez ich územie.
   2.   Tie typy prepravy a tie jazdy prázdnych vozidiel, ktoré súvisia s týmito prepravami, ktoré sú uvedené v prílohe I, nebudú podliehať povoleniu Spoločenstva ani žiadnemu inému povoleniu.
   Článok 2
   Táto smernica nemení podmienky, za ktorých ktorýkoľvek členský štát oprávňuje svojho dopravcu na činnosti uvedené v tejto smernici.
   Článok 3
   Prvá smernica Rady z 23. júla 1962 o vytvorení spoločných pravidiel pre určité typy cestnej prepravy tovarov sa zrušuje bez toho, aby boli dotknuté povinnosti členských štátov týkajúce sa lehôt na transpozíciu a uplatňovanie smerníc do vnútroštátneho práva, ktoré sú uvedené v prílohe II, časť B.
   Odkazy na zrušenú smernicu sa považujú za odkazy na túto smernicu a mali by znieť v súlade s tabuľkou zhody uvedenou v prílohe III.
   Článok 4
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 5
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Štrasburgu z 12. decembra 2006.

            Za Európsky parlament

            predseda

         J. BORRELL FONTELLES

            Za Radu

            predseda

         M. PEKKARINEN

      (1)  Ú. v. EÚ C 241, 28.9.2004, s. 19.

      (2)  Stanovisko Európskeho parlamentu z 21. apríla 2004 (Ú. v. EÚ C 104 E, 30.4.2004, s. 545) a rozhodnutie Rady zo 14. novembra 2006.

      (3)  Ú. v. L 70, 6.8.1962, s. 2005/62. Smernica naposledy zmenená a doplnená nariadením (EHS) č. 881/92 (Ú. v. ES L 95, 9.4.1992, s. 1).

      (4)  Pozri prílohu II, časť A.

      (5)  Ú. v. ES L 95, 9.4.1992, s. 1. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené Aktom o pristúpení z roku 2003.

      PRÍLOHA I
      Typy prepravy nepodliehajúce povoleniu Spoločenstva ani akýmkoľvek iným prepravným povoleniam

                  1.

                  Preprava pošty ako verejná služba.

                  2.

                  Preprava poškodených alebo pokazených vozidiel.

                  3.

                  Preprava tovarov v motorových vozidlách, ktorých celková povolená hmotnosť vrátane prívesného vozidla nepresahuje 6 ton, alebo ktorých celková povolená nosnosť vrátane prívesného vozidla nepresahuje 3,5 tony.

                  4.

                  Preprava tovarov v motorových vozidlách, ktoré spĺňajú nasledujúce podmienky:

                              a)

                              prevážaný tovar je vo vlastníctve podniku alebo je predaný, kúpený, prenajatý, prenajímaný, vyrábaný, získaný, spracovávaný alebo opravovaný podnikom;

                              b)

                              účelom cesty musí byť preprava tovaru z alebo do podniku, či už v rámci podniku, alebo mimo pre jeho potreby;

                              c)

                              motorové vozidlo pre takúto prepravu musí byť riadené zamestnancom tohto podniku;

                              d)

                              vozidlo musí byť vo vlastníctve podniku alebo byť prenajaté na určitú dobu tak, aby spĺňalo podmienky smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/1/ES z 18. januára 2006 o používaní vozidiel prenajatých bez vodičov na cestnú prepravu tovaru (1).
                              Toto ustanovenie sa uplatní na použitie náhradných vozidiel počas krátkodobých výpadkov vozidiel bežne používaných;

                              e)

                              vozidlo musí slúžiť iba prevádzkovým potrebám podniku.

                  5.

                  Preprava liečiv, lekárskych prístrojov, vybavenia a iných tovarov potrebných pre lekársku starostlivosť v prípade naliehavej pomoci najmä pri prírodných katastrofách.

         (1)  Ú. v. EÚ L 33, 4.2.2006, s. 82.

      PRÍLOHA II
      ČASŤ A
      Zrušená smernica v znení neskorších zmien a doplnení

                  Prvá smernica Rady z 23. júla 1962 o vytvorení určitých spoločných pravidiel pre medzinárodnú prepravu (cestná preprava tovaru)
                  (Ú. v. 70, 6.8.1962, s. 2005/62)

                  Smernica Rady 72/426/EHS
                  (Ú. v. ES L 291, 28.12.1972, s. 155)

                  Smernica Rady 74/149/EHS
                  (Ú. v. ES L 84, 28.3.1974, s. 8)

                  Smernica Rady 77/158/EHS
                  (Ú. v. ES L 48, 19.2.1977, s. 30)

                  Smernica Rady 78/175/EHS
                  (Ú. v. ES L 54, 25.2.1978, s. 18)

                  Smernica Rady 80/49/EHS
                  (Ú. v. ES L 18, 24.1.1980, s. 23)

                  Smernica Rady 82/50/EHS
                  (Ú. v. ES L 27, 4.2.1982, s. 22)

                  Smernica Rady 83/572/EHS
                  (Ú. v. ES L 332, 28.11.1983, s. 33)

                  Iba článok 2

                  Smernica Rady 84/647/EHS
                  (Ú. v. ES L 335, 22.12.1984, s. 72)

                  Iba článok 6

                  Nariadenie Rady (EHS) č. 881/92
                  (Ú. v. ES L 95, 9.4.1992, s. 1)

                  Iba článok 13

            ČASŤ B
      Zoznam lehôt na transpozíciu do vnútroštátneho práva a uplatňovanie (v zmysle článku 3)

                  Smernica

                  Lehota na transpozíciu

                  Dátum uplatňovania

                  Prvá smernica Rady z 23. júla 1962 o vytvorení určitých spoločných pravidiel pre medzinárodnú prepravu (cestná preprava tovaru)

                  31. december 1962

                  72/426/EHS

                  _

                  74/149/EHS

                  _

                  1. júl 1974

                  77/158/EHS

                  1. júl 1977

                  78/175/EHS

                  1. júl 1978

                  80/49/EHS

                  _

                  1. júl 1980

                  82/50/EHS

                  1. január 1983

                  83/572/EHS

                  1. január 1984

                  84/647/EHS

                  30. jún 1986

      PRÍLOHA III
      TABUĽKA ZHODY

                  Prvá smernica Rady z 23. júla 1962 o vytvorení spoločných pravidiel pre určité typy cestnej prepravy tovarov

                  Táto smernica

                  Článok 1

                  Článok 1

                  Článok 2

                  —

                  Článok 3

                  Článok 2

                  —

                  Článok 3

                  —

                  Článok 4

                  Článok 4

                  Článok 5

                  Príloha

                  Príloha I

                  —

                  Príloha II

                  —

                  Príloha III


title: Smernica Rady z 3. mája 1988, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 74/150/EHS o aproximácii právnych predpisov členských štátov o typovom schválení kolesových poľnohospodárskych alebo lesných traktorov

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31988L0297

Úradný vestník L 126 , 20/05/1988 S. 0052 - 0052 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 17 S. 0062  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 17 S. 0062

		Smernica Radyz 3. mája 1988,ktorou sa mení a dopĺňa smernica 74/150/EHS o aproximácii právnych predpisov členských štátov o typovom schválení kolesových poľnohospodárskych alebo lesných traktorov(88/297/EHS)RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä na jej článok 100A,so zreteľom na návrh Komisie [1],v spolupráci s Európskym parlamentom [2],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],keďže je dôležité prijať opatrenia s cieľom progresívneho vytvorenia vnútorného trhu v termíne do 31. decembra 1992; keďže vnútorný trh bude predstavovať oblasť bez vnútorných hraníc, v ktorej je zaručený voľný pohyb tovaru, osôb, služieb a kapitálu;keďže v prílohe II smernice 74/150/EHS [4], naposledy zmenenej a doplnenej smernicou 82/890/EHS [5], je obsiahnutý zoznam častí alebo charakteristík s označením "SD", čo znamená, že sa prijali alebo sa musia prijať smernice spoločenstva; keďže je zbytočné prijať predpisy spoločenstva na niektoré z takýchto častí alebo charakteristiky, pretože sa používajú čoraz menej pri výrobe traktorov alebo sa nahradili inými prístrojmi, ktoré sa od tej doby stali povinnými;keďže spomedzi predpisov spoločenstva, riadiacich udelenie typového schválenia EHS pre traktory, ktoré sa týkajú príslušných častí alebo charakteristík, môžu byť nahradené stanovením o tom, že zodpovedajú podrobnostiam a informáciám poskytovaným výrobcom,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1V prílohe II k smernici 74/150/EHS sa skratka "SD" uvedená pri položkách 7.3.4, 7.5, 7.6.3 nahrádza skratkou "CONF".Článok 21. Členské štáty prijmú opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 31. decembra 1988. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.Článok 3Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 3. mája 1988Za RadupredsedaM. Bangemann[1] Ú. v. ES C 88, 3.4.1987, s. 10.[2] Ú. v. ES C 156, 15.6.1987, s. 190 a Ú. v. ES C 94, 11.4.1988, s. 66.[3] Ú. v. ES C 180, 8.7.1987, s. 15.[4] Ú. v. ES L 84, 28.3.1974, s. 10.[5] Ú. v. ES L 378, 31.12.1982, s. 45.--------------------------------------------------


title: Smernica Rady č. 93/98/EHS z 29. októbra 1993 o zosúladení lehoty ochrany autorského práva a niektorých príbuzných práv

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31993L0098

Úradný vestník L 290 , 24/11/1993 S. 0009 - 0013 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 25 S. 0075  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 25 S. 0075

		Smernica Rady č. 93/98/EHSz 29. októbra 1993o zosúladení lehoty ochrany autorského práva a niektorých príbuzných právRADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, a najmä na jej články 57 ods. 2, 66 a 100a,so zreteľom na návrh Komisie [1] ,v spolupráci s Európskym parlamentom [2]so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],(1) keďže Bernský dohovor o ochrane literárnych a umeleckých diel a Medzinárodný dohovor o ochrane výkonných umelcov, výrobcov zvukových záznamov a vysielacích organizácii (Rímsky dohovor) položili základ len minimálnej lehote ochrany práv, ktorých sa týkajú, a ponechávajú členským štátom voľnosť priznávať dlhšie lehoty; pritom niektoré členské štáty využili túto možnosť a iné členské štáty sa ešte nestali členmi Rímskeho dohovoru;(2) keďže sú značné rozdiely medzi vnútroštátnymi právnymi predpismi, upravujúcimi trvanie autorských práv a príbuzných práv, takže môžu vytvárať prekážky voľnému pohybu tovarov a slobodnému poskytovaniu služieb a deformovať hospodársku súťaž na spoločnom trhu; preto by, vzhľadom na hladké pôsobenie vnútorného trhu, mali byť zákony členských štátoch harmonizované tak, aby boli lehoty ochrany identické v celom spoločenstve;(3) keďže harmonizácia musí pokryť nielen lehoty ochrany ako také, ale aj určité doplňujúce úpravy, ako je deň, od ktorého sa lehota ochrany počíta;(4) keďže ustanovenia tejto smernice sa nedotýkajú použitia ustanovení článku 14a ods. 2 písm. b), c) a d) a ods. 3 Bernského dohovoru členskými štátmi;(5) keďže minimálne trvanie ochrany, ustanovené Bernským dohovorom, t. j. počas života autora a 50 rokov po jeho smrti, bolo motivované ustanovením ochrany pre autora a pre prvé dve generácie jeho potomkov; keďže priemerná dĺžka života v spoločenstve sa pritom predĺžila tak, že táto lehota už nie je postačujúca, aby pokryla dve generácie;(6) keďže niektoré členské štáty poskytujú dlhšiu lehotu ako je 50 rokov po smrti autora na účely kompenzácie vplyvov svetových vojen na využívanie autorových diel;(7) keďže na ochranu príbuzných práv v niektorých členských štátoch zaviedli lehotu 50 rokov po plnoprávnom publikovaní alebo plnoprávnom uverejnení;(8) podľa stanoviska spoločenstva prijatého pre rokovanie Uruguajského kola v rámci Všeobecnej dohody o clách a obchode (GATT) má byť trvanie ochrany pre výrobcov zvukových záznamov 50 rokov po prvom vydaní;(9) keďže náležitý zreteľ na založené práva je jednou z hlavných zásad zákona, ktoré sú chránené právnym poriadkom spoločenstva; keďže z tohto dôvodu harmonizácia lehoty autorského práva a príbuzných práv nemôže mať vplyv na obmedzenie ochrany bežne požívanej majiteľmi práv v spoločenstve; keďže na účely obmedzenia účinkov prechodných opatrení na minimum a kvôli umožneniu, aby v praxi fungoval vnútorný trh, mala by sa harmonizácia lehoty ochrany uskutočniť na báze najdlhšej lehoty;(10) keďže vo svojom vyhlásení zo 17. januára 1991 Doplnkové informácie k Zelenej knihe — Pracovný plán Komisie v oblasti autorského práva a príbuzných práv Komisia zdôrazňuje potrebu harmonizácie autorského práva a príbuzných práv na vysokej úrovni ochrany, nakoľko tieto práva sú základným predpokladom duševnej tvorby, a zdôrazňuje, že ich ochrana zabezpečuje zachovanie a rozvoj duševnej tvorivosti v záujme autorov, kultúrnej tvorby, spotrebiteľov a spoločnosti ako celku;(11) keďže na účely vytvorenia vysokej úrovne ochrany, ktorá sa súčasne stretáva s požiadavkami vnútorného trhu a s potrebou vytvoriť právne prostredie prispievajúce k harmonickému rozvoju literárnej a umeleckej tvorby v spoločenstve, malo by byť trvanie autorského práva zladené na 70 rokov od oprávneného uvedenia diela na verejnosti a pre práva príbuzné na 50 rokov po udalosti, ktorá spôsobuje, že lehota začína plynúť;(12) keďže súborné diela (zbierky) sú chránené podľa článku 2 ods. 5 Bernského dohovoru, ak spôsobom výberu a usporiadaním ich obsahu predstavujú výtvory duševnej činnosti; keďže tieto diela sú chránené ako také, bez zreteľa na autorské práva ku každému z diel, ktoré tvoria časť takýchto súborov (zbierok), v dôsledku čoho môžu sa môžu na diela zaradené do súborov vzťahovať osobitné ochranné lehoty;(13) keďže vo všetkých prípadoch, kde je identifikovaná jedna alebo viac fyzických osôb ako autor (autori), počíta sa lehota ochrany po ich smrti; otázka autorstva k celku alebo časti diela je otázkou skutkovou, ktorú majú rozhodovať vnútroštátne súdy;(14) keďže trvanie ochrany by sa malo počítať od 1. januára roku nasledujúceho po príslušnej právnej skutočnosti, ako sa uvádza v Bernského a Rímskeho dohovoru;(15) keďže článok l smernice Rady 91/250/EHS zo 14. mája 1991 o právnej ochrane počítačových programov stanovuje, že členské štáty sú povinné chrániť počítačové programy [4] podľa autorského práva ako literárne diela v zmysle Bernského dohovoru; keďže táto smernica harmonizuje lehoty ochrany literárnych diel v spoločenstve; keďže článok 8 smernice 91/250/EHS, ktorý je iba predbežnou úpravou lehoty ochrany počítačových programov, by mal byť z tohto dôvodu zrušený;(16) články 11 a 12 smernice Rady 92/100/EHS z 19. novembra 1992 o nájomnom práve a výpožičnom práve a niektorých právach príbuzných autorskému právu v oblasti duševného vlastníctva [5] obsahujú ustanovenia o minimálnej lehote ochrany len s výhradou ďalšej harmonizácie; táto smernica ustanovuje takúto ďalšiu harmonizáciu; z tohto dôvodu treba tieto články zrušiť;(17) keďže ochrana fotografií v členských štátoch je predmetom rôznych úprav; keďže na dosiahnutie dostatočnej harmonizácie trvania ochrany fotografických diel, najmä tých, ktoré sú s ohľadom na ich umeleckú alebo profesionálnu úroveň dôležité pre vnútorný trh, treba ustanoviť stupeň originality (pôvodnosti) požadovaný touto smernicou; keďže fotografické dielo v zmysle Bernského dohovoru sa považuje za pôvodné, ak je vlastným duševným výtvorom autora, v ktorom dochádza k výrazu jeho osobnosti a žiadne iné kritériá, ako je hodnota alebo účel sa do úvahy neberú; keďže ochrana iných fotografií by mala byť ponechaná vnútroštátnym právnym predpisom;(18) keďže na vylúčenie rozdielov pri lehote ochrany jednotlivých príbuzných práv treba ustanoviť jeden a ten istý východiskový bod (začiatok) na výpočet lehoty ochrany v spoločenstve; keďže predvádzanie, záznam, prenos, oprávnené vydanie a oprávnené uvádzanie na verejnosti (šírenie), tzn. spôsoby, ktorými sa príslušný predmet ochrany zvyčajne sprístupňuje verejnosti všetkými možnými prostriedkami, by malo byť zohľadnené pri počítaní trvania ochrany, a to bez ohľadu na krajinu, v ktorej sa toto predvádzanie, záznam, prenos, oprávnené vydanie alebo oprávnené uvádzanie na verejnosti (šírenie) uskutočňuje;(19) keďže právo vysielajúcich organizácii k ich vysielaniu, či už ide o vysielanie prenášané po drôte alebo bezdrôtovo, pomocou kábla alebo prostredníctvom satelitu, by nemalo byť časovo neobmedzené; keďže z tohto dôvodu treba mať ochrannú lehotu, ktorá plynie len od prvého vysielania konkrétneho programu; keďže toto ustanovenie sa chápe tak, že vylučuje novú lehotu plynúcu v prípadoch, keď je vysielanie identické s nejakým predchádzajúcim;(20) keďže členským štátom by mala byť ponechaná voľnosť, aby si zachovali alebo zaviedli iné práva príbuzné autorskému právu, osobitne pokiaľ ide o ochranu kritických a vedeckých vydaní; keďže na zabezpečenie transparentnosti na úrovni spoločenstva treba, aby členské štáty, ktoré zavedú nové príbuzne práva, upovedomili o tom Komisiu;(21) keďže si treba ujasniť, že harmonizácia, ktorá sa zavádza touto smernicou, sa nevzťahuje na osobnostné autorské práva;(22) keďže na diela, pri ktorých je krajina pôvodu podľa Bernského dohovoru treťou krajinou a ktorej autor nie je štátny príslušník spoločenstva, by sa malo uplatňovať porovnanie ochranných lehôt za podmienky, že lehota ochrany priznávaná v spoločenstve nesmie byť dlhšia ako lehota ochrany podľa tejto smernice;(23) keďže, ak nositeľ práv, nie je štátny príslušník žiadnej z krajín spoločenstva, má nárok na ochranu podľa medzinárodnej zmluvy, lehota ochrany príbuzných práv by mala byť rovnaká, ako je ustanovené v tejto smernici s tým, že nemôže byť dlhšia, ako je ustanovené v krajine, ktorej je majiteľ práv štátnym príslušníkom;(24) keďže použitie ustanovenia o porovnaní ochranných lehôt sa v členských štátoch nesmie dostať do konfliktu s ich medzinárodnými záväzkami;(25) keďže pre hladké fungovanie vnútorného trhu by sa táto smernica mala uplatňovať od l. júla 1995;(26) keďže členské štáty by mali mať voľnosť prijať ustanovenia o výklade, úpravách a ďalšom plnení zmlúv o využívaní chránených diel a iných predmetov ochrany, ktoré boli uzatvorené pred predĺžením lehoty ochrany vyplývajúcim z tejto smernice;(27) keďže súčasť právneho poriadku spoločenstva tvoria nadobudnuté práva a ohľad na oprávnené očakávania; keďže zmluvné štáty preto môžu ustanoviť, že najmä za určitých okolností autorské právo a príbuzné práva, ktoré sa obnovia v zmysle tejto smernice, nebudú zaväzovať tie osoby, ktoré v dobrej viere prikročili k využívaniu diel v čase, keď tieto diela boli verejným majetkom (autorskoprávne voľné),PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Trvanie autorských práv1. Práva autora literárneho alebo umeleckého diela v zmysle článku 2 Bernského dohovoru trvajú počas života autora a 70 rokov po jeho smrti, bez ohľadu na to, kedy bolo dielo oprávnene uvedené na verejnosti.2. Pri spoluautorskom diele sa trvanie podľa odseku l počíta od smrti toho autora, ktorý žil najdlhšie.3. Pri anonymných alebo pseudonymných dielach trvá ochrana sedemdesiat rokov po tom, čo bolo dielo oprávnene uvedené na verejnosti. Ak však autorom prijatý pseudonym, nevzbudzuje pochybnosti o jeho totožnosti alebo ak autor prezradí svoju totožnosť počas obdobia uvedeného v prvej vete, riadi sa lehota ochrany podľa odseku 1.4. Ak členský štát vydá osobitné ustanovenia o autorskom práve pre kolektívne diela alebo pre právnickú osobu, označenú za majiteľa práv, počíta sa trvanie ochrany podľa ustanovenia odseku 3 s výnimkou prípadov, keď fyzické osoby, ktoré vytvorili dielo ako také, sú na verziách diela, ktoré boli uvedené na verejnosti ako také identifikované. Tento odsek nie je na ujmu práv identifikovaných autorov, ktorých identifikovateľné príspevky sú súčasťami takýchto diel, na ktorých príspevky sa vzťahuje odsek 1 alebo 2.5. Ak je dielo vydané vo zväzkoch, po častiach, číslach alebo kapitolách a lehota ochrany plynie od momentu oprávneného uvedenia diela na verejnosti, lehota ochrany plynie pre každú takúto časť samostatne.6. Pri dielach, ktorých trvanie ochrany sa nepočíta od smrti autora alebo autorov a ktoré počas 70 rokov od ich vytvorenia neboli oprávnene uvedené na verejnosti, sa ochrana skončí.Článok 2Filmové a audiovizuálne diela1. Hlavný režisér filmového alebo audiovizuálneho diela sa považuje za jeho autora alebo jedného z autorov. Členské štáty môžu určiť aj ďalších spoluautorov.2. Lehota ochrany filmového diela alebo audiovizuálneho diela uplynie 70 rokov po smrti poslednej z najdlhšie žijúcich nasledujúcich osôb, bez ohľadu na to, či sú alebo nie sú tieto osoby pokladané za spoluautorov: hlavný režisér, autor scenára, autor dialógov, skladateľ hudby, osobitne vytvorenej na použitie vo filmovom alebo audiovizuálnom diele.Článok 3Trvanie príbuzných práv1. Práva výkonných umelcov uplynú 50 rokov po dni výkonu. Ak je však záznam výkonu počas tohto obdobia oprávnene vydaný počas tohto obdobia oprávnene uvedený na verejnosti, uplynú práva za 50 rokov po dni prvého takéhoto vydania alebo prvého takéhoto uvedenia na verejnosti, podľa toho, ktorá z týchto skutočností nastane skôr.2. Práva výrobcov zvukových záznamov uplynú za 50 rokov po vyhotovení záznamu. Ak je však zvukový záznam počas tohto obdobia oprávnene zverejnený alebo oprávnene uvedený na verejnosti, uplynú práva 50 rokov odo dňa prvého takéhoto zverejnenia alebo prvého takéhoto uvedenia na verejnosti, podľa toho, ktorá s týchto skutočností nastane skôr.3. Práva výrobcov prvého záznamu filmu uplynú 50 rokov po vyhotovení záznamu. Ak je však film počas tohto obdobia oprávnene zverejnený alebo oprávnene uvedený na verejnosti, uplynú práva za 50 rokov po dni prvého takéhoto zverejnenia alebo prvého takéhoto uvedenia na verejnosti, podľa toho, ktorá s týchto skutočností nastane skôr. Pojem "film" označuje filmové alebo audiovizuálne dielo alebo pohyblivé obrazy, či sú už sprevádzané zvukom alebo nie.4. Práva vysielacích organizácii uplynú 50 rokov po prvom vysielaní, či už sa vysielanie uskutočňuje po drôte alebo bezdrôtovo, po kábli alebo pomocou satelitu.Článok 4Ochrana predtým nezverejnených dielKaždá osoba, ktorá po uplynutí autorskoprávnej ochrany po prvýkrát oprávnene vydá alebo oprávnene uvedie na verejnosti doposiaľ nezverejnené dielo, požíva ochranu na úrovni majetkových autorských práv. Lehota ochrany takýchto práv je 25 rokov odo dňa, keď bolo dielo po prvýkrát vydané alebo oprávnene uvedené na verejnosti.Článok 5Kritické a vedecké vydaniaČlenské štáty môžu chrániť kritické a vedecké vydania diel, ktoré sa stali verejným majetkom (voľnými z hľadiska autorského práva). Maximálne trvanie ochrany takýchto diel je 30 rokov odo dňa, keď došlo po prvýkrát k oprávnenému vydaniu.Článok 6Ochrana fotografiíFotografie, ktoré sú pôvodné originálne v tom zmysle, že sú autorovým vlastným duševným výtvorom, sú chránené podľa článku 1. Žiadne iné kritériá sa na rozhodovanie o ich ochrane nevzťahujú. Členské štáty môžu upraviť ochranu iných fotografií.Článok 7Ochrana vo vzťahu k tretím osobám1. Ak je krajina pôvodu diela v zmysle Bernského dohovoru treťou krajinou a autor diela nie je štátny príslušník žiadnej krajiny spoločenstva, uplynie lehota ochrany poskytovaná členskými štátmi v deň uplynutia lehoty priznanej v krajine pôvodu diela, nemôže však byť dlhšia, ako je trvanie ustanovené v článku 1.2. Lehota ochrany ustanovená v článku 3 sa vzťahuje na také prípady majiteľov práv, ktorí nie sú štátnymi príslušníkmi žiadnej krajiny spoločenstva za podmienky, že členské štáty im ochranu poskytujú. Bez zreteľa na medzinárodné záväzky členských štátov však lehota ochrany priznávané členskými štátmi uplynie najneskôr v deň uplynutia lehoty ochrany priznanej v krajine, ktorej je majiteľ práv štátnym príslušníkom a nemôže byť dlhšia, ako je lehota ustanovená v článku 3.3. Členské štáty, ktoré v čase prijatia tejto smernice priznávajú osobitne podľa svojich medzinárodných záväzkov dlhšie lehoty ochrany, ako je tá, ktorá vyplýva z ustanovenia, na ktoré sa odkazuje v odsekoch l a 2, môžu zachovať túto lehotu ochrany až do uzatvorenia medzinárodných dohôd o dĺžke lehoty ochrany autorského práva alebo príbuzných práv.Článok 8Výpočet lehotyLehoty ustanovené v tejto smernici sa počítajú od prvého januára roku nasledujúceho po udalosti, ktorá dáva podnet na ich plynutie.Článok 9Osobnostné právaTáto smernica sa nedotýka predpisov členských štátov upravujúcich osobnostné autorské práva.Článok 10Prechodné ustanovenia1. Ak ochrana, ktorá je dlhšia ako zodpovedajúca lehota, ustanovená v tejto smernici, už plynie v členskom štáte v deň uvedený v článku 13 ods. l, nespôsobí táto smernica skrátenie lehoty ochrany v tomto štáte.2. Lehoty ochrany ustanovené touto smernicou sa vzťahujú na všetky diela a predmety ochrany, ktoré sú v deň uvedený v článku 13 ods. l chránené najmenej v jednom členskom štáte podľa vnútroštátnych ustanovení a autorského práva alebo príbuzných právach alebo ktoré k tomuto dňu spĺňajú podmienky ochrany podľa smernice 92/100/EHS.3. Táto smernica sa nedotýka žiadnych aktov využitia uskutočnených pred dňom uvedeným v článku 13 ods. 1. Členské štáty prijmú potrebné ustanovenia osobitne na ochranu práv získaných tretími osobami.4. Členské štáty nie sú povinné vztiahnuť ustanovenia článku 2 ods. 1 na filmové alebo audiovizuálne diela vytvorené pred 1. júlom 1994.5. Členské štáty môžu ustanoviť dátum účinnosti článku 2 ods. l, tento dátum však nesmie byť neskorší ako l. júl 1997.Článok 11Technické úpravy1. Článok 8 smernice 912/250/EHS sa týmto zrušuje.2. Článok 11 a 12 smernice 92/100/EHS sa týmto zrušuje.Článok 12Spôsob oznamovaniaČlenské štáty bezodkladne oznámia Komisii každý vládny návrh právneho predpisu na priznanie nových príbuzných práv, vrátane hlavných dôvodov pre ich zavedenie a trvanie predpokladanej ochrany.Článok 13Všeobecné ustanovenia1. Členské štáty uvedú do platnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na naplnenie článku 1 a 11 tejto smernice pred l. júlom 1995.Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.2. Členské štáty budú uplatňovať článok 12 odo dňa oznámenia tejto smernice.Článok 14Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 29. októbra 1993Za RadupredsedaR. Urbain[1] Ú. v. ES C 92, 11.4.1992, s. 6 aÚ. v. ES C 27, 30.1.1993, s. 7.[2] Ú. v. ES C 337, 21.12.1992, s. 205 arozhodnutie z 27. októbra 1993 (dosiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).[3] Ú. v. ES C 287, 4.11.1992, s. 53.[4] Ú. v. ES L 122, 17.5.1991, s. 42.[5] Ú. v. ES L 346, 27.11.1992, s. 61.--------------------------------------------------


title: Smernica Rady z 13. júna 1988, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 83/181/EHS určujúca rozsah uplatnenia článku 14 (1) d) smernice 77/388/EHS vzhľadom na oslobodenie od dane z pridanej hodnoty pri konečnom dovoze určitých tovarov

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31988L0331

Úradný vestník L 151 , 17/06/1988 S. 0079 - 0081 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 9 Zväzok 2 S. 0003  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 9 Zväzok 2 S. 0003

		Smernica Radyz 13. júna 1988,ktorou sa mení a dopĺňa smernica 83/181/EHS určujúca rozsah uplatnenia článku 14 (1) d) smernice 77/388/EHS vzhľadom na oslobodenie od dane z pridanej hodnoty pri konečnom dovoze určitých tovarov(88/331/EHS)RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä na článok 99,so zreteľom na návrh Komisie,so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [1],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],keďže úpravy oslobodenia od dane z pridanej hodnoty pri určitom dovoze, ako stanovuje smernica 83/181/EHS [3], naposledy zmenená a doplnená smernicou 85/346/EHS [4], sa vzťahujú na najväčšiu možnú mieru jednotnosti medzi systémom pre clá a systémom pre daň z pridanej hodnoty; keďže Rada v nariadení (EHS) č. 1315/88 [5] prijala zmeny a doplnenia systému pre clá; keďže je vhodné zahrnúť niektoré z týchto zmien a doplnení do smernice 83/181/EHS tak aby spĺňali ciele harmonizácie daní;keďže smernica 83/181/EHS určuje nielen rozsah článku 14 (1) d) smernice 77/388/EHS [6] naposledy zmenenej a doplnenej smernicou 84/386/EHS [7], no zameriava sa aj na stanovenie daňových pravidiel spoločenstva pre oslobodenie od DPH pri konečnom dovoze tovaru, ktoré idú nad rámec rozsahu zmieneného článku; keďže tieto pravidlá by sa mali zmeniť alebo doplniť tak, aby sa dosiahlo ich jednotné používanie na úrovni spoločenstva,keďže v záujme zrozumiteľnosti právneho textu by sa malo znenie článku 11 (2) smernice 83/181/EHS uviesť presne,PRIJALA TÚTO SMERNICUČlánok 1Smernica 83/181/EHS sa týmto mení a dopĺňa takto:1. Článok 11 (2) sa nahrádza týmto:"2. Oslobodenie sa poskytne pokiaľ ide o dary zvyčajne dávané pri príležitosti vstupu do manželstva, ktoré prijíma osoba spĺňajúca podmienky stanovené v odseku 1 od osôb, ktoré majú zvyčajné trvalé bydlisko v krajine mimo spoločenstva. Oslobodenie sa vzťahuje na dary jednotkovej hodnoty nepresahujúcej 200 ECU. Členské štáty však môžu povoliť oslobodenie presahujúce 200 ECU za predpokladu, že hodnota každého oslobodeného daru nepresiahne 1000 ECU."2. Článok 22 sa nahrádza týmto:"Článok 22Tovar s celkovou hodnotou nepresahujúcou 10 ECU sa oslobodí pri vstupe. Členské štáty môžu poskytnúť oslobodenie pre dovážaný tovar s celkovou hodnotou vyššou než 10 ECU, no nepresahujúcou hodnotu 22 ECU. Členské štáty však môžu z oslobodenia uvedeného v prvej vete prvého pododseku vylúčiť tovar, ktorý sa doviezol poštovým príkazom."3. V druhej zarážke článku 35 (1) sa slová "článok 60 (1) b)" nahrádzajú slovami "článok 60".4. "Kapitola IIaReferenčné látky na kontrolu kvality lekárskych výrobkovČlánok 38aZásielky, ktoré obsahujú vzorky referenčných látok schválených Svetovou zdravotníckou organizáciou na kontrolu kvality materiálov, ktoré sa používajú pri výrobe lekárskych výrobkov a ktoré sú adresované príjemcovi, ktorý má oprávnenie príslušných orgánov členských štátov prijímať takéto zásielky oslobodené od dane, sa oslobodia pri vstupe."5. K článku 56 sa pridáva toto:"d) Ceny, trofeje a suveníry symbolickej povahy a malej ceny, ktoré majú byť odovzdávané zadarmo osobám so zvyčajným trvalým pobytom v inej krajine než je krajina dovozu, na obchodných konferenciách alebo pri podobných medzinárodných udalostiach; ich povaha, jednotková hodnota alebo ostatné vlastnosti nesmú byť také, aby mohli naznačovať, že sú určené na obchodné účely."6. Články 62 a 63 sa nahrádzajú takto:"Článok 62Podľa článku 63 tlačené reklamné predmety ako katalógy, cenníky, pokyny na používanie alebo brožúrky sa oslobodia pri vstupe za predpokladu, že súvisia:a) s tovarom na predaj alebo prenájom osobou, ktorá má sídlo mimo členského štátu dovozu alebob) so službami, ktoré ponúka osoba, ktorá má sídlo v inom členskom štáte aleboc) s dopravou, obchodným poistením alebo bankovými službami, ktorú ponúka osoba, ktorá má sídlo v tretej krajine.Článok 63Oslobodenie, na ktoré sa odvoláva článok 62, sa obmedzí na tlačenú reklamu, ktorá spĺňa tieto podmienky:a) na tlačovine sa musí jasne uviesť názov firmy, ktorá vyrába, predáva alebo prenajíma tovar alebo ktorá ponúka služby, na ktoré sa odvoláva,b) žiadna zásielka nesmie obsahovať viac než jeden dokument alebo jednu kópiu každého dokumentu, ak sa skladá z viacerých dokumentov. No aj zásielky obsahujúce niekoľko kópií toho istého dokumentu môžu byť oslobodené, ak je ich celková hrubá hmotnosť najviac jeden kilogram,c) tlačoviny nesmú patriť do skupiny zásielok od toho istého odosielateľa tomu istému adresátovi.Podmienky v písmene b) a c) sa však nevzťahujú na tlačoviny súvisiace s tovarmi na predaj alebo prenájom alebo na služby, ktoré ponúka osoba, ktorá má sídlo v inom členskom štáte za predpokladu, že tlačoviny sa doviezli a budú sa distribuovať zadarmo."7. K článku 79 sa pridáva toto:"s) dovoz úradných publikácií vydaných z úradnej moci krajiny vývozu, medzinárodných inštitúcií, regionálnych alebo miestnych orgánov a úradov podliehajúcich verejnému právu, ktoré majú sídlo v krajine vývozu a tlačoviny distribuované pri príležitosti volieb do Európskeho parlamentu alebo pri príležitosti národných volieb v krajine, v ktorej tlačovina pochádza od zahraničných politických organizácií oficiálne uznaných v členských štátoch, pokiaľ tieto publikácie a tlačoviny podliehali dani v krajine vývozu a neboli oslobodené od dane z vývozu."8. "Palivá a mazadlá prítomné v pozemných motorových vozidlách a osobitných kontajneroch".9. Článok 82 sa nahrádza týmto:"Článok 821. Podľa článkov 83, 84 a 85 sa pri vstupe oslobodzujú tieto palivá:a) palivo v štandardných nádržiach- súkromných a obchodných motorových vozidiel a motoriek,- osobitných kontajnerov,b) palivo nachádzajúce sa v prenosných nádržiach, ktoré vezú súkromné motorové vozidlá a motorky, najviac do 10 litrov na vozidlo a bez toho, aby boli dotknuté národné ustanovenia o vlastníctve a preprave palív.2. Na účely odseku 1:a) "obchodné motorové vozidlo" je každé motorizované cestné vozidlo (vrátane traktorov s prívesmi), ktoré, podľa typu konštrukcie a vybavenia je navrhnuté a spôsobilé prepraviť, či už za úhradu alebo bez,- viac než deväť ľudí vrátane šoféra,- tovara každé cestné vozidlo na iný osobitný účel, než je doprava ako taká,b) "súkromné motorové vozidlo" znamená každé motorové vozidlo, na ktoré sa nevzťahuje definícia stanovená v a)c) "štandardné nádrže" znamenajú:- nádrže na stálo upevnené výrobcom k všetkým motorovým vozidlám toho istého typu ako predmetné vozidlo a ktorého trvalé umiestnenie nádrže umožňuje, aby sa palivo používalo priamo na účely pohonu a, ak je to vhodné, na chod chladiaceho systému a ostatných systémov počas dopravy.Nádrže na plyn umiestnené v motorových vozidlách, ktoré sú určené na priame použitie plynu ako paliva a nádrže pripevnené k doplnkovým systémom, ktorými môže byť vozidlo vybavené, sa taktiež považujú za štandardné nádrže,- nádrže nastálo upevnené výrobcom k všetkým kontajnerom toho istého typu ako predmetný kontajner a ktorých trvalé umiestnenie umožňuje, aby sa palivo používalo priamo na chod chladiaceho systému a ostatných systémov počas dopravy, ktorými sú osobitné kontajnery vybavené,d) "osobitný kontajner" znamená každý kontajner, vybavený osobitnými prístrojmi pre chladiarenské systémy, systémy okysličovania, systémy tepelnej izolácie alebo ostatné systémy."10. Prvý odsek článku 83 sa mení a dopĺňa takto:- slová v úvode "a osobitné kontajnery" sa vkladajú za slová "obchodné motorové vozidlá",- za b) sa pridáva:- "c) do 200 litrov na osobitný kontajner a na jednu cestu."11. Na konci článku 90 (3) sa pridáva: "… alebo k zníženiu oslobodenia."12. K článku 91 sa pridáva toto:"c) oslobodenie v kontexte dohôd uzavretých na základe reciprocity s tretími krajinami, ktoré sú zmluvnými stranami Dohovoru o medzinárodnom civilnom letectve (Chicago 1944) na účely zavedenia odporúčaných postupov 4.42 a 4.44 v prílohe 9 dohovoru (ôsme vydanie, júl 1980)."Článok 2Členské štáty príjmu opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr 1. januára 1989. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.Článok 3Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Luxemburgu 13. júna 1988Za RadupredsedaG. Stoltenberg[1] Ú. v. ES C 318, 30.11.1987, s. 21.[2] Ú. v. ES C 180, 8.7.1987, s. 14.[3] Ú. v. ES L 105, 23.4.1983, s. 38.[4] Ú. v. ES L 183, 16.7.1985, s. 21.[5] Ú. v. ES L 123, 17.5.1988, s. 2.[6] Ú. v. ES L 145, 13.6.1977, s. 1.[7] Ú. v. ES L 208, 3.8.1984, s. 58.--------------------------------------------------