title: Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/65/ES z  26. októbra 2005  o zvýšení bezpečnosti prístavov   (Text s významom pre EHP)

text:
               25.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 310/28

      SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2005/65/ES
   z 26. októbra 2005
   o zvýšení bezpečnosti prístavov
   (Text s významom pre EHP)
   EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 80 ods. 2,
   so zreteľom na návrh Komisie,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
   so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov (2),
   konajúc v súlade s postupom stanoveným v článku 251 zmluvy (3),
   keďže:

               (1)

               Narušenia bezpečnosti vyplývajúce z terorizmu patria k najväčším hrozbám pre ideály demokracie, slobody a mieru, ktoré tvoria podstatu Európskej únie.

               (2)

               Ľudia, infraštruktúra a zariadenia v prístavoch by mali byť chránené proti prípadom narušenia bezpečnosti a ich zničujúcim následkom. Takáto ochrana by bola na osoh užívateľom dopravy, hospodárstvu a spoločnosti ako celku.

               (3)

               Dňa 31. marca 2004 Európsky parlament a Rada Európskej únie prijali nariadenie (ES) č. 725/2004 z 31. marca 2004 o zvýšení bezpečnosti lodí a prístavných zariadení (4). Opatrenia námornej bezpečnosti, ktoré uvedené nariadenie zaviedlo, tvoria len časť opatrení potrebných na dosiahnutie primeranej úrovne bezpečnosti v námorných dopravných sieťach. Rozsah pôsobnosti uvedeného nariadenia je obmedzený na bezpečnostné opatrenia na palube plavidiel a v bezprostrednom rozhraní loď/prístav.

               (4)

               Na dosiahnutie najvyššej možnej ochrany v námornom a prístavnom priemysle by sa mali zaviesť opatrenia bezpečnosti prístavov, uplatňujúce sa na každý prístav v rámci jeho hraníc vymedzených dotknutým členským štátom, a tým by sa zabezpečilo, že bezpečnostné opatrenia prijaté pri uplatňovaní nariadenia (ES) č. 725/2004 zužitkujú zvýšenú bezpečnosť v oblastiach činnosti prístavu. Tieto opatrenia by sa mali uplatňovať na všetky prístavy, v ktorých sa nachádza jedno alebo viac prístavných zariadení, na ktoré sa vzťahuje nariadenie (ES) č. 725/2004.

               (5)

               Bezpečnostný cieľ tejto smernice by sa mal dosiahnuť prijatím vhodných opatrení bez toho, aby boli dotknuté pravidlá členských štátov v oblasti národnej bezpečnosti a opatrenia, ktoré by mohli byť prijaté na základe hlavy VI Zmluvy o Európskej únii.

               (6)

               Členské štáty by sa mali spoliehať na podrobné hodnotenia bezpečnosti, aby sa identifikovali presné hranice územia prístavu relevantného z hľadiska bezpečnosti, ako aj rôzne opatrenia potrebné na zabezpečenie primeranej bezpečnosti prístavov. Takéto opatrenia by sa mali odlišovať podľa existujúcej úrovne bezpečnosti a odzrkadľovať rozdiely rizikových profilov rôznych podoblastí prístavov.

               (7)

               Členské štáty by mali schváliť plány bezpečnosti prístavov, ktoré budú zahŕňať zistenia hodnotení bezpečnosti prístavov. Účinnosť bezpečnostných opatrení si tiež vyžaduje jasné rozdelenie úloh medzi všetkými zúčastnenými stranami rovnako ako pravidelný výcvik. Od tohto jasného rozdelenia úloh a určenia postupov výcviku prostredníctvom plánu bezpečnosti prístavov sa očakáva, že veľkou mierou prispeje k účinnosti tak preventívnych, ako aj nápravných opatrení bezpečnosti prístavov.

               (8)

               Prievozné lode typu Ro-Ro zvlášť ľahko podliehajú narušeniu bezpečnosti, hlavne vtedy, ak prevážajú pasažierov, ako aj náklad. Mali by sa prijať primerané opatrenia na základe hodnotení rizík, ktoré by zaisťovali, že autá a nákladné vozidlá určené na prepravu na prievozných lodiach typu Ro-Ro na domácich a medzinárodných linkách by nepredstavovali riziko pre plavidlo, pre jeho pasažierov a posádku ani náklad. Opatrenia by sa mali prijať spôsobom, ktorý čo najmenej zdržiava plynulosť prevádzky.

               (9)

               Členské štáty by mali byť schopné zriadiť výbory pre bezpečnosť prístavov, ktorých úlohou bude poskytovať praktické poradenstvo v prístavoch, na ktoré sa vzťahuje táto smernica.

               (10)

               Členské štáty by mali zabezpečiť, že všetky zúčastnené strany jasne uznajú povinnosti v oblasti bezpečnosti prístavov. Členské štáty by mali monitorovať súlad s bezpečnostnými pravidlami a zriadiť zodpovedný orgán pre všetky svoje prístavy, schváliť všetky hodnotenia a plány bezpečnosti pre svoje prístavy, stanoviť a informovať v prípade potreby o úrovniach bezpečnosti a zabezpečiť správne oznamovanie, vykonávanie a koordináciu týchto opatrení.

               (11)

               Členské štáty by mali schváliť hodnotenia a plány a dozerať na ich vykonávanie vo svojich prístavoch. S cieľom minimalizovať narušenie prevádzky prístavov a administratívne zaťaženie inšpekčných orgánov by Komisia mala monitorovať vykonávania tejto smernice spoločne s inšpekciami ustanovenými v článku 9 ods. 4 nariadenia (ES) č. 725/2004.

               (12)

               Členské štáty by mali zabezpečiť, aby centrum pre záležitosti bezpečnosti prístavov prevzalo úlohu kontaktného miesta medzi Komisiou a členskými štátmi. Mali by informovať Komisiu o tom, na ktoré prístavy sa táto smernica vzťahuje na základe vykonaných hodnotení bezpečnosti.

               (13)

               Účinné a štandardné vykonávanie opatrení v rámci tejto bezpečnostnej politiky nastoľuje závažné otázky týkajúce sa jej financovania. Financovanie dodatočných bezpečnostných opatrení by nemalo viesť k narušeniu hospodárskej súťaže. Komisia by mala predložiť Európskemu parlamentu a Rade najneskôr do 30. júna 2006 zistenia štúdie nákladov súvisiacich s opatreniami vykonávanými podľa tejto smernice a mala by najmä navrhnúť spôsob zdieľania nákladov medzi orgánmi verejnej moci, prístavnými orgánmi a prevádzkovateľmi.

               (14)

               Táto smernica rešpektuje základné práva a dodržiava zásady uznávané najmä Chartou základných práv Európskej únie.

               (15)

               Opatrenia potrebné na vykonávanie tejto smernice by mali byť prijaté v súlade s rozhodnutím Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy na výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu (5).

               (16)

               Mal by sa definovať postup prispôsobenia tejto smernice podľa najnovších zmien medzinárodných nástrojov a vo svetle skúseností by sa mali prispôsobiť alebo doplniť podrobné ustanovenia príloh k tejto smernici bez toho, aby sa rozširoval jej rozsah pôsobnosti.

               (17)

               Keďže ciele tejto smernice, a to vyvážené zavádzanie primeraných opatrení v oblasti námornej dopravy a prístavnej politiky, nemožno uspokojivo dosiahnuť na úrovni samotných členských štátov, ale z dôvodu celoeurópskeho rozsahu tejto smernice ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Spoločenstva, Spoločenstvo môže prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 zmluvy. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku neprekračuje táto smernica rámec nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov.

               (18)

               Keďže sa táto smernica týka námorných prístavov, povinnosti v nej obsiahnuté by sa nemali vzťahovať na Rakúsko, Českú republiku, Maďarsko, Luxembursko ani Slovensko,

         PRIJALI TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Predmet
   1.   Hlavným cieľom tejto smernice je zaviesť opatrenia Spoločenstva zamerané na zvýšenie bezpečnosti prístavov voči hrozbám narušení bezpečnosti.
   Táto smernica tiež zabezpečí, že bezpečnostné opatrenia prijaté pri uplatňovaní nariadenia (ES) č. 725/2004 zužitkujú zvýšenú bezpečnosť prístavov.
   2.   Opatrenia uvedené v odseku 1 pozostávajú zo:

               a)

               spoločných základných pravidiel pre opatrenia pre bezpečnosť prístavov;

               b)

               mechanizmu vykonávania týchto pravidiel;

               c)

               primeraného mechanizmu monitorovania dodržiavania pravidiel.

         Článok 2
   Rozsah pôsobnosti
   1.   Táto smernica ustanovuje bezpečnostné opatrenia, ktoré sa musia dodržiavať v prístavoch. Členské štáty môžu uplatňovať ustanovenia tejto smernice v priľahlých oblastiach prístavov.
   2.   Opatrenia, ktoré stanovuje táto smernica, sa uplatnia na každý prístav na území členského štátu, v ktorom sa nachádza jedno alebo viac prístavných zariadení, na ktoré sa vzťahuje schválený bezpečnostný plán prístavných zariadení podľa nariadenia (ES) č. 725/2004. Táto smernica sa nevzťahuje na vojenské zariadenia v prístavoch.
   3.   Členské štáty vymedzia na účely tejto smernice hranice každého prístavu, pričom vhodne zvážia informácie získané z hodnotenia bezpečnosti prístavu.
   4.   V prípade, že hranice prístavného zariadenia boli v zmysle nariadenia (ES) č. 725/2004 vymedzené členským štátom ako efektívne pokrývajúce prístav, majú príslušné ustanovenia nariadenia (ES) č. 725/2004 prednosť pred ustanoveniami tejto smernice.
   Článok 3
   Vymedzenie pojmov
   Na účely tejto smernice:

               1.

               „prístav“ znamená akúkoľvek určenú časť pevniny a vody s hranicami vymedzenými členským štátom, kde sa nachádza prístav vrátane závodov a zariadení určených na uľahčenie prevádzky komerčnej námornej dopravy;

               2.

               „rozhranie loď/prístav“ znamená súčinnosť, ktorá sa prejavuje, keď je loď priamo a bezprostredne vystavená činnostiam, ktoré zahŕňajú pohyb osôb alebo tovaru alebo poskytovanie prístavných služieb na loď alebo z lode;

               3.

               „prístavné zariadenie“ znamená miesto, kde sa uskutočňuje rozhranie loď/prístav; v ňom sú prípadne zahrnuté oblasti ako napríklad kotviace zariadenia, čakacie prístaviská a prístupy od mora;

               4.

               „centrum pre bezpečnosť prístavov“ znamená orgán určený každým členským štátom, ktorý slúži ako kontaktný bod pre Komisiu a iné členské štáty a ktorý uľahčuje, sleduje a informuje o uplatňovaní opatrení pre bezpečnosť prístavov ustanovených v tejto smernici;

               5.

               „úrad pre bezpečnosť prístavu“ znamená úrad zodpovedný za bezpečnostné záležitosti v danom prístave.

         Článok 4
   Koordinácia s opatreniami prijatými v rámci uplatňovania nariadenia (ES) č. 725/2004
   Členské štáty zabezpečia, aby boli opatrenia pre bezpečnosť prístavov zavedené touto smernicou úzko koordinované s opatreniami prijatými v rámci uplatňovania nariadenia (ES) č. 725/2004.
   Článok 5
   Úrad pre bezpečnosť prístavu
   1.   Členské štáty určia úrad pre bezpečnosť prístavu pre každý prístav, na ktorý sa vzťahuje táto smernica. Úrad pre bezpečnosť prístavu môže byť určený pre viac než jeden prístav.
   2.   Úrad pre bezpečnosť prístavu je zodpovedný za prípravu a vykonávanie plánov bezpečnosti prístavu, ktoré sú založené na výsledku hodnotenia bezpečnosti prístavu.
   3.   Členské štáty môžu určiť „príslušný orgán pre námornú bezpečnosť“ podľa nariadenia (ES) č. 725/2004 ako úrad pre bezpečnosť prístavu.
   Článok 6
   Hodnotenie bezpečnosti prístavu
   1.   Členské štáty zabezpečia, aby sa vykonávali hodnotenia bezpečnosti prístavu pre prístavy, na ktoré sa vzťahuje táto smernica. Tieto hodnotenia riadne zohľadnia špecifickosť rozličných častí prístavu, a ak to príslušný orgán v danom členskom štáte považuje za vhodné, aj jeho priľahlých oblastí, ak majú vplyv na bezpečnosť v prístave, a rovnako zohľadnia hodnotenia prístavných zariadení v rámci ich hraníc, tak ako sa to uskutočňuje pri uplatňovaní nariadenia (ES) č. 725/2004.
   2.   Každé hodnotenie bezpečnosti prístavu sa musí uskutočniť aspoň so zohľadnením podrobných požiadaviek stanovených v prílohe I.
   3.   Hodnotenia bezpečnosti prístavu môže uskutočňovať uznávaná organizácia pre bezpečnosť prístavu, ako je uvedené v článku 11.
   4.   Hodnotenia bezpečnosti prístavu schvaľuje dotknutý členský štát.
   Článok 7
   Plán bezpečnosti prístavu
   1.   Podliehajúc výsledkom hodnotení bezpečnosti prístavov, členské štáty zabezpečia, že budú vyvinuté plány bezpečnosti prístavov, ktoré sa budú stále udržiavať a aktualizovať. Plány bezpečnosti prístavov sa primerane venujú osobitostiam rôznych častí prístavu a integrujú bezpečnostné plány pre prístavné zariadenia v rámci ich hraníc, ktoré sú stanovené pri uplatňovaní nariadenia (ES) č. 725/2004.
   2.   Plány bezpečnosti prístavov určia pre každú z rôznych bezpečnostných úrovní uvedených v článku 8:

               a)

               postupy, ktoré je potrebné dodržiavať;

               b)

               opatrenia, ktoré je potrebné vykonať;

               c)

               kroky, ktoré je potrebné podniknúť.

         3.   Každý plán bezpečnosti prístavu zohľadní aspoň podrobné požiadavky určené v prílohe II. Ak je to vhodné, plán bezpečnosti prístavu v primeranom rozsahu obsahuje najmä bezpečnostné opatrenia, ktoré sa týkajú cestujúcich a vozidiel pri naloďovaní na námorné plavidlá prepravujúce cestujúcich a vozidlá. V prípade služieb medzinárodnej námornej dopravy dotknuté členské štáty spolupracujú pri hodnotení bezpečnosti.
   4.   Plány bezpečnosti prístavov môže vypracovať uznávaná bezpečnostná organizácia podľa článku 11.
   5.   Plány bezpečnosti prístavov schvaľuje pred ich vykonaním dotknutý členský štát.
   6.   Členské štáty zabezpečia, že vykonávanie plánov bezpečnosti prístavov sa bude monitorovať. Monitorovanie sa koordinuje s inými kontrolnými činnosťami vykonávanými v prístave.
   7.   Členské štáty zabezpečia primeraný výcvik, vychádzajúc zo základných požiadaviek na výcvik v rámci základnej bezpečnostnej odbornej prípravy, ktoré sú uvedené v prílohe III.
   Článok 8
   Bezpečnostné úrovne
   1.   Členské štáty zavedú systém bezpečnostných úrovní pre prístavy alebo časti prístavov.
   2.   Rozlišujú sa tri bezpečnostné úrovne, tak ako ich vymedzuje nariadenie (ES) č. 725/2004:

               —

               „bezpečnostná úroveň 1“ znamená úroveň, pri ktorej sa dodržiavajú minimálne vhodné ochranné bezpečnostné opatrenia po celý čas,

               —

               „bezpečnostná úroveň 2“ znamená úroveň, pri ktorej sa dodržiavajú primerané dodatočné ochranné bezpečnostné opatrenia určitý čas v dôsledku zvýšeného rizika narušenia bezpečnosti,

               —

               „bezpečnostná úroveň 3“ znamená úroveň, pri ktorej sa dodržiavajú ďalšie špecifické ochranné bezpečnostné opatrenia počas vymedzeného času, keď je narušenie bezpečnosti pravdepodobné alebo hrozí bezprostredne, aj keď nemožno určiť špecifický cieľ.

         3.   Členské štáty stanovia bezpečnostné úrovne pre každý prístav alebo časť prístavu. Pri každej bezpečnostnej úrovni môže členský štát stanoviť vykonávanie rôznych bezpečnostných opatrení v rôznych častiach prístavu v závislosti od zistení hodnotenia bezpečnosti prístavu.
   4.   Členské štáty oznámia vhodnej osobe alebo osobám platné bezpečnostné úrovne pre každý prístav alebo časť prístavu, ako aj všetky ich zmeny.
   Článok 9
   Bezpečnostný dôstojník prístavu
   1.   Dotknutý členský štát schváli bezpečnostného dôstojníka prístavu pre každý prístav. Ak je to možné, má každý prístav iného bezpečnostného dôstojníka prístavu, ale ak je to vhodné, môže mať spoločného bezpečnostného dôstojníka s iným prístavom.
   2.   Bezpečnostní dôstojníci prístavu plnia úlohu kontaktného bodu pre záležitosti bezpečnosti prístavu.
   3.   Ak bezpečnostný dôstojník prístavu nie je tá istá osoba ako bezpečnostný dôstojník prístavných zariadení podľa nariadenia (ES) č. 725/2004, zaistí sa medzi nimi úzka spolupráca.
   Článok 10
   Preskúmania
   1.   Členské štáty zabezpečia potrebné preskúmanie hodnotení bezpečnosti prístavov a plánov bezpečnosti prístavov. Preskúmania sa vykonajú aspoň raz za päť rokov.
   2.   Rozsah preskúmania je taký, ako je to stanovené v článku 6, prípadne v článku 7.
   Článok 11
   Uznávaná organizácia pre bezpečnosť
   Členské štáty môžu menovať uznávané organizácie pre bezpečnosť na účely uvedené v tejto smernici. Uznávané organizácie pre bezpečnosť spĺňajú podmienky stanovené v prílohe IV.
   Článok 12
   Centrum pre bezpečnosť prístavov
   Členské štáty určia centrum pre záležitosti bezpečnosti prístavov. Členské štáty môžu pre záležitosti bezpečnosti prístavov určiť centrum zriadené podľa nariadenia (ES) č. 725/2004. Centrum pre bezpečnosť prístavov oznámi Komisii zoznam prístavov, ktorých sa týka táto smernica, a informuje ju o akýchkoľvek zmenách v tomto zozname.
   Článok 13
   Vykonávanie a kontrola súladu
   1.   Členské štáty zavedú systém, ktorým sa zabezpečí primeraný a pravidelný dohľad nad plánmi bezpečnosti prístavov a ich plnením.
   2.   Komisia v spolupráci s centrami uvedenými v článku 12 monitoruje vykonávanie tejto smernice členskými štátmi.
   3.   Toto monitorovanie prebieha spoločne s inšpekciami ustanovenými v článku 9 ods. 4 nariadenia (ES) č. 725/2004.
   Článok 14
   Úpravy
   Prílohy I až IV môžu byť zmenené a doplnené v súlade s postupom uvedeným v článku 15 ods. 2 bez toho, aby sa rozšíril rozsah pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 15
   Postup výboru
   1.   Komisii pomáha výbor zriadený nariadením (ES) č. 725/2004.
   2.   Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňujú sa články 5 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES, zohľadňujúc ustanovenia jeho článku 8.
   Lehota stanovená v článku 5 ods. 6 rozhodnutia 1999/468/ES je jeden mesiac.
   3.   Výbor prijme svoj rokovací poriadok.
   Článok 16
   Dôvernosť a šírenie informácií
   1.   Pri uplatňovaní tejto smernice Komisia v súlade s rozhodnutím 2001/844/ES, ESUO, Euratom (6) prijme primerané opatrenia na ochranu dôverných informácií, ku ktorým má prístup, prípadne ktoré jej oznámia členské štáty.
   Členské štáty prijmú rovnocenné opatrenia v súlade s príslušnými vnútroštátnymi právnymi predpismi.
   2.   Osoba vykonávajúca bezpečnostné inšpekcie alebo nakladajúca s tajnými informáciami súvisiacimi s touto smernicou musí mať vhodnú úroveň bezpečnostnej previerky členským štátom, ktorého je štátnym príslušníkom.
   Článok 17
   Sankcie
   Členské štáty zabezpečia zavedenie účinných, primeraných a odradzujúcich sankcií za porušenia ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov prijatých podľa tejto smernice.
   Článok 18
   Vykonávanie
   1.   Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 15 júna 2007. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 19
   Hodnotiaca správa
   Do 15 decembra 2008 a potom každých päť rokov predloží Komisia Európskemu parlamentu a Rade hodnotiacu správu založenú okrem iného na informáciách získaných v súlade s článkom 13. V tejto správe Komisia analyzuje dodržiavanie súladu s touto smernicou členskými štátmi a účinnosť prijatých opatrení. V prípade potreby predloží návrhy na dodatočné opatrenia.
   Článok 20
   Nadobudnutie účinnosti
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.

   Článok 21
   Adresáti
   Táto smernica je určená členským štátom, ktoré majú prístavy, ako je to uvedené v článku 2 ods. 2.

      V Štrasburgu 26. októbra 2005

            Za Európsky parlament

            predseda

         J. BORRELL FONTELLES

            Za Radu

            predseda

         D. ALEXANDER

      (1)  Ú. v. EÚ C 120, 20.5.2005, s. 28.

      (2)  Ú. v. EÚ C 43, 18.2.2005, s. 26.

      (3)  Stanovisko Európskeho parlamentu z 10. mája 2005 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku) a rozhodnutie Rady zo 6. októbra 2005.

      (4)  Ú. v. EÚ L 129, 29.4.2004, s. 6.

      (5)  Ú. v. ES L 184, 17.7.1999, s. 23.

      (6)  Ú. v. ES L 317, 3.12.2001, s. 1. Rozhodnutie naposledy zmenené a doplnené rozhodnutím 2005/94/ES, Euratom (Ú. v. EÚ L 31, 4.2.2005, s. 66).

      PRÍLOHA I
      HODNOTENIE BEZPEČNOSTI PRÍSTAVU
      Hodnotenie bezpečnosti prístavu tvorí základ plánu bezpečnosti prístavu a jeho vykonávania. Hodnotenie bezpečnosti prístavu zahŕňa aspoň:

                  —

                  identifikáciu a ohodnotenie dôležitého majetku a infraštruktúry, ktorú je potrebné ochraňovať,

                  —

                  identifikáciu možných hrozieb pre majetok a infraštruktúru a pravdepodobnosť ich výskytu na účely zostavenia a vytvorenia priorít bezpečnostných opatrení,

                  —

                  identifikáciu, výber a určenie priorít protiopatrení a procedurálnych zmien a úroveň ich účinnosti pri znižovaní zraniteľnosti a

                  —

                  identifikáciu slabých miest vrátane ľudského faktora v infraštruktúre, stratégii a postupoch.

            Na tieto účely hodnotenie aspoň:

                  —

                  identifikuje všetky oblasti relevantné z hľadiska bezpečnosti prístavu, a tým aj stanoví hranice prístavu. Týka sa to aj prístavných zariadení, na ktoré sa už vzťahuje nariadenie (ES) č. 725/2004 a ktorých hodnotenie rizík poslúži ako základ,

                  —

                  identifikuje bezpečnostné záležitosti pochádzajúce z rozhrania medzi opatreniami bezpečnosti prístavných zariadení a inými opatreniami bezpečnosti prístavov,

                  —

                  identifikuje, v prípade ktorých zamestnancov prístavu sa bude vykonávať kontrola osobných záznamov a/alebo bezpečnostná previerka, keďže prichádzajú do kontaktu s vysokorizikovými oblasťami,

                  —

                  rozčlení prístav, ak je to prospešné, podľa pravdepodobnosti narušenia bezpečnosti. Tieto časti sa nebudú posudzovať iba na základe ich priameho profilu ako potenciálne ciele, ale taktiež na základe ich potenciálnej úlohy ako priechodu v prípade, že by sa cieľom útoku stali susedné oblasti,

                  —

                  identifikuje variácie rizík, napríklad tie, ktoré sa zakladajú na sezónnosti,

                  —

                  identifikuje špecifické charakteristiky každej podoblasti, ako je umiestnenie, prístupy, dodávky energie, komunikačné systémy, vlastníctvo a užívatelia, ako aj ďalšie prvky, ktoré sa považujú za relevantné z hľadiska bezpečnosti,

                  —

                  identifikuje potenciálne varianty priebehu ohrozenia prístavu. Celý prístav alebo určité časti jeho infraštruktúry, náklad, batožina, ľudia alebo dopravné zariadenie v prístave môžu byť priamym cieľom identifikovanej hrozby,

                  —

                  identifikuje špecifické následky variantu priebehu ohrozenia. Následky môžu vplývať na jednu alebo viac podoblastí. Je potrebné identifikovať tak priame, ako aj nepriame následky. Zvláštnu pozornosť je potrebné venovať riziku ľudských obetí,

                  —

                  identifikuje možnosť kombinovaných následkov narušenia bezpečnosti,

                  —

                  identifikuje zraniteľné miesta každej podoblasti,

                  —

                  identifikuje všetky organizačné aspekty relevantné z hľadiska celkovej bezpečnosti prístavu vrátane rozdelenia všetkých orgánov pre oblasť bezpečnosti, jestvujúcich pravidiel a postupov,

                  —

                  určí zraniteľné miesta bezpečnosti prístavu vo vzťahu k organizačným, legislatívnym a procedurálnym aspektom,

                  —

                  identifikuje opatrenia, postupy a kroky zamerané na znižovanie počtu kritických zraniteľných miest. Zvláštna pozornosť sa bude venovať potrebe a prostriedkom kontroly alebo obmedzeniam prístupu do celého prístavu alebo do špecifických častí prístavu vrátane identifikácie cestujúcich, zamestnancov prístavu alebo iných pracovníkov, návštevníkov a lodných posádok, požiadavkám monitoringu oblasti alebo činností, kontrole nákladu a batožiny. Opatrenia, postupy a kroky budú v zhode so zaznamenaným rizikom, ktoré môže byť rôzne v rozličných častiach prístavu,

                  —

                  stanoví, ako je potrebné posilniť opatrenia, postupy a kroky v prípade zvýšenia úrovne bezpečnosti,

                  —

                  identifikuje špecifické požiadavky nakladania so záležitosťami bezpečnosti, ako napríklad s „podozrivým“ nákladom, batožinou, (palivovým) zásobníkom, zásobami alebo osobami, neznámymi zásielkami, známymi nebezpečenstvami (napríklad bombami). Tieto požiadavky budú analyzovať podmienky odstránenia rizika buď na mieste, alebo po presune do zabezpečenej oblasti,

                  —

                  identifikuje opatrenia, postupy a kroky zamerané na obmedzenie a zmiernenie následkov,

                  —

                  identifikuje rozdelenie úloh, ktoré umožňuje primerané a správne vykonávanie identifikovaných opatrení, postupov a krokov,

                  —

                  tam, kde je to vhodné, venuje zvláštnu pozornosť vzťahu k iným bezpečnostným plánom (napríklad plánom bezpečnosti prístavných zariadení) a k iným jestvujúcim bezpečnostným opatreniam. Je potrebné venovať pozornosť vzťahu k iným plánom reakcie (napríklad plán reakcie na únik ropy, plán pre prípad výnimočnej situácie v prístave, plán pre lekársky zásah, plán pre prípad jadrovej havárie atď.),

                  —

                  identifikuje požiadavky oznamovania údajov pri vykonávaní opatrení a postupov,

                  —

                  venuje zvláštnu pozornosť opatreniam na ochranu citlivých bezpečnostných informácií pred ich prezradením,

                  —

                  identifikuje požiadavky pre potrebné vedomosti všetkých priamo zapojených osôb a v prípade potreby aj širokej verejnosti.

      PRÍLOHA II
      PLÁN BEZPEČNOSTI PRÍSTAVU
      Plán bezpečnosti prístavu stanovuje opatrenia bezpečnosti prístavu. Bude sa zakladať na zisteniach hodnotenia bezpečnosti prístavu. Jasne a podrobne určí opatrenia. Bude tiež obsahovať kontrolný mechanizmus umožňujúci v prípade potreby prijať vhodné nápravné opatrenia.
      Plán bezpečnosti prístavu bude založený na týchto všeobecných aspektoch:

                  —

                  definovaní všetkých oblastí, ktoré sú relevantné z hľadiska bezpečnosti prístavu. V závislosti od hodnotenia bezpečnosti prístavu, opatrení, postupov a krokov môže byť iný pre každú podoblasť. Samozrejme, niektoré podoblasti si môžu vyžadovať prísnejšie preventívne opatrenia ako iné. Zvýšená pozornosť sa bude venovať rozhraniam medzi podoblasťami, tak ako sú identifikované v hodnotení bezpečnosti prístavu,

                  —

                  zabezpečení koordinácie medzi bezpečnostnými opatreniami pre oblasti s rôznymi bezpečnostnými charakteristikami,

                  —

                  zabezpečení v prípade potreby prijatia rôznych opatrení so zreteľom na rozličné časti prístavu, meniace sa bezpečnostné úrovne a špecifické informácie,

                  —

                  identifikovaní organizačnej štruktúry na podporu zvýšenia bezpečnosti prístavu.

            Vychádzajúc z týchto všeobecných aspektov plán bezpečnosti prístavu určí úlohy a špecifikuje pracovné plány v nasledujúcich oblastiach:

                  —

                  prístupové požiadavky. V niektorých oblastiach nadobudnú tieto požiadavky účinnosť len vtedy, ak bezpečnostná úroveň prekročí minimálny prah. Všetky požiadavky a prahy budú komplexne zahrnuté v pláne bezpečnosti prístavu,

                  —

                  požiadavky kontroly osobných dokladov, batožiny a nákladu. Požiadavky môžu a nemusia platiť pre podoblasti; požiadavky môžu a nemusia platiť v plnej miere pre rôzne podoblasti. Osoby vstupujúce do podoblasti alebo nachádzajúce sa v podoblasti môžu podliehať kontrole. Plán bezpečnosti prístavu bude primerane reagovať na zistenia hodnotenia bezpečnosti prístavu, ktoré je nástrojom na identifikovanie bezpečnostných požiadaviek pre každú podoblasť a na každej bezpečnostnej úrovni. Ak budú vyvinuté prideľovacie identifikačné karty na účely bezpečnosti prístavov, zavedú sa jasné postupy vydania, kontroly použitia a vrátenia takýchto dokumentov. Tieto postupy by mali zohľadniť špecifiká konkrétnych skupín užívateľov prístavov tak, aby umožňovali jednoúčelové opatrenia s cieľom obmedziť negatívne dosahy požiadaviek prístupovej kontroly. Kategórie zahrnú prinajmenšom námorníkov, úradných zástupcov, ľudí, ktorí pravidelne v prístave pracujú alebo ho navštevujú, obyvateľov prístavu a ľudí, ktorí príležitostne v prístave pracujú alebo ho navštevujú,

                  —

                  spolupráca s úradmi kontroly nákladu, batožiny a cestujúcich. Ak je to potrebné, plán zabezpečí prepojenie informačného a odbavovacieho systému týchto úradov vrátane možných odbavovacích systémov pred príchodom,

                  —

                  postupy a opatrenia zaobchádzania s podozrivým nákladom, batožinou, (palivovým) zásobníkom, zásobami alebo osobami vrátane určenia zabezpečenej oblasti; ako aj pre ďalšie bezpečnostné záležitosti a porušenia bezpečnosti prístavu,

                  —

                  požiadavky monitoringu pre podoblasti alebo činnosti v rámci podoblastí. Tak potreba technických riešení, ako aj samotné technické riešenia sa budú odvodzovať od hodnotenia bezpečnosti prístavu,

                  —

                  osadenie značiek. V oblastiach s prístupovými a/alebo kontrolnými požiadavkami sa osadia príslušné značky. Kontrolné a prístupové požiadavky budú primerane zohľadňovať všetky existujúce relevantné zákony a prax. Monitoring činností bude vhodne označený, ak to požadujú vnútroštátne právne predpisy,

                  —

                  spravodajské a bezpečnostné odbavenie. Každá relevantná bezpečnostná informácia bude vhodným spôsobom oznámená v súlade s normami pre bezpečnostné odbavenie, ktoré obsahuje plán. So zreteľom na dôverný charakter niektorých informácií spravodajstvo bude vychádzať z potreby vedomostí, ale v prípade potreby bude zahŕňať postupy na informovanie širokej verejnosti. Normy bezpečnostného odbavenia budú tvoriť súčasť plánu a budú zamerané na ochranu informácií dôverného bezpečnostného charakteru pred ich neoprávneným vyzradením,

                  —

                  spravodajstvo o narušeniach bezpečnosti. S cieľom zabezpečiť rýchlu reakciu plán bezpečnosti prístavu stanoví jasné spravodajské požiadavky pre bezpečnostného dôstojníka prístavu, vzťahujúce sa na všetky narušenia bezpečnosti a/alebo na úrad pre bezpečnosť prístavu,

                  —

                  integrácia do iných preventívnych plánov alebo činností. Plán sa bude špecificky zaoberať integráciou do iných preventívnych a kontrolných činností platných v prístave,

                  —

                  integrácia do iných plánov reakcií a/alebo zahrnutie špecifických reakčných opatrení, postupov a činností. Plán stanoví podrobnosti pre interakciu a koordináciu s inými plánmi reakcie a núdzovými plánmi. V prípade potreby sa vyriešia konflikty a nedostatky,

                  —

                  požiadavky výcviku a cvičení,

                  —

                  prevádzková organizácia bezpečnosti prístavu a pracovné postupy. Plán bezpečnosti prístavu stanoví podrobnosti pre organizáciu bezpečnosti prístavu, rozdelenie úloh a pracovné postupy. Rovnako stanoví podrobnosti pre koordináciu s bezpečnostnými dôstojníkmi prístavných zariadení a lodnej bezpečnosti, ak je to potrebné. Určí úlohy výboru pre bezpečnosť prístavu, ak tento existuje,

                  —

                  postupy na adaptáciu a aktualizáciu plánu bezpečnosti prístavu.

      PRÍLOHA III
      POŽIADAVKY NA VÝCVIK V RÁMCI ZÁKLADNEJ BEZPEČNOSTNEJ ODBORNEJ PRÍPRAVY
      Rôzne druhy cvičení odbornej prípravy, ktoré môžu zahŕňať účasť bezpečnostných dôstojníkov prístavných zariadení v spojení s príslušnými úradmi členských štátov, bezpečnostných dôstojníkov obchodných spoločností alebo bezpečnostných dôstojníkov lodí, ak sú k dispozícii, by sa mali realizovať najmenej jedenkrát v každom kalendárnom roku s maximálnym časovým odstupom do 18 mesiacov medzi jednotlivými cvičeniami odbornej prípravy. Požiadavky účasti bezpečnostných dôstojníkov obchodných spoločností alebo bezpečnostných dôstojníkov lodí na spoločných cvičeniach odbornej prípravy sa stanovia so zreteľom na bezpečnostné a pracovné dôsledky pre danú loď. Tieto cvičenia odbornej prípravy preveria komunikáciu, koordináciu, dostupnosť zdrojov a reakcie schopnosť. Tieto cvičenia odbornej prípravy môžu byť:

                  1.

                  v plnom rozsahu alebo naživo;

                  2.

                  simulácia „pri stole“ alebo seminár, alebo

                  3.

                  kombinované s inými cvičeniami, ako sú poplašné cvičenia alebo iné cvičenia štátnych úradov prístavu.

      PRÍLOHA IV
      PODMIENKY, KTORÉ MUSÍ SPLNIŤ UZNÁVANÁ ORGANIZÁCIA PRE BEZPEČNOSŤ PRÍSTAVOV
      Uznávaná organizácia pre bezpečnosť bude schopná preukázať:

                  1.

                  odbornosť v príslušných aspektoch bezpečnosti prístavov;

                  2.

                  primeranú znalosť prevádzky prístavov vrátane znalosti usporiadania prístavu a konštrukcie;

                  3.

                  primeranú znalosť iných prevádzkových činností, ktoré sú dôležité z hľadiska bezpečnosti a ktoré môžu potenciálne ovplyvniť bezpečnosť prístavov;

                  4.

                  schopnosť odhadnúť pravdepodobné riziká bezpečnosti prístavov;

                  5.

                  schopnosť udržiavať a zlepšovať odbornosť svojich pracovníkov v oblasti bezpečnosti prístavov;

                  6.

                  schopnosť monitorovať neustálu spoľahlivosť svojich pracovníkov;

                  7.

                  schopnosť dodržiavať primerané opatrenia na predchádzanie neoprávnenému vyzradeniu alebo neoprávnenému prístupu k dôverným bezpečnostným materiálom;

                  8.

                  znalosť príslušných vnútroštátnych a medzinárodných právnych predpisov a bezpečnostných požiadaviek;

                  9.

                  znalosť súčasných bezpečnostných hrozieb a vzorov;

                  10.

                  schopnosť rozpoznať a odhaliť zbrane, nebezpečné látky a nástroje;

                  11.

                  schopnosť rozpoznať charakteristické črty a modely správania osôb, ktoré môžu potenciálne ohroziť bezpečnosť prístavov, na nediskriminačnom základe;

                  12.

                  znalosť metód, ktoré sa využívajú na obchádzanie bezpečnostných opatrení;

                  13.

                  znalosť bezpečnostných a monitorovacích zariadení a systémov a ich prevádzkových obmedzení.

            Uznávaná organizácia pre bezpečnosť, ktorá vykonala hodnotenie bezpečnosti určitého prístavu alebo revíziu takého hodnotenia, nesmie vypracovať ani revidovať plán bezpečnosti pre ten istý prístav.


title: Smernica Rady 2001/44/ES z 15. júna 2001, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 76/308/EHS o vzájomnej pomoci pri vymáhaní pohľadávok pochádzajúcich z operácií tvoriacich súčasť systému financovania Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu a poľnohospodárskych odvodov a colných poplatkov a v súvislosti s daňou z pridanej hodnoty a niektorými spotrebnými daňami

text:
Dôležité právne oznámenie

|

32001L0044

Úradný vestník L 175 , 28/06/2001 S. 0017 - 0020

		Smernica Rady 2001/44/ESz 15. júna 2001,ktorou sa mení a dopĺňa smernica 76/308/EHS o vzájomnej pomoci pri vymáhaní pohľadávok pochádzajúcich z operácií tvoriacich súčasť systému financovania Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu a poľnohospodárskych odvodov a colných poplatkov a v súvislosti s daňou z pridanej hodnoty a niektorými spotrebnými daňamiRADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva a najmä na jej články 93 a 94,so zreteľom na návrh Komisie [1],so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [2],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],keďže:(1) Existujúce dojednania pre vzájomnú pomoc pre vymáhanie stanovené v smernici 76/308/EHS [4] by sa mali upraviť tak, aby riešili hrozbu pre finančné záujmy spoločenstva a členských štátov a vnútorného trhu predstavovanú rozvojom podvodov.(2) V kontexte vnútorného trhu spoločenstvo a národné finančné záujmy, ktoré sú v rastúcej miere ohrozené podvodmi, musia byť chránené, aby zachovali lepšiu konkurenčnú schopnosť a fiškálnu neutralitu vnútorného trhu.(3) S cieľom zachovať lepšie finančné záujmy členských štátov a neutralitu vnútorného trhu, pohľadávky týkajúce sa určitých daní z príjmu a kapitál a dane z poistného by sa mali doplniť do rozsahu vzájomnej pomoci upravenej smernicou 76/308/EHS.(4) S cieľom umožniť efektívnejšie a účinnejšie vymáhanie pohľadávok v súvislosti s ktorými sa žiadosť o vymáhanie predložila, dokument umožňujúci vymáhanie pohľadávky by sa mal v zásade považovať za dokument členského štátu, v ktorom sa požiadaný orgán nachádza.(5) Používanie vzájomnej pomoci pri vymáhaní nemôže okrem mimoriadnych okolností vychádzať z finančných výhod alebo záujmu o dosiahnuté výsledky, ale členské štáty by sa mali dokázať dohodnúť na usporiadaniach pre preplácanie, keď vymáhanie predstavuje špecifický problém.(6) Opatrenia potrebné na uplatňovanie tejto smernice by sa mali prijať v súlade s rozhodnutím Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999 stanovujúcim postupy na používanie právomocí na uplatňovanie zverených Komisii [5].(7) Smernica 76/308/EHS by sa mala preto v súlade s tým doplniť,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Smernica 76/308/EHS sa týmto upravuje nasledujúcim spôsobom:1. Názov sa nahradí takto:"Smernica Rady 76/308/EHS z 15. marca 1976 o vzájomnej pomoci pri vymáhaní pohľadávok týkajúcich sa určitých poplatkov, odvodov, daní a ďalších opatrení."2. Článok 2 sa nahradí takto:"Článok 2Táto smernica platí pre všetky pohľadávky týkajúce sa:a) vrátenia, intervencií a iných opatrení tvoriacich súčasť systému celkového alebo čiastkového financovania Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), vrátane čiastok inkasovaných v súvislosti s týmito akciami;b) odvodov a iných daní upravených podľa spoločnej organizácie trhu pre sektor cukru;c) importných ciel;d) exportných ciel;e) dane z pridanej hodnoty;f) spotrebných daní z:- vyrobeného tabaku,- alkoholu a alkoholických nápojov,- minerálnych olejov;g) daní z príjmu a kapitálu;h) daní z poistného;i) úroku, správnych pokút a penále a nákladov súvisiacich s pohľadávkami, o ktorých hovoria body a) až h), s vylúčením akejkoľvek sankcie trestnej povahy, ako to stanovujú zákony v platnosti v členskom štáte, v ktorom sa požiadaný orgán nachádza."3. V článku 3 sa doplnia nasledujúce pomlčky:"— "dovozné clá" znamenajú clá a poplatky, ktoré majú ekvivalentný dosah na dovoz a dovozné clá stanovené v rámci Spoločnej poľnohospodárskej politiky alebo v rámci špecifických usporiadaní platiacich na určité tovary vyplývajúce zo spracovania poľnohospodárskych výrobkov,— "exportné clá" znamenajú clá a poplatky, ktoré majú ekvivalentný dosah na dovozy a exportné poplatky stanovené v rámci Spoločnej poľnohospodárskej politiky alebo v rámci špecifických usporiadaní platiacich na určité tovary vyplývajúce zo spracovania poľnohospodárskych výrobkov,— "dane z príjmu a kapitálu" znamenajú tie, ktoré sú vymenované v článku 1 (3) smernice 77/799/EHS [6], čítať v spojení s článkom 1 (4) tejto smernice,— "dane z poistného"znamenajú:v Rakúsku: | i)Versicherungssteuerii)Feuerschutzsteuer |v Belgicku: | i)Taxe annuelle sur les contracts d' assuranceii)Jarrlijkse task op de verzekeringscontracten |v Nemecku: | i)Versicherungsteuerii)Feuerschutzsteuer |v Dánsku: | i)Afgift af lystartøjsforsikringerii)Afgift af ansvarforsikringer for motorkøretøjer m.v.iii)Stempelafgift af forsikringspræmier |v Španielsku: | Impuesto sobre la prima de seguros |v Grécku: | i)Φòρος κύκλου εργασιών (Φ.Κ.Ε)ii)Τέλη Χαρτοσήμου |vo Francúzsku: | Taxe sur les conventions d' assurances |vo Fínsku: | i)Eräistä vakuutusmaksuista suoritettava vero/skatt på vissa försäkringspremierii)Palosuojelumaksu/brandskyddsavgift |v Taliansku: | Imposte sulle assicurazioni private ed i contratti vitalizi di cui alla legge 29. 10. 1967 No 1216 |v Írsku: | levy on insurance premiums |v Luxembursku: | i)Impôt sur les assurancesii)Impôt dans l' interet du service d' incendie |v Holandsku: | Assurantiebelasting |v Portugalsku: | Imporsto de selo sobre os prémios de seguros |vo Švédsku: | neexistuje |v Spojenom kráľovstve: | insurance premium tax (IPT). |Táto smernica platí tiež pre pohľadávky týkajúce sa identických alebo analogických daní, ktoré doplňujú alebo nahrádzajú dane z poistného, o ktorých hovorí šiesta pomlčka. Kompetentné orgány členských štátov si oznámia navzájom, ako aj Komisii, dátumy, kedy tieto dane vstúpia do platnosti."4. V článku 4 (2) sa slová "meno a adresa" nahradia: "meno, adresa a ďalšie dôležité informácie týkajúce sa identifikácie, ku ktorej má za normálnej situácie žiadajúci orgán prístup".5. V článku 5 (2) sa slová "meno a adresa" nahradia: "meno, adresa a ďalšie dôležité informácie týkajúce sa identifikácie, ku ktorej má za normálnej situácie žiadajúci orgán prístup".6. Články 7, 8, 9 a 10 sa nahradia takto:"Článok 71. Žiadosť o vymáhanie pohľadávky, ktorú žiadajúci orgán adresuje požadovanému orgánu, musí byť doplnená úradnou alebo overenou kópiou dokumentu umožňujúceho jej vymáhanie, vystaveného v členskom štáte, v ktorom sa žiadajúci orgán nachádza, a podľa potreby originálom alebo overenou kópiou ďalších dokumentov potrebných na vymáhanie.2. Žiadajúci orgán nesmie predložiť žiadosť o vymáhanie, ak:a) pohľadávka alebo dokument umožňujúci vymáhanie nie je sporný v členskom štáte, v ktorom sa nachádza, okrem prípadov, v ktorých sa použije druhý pododsek článku 12 (2);b) nemá v členskom štáte, v ktorom sa nachádza, zavedené príslušné postupy pre vymáhanie dostupné na základe dokumentu, o ktorom hovorí odsek 1, a prijaté opatrenia nezabezpečia plné splatenie pohľadávky.3. Žiadosť o vymáhanie obsahuje:a) meno, adresu a akékoľvek ďalšie dôležité informácie týkajúce sa identifikácie danej osoby alebo tretej strany, ktorá má v držbe jeho aktíva;b) meno, adresu a akékoľvek ďalšie dôležité informácie týkajúce sa identifikácie žiadajúceho orgánu;c) odvolanie na dokument umožňujúci jeho vymáhanie vystavený v členskom štáte, v ktorom sa nachádza orgán žiadateľa;d) povaha a čiastka pohľadávky, vrátane istiny, úroku a akýchkoľvek ďalších splatných pokút, penále a nákladov uvedených v menách členských štátov, v ktorých sa oba orgány nachádzajú;e) dátum oznámenia dokumentu adresátovi žiadajúcim orgánom alebo orgánom, ktorý je požiadaný;f) dátum, od ktorého, a obdobie, v ktorom je vymáhanie možné podľa platných zákonov v členskom štáte, v ktorom sa žiadajúci orgán nachádza;g) akékoľvek ďalšie relevantné informácie.4. Žiadosť o vymáhanie tiež obsahuje vyhlásenie orgánu žiadateľa potvrdzujúce, že podmienky stanovené v odseku 2 boli splnené.5. Keď sa akékoľvek dôležité informácie týkajúce sa záležitostí, pre ktoré vznikla žiadosť o vymáhanie, stanú známymi žiadajúcemu orgánu, postúpi ich požiadanému orgánu.Článok 81. Dokument umožňujúci vymáhanie pohľadávky sa priamo rozpozná a automaticky sa bude považovať za dokument umožňujúci vymáhanie pohľadávky členského štátu, v ktorom sa požiadaný orgán nachádza.2. Napriek prvému paragrafu, dokument umožňujúci vymáhanie pohľadávky môže byť podľa potreby a v súlade s ustanoveniami platnými v členskom štáte, v ktorom sa požiadaný orgán nachádza, akceptovaný, uznaný, doplnený alebo nahradený dokumentom oprávňujúcim vymáhanie na území tohto členského štátu.Do troch mesiacov od dátumu prijatia žiadosti o vymáhanie sa členské štáty vynasnažia o vybavenie tohto akceptovania, uznania, doplnenia alebo náhrady okrem prípadov, keď sa použije tretí pododsek. Nemožno ich odmietnuť, ak dokument umožňujúci vymáhanie je správne vypracovaný. Požiadaný orgán bude informovať žiadajúci orgán o dôvodoch predĺženia obdobia troch mesiacov.Ak akákoľvek z týchto formalít spôsobí spor v súvislosti s pohľadávkou alebo dokumentom umožňujúcim vymáhanie vystaveným žiadajúcim orgánom, platí článok 12.Článok 91. Pohľadávky sa budú vymáhať v mene členského štátu, v ktorom sa požiadaný orgán nachádza. Celá čiastka pohľadávky, ktorú vymáha požiadaný orgán, sa prevedie od tohto orgánu žiadajúcemu orgánu.2. Kde to umožňujú platné zákony, iné právne predpisy alebo správne opatrenia v členskom štáte, v ktorom sa požiadaný orgán nachádza, a po konzultáciách so žiadajúcim orgánom, môže tento poskytnúť dlžníkovi čas na zaplatenie alebo schválenie platby v splátkach. Akýkoľvek úrok účtovaný požiadaným orgánom v súvislosti s týmto ďalším časovým obdobím sa tiež preplatí členskému štátu, v ktorom sa žiadajúci orgán nachádza.Od dátumu, ku ktorému bol dokument umožňujúci vymáhanie pohľadávok priamo uznaný alebo akceptovaný, uznaný, doplnený alebo nahradený v súlade s článkom 8, sa bude úrok účtovať za platbu po lehote v zmysle zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení platných v členskom štáte, v ktorom sa požiadaný orgán nachádza, a zároveň sa preplatí členskému štátu, v ktorom sa žiadajúci orgán nachádza.Článok 10Pohľadávky, ktoré sa majú vymáhať, nemusia mať bez ohľadu na článok 6 (2) nutne výhodu z výsad pridelených podobným pohľadávkam vznikajúcim v členskom štáte, v ktorom sa požiadaný orgán nachádza."7. Článok 12 (2) sa doplní takto:a) Do prvej vety sa doplní: "ak žiadajúci orgán nepožiada inak v súlade s druhým pododsekom";b) Doplní sa nasledujúci pododsek:"Napriek prvému pododseku odseku 2 žiadajúci orgán môže v súlade so zákonmi, inými právnymi predpismi a správnymi opatreniami platnými v členskom štáte, v ktorom sa nachádza, žiadať od požiadaného orgánu, aby vymáhal spornú pohľadávku, pokiaľ príslušné zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia platné v členskom štáte, v ktorom sa požiadaný orgán nachádza, umožňujú takýto postup. Ak výsledok sporu je následne v prospech dlžníka, žiadajúci orgán bude zodpovedať za preplatenie akýchkoľvek vymáhaných čiastok spolu s akoukoľvek dlžnou kompenzáciou v súlade so zákonmi platnými v členskom štáte, v ktorom sa požiadaný orgán nachádza."8. V článku 14 prvý odsek sa nahradí takto:"Požiadaný orgán nie je povinný:a) poskytnúť pomoc podľa v článkov 6 až 13, ak by vymáhanie pohľadávky v dôsledku situácie dlžníka vytvorilo vážne hospodárske alebo sociálne ťažkosti v členskom štáte, v ktorom sa tento orgán nachádza, pokiaľ zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia platné v členskom štáte, v ktorom sa požiadaný orgán nachádza, pripúšťajú taký krok pre podobné národné pohľadávky;b) poskytnúť pomoc upravenú v článkoch 4 až 13, ak počiatočná žiadosť podľa článku 4, 5 alebo 6 sa týka pohľadávok starších ako päť rokov, od momentu kedy sa vypracoval dokument umožňujúci vymáhanie v súlade so zákonmi, inými právnymi predpismi alebo správnymi opatreniami platnými v členskom štáte, v ktorom sa žiadajúci orgán nachádza, až do dátumu žiadosti. Avšak v prípadoch, v ktorých pohľadávka alebo dokument sú sporné, sa lehota začína momentom, keď žiadajúci štát stanoví, že pohľadávka alebo príkaz na vymáhanie umožňujúci vymáhanie sa už nebude ďalej rozporovať."9. V článku 17 sa slová "a dôležité dokumenty" nahradia takto: "dokument umožňujúci vymáhanie a ďalšie dôležité dokumenty".10. Článok 18 sa nahradí takto:"Článok 181. Požiadaný orgán vymáha od danej osoby a zadrží akékoľvek náklady spojené s vymáhaním, ktoré dosiahne, v súlade so zákonmi a inými právnymi predpismi členského štátu, v ktorom sa nachádza, ktoré platia pre podobné pohľadávky.2. Členské štáty odmietnu všetky pohľadávky navzájom na preplatenie nákladov vzniknutých zo vzájomnej pomoci, ktorú si navzájom poskytujú podľa tejto smernice.3. Kde vymáhanie predstavuje špecifický problém, zahrnuje veľmi veľké čiastky nákladov alebo sa týka boja proti organizovanému zločinu, žiadateľ a požiadané orgány sa môžu dohodnúť na usporiadaniach preplácania špecifických pre dané prípady.4. Členské štáty, v ktorých sa žiadajúci orgán nachádza, ďalej ručia voči členskému štátu, v ktorom sa nachádza požiadaný orgán, za akékoľvek náklady a akékoľvek straty dosiahnuté ako výsledok krokov realizovaných ako neodôvodnených, pokiaľ sa to týka podstaty pohľadávok alebo platnosti dokumentu vystaveného žiadajúcim orgánom."11. Článok 20 sa nahradí takto:"Článok 201. Komisii bude pomáhať výbor pre vymáhanie (ďalej sa označuje ako "výbor"), pozostávajúci zo zástupcov členských štátov, a predsedá mu zástupca Komisie.2. Kde sa odvoláva na tento odsek, článok 5 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES platí.Obdobie, o ktorom hovorí článok 5 (6) rozhodnutia 1999/468/ES, sa stanoví na tri mesiace.3. Výbor prijme svoj vlastný rokovací poriadok."12. Článok 22 sa nahradí takto:"Článok 22Podrobné pravidlá na uplatňovanie článkov 4 (2) a (4), 5 (2) a (3) a článkov 7, 8, 9, 11, 12 (1) a (2), 14, 18 (3) a 25 a na stanovenie prostriedkov, ktorými sa styk medzi orgánmi môže realizovať, pravidlá pre konverziu, prevod vymáhaných čiastok a stanovenie minimálnej čiastky pohľadávok, ktoré môžu byť dôvodom na predloženie žiadosti o pomoc, sa prijme v súlade s postupom stanoveným v článku 20 (2)."13. Nasledujúci odsek sa doplní do článku 25:"Každý členský štát bude informovať Komisiu každoročne o počte žiadostí o informácie, oznámení a vymáhaní zaslanom a prijatom každý rok, danej čiastke pohľadávok a o vymáhaných čiastkach. Komisia bude každý druhý rok oznamovať Európskemu parlamentu a Rade použitie týchto usporiadaní a dosiahnuté výsledky."Článok 21. Členské štáty zavedú do platnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou nie neskôr ako 30. júna 2002. Ihneď o tom budú informovať Komisiu.Keď členský štát prijme tieto opatrenia, budú obsahovať odvolanie na túto smernicu alebo budú doplnené týmto odvolaním pri príležitosti ich úradného zverejnenia. Metódy na realizovanie takého odvolania stanovia členské štáty.2. Členské štáty oznámia Komisii text hlavných ustanovení vnútroštátneho zákona, ktorý prijali v oblasti pokrytej touto smernicou, spolu s tabuľkou zaoberajúcou sa tým, ako ustanovenia tejto smernice korešpondujú s prijatými vnútroštátnymi ustanoveniami.Článok 3Táto smernica nadobúda účinnosť 20. deň po jej zverejnení v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Článok 4Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Göteborgu 15. júna 2001Za RadupredsedaB. Ringholm[1] Ú. v. ES C 269, 28.8.1998, s. 16 aÚ. v. ES C 179, 24.6. 1999, s. 6.[2] Ú. v. ES C 150, 28.5.1999, s. 621 a stanovisko predložené 16.5.2001 (zatiaľ nezverejnené v úradnom vestníku).[3] Ú. v. ES C 101, 12.4.1999, s. 26.[4] Ú. v. ES L 73, 19.3.1976, s. 18. Smernica doplnená Aktom o pristúpení z roku 1994.[5] Ú. v. ES L 184, 17.7.1999, s. 23.[6] Smernica Rady 77/799/EHS z 19. decembra 1977 týkajúca sa vzájomnej pomoci kompetentných orgánov členských štátov v oblasti priameho zdaňovania (Ú. v. ES L 336, 27. 12. 1977, s. 15). Smernica naposledy upravená Aktom o pristúpení z roku 1994.--------------------------------------------------


title: Smernica Rady 2004/56/ES z 21. apríla 2004, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 77/799/EHS týkajúca sa vzájomnej pomoci príslušných orgánov členských štátov v oblasti priameho zdanenia, určitých spotrebných daní a zdaňovania poistného

text:
Dôležité právne oznámenie

|

32004L0056

Úradný vestník L 127 , 29/04/2004 S. 0070 - 0072

		Smernica Rady 2004/56/ESz 21. apríla 2004,ktorou sa mení a dopĺňa smernica 77/799/EHS týkajúca sa vzájomnej pomoci príslušných orgánov členských štátov v oblasti priameho zdanenia, určitých spotrebných daní a zdaňovania poistnéhoRADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej články 93 a 94,so zreteľom na návrh Komisie;so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [1],so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru [2],keďže:(1) Smernica Rady 77/799/EHS z 19. decembra 1977 týkajúca sa vzájomnej pomoci príslušných orgánov členských štátov v oblasti priameho zdanenia, určitých spotrebných daní a zdaňovania poistného [3] ustanovila základné pravidlá správnej spolupráce a výmeny informácií medzi členskými štátmi s cieľom zistenia a zamedzenia daňového úniku a daňového podvodu a umožnenia členským štátom vykonávať správne vymeranie dane. Je nevyhnutné zlepšovať, rozširovať a modernizovať tieto pravidlá.(2) Keď členský štát vykonáva vyšetrovania s cieľom získania informácie potrebnej na to, aby reagoval na žiadosť o pomoc, tento štát by sa mal považovať za konajúci na svoj vlastný účet; takto existuje iba jeden súbor pravidiel uplatňujúcich sa na proces zhromažďovania informácií a vyšetrovanie nie je narušené oneskoreniami.(3) Ak má byť účinný boj proti daňovému podvodu, je nevhodné, aby členský štát, ktorý prijal informácie od iného členského štátu, musel následne žiadať o povolenie sprístupniť tieto informácie na verejných výsluchoch alebo v rozsudkoch.(4) Malo by byť zrejmé, že členský štát nemá žiadnu povinnosť vykonávať vyšetrovania s cieľom získania informácie potrebnej na odpoveď na žiadosť o pomoc tam, kde jeho legislatíva alebo správne postupy nepovoľujú, aby jeho príslušný orgán vykonával vyšetrovania alebo získaval takéto informácie.(5) Malo by byť možné, aby príslušný orgán členského štátu odmietol informácie alebo pomoc, ak žiadajúci členský štát nie je v stave poskytnúť rovnaký druh informácií bez ohľadu na to, či z faktických alebo zákonných dôvodov.(6) Vzhľadom na zákonnú požiadavku v určitých členských štátoch, aby platca dane oznamoval rozhodnutia a nástroje týkajúce sa jeho daňovej povinnosti a z toho vyplývajúcich ťažkostí pre daňové orgány, vrátane prípadov, kde platca dane je presídlený do iného členského štátu, je potrebné, aby za takýchto okolností daňové orgány mali možnosť požadovať pomoc od príslušných orgánov členského štátu, do ktorého je platca dane presídlený.(7) Pretože daňová situácia jednej alebo viacerých osôb podliehajúcich dani zriadených v niekoľkých členských štátoch je často spoločného alebo mimoriadneho záujmu, malo by sa umožniť vykonávanie simultánnych kontrol takýchto osôb dvoma alebo viacerými členskými štátmi na základe vzájomnej dohody a na dobrovoľnom základe kedykoľvek, keď sa zdá, že takéto kontroly sú účinnejšie ako kontroly vykonané iba jedným členským štátom.(8) Komisia predložila svoj návrh smernice na základe článku 95 Zmluvy o založení ES. Rada, zastávajúca názor, že návrh smernice sa týkal zosúladenia legislatívy v oblasti priameho, ako aj nepriameho zdanenia a že by sa mal preto prijať zákon na základe článkov 93 a 94 Zmluvy o založení ES, konzultovala s Európskym parlamentom listom z 12. novembra 2003 informujúc ho o zámere Rady zmeniť tento právny základ.(9) Preto by sa mala podľa toho zmeniť a doplniť smernica 77/799/EHS,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Týmto sa mení a dopĺňa smernica 77/799/EHS takto:1. Článok 1 ods. 5 sa mení a dopĺňa takto:a) znenie uvedené pod textom"v Taliansku"sa nahradí týmto:"il Capo del Dipartimento per le Politiche Fiscali alebo jeho oprávnení zástupcovia";b) znenie uvedené pod textom"vo Švédsku"sa nahradí týmto:"Chefen för Finansdepartementet alebo jeho oprávnený zástupca".2. V článku 2 ods. 2 sa pridáva tento pododsek:"S cieľom získania požadovaných informácií požiadaný orgán alebo správny orgán, ktorý bol požiadaný o pomoc, podnikne také kroky, ako keby konal na svoj vlastný účet alebo na žiadosť iného orgánu vo svojom vlastnom členskom štáte."3. Článok 7 ods. 1 sa nahrádza týmto:"1. Všetky informácie poskytnuté členskému štátu podľa tejto smernice sa v tomto štáte uchovávajú v tajnosti tak, ako informácie získané podľa jeho vlastnej legislatívy. V každom prípade takéto informácie:- môžu byť sprístupnené iba osobám priamo zapojeným do vymeriavania dane alebo do správnej kontroly tohto vymerania,- môžu byť sprístupnené iba v súvislosti so súdnymi konaniami alebo správnymi konaniami obsahujúcimi uložené sankcie s ohľadom na vykonanie alebo kontrolu vymerania dane alebo týkajúce sa vykonania alebo kontroly vymerania a iba osobám, ktoré sa priamo zúčastňujú takýchto konaní; takéto informácie sa však môžu sprístupniť počas verejných vypočúvaní alebo v rozsudkoch, ak príslušný orgán členského štátu poskytujúceho informácie nevznesie žiadnu námietku v čase, keď prvýkrát poskytol informáciu,- nie sú za žiadnych okolností použité inak ako na daňové účely alebo v súvislosti so súdnymi konaniami, alebo správnymi konaniami obsahujúcimi uložené sankcie s ohľadom na vykonanie vymerania alebo kontrolu vymerania dane, alebo pokiaľ ide o takéto vykonanie alebo kontrolu vymerania dane.Okrem toho členské štáty môžu poskytnúť informácie uvedené v prvom pododseku s cieľom použitia na vymeranie iných poplatkov, ciel a daní, na ktoré sa vzťahuje článok 2 smernice 76/308/EHS [4]4. Článok 8 sa mení a dopĺňa takto:a) odsek 1 sa nahrádza týmto:"1. Táto smernica neukladá žiadnu povinnosť členskému štátu, od ktorého sa požadujú informácie, vykonať vyšetrenia alebo oznamovať informácie, ak by bolo vykonanie takéhoto vyšetrovania alebo požadovanie získania takýchto informácií v rozpore s jeho legislatívou alebo správnymi postupmi pre príslušný orgán tohto štátu."b) odsek 3 sa nahrádza týmto:"3. Príslušný orgán členského štátu môže odmietnuť poskytnutie informácií, ak žiadajúci členský štát nie je schopný z faktických alebo zákonných dôvodov poskytnúť rovnaký druh informácií."5. Vkladajú sa nasledujúce články:"Článok 8aOznamovanie1. Na žiadosť príslušného orgánu členského štátu príslušný orgán druhého členského štátu oznámi v súlade s pravidlami upravujúcimi oznamovanie podobných nástrojov v požadovanom členskom štáte adresáta všetkých nástrojov a rozhodnutí, ktoré vydávajú správne orgány požadujúceho členského štátu, a zaoberá sa touto žiadosťou na svojom území s ohľadom na legislatívu o daniach, na ktoré sa vzťahuje táto smernica.2. Žiadosti o oznámenie obsahujú predmet nástroja (dokumentu) alebo rozhodnutia, ktorý má byť oznámený, a obsahuje meno a adresu adresáta spolu s akýmikoľvek inými informáciami, ktoré môžu uľahčovať identifikáciu adresáta3. Požiadaný orgán informuje okamžite žiadajúci orgán o svojej odpovedi na žiadosť o oznámenie a oznámi najmä dátum oznámenia rozhodnutia alebo dokumentu adresátovi.Článok 8bSimultánne kontroly1. Tam, kde daňová situácia jednej alebo viacerých osôb podliehajúcich dani je spoločného alebo mimoriadneho záujmu dvoch alebo viacerých členských štátov, členské štáty sa môžu dohodnúť na vykonaní súčasne prebiehajúcich kontrol na svojom vlastnom území, s cieľom výmeny takto získaných informácií kedykoľvek, keď sa zdá, že takéto kontroly sú účinnejšie ako kontroly vykonané iba samotným jedným členským štátom.2. Príslušný orgán v každom členskom štáte určí nezávisle osoby podliehajúce dani, ktorým hodlá navrhnúť simultánnu kontrolu. Príslušné orgány v ostatných zainteresovaných členských štátoch informuje o prípadoch, ktoré by mali podľa jeho názoru podliehať simultánnej kontrole. Uvedie dôvody svojho výberu, pokiaľ je to možné poskytnutím informácií, ktoré viedli k jeho rozhodnutiu. Stanoví časové obdobie, počas ktorého by sa mali vykonať takéto kontroly.3. Príslušný orgán každého zainteresovaného členského štátu sa rozhodne, či sa chce zúčastniť na tejto simultánnej kontrole. Po prijatí návrhu na simultánnu kontrolu príslušný orgán potvrdí svoj súhlas alebo oznámi svoje zdôvodnené zamietnutie druhému orgánu (protistrane).4. Každý príslušný orgán zainteresovaných členských štátov menuje zástupcu so zodpovednosťou za dohľad a koordináciu kontrolnej činnosti."Článok 2Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou pred 1. januárom 2005. Bezodkladne oznámia Komisii znenie týchto ustanovení a korelačnú tabuľku medzi týmito ustanoveniami a touto smernicou.Pri prijímaní týchto opatrení členskými štátmi tieto obsahujú odkaz na túto smernicu alebo ich sprevádza takýto odkaz pri príležitosti ich úradného uverejnenia. Členské štáty si stanovia metódy vykonania takéhoto odkazu.Článok 3Táto smernica nadobúda účinnosť v deň jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie.Článok 4Táto smernica je určená členským štátom.V Luxemburgu 21. apríla 2004Za RadupredsedaJ. Walsh[1] Stanovisko odovzdané 15. januára 2004 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).[2] Ú. v. EÚ C 32, 5.2.2004, s. 94.[3] Ú. v. ES L 336, 27.12.1977, s. 15. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 2003/93/ES (Ú. v. EÚ L 264, 15.10.2003, s. 23).[4] Ú. v. ES L 73, 19.3.1976, s. 18.".--------------------------------------------------


title: Smernica Rady z 26. júna 1975, ktorá mení a dopĺňa smernice č. 66/400/EHS, č. 66/401/EHS, č. 66/402/EHS, č. 66/403/EHS a č. 69/208/EHS o obchodovaní s osivom repy, osivom krmovín, osivom obilnín, sadivom zemiakov a osivom olejnín a priadnych rastlín

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31975L0444

Úradný vestník L 196 , 26/07/1975 S. 0006 - 0013 Grécke špeciálne vydanie: Kapitola 03 Zväzok 13 S. 0057  Španielske špeciálne vydanie: Kapitola 03 Zväzok 8 S. 0198  Portugalské špeciálne vydanie Kapitola 03 Zväzok 8 S. 0198  Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 3 Zväzok 6 S. 0115  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 3 Zväzok 6 S. 0115

		Smernica Radyz 26. júna 1975,ktorá mení a dopĺňa smernice č. 66/400/EHS, č. 66/401/EHS, č. 66/402/EHS, č. 66/403/EHS a č. 69/208/EHS o obchodovaní s osivom repy, osivom krmovín, osivom obilnín, sadivom zemiakov a osivom olejnín a priadnych rastlín(75/444/EHS)RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä článok 43 a 100,so zreteľom na návrh Komisie,so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [1],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],keďže z dôvodov uvedených nižšie niektoré smernice o obchodovaní s osivom by sa mali zmeniť a doplniť;keďže sa stalo zjavným v priebehu uplatňovania smerníc, že malé balenia osiva repy a osiva krmovín tvoria položku obchodovania v rámci spoločenstva;keďže sa zároveň javí ako vhodné harmonizovať tento sektor, ktorý bol doposiaľ upravený vnútroštátnou legislatívou;keďže v tejto súvislosti sa javí rozumné na jednej strane uľahčiť značenie a plombovanie obalov takýchto malých balení a na strane druhej zabezpečiť adekvátnu kontrolu, ktorá je povinná za účelom identifikácie osiva;keďže niektoré z vyššie uvedených smerníc ustanovujú, že od 1. júla 1975 jednotlivé členské štáty už naďalej nemôžu na vnútroštátnej úrovni uznávať rovnocennosť osiva vypestovaného v iných, najmä tretích krajinách; keďže však dosiaľ nebolo možné uskutočniť preverenie osiva krmovín, olejnín a priadnych rastlín na úrovni spoločenstva vo všetkých prípadoch, vyššie uvedená lehota by sa mala predĺžiť pre tieto osivá, s cieľom nenarušiť súčasné obchodné vzťahy;keďže je rozumné poveriť členské štáty zavedením ustanovení uľahčujúcich zaplombovanie obalov malých balení obsahujúcich osivo obilnín, sadivo zemiakov a osivo olejnín a priadnych rastlín;keďže je taktiež potrebné urobiť niektoré úpravy týkajúce sa spôsobu, akým sa určuje množstvo osiva,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Smernica Rady č. 66/400/EHS [3] zo 14. júna 1966 o obchodovaní s osivom repy, naposledy zmenená a doplnená smernicou č. 73/438/EHS [4], sa mení a dopĺňa takto:1. Nasledujúci pododsek sa dopĺňa do článku 2 (1):"G. Malospotrebiteľské EHS balenia: balenia obsahujúce nasledujúce certifikované osivo:- jednoklíčkové alebo upravované osivo: nepresahujúce počet 100000 klbôčok alebo zrniek alebo vážiace 2 — 5 kg čistej váhy s výnimkou, ak je to možné, granulovaných pesticídov, látok vo forme peliet a iných pevných prísad,- osivo iné ako jednoklíčkové alebo upravované osivo: nepresahujúce čistú váhu 10 kg, s výnimkou, ak je to možné granulovaných pesticídov, látok vo forme peliet a iných pevných prísad."2. V článku 9 (1) sa slová "v článku 10, 11 alebo 11a, ktorýkoľvek je vhodný" nahrádzajú slovami "v článku 10 a 11".3. V článku 10 sa doterajšie odseky nahrádzajú takto:"Článok 101. Členské štáty sú povinné vyžadovať, aby balenia základného osiva a certifikovaného osiva s výnimkou prípadov, ak posledne menované osivo je vo forme malospotrebiteľského EHS balenia, bolo úradne zaplombované takým spôsobom, že v prípade otvorenia obalu sa pečať poškodí a nie je možné ju znova použiť.2. Členské štáty sú povinné vyžadovať, aby s výnimkou malospotrebiteľských EHS balení balenia neboli opätovne zaplombované raz alebo viackrát, pokiaľ sa tak nedeje úradne. V prípade, že balenie je opätovne zaplombované, skutočnosť, že balenie bolo opätovne zaplombované, dátum opätovného zaplombovania a orgán zodpovedný za takéto opätovné zaplombovanie musia byť uvedené na označení vyžadovanom podľa článku 11 (1).3. Členské štáty sú povinné vyžadovať, aby malospotrebiteľské balenia boli zaplombované takým spôsobom, že v prípade otvorenia obalu sa pečať poškodí a nie je ju možné znova použiť. Balenia nie je možné opätovne zaplombovať raz alebo viacnásobne, pokiaľ sa tak nedeje pod úradným dozorom.4. Členské štáty môžu ustanoviť výnimky z odsekov 1 a 2 v prípade malospotrebiteľského balenia základného osiva."4. Úvodné ustanovenia článku 11 (1) sa nahrádzajú takto:"1. Členské štáty sú povinné vyžadovať, aby balenia základného osiva a certifikovaného osiva s výnimkou prípadov, ak posledne menované osivo je vo forme malospotrebiteľského EHS balenia…"5. Text článku 11 (2) b) sa nahrádza takto:"b) ustanoviť výnimky z odseku 1 v prípade malospotrebiteľského balenia základného osiva za predpokladu, že sú takto označené: "Podliehajú označeniu len v… (príslušný členský štát)"."6. Nasledujúci článok sa dopĺňa za článok 11:"Článok 11a1. Členské štáty sú povinné vyžadovať, aby malospotrebiteľské EHS balenia:a) mali na vonkajšom obale v súlade s prílohou III (B) označenie dodávateľa, vytlačený oznam alebo pečiatku v jednom z oficiálnych jazykov spoločenstva; v prípade priehľadných balení môže byť toto označenie umiestnené na vnútornej strane obalu za predpokladu, že je čitateľné cez balenie; označenie musí mať modrú farbu;b) mať na vonkajšom obale alebo na označení dodávateľa ustanovenom v pododseku a) úradne pridelené sériové číslo; je možné použiť priľnavé označenie, označenie musí mať modrú farbu, spôsob pridelenia uvedeného sériového čísla je možné stanoviť v súlade s postupom ustanoveným v článku 21.2. Členské štáty môžu vyžadovať, že úradné priľnavé označenie obsahujúce všetky alebo len časť údajov ustanovených v prílohe III (B) sa musí použiť na označovanie malospotrebiteľských EHS balení balených na ich území za predpokladu, že údaj je uvedený na takomto balení, označovanie ustanovené v odseku 1 a) sa nevyžaduje.Článok 11bČlenské štáty môžu ustanoviť, že na základe žiadosti malospotrebiteľské EHS balenie certifikovaného osiva je úradne zaplombované a označené podľa článku 10 (1) a článku 11.Článok 11cČlenské štáty prijmú všetky opatrenia potrebné na to, aby zabezpečili, že v prípade malospotrebiteľského balenia certifikovaného osiva, pravosť osiva je možné skontrolovať najmä v čase, keď sa dávky osiva delia. V konečnom dôsledku môžu vyžadovať, aby malospotrebiteľské balenia rozdelené na ich území boli úradne zaplombované alebo pod úradným dozorom."7. V článku 12 sa slová "v článku 4" nahrádzajú slovami "touto smernicou".8. V článku 14 sa odsek 1 nahrádza takto:"1. Členské štáty zabezpečia, že:- základné osivo a certifikované osivo, ktoré bolo úradne certifikované a obaly, ktoré boli úradne označené a zaplombované v súlade s touto smernicou,- certifikované osivo, ktoré bolo úradne certifikované a je vo forme malospotrebiteľského EHS balenia, ktoré bolo označené a zaplombované v súlade s touto smernicou,nepodlieha žiadnym obchodným prekážkam vzhľadom na jeho vlastnosti, podmienky preverenia, označovania alebo balenia okrem tých, ktoré sú ustanovené v tejto smernici."9 Za úvodným znením prílohy III sa doterajší text nahrádza týmto:"PRÍLOHA IIIOZNAČOVANIEA. Úradné označenieI. Požadované údaje1. "EHS predpisy a štandardy",2. Certifikačný orgán a členský štát alebo ich iniciálky,3. Referenčné číslo dávky,4. Cukrová repa alebo kŕmna repa,5. Odroda,6. Kategória,7. Krajina výroby,8. Deklarovaná čistá alebo hrubá váha alebo deklarované množstvo klbôčok alebo čistého osiva,9. Ak je uvedená hmotnosť a použili sa granulované pesticídy, látky vo forme peliet alebo iné pevné prísady, pôvod prísady a tiež približný pomer medzi hmotnosťou klbôčok alebo čistého osiva a celkovou hmotnosťou,10. Pre osivo jednoklíčkové: slovo "jednoklíčkové",11. Pre upravované osivo: slovo "upravované".II Minimálne rozmery110 67 mm.B. Označenie dodávateľa alebo údaje o balení (malospotrebiteľské EHS balenie)Požadované údaje1. "Malospotrebiteľské EHS balenie",2. Meno a adresa dodávateľa zodpovedného za označenie alebo jeho identifikačný znak,3. Úradne pridelené sériové číslo,4. Úrad, ktorý pridelil sériové číslo a meno členského štátu alebo ich iniciálky,5. Referenčné číslo, ak sériové číslo neumožňuje identifikovať dávku,6. Cukrová repa alebo kŕmna repa,7. Odroda,8. "Certifikované osivo",9. Čistá alebo hrubá váha alebo množstvo klbôčok alebo čistého osiva,10. Ak je uvedená hmotnosť a použili sa granulované pesticídy, látky vo forme peliet alebo iné pevné prísady, pôvod prísady a tiež približný pomer medzi hmotnosťou klbôčok alebo čistého osiva a celkovou hmotnosťou,11. Pre osivo jednoklíčkové: slovo "jednoklíčkové",12. Pre upravované osivo: slovo "upravované"."Článok 2Smernica Rady č. 66/401/EHS [5] zo 14. júna 1966 o obchodovaní s osivom krmovín, naposledy zmenená a doplnená smernicou č. 73/438/EHS, sa mení a dopĺňa takto:1. V článku 2 (1) sa dopĺňajú tieto poodseky:"F. Malospotrebiteľské EHS A balenie: balenie obsahujúce zmes osív, ktoré nie sú určené na pestovanie krmovín, pričom ich čistá váha nepresahuje 2 kg s výnimkou, ak je to možné, granulovaných pesticídov, látok vo forme peliet alebo iných pevných prísad.G. Malosptrebiteľské EHS B balenie: balenie obsahujúce certifikované osivo, obchodné osivo alebo ak príslušné balenie nie je menšie ako malospotrebiteľské EHS A balenie, zmes osív s čistou váhou menšou ako 10 kg s výnimkou, ak je to možné, granulovaných pesticídov, látok vo forme peliet alebo iných pevných prísad."2. V článku 8 (1) sa slová "v článku 9, 10 alebo 10a, ktorékoľvek je vhodné", nahrádzajú slovami "v článku 9 a 10".3. ext článku 9 sa nahrádza týmto textom:"Článok 91. Členské štáty sú povinné vyžadovať, aby balenia základného osiva, certifikovaného osiva alebo osiva určeného na obchodovanie s výnimkou prípadov, keď posledné dve kategórie osiva majú formu malospotrebiteľského EHS B balenia, bolo úradne zaplombované takým spôsobom, že v prípade otvorenia obalu sa pečať poškodí a nie je ju možné znova použiť.2. Členské štáty sú povinné vyžadovať, aby s výnimkou malospotrebiteľských EHS B balení, balenia neboli opätovne zaplombované raz alebo viackrát, pokiaľ sa tak nedeje úradne. V prípade, že balenie je opätovne zaplombované, skutočnosť, že balenie bolo opätovne zaplombované, dátum opätovného zaplombovania a orgán zodpovedný za takéto opätovné zaplombovanie musia byť uvedené na označení vyžadovanom podľa článku 10 (1).3. Členské štáty sú povinné vyžadovať, aby malospotrebiteľské B balenia boli zaplombované takým spôsobom, že v prípade otvorenia obalu sa pečať poškodí a nie je možné znova ju použiť. Balenia nie je možné opätovne zaplombovať raz alebo viacnásobne, pokiaľ sa tak nedeje pod úradným dozorom.4. Členské štáty môžu ustanoviť výnimky z odsekov 1 a 2 v prípade malospotrebiteľského balenia základného osiva."4. Úvodné ustanovenia článku 10 (1) sa nahrádzajú takto:"1. Členské štáty sú povinné vyžadovať, aby balenia základného osiva, certifikovaného osiva a osiva určeného na obchodovanie s výnimkou prípadov, keď posledné dve kategórie osiva majú formu malospotrebiteľského EHS B balenia.…"5. Text článku 10 (2) b) sa nahrádza takto:"b) ustanoviť výnimky z odseku 1 v prípade malospotrebiteľského balenia ákladného osiva za predpokladu, že sú takto označené:"Podliehajú označeniu len v… (príslušný členský štát)"."6. Nasledujúci článok sa dopĺňa za článok 10:"Článok 10a1. Členské štáty sú povinné vyžadovať, aby malospotrebiteľské EHS B balenia:a) mali na vonkajšom obale, v súlade s prílohou IV (B), označenie dodávateľa, vytlačený oznam alebo pečiatku v jednom z oficiálnych jazykov spoločenstva; v prípade priehľadných balení môže byť toto označenie umiestnené na vnútornej strane obalu za predpokladu, že je čitateľné cez balenie; vzhľadom na farbu označenia sa uplatní článok 10 (1) a);b) mať na vonkajšom obale alebo na označení dodávateľa ustanovenom v pododseku a) úradne pridelené sériové číslo; ak sa použije priľnavé označenie, uplatňuje sa článok 10 (1), pokiaľ ide o farbu označenia, spôsob pridelenia uvedeného sériového čísla je možné stanoviť v súlade s postupom ustanoveným v článku 21.2. Členské štáty môžu vyžadovať, že úradné priľnavé označenie obsahujúce všetky alebo len časť údajov ustanovených v prílohe IV (B) sa musí použiť na označovanie malospotrebiteľských EHS B balení balených na ich území za predpokladu, že údaj je uvedený na takomto balení, označovanie ustanovené v odseku 1 a) sa nevyžaduje.Článok 10bČlenské štáty môžu ustanoviť, že na základe žiadosti malospotrebiteľské EHS B balenie certifikovaného osiva alebo osiva určeného na obchodovanie je úradne zaplombované a označené podľa článku 9 (1) a článku 10.Článok 10cČlenské štáty prijmú všetky opatrenia potrebné na to, aby zabezpečili, že v prípade malospotrebiteľského balenia certifikovaného osiva, pravosť osiva je možné skontrolovať najmä v čase, keď sa dávky osiva delia. V konečnom dôsledku môžu vyžadovať, aby malospotrebiteľské balenia rozdelené na ich území boli úradne zaplombované alebo pod úradným dozorom."7. V článku 11 sa slová "v článku 4" nahrádzajú slovami "touto smernicou".8. V článku 13 sa odsek 1 nahrádza takto:"Článok 131. Členské štáty sú povinné vyžadovať, že osivo krmovín vo forme zmesí osiva rôznych rodov, druhov alebo odrôd alebozmesi obsahujúce osivo rastlín, ktoré nie sú krmovinami v zmysle smernice, môže byť označené len za predpokladu, že nie je určené na výrobu krmovín a ak rôzne komponenty zmesi pred zmiešaním spĺňajú predpisy týkajúce sa obchodovania, ktoré sa na ne vzťahujú.2. Napriek ustanoveniam odseku 1 členské štáty môžu tiež povoliť obchodovanie s osivom krmovín vo forme zmesí:- ak takéto zmesi sú určené na výrobu krmovín, alebo- ak takéto zmesi obsahujú osivo druhov rastlín, od ktorých ustanovenia spoločenstva nevyžadujú, aby boli zmiešané s osivom krmovín.3. Články 8, 9, 10b, 11 a 12 sa uplatňujú, avšak za predpokladu, že označenie je zelenej farby, uplatnia sa články 10 a 10a. Na tieto účely malospotrebiteľské EHS A balenia sa považujú za malospotrebiteľské EHS B balenia.okiaľ však ide o malospotrebiteľské EHS A balenia, úradne pridelené sériové číslo ustanovené v odseku 1 b) článku 10 a) sa nevyžaduje.Členské štáty môžu povoliť výnimky z uplatňovania odseku 2 tejto smernice v prípade malospotrebiteľských balení vzhľadom na maximálne množstvo a ustanovenia požadované v prípade označovania za predpokladu, že sú takto označené:"Podliehajú označeniu len v… (príslušný členský štát)"."9. V článku 14 sa odsek 1 nahrádza týmto odsekom:"1. Členské štáty zabezpečia, že:- základné osivo a certifikované osivo, ktoré bolo úradne certifikované a obaly, ktoré boli úradne označené a zaplombované v súlade s touto smernicou,- obchodné osivo, úradne certifikované a balenie označené a zaplombované v súlade s touto smernicou,- certifikované osivo, ktoré bolo úradne certifikované a úradne testované obchodné osivo vo forme malospotrebiteľského EHS B balenia, ktoré bolo označené a zaplombované podľa tejto smernice,- osivo vo forme zmesí vyrobené v súlade s touto smernicou a neurčené na výrobu krmovín, ktorých balenie je označené a zaplombované podľa tejto smernice,nepodlieha žiadnym obchodným prekážkam vzhľadom na jeho vlastnosti, podmienky preverenia, označovania alebo balenia okrem tých, ktoré sú ustanovené v tejto smernici."10. V článku 16 (2) sa dátum 1. júl 1975 nahrádza dátumom 1. júl 1977.11. Text prílohy IV sa nahrádza týmto textom:"PRÍLOHA IVOZNAČOVANIEA. Úradné označenieI. Požadované údajea) Pre základné osivo a certifikované osivo:1. "EHS predpisy a štandardy",2. Certifikačný orgán a členský štát alebo ich iniciálky,3. Referenčné číslo dávky,4. Druh,5. Odroda,6. Kategória,7. Krajina výroby,8. Deklarovaná čistá alebo hrubá váha alebo deklarované množstvo čistého osiva,9. Ak je uvedená hmotnosť a použili sa granulované pesticídy, látky vo forme peliet alebo iné pevné prísady, pôvod prísady a tiež približný pomer medzi hmotnosťou čistého osiva a celkovou hmotnosťou,10. Pre certifikované osivo druhej generácie a ďalších generácií po základnom osive: počet generácií po základnom osive,11. Pre osivo odrôd tráv, ktoré neprešli testovaním, s cieľom určiť ich výnos z úrody, použitie v súlade s článkom 4 (2) a) smernice Rady č. 70/457/EHS [1] z 29. septembra 1970 týkajúcej sa spoločného zoznamu druhov poľnohospodárskych plodín: "Nie je určené na výrobu krmovín".b) Pre obchodné osivo:1. "EHS predpisy a štandardy",2. "Obchodné osivo (nie je certifikované vzhľadom na odrodu)",3. Dozorný orgán a členský štát alebo ich iniciálky,4. Referenčné číslo dávky,5. Druh [2],6. Oblasť výroby,7. Deklarovaná čistá alebo hrubá váha alebo deklarované množstvo čistého osiva,8. Ak je uvedená hmotnosť a použili sa granulované pesticídy, látky vo forme peliet alebo iné pevné prísady, pôvod prísady a tiež približný pomer medzi hmotnosťou čistého osiva a celkovou hmotnosťou.c) Pre zmesi osiva:1. "Zmes osiva na… (predpokladané použitie)",2. Orgán zodpovedný za zaplombovanie a členský štát alebo ich iniciálky,3. Referenčné číslo dávky,4. Percentuálne zloženie hmotnosti jednotlivých komponentov podľa jednotlivých druhov a ak je to možné podľa odrôd, postačuje uviesť meno zmesi, ak percentuálne zloženie hmotnosti je písomne oznámené predávajúcemu a úradne zaznamenané,5. Deklarovaná čistá alebo hrubá váha alebo deklarované množstvo čistého osiva,6. Ak je uvedená hmotnosť a použili sa granulované pesticídy, látky vo forme peliet alebo iné pevné prísady, pôvod prísady a tiež približný pomer medzi hmotnosťou čistého osiva a celkovou hmotnosťou.II. Minimálne rozmery110 × 67 mm.B. Označenie dodávateľa alebo údaje o balení (malospotrebiteľské EHS balenie)Požadované údajea) Certifikované osivo:1. "Malospotrebiteľské EHS B balenie",2. Meno a adresa dodávateľa zodpovedného za označenie alebo jeho identifikačný znak,3. Úradne pridelené sériové číslo,4. Úrad, ktorý pridelil sériové číslo a meno členského štátu alebo ich iniciálky,5. Referenčné číslo, ak sériové číslo neumožňuje identifikovať dávku,6. Druh,7. Odroda,8. "Certifikované osivo",9. Čistá alebo hrubá váha alebo množstvo čistého osiva,10. Ak je uvedená hmotnosť a použili sa granulované pesticídy, látky vo forme peliet alebo iné pevné prísady, pôvod prísady a tiež približný pomer medzi hmotnosťou čistého osiva a celkovou hmotnosťou,11. Pre osivo odrôd tráv, ktoré neprešli testovaním s cieľom určiť ich výnos z úrody, použitie v súlade s článkom 4 (2) a) smernice Rady č. 70/457/EHS z 29. septembra 1970 týkajúcej sa spoločného zoznamu druhov poľnohospodárskych plodín: "Nie je určené na výrobu krmovín".b) Obchodné osivo:1. "Malospotrebiteľské EHS B balenie",2. Meno a adresa dodávateľa zodpovedného za označenie alebo jeho identifikačný znak,3. Úradne pridelené sériové číslo,4. Úrad, ktorý pridelil sériové číslo a meno členského štátu alebo ich iniciálky,5. Referenčné číslo, ak sériové číslo neumožňuje identifikovať dávku,6. Druh [3],7. "Obchodné osivo",8. Čistá alebo hrubá váha alebo množstvo čistého osiva,9. Ak je uvedená hmotnosť a použili sa granulované pesticídy, látky vo forme peliet alebo iné pevné prísady, pôvod prísady a tiež približný pomer medzi hmotnosťou čistého osiva a celkovou hmotnosťou.c) Zmes osiva:1. "Malospotrebiteľské EHS A balenie" alebo "malospotrebiteľské EHS B balenie",2. Meno a adresa dodávateľa zodpovedného za označenie alebo jeho identifikačný znak,3. Malospotrebiteľské EHS B balenie: úradne pridelené sériové číslo,4. Malospotrebiteľské EHS B balenie: úrad, ktorý pridelil sériové číslo a meno členského štátu alebo ich iniciálky,5. Malospotrebiteľské EHS B balenie: referenčné číslo, ak sériové číslo neumožňuje identifikovať dávku,6. Malospotrebiteľské EHS A balenie: referenčné číslo umožňujúce použitú dávku osiva identifikovať,7. Malospotrebiteľské EHS A balenie: členský štát alebo jeho iniciálky,8. "Zmes osiva na… (predpokladané použitie)",9. Čistá alebo hrubá váha alebo množstvo čistého osiva,10. Ak je uvedená hmotnosť a použili sa granulované pesticídy, látky vo forme peliet alebo iné pevné prísady, pôvod prísady a tiež približný pomer medzi hmotnosťou čistého osiva a celkovou hmotnosťou.11. Percentuálne zloženie hmotnosti jednotlivých komponentov podľa jednotlivých druhov a ak je to možné, podľa odrôd, postačuje uviesť časť týchto údajov, ak to členské štáty požadujú pre malospotrebiteľské balenia vyrobené na ich území, a odkaz na druh zmesi, ak sa percentuálne zloženie hmotnosti môže oznámiť predávajúcemu na jeho žiadosť a je úradne zaznamenané."Článok 3Smernica Rady č. 66/402/EHS [6] zo 14. júna 1966 o obchodovaní s osivom obilnín, naposledy zmenená a doplnená smernicou č. 73/438/EHS sa mení a dopĺňa takto:1. V článku 9 sa dopĺňa tento odsek:"3. Členské štáty môžu ustanoviť výnimky z odseku 1 v prípade malospotrebiteľského balenia."2. Nasledujúce slová sa vkladajú ako 8a a 6 v tomto poradí do pododsekov a) a b) prílohy IV (A):"Ak je uvedená hmotnosť a použili sa granulované pesticídy, látky vo forme peliet alebo iné pevné prísady, pôvod prísady a tiež približný pomer medzi hmotnosťou čistého osiva a celkovou hmotnosťou."Článok 4Smernica Rady č. 66/403/EHS [7] zo 14. júna 1966 o obchodovaní so sadivom zemiakov, naposledy zmenená a doplnená smernicou č. 73/438/EHS sa mení a dopĺňa takto:V článku 9 sa dopĺňa tento odsek:"3. Členské štáty môžu ustanoviť výnimky z odseku 1 v prípade malospotrebiteľského balenia."Článok 5Smernica Rady č. 69/208/EHS [8] z 30. júna 1969 o obchodovaní s osivom olejnín a priadnych rastlín, naposledy zmenená a doplnená smernicou č. 73/438/EHS sa mení a dopĺňa takto:1. 1. V článku 9 sa dopĺňa tento odsek:"3. Členské štáty môžu ustanoviť výnimky z odseku 1 v prípade malospotrebiteľského balenia."2. V článku 15 (2) sa dátum 1. júl 1975 nahrádza dátumom 1. júl 1977.3. Nasledujúce slová sa vkladajú ako 10 a 9 v tomto poradí do pododsekov a) a b) prílohy IV (A):"Ak je uvedená hmotnosť a použili sa granulované pesticídy, látky vo forme peliet alebo iné pevné prísady, pôvod prísady a tiež približný pomer medzi hmotnosťou čistého osiva a celkovou hmotnosťou."Článok 6Členské štáty uvedú do platnosti zákony, iné predpisy a administratívne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr v nižšie uvedených termínoch:- 1. júl 1975 v prípade článku 2 (10) a článku 5 (2),- 1. júl 1980 v prípade článku 2 (6) vzhľadom na článok 10a (1) b),- 1. júl 1977 v prípade iných ustanovení tejto smernice.Článok 7Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Luxemburgu 26. júna 1975Za RadupredsedaP. Barry[1] Ú. v. ES C 62, 31.7.1973, s. 37.[2] Ú. v. ES C 8, 31.1.1974, s. 19.[3] Ú. v. ES 125, 11.7.1966, s. 2290/66.[4] Ú. v. ES L 356, 27.12.1973, s. 79.[5] Ú. v. ES 125, 11.7.1966, s. 2298/66.[1] Ú. v. ES L 225, 12.10.1970, s. 1.[2] V prípade vlčieho bôbu sa uvedie, či ide o horký alebo sladký vlčí bôb.[3] V prípade vlčieho bôbu sa uvedie, či ide o horký alebo sladký vlčí bôb.[6] Ú. v. ES 125, 11.7.1966, s. 2309/66.[7] Ú. v. ES 125, 11.7.1966, s. 2320/66.[8] Ú. v. ES L 169, 10.7.1969, s. 3.--------------------------------------------------


title: Smernica Komisie 2004/88/ES zo 7. septembra 2004, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 76/768/EHS o kozmetických výrobkoch na účely prispôsobenia jej prílohy III technickému pokroku Text s významom pre EHP

text:
               8.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 287/5

      SMERNICA KOMISIE 2004/88/ES
   zo 7. septembra 2004,
   ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 76/768/EHS o kozmetických výrobkoch na účely prispôsobenia jej prílohy III technickému pokroku
   (Text s významom pre EHP)
   KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,
   so zreteľom na smernicu Rady 76/768/EHS z 27. júla 1976 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa kozmetických výrobkov (1), a najmä na jej článok 8 ods. 2,
   po konzultácii s Vedeckým výborom pre kozmetické výrobky a nepotravinové výrobky určené pre spotrebiteľov,
   keďže:

               (1)

               Hodnotenie rizika sa neukončilo v súlade s nariadením Rady (EHS) č. 793/93 o vyhodnocovaní a kontrole rizík existujúcich látok (2), predĺžila sa do 30. septembra 2004 lehota na zaradenie xylénu pyžmového a ketónu pyžmového do časti 2 prílohy III k smernici 76/768/EHS.

               (2)

               Dňa 8. januára 2004 prijal Vedecký výbor pre toxicitu, ekotoxicitu a životné prostredie stanovisko k výsledkom hodnotenia rizika xylénu pyžmového a ketónu pyžmového, ktoré sa vykonávalo v súlade s nariadením (EHS) č. 793/93.

               (3)

               Vedecký výbor pre kozmetické výrobky a nepotravinové výrobky určené pre spotrebiteľov (SCCNFP) potvrdil, že xylén pyžmový sa bezpečne môže používať v kozmetických výrobkoch, okrem výrobkov na ústnu hygienu, až do maximálnej koncentrácie 1 % vo finálnom výrobku pri jemných vôňach, 0,4 % pri toaletnej vode a 0,03 % pri iných výrobkoch a ketón pyžmový sa môže bezpečne používať v kozmetických výrobkoch, okrem výrobkov na ústnu hygienu, až do maximálnej koncentrácie 1,4 % vo finálnom výrobku pri jemných vôňach, 0,56 % pri toaletnej vode a 0,042 % pri iných výrobkoch.

               (4)

               Preto je potrebné, aby sa xylén pyžmový a ketón pyžmový zahrnuli do časti 1 prílohy III k smernici 76/768/EHS, pričom zodpovedajúce záznamy v časti 2 uvedenej prílohy by sa mali vypustiť.

               (5)

               Smernica 76/768/EHS by sa podľa toho mala primerane zmeniť a doplniť.

               (6)

               Opatrenia ustanovené v tejto smernici sú v súlade so stanoviskom Stáleho výboru pre kozmetické výrobky,

         PRIJALA TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Príloha III k smernici 76/768/EHS sa mení a dopĺňa podľa prílohy k tejto smernici.
   Článok 2
   1.   Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 1. októbra 2004. Bezodkladne oznámia Komisii znenie týchto ustanovení a korelačnú tabuľku medzi týmito ustanoveniami a touto smernicou.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátneho práva, ktoré prijmú v oblasti upravenej touto smernicou.
   Článok 3
   Táto smernica nadobúda účinnosť na tretí deň nasledujúci po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 4
   Táto smernica je adresovaná členským štátom.

      V Bruseli 7. septembra 2004

            Za Komisiu

         Olli REHN

            člen Komisie

      (1)  Ú. v. ES L 262, 27.9.1976, s. 169. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Komisie 2003/83/ES (Ú. v. EÚ L 238, 25.9.2003, s. 23).

      (2)  Ú. v. ES L 84, 5.4.1993, s. 1. Nariadenie zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 1882/2003 (Ú. v. EÚ L 284, 31.10.2003, s. 1).

      PRÍLOHA
      Príloha III k smernici 76/768/ES sa mení a dopĺňa takto:

                  1.

                  V časti 2 sa vypúšťajú záznamy pod referenčnými číslami 61 a 62.

                  2.

                  V časti 1 sa pod referenčnými číslami 96 a 97 pridávajú tieto položky:

                              Referenčné číslo

                              Látka

                              Obmedzenia

                              Podmienky používania a upozornenia, ktoré musia byť uvedené na obale

                              Oblasť aplikácie a/alebo používania

                              Najvyššie prípustná koncentrácia v konečnom kozmetickom výrobku

                              Iné obmedzenia a požiadavky

                              a

                              b

                              c

                              d

                              e

                              f

                              „96

                              Xylén pyžmový (č. CAS 81-15-2)

                              Všetky kozmetické výrobky s výnimkou výrobkov na ústnu hygienu

                                          a)

                                          1,0 % v parfumoch a parfumových vodách

                                          b)

                                          0,4 % v toaletnej vode

                                          c)

                                          0,03 % v iných výrobkoch

                              97

                              Ketón pyžmový (č. CAS 81-14-1)

                              všetky kozmetické výrobky s výnimkou výrobkov na ústnu hygienu

                                          a)

                                          1,4 % v parfumoch a parfumových vodách

                                          b)

                                          0,56 % v toaletnej vode

                                          c)

                                          0,042 % v iných výrobkoch“


title: Smernica Rady z 11. decembra 1984, meniaca a dopĺňajúca smernice 64/432/EHS a 72/461/EHS, pokiaľ ide o niektoré opatrenia súvisiace so slintačkou a krívačkou a vezikulárnou chorobou ošípaných

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31984L0643

Úradný vestník L 339 , 27/12/1984 S. 0027 - 0029 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 3 Zväzok 18 S. 0083  Španielske špeciálne vydanie: Kapitola 03 Zväzok 33 S. 0050  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 3 Zväzok 18 S. 0083  Portugalské špeciálne vydanie Kapitola 03 Zväzok 33 S. 0050

		Smernica Radyz 11. decembra 1984,meniaca a dopĺňajúca smernice 64/432/EHS a 72/461/EHS, pokiaľ ide o niektoré opatrenia súvisiace so slintačkou a krívačkou a vezikulárnou chorobou ošípaných(84/643/EHS)RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva a najmä na jej články 43 a 100,so zreteľom na návrh Komisie [1],so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [2],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],keďže smernica 64/432/EHS [4], naposledy novelizovaná smernicou 83/646/EHS [5], stanovuje zdravotné podmienky, ktoré musia spĺňať živý hovädzí dobytok a ošípané určené na obchodovanie vo vnútri spoločenstva;keďže členské štáty v súčasnosti uplatňujú rôznu politiku v oblasti kontroly a prevencie slintačky a krívačky; keďže je potrebné zabezpečiť vo všetkých týchto štátoch, bez ohľadu na uplatňovanú zdravotnú politiku, uplatňovanie príslušných záruk dovtedy, kým sa nezačnú uplatňovať zosúladené opatrenia v boji so slintačkou a krívačkou;keďže niektoré záruky požadované z titulu boja proti vezikulárnej chorobe ošípaných musia byť zachované v rámci predpisov vzťahujúcich sa na výmeny živých ošípaných vo vnútri spoločenstva,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Smernica 64/432/ES sa týmto mení nasledovne:1. V článku 3 (3):- bod a) sa ruší,- body b), c), d) a e) sa stávajú bodmi a), b), c) a d) v danom poradí.2. V článku 3 (6):- bod a) sa ruší,- body b) a c) sa stávajú bodmi a) a b) v danom poradí.3. V tretej vete článku 3 (7) sa text "paragraf (3) bod b) a paragraf (3) bod c)" nahrádza textom "paragraf (3) bod a) a bod b)".4. Články 4 a) a 4 b) sa nahrádzajú nasledovným článkom:"Článok 4aPokiaľ ide o dodatočné záruky, ktoré sa môžu požadovať v súvislosti so slintačkou a krívačkou a vezikulárnou chorobou ošípaných, môžu sa uplatniť nasledujúce pravidlá:1. Členské štáty, ktoré sú aspoň dva roky bez výskytu slintačky a krívačky a ktoré nevykonávajú očkovanie a nepovoľujú, aby sa na ich území vyskytovali zvieratá, ktoré neboli očkované aspoň pred jedným rokom, môžu povoliť doviesť na svoje územie živý hovädzí dobytok a živé ošípané za nasledujúcich podmienok:A. ak zvieratá pochádzajú z členského štátu s rovnakými kritériami, pričom existuje záruka, že neboli očkované proti slintačke a krívačke;B. ak zvieratá pochádzajú z členského štátu, ktorý je už aspoň dva roky bez výskytu slintačky a krívačky a ktorý vykonáva očkovanie a povoľuje prítomnosť očkovaných zvierat na svojom území:a) pod podmienkou, že dovezené zvieratá neboli očkované proti slintačke a krívačke;b) pod podmienkou, že test na prítomnosť vírusu slintačky a krívačky hltano-hrtanovou metódou zoškrabu bol negatívny (tzv. probang test);c) pod podmienkou, že sérologický test na prítomnosť protilátok proti slintačke a krívačke uskutočnený na hovädzom dobytku a ošípaných bol negatívny;d) pod podmienkou, že hovädzí dobytok a ošípané boli izolované vo vyvážajúcej krajine buď v chove, alebo prípadne v karanténnej stanici po dobu štrnástich dní pod dozorom úradného veterinárneho lekára. V tejto súvislosti nesmie byť žiadne zviera, ktoré sa nachádzalo v chove pôvodu alebo v karanténnej stanici, očkované proti slintačke a krívačke počas 21 dní pred ich vývozom a žiadne zviera iné ako zvieratá, ktoré majú byť vyvezené, nesmie byť zaradené do chovnej či karanténnej stanice v tom istom období;e) pod podmienkou umiestnenia do 21-dennej karantény.C. ak zvieratá pochádzajú z členského štátu, ktorý nie je aspoň v uplynulých dvoch rokoch bez výskytu slintačky a krívačky:a) za podmienok uvedených v bode B s výnimkou pobytu v karanténe v chove svojho pôvodu;b) za ďalších podmienok, ktoré sa stanovia na základe postupu uvedeného v článku 12.2. Členské štáty, ktoré vykonávajú očkovanie a akceptujú prítomnosť očkovaných zvierat na svojom území, môžu podmieniť dovoz hovädzieho dobytka na svoje územie nasledujúcimi požiadavkami:a) pri dovoze zvierat z členskej krajiny uplatňujúcej podobné kritériá:i) pod podmienkou, že dobytok určený na chov alebo na produkciu starší ako štyri mesiace bol zaočkovaný proti typom A, O a C vírusu slintačky a krívačky inaktivovanou očkovacou látkou, povolenou a kontrolovanou príslušným orgánom vyvážajúcej krajiny, minimálne 15 dní a najviac štyri mesiace pred ich naložením na odvoz;ii) pod podmienkou, že dobytok, ktorý je starší ako štyri mesiace a je určený na bitúnok, bol zaočkovaný proti typom A, O a C vírusu slintačky a krívačky s použitím inaktivovanej očkovacej látky, povolenej a kontrolovanej príslušným orgánom vyvážajúcej krajiny, nie menej ako 15 dní a najviac štyri mesiace pred jeho naložením; dobu platnosti tohto očkovania možno však predĺžiť na 12 mesiacov v prípade dobytka, ktorý bol preočkovaný v členskej krajine, v ktorej sú tieto zvieratá každoročne očkované a kde sa systematicky vykonáva ich zabitie, keď sú nakazené slintačkou a krívačkou;b) keď zvieratá pochádzajú z členskej krajiny, v ktorej sa slintačka a krívačka nevyskytla v období aspoň predchádzajúcich dvoch rokov a ktorá nevykonáva očkovanie a neprijíma očkované zvieratá na svojom území, pod podmienkou, že predložia potvrdenie, že neboli očkované proti slintačke a krívačke, a to bez toho, aby to bránilo možnému očkovaniu zvierat proti slintačke a krívačke pred ich prijatím do stáda určenia.3. Pri dodržiavaní všeobecných ustanovení zmluvy môžu členské krajiny, ktorých sa týkajú ustanovenia odseku 1, podmieniť ďalej dovoz živých ošípaných na chov alebo produkciu na svoje územie negatívnym výsledkom testu na prítomnosť protilátok proti vezikulárnej chorobe ošípaných, získanému v priebehu posledných 30 dní pred ich odoslaním.4. Ak testy spomínané v článku boli vykonané v chove, zvieratá určené na odoslanie musia byť oddelené od ostatných zvierat až do doby ich odoslania.V zmysle ustanovení tohto článku bude členský štát považovaný za štát bez výskytu slintačky a krívačky aspoň v posledných dvoch rokoch, i keď obmedzený počet ohnísk tejto choroby bol zaznamenaný na menšej časti jeho územia, pod podmienkou, že choroba bola eliminovaná za kratšie ako trojmesačné obdobie.Každé tri roky a po prvý raz po dátume uvedenom v prvom odseku článku 3 rozhodne Rada kvalifikovanou väčšinou na základe návrhu Komisie o opätovnom preskúmaní ustanovení tohto článku. Toto preskúmanie sa uskutoční na základe správy Komisie, doloženej prípadnými návrhmi."5. Článok 4c sa stáva článkom 4b.6. V prvej vete článku 5 text "v zmysle článku 3 (3) a) a (6) a)" sa nahrádza textom "v zmysle článku 4a (2)".7. V článku 7 (1):- v bode A a) text "ako výnimka článku 3 (3) a) alebo (6) a)" je nahradený textom "ako výnimka článku 4a (2)".- v bode B a) text "ako výnimka článku 3 (3) a)" sa nahrádza textom "ako výnimka článku 4a (2)".Článok 2Článok 12 smernice 72/461/EHS sa dopĺňa o nasledujúci pododsek:"Aby sa však umožnilo Írsku a Spojenému kráľovstvu pre Severné Írsko nahradiť tam uplatňovaný špeciálny režim v zmysle článku 13 všeobecnými pravidlami, s ktorými počíta táto smernica, pokiaľ ide o slintačku a krívačku, oba tieto členské štáty prijmú potrebné opatrenia, aby sa podľa nich riadili najneskôr do 30. septembra 1985".Článok 3Členské štáty prijmú zákony, iné právne predpisy a administratívne opatrenia nevyhnutné na plnenie tejto smernice najneskôr do 31. decembra 1984, o čom budú bezodkladne informovať Komisiu.V prípade Írska a Veľkej Británie vzhľadom na Severné Írsko sa táto lehota prispôsobenia ustanoveniam tejto smernice predlžuje do 30. septembra 1985. Dovtedy sú tieto krajiny oprávnené zachovať si svoje vlastné vnútroštátne pravidlá týkajúce sa ochrany pred slintačkou a krívačkou pri dovoze hovädzieho chovného a úžitkového dobytka z ostatných členských štátov, pričom budú dodržiavať všeobecné ustanovenia zmluvy.Článok 4Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 11. septembra 1984Za RadupredsedaA. Deasy[1] Ú. v. ES C 122, 5.5.1984, s. 7.[2] Ú. v. ES C 172, 2.7.1984, s. 185.[3] Ú. v. ES C 248, 17.9.1984, s. 16.[4] Ú. v. ES 121, 29.7.1964, s. 1977/64.[5] Ú. v. ES L 360, 23.12.1983, s. 44.--------------------------------------------------