title: Smernica Rady 1999/37/ES z 29. apríla 1999 o registračných dokumentoch pre vozidlá

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31999L0037

Úradný vestník L 138 , 01/06/1999 S. 0057 - 0065

		Smernica Rady 1999/37/ESz 29. apríla 1999o registračných dokumentoch pre vozidláRADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na jej článok 75 ods. 1 písm. d),so zreteľom na návrh Komisie [1],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],konajúc v súlade s postupom stanoveným v článku 189c zmluvy [3],(1) keďže spoločenstvo prijalo niekoľko opatrení, ktoré sú určené na vytvorenie vnútorného trhu pozostávajúceho z oblasti bez vnútorných hraníc, v ktorej je podľa ustanovení zmluvy zaručený voľný pohyb tovaru, osôb, služieb a kapitálu;(2) keďže všetky členské štáty vyžadujú od vodiča vozidla evidovaného v inom členskom štáte vlastníctvo osvedčenia o registrácii zodpovedajúce takémuto vozidlu, aby sa mohlo prevádzkovať na cestách na ich území;(3) keďže harmonizácia formy a obsahu registračného osvedčenia uľahčí jeho pochopenie a tým prispeje k voľnému pohybu vozidiel evidovaných v členskom štáte na cestách na území iných členských štátov;(4) keďže obsah registračného osvedčenia musí umožňovať kontrolu, či držiteľ vodičského preukazu vydaného podľa smernice Rady 91/439/EHS z 29. júla 1991 o vodičských preukazoch [4] jazdí výhradne len na tých kategóriách vozidiel, na ktoré je oprávnený; keďže takéto kontroly pomáhajú zvýšiť bezpečnosť na cestách;(5) keďže ako nevyhnutný predpoklad registrácie vozidla, ktoré bolo predtým registrované v inom členskom štáte, vyžadujú všetky členské štáty dokument potvrdzujúci takúto registráciu a technické charakteristiky vozidla;(6) keďže harmonizácia registračného osvedčenia uľahčí znovu uvedenie do prevádzky vozidiel, ktoré boli predtým registrované v inom členskom štáte a prispeje k správnemu fungovaniu vnútorného trhu;(7) keďže niektoré členské štáty používajú registračné osvedčenie zložené buď z jednej časti, alebo z dvoch oddelených častí, a keďže je teraz vhodné umožniť koexistenciu oboch systémov;(8) keďže zostávajú rozdiely medzi členskými štátmi týkajúce sa interpretácie údajov obsiahnutých v registračnom osvedčení; keďže v záujme správneho fungovania vnútorného trhu a voľného pohybu a zodpovedajúcich kontrol je vhodné špecifikovať, v akom rozsahu môžu osoby uvedené v osvedčení používať vozidlo, pre ktoré bolo toto osvedčenie vydané;(9) keďže na uľahčenie kontrol špeciálne zameraných na boj proti podvodom a ilegálnemu obchodu s ukradnutými vozidlami je vhodné nadviazať úzku spoluprácu medzi členskými štátmi založenú na účinnej výmene informácií;(10) keďže je vhodné zabezpečiť zjednodušený postup pre prispôsobenie technických aspektov obsiahnutých v prílohách I a II,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Táto smernica platí pre dokumenty vydávané členskými štátmi pri registrácii vozidiel.Nemá dopad na právo členských štátov používať na prechodnú registráciu vozidiel dokumenty, ktoré nemusia spĺňať požiadavky tejto smernice v každom ohľade.Článok 2Na účely tejto smernice:a) "vozidlo": znamená každé vozidlo definované v článku 2 smernice Rady 70/156/EHS zo 6. februára 1970 o aproximácii právnych predpisov členských štátov o typovom schválení motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel [5] a článku 1 smernice Rady 92/61/EHS z 30. júna 1992 o typovom schválení dvoj- alebo trojkolesových motorových vozidiel [6];b) "registrácia": znamená administratívne schválenie vozidla pre jeho uvedenie do prevádzky v cestnej doprave zhŕňajúce registráciu tohto vozidla a pridelenie sériového čísla tomuto vozidlu známeho ako registračné číslo;c) "registračné osvedčenie": znamená dokument, ktorý potvrdzuje, že vozidlo je registrované v členskom štáte;d) "držiteľ registračného osvedčenia": znamená osobu, na ktorej meno je vozidlo registrované.Článok 31. Členský štát vydá registračné osvedčenie pre vozidlá, ktoré sú predmetom registrácie podľa jeho vnútroštátnych právnych predpisov. Osvedčenie má buď jednu časť v súlade s prílohou I, alebo dve časti v súlade s prílohami I a II.Členské štáty môžu povoliť službám, ktoré určia na tento účel, hlavne službám výrobcov, vyplniť technické detaily v registračnom osvedčení.2. Ak je vydané nové registračné osvedčenie pre vozidlo registrované pred vykonaním tejto smernice, členský štát použije vzor osvedčenia definovaný v tejto smernici a môže sa obmedziť na tie podrobnosti uvedené v tomto vzore, pre ktoré sú požadované údaje dostupné.3. Údaje dané v registračnom osvedčení podľa príloh I a II, sú reprezentované harmonizovanými kódmi Spoločenstva uvedenými v týchto prílohách.Článok 4Na účely tejto smernice je registračné osvedčenie vydané členským štátom uznané ostatnými členskými štátmi na registráciu vozidla v medzinárodnej doprave alebo na opätovnú registráciu v ďalšom členskom štáte.Článok 51. S cieľom identifikácie vozidla v cestnej premávke môže členský štát vyžadovať, aby vodič nosil pri sebe časť I registračného osvedčenia.2. S ohľadom na opätovnú registráciu vozidla už registrovaného v inom členskom štáte príslušné orgány vo všetkých prípadoch musia vyžadovať predloženie časti I predchádzajúceho registračného osvedčenia a predloženie časti II, ak bola vydaná. Tieto orgány odnímu časť(i) predloženého predchádzajúceho registračného osvedčenia a uchovávajú ju (ich) po dobu minimálne 6 mesiacov. Do dvoch mesiacov informujú orgány členského štátu, ktoré osvedčenie udelili, o jeho odňatí. Osvedčenie im vrátia v prípade žiadosti týchto orgánov do 6 mesiacov od jeho odňatia.V prípade, že registračné osvedčenie pozostáva z časti I a II a časť II chýba, môžu príslušné orgány požiadané o novú registráciu vozidla vo výnimočných prípadoch rozhodnúť opätovne zaregistrovať vozidlo, ale len po obdržaní potvrdenia v písomnej alebo elektronickej podobe od príslušných orgánov členského štátu, kde bolo vozidlo predtým registrované, potvrdzujúceho, že žiadateľ je oprávnený opätovne registrovať vozidlo v inom členskom štáte.Článok 6Všetky zmeny a doplnky potrebné na prispôsobenie príloh tejto smernice technickému pokroku sa prijmú v súlade s postupom uvedeným v článku 7.Článok 71. V prípade odkazu na postup uvedený v tomto článku Komisii pomáha výbor zriadený podľa článku 8 smernice Rady 96/96/ES z 20. decembra 1996 o aproximácii právnych predpisov členských štátov o kontrole technického stavu motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel [7], ďalej uvádzaný ako "výbor", ktorý je zložený zo zástupcov členských štátov s predsedajúcim zástupcom Komisie.2. Zástupca Komisie predloží výboru návrh opatrení, ktoré majú byť prijaté. Výbor prijme svoje stanovisko k návrhu opatrení v lehote, ktorú môže určiť predsedajúci podľa naliehavosti záležitosti. Stanovisko sa prijme väčšinou uvedenou v článku 148 ods. 2 Zmluvy v prípade rozhodnutí, ktoré musí Rada prijať na návrh Komisie. Hlasy zástupcov členských štátov vo výbore majú váhu v zmysle uvedeného článku. Predseda výboru nehlasuje.3. a) Komisia prijme zamýšľané opatrenia, ak sú v súlade so stanoviskom výboru.b) Ak zamýšľané opatrenia nie sú v súlade so stanoviskom výboru, alebo nebolo doručené žiadne stanovisko, Komisia bez zbytočného odkladu predloží Rade návrh týkajúci sa opatrení, ktoré majú byť prijaté. Rada rozhodne kvalifikovanou väčšinou.Ak do troch mesiacov od predloženia návrhu Rade Rada nerozhodne, navrhované opatrenia prijme Komisia.Článok 81. Členské štáty do 1. júna 2004 uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.Členské štáty oznámia Komisii všetky vzory registračných osvedčení používaných vnútroštátnou správou.Článok 9Členské štáty si pri vykonávaní tejto smernice navzájom pomáhajú. Môžu si vymieňať informácie na bilaterálnej alebo multilaterálnej úrovni, hlavne aby v prípade potreby skontrolovali právny stav vozidla v členskom štáte, v ktorom bolo predtým registrované, pred vykonaním akejkoľvek novej registrácie. Takýto spôsob kontroly môže v prevažnej miere využívať elektronické siete.Článok 10Táto smernica nadobúda účinnosť dňom jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Článok 11Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Luxemburgu 29. apríla 1999Za RadupredsedaW. Müller[1] Ú. v. ES C 202, 2.7.1997, s. 13 a Ú. v. ES C 301, 30.9.1998, s. 8.[2] Ú. v. ES C 19, 21.1.1998, s. 17.[3] Stanovisko Európskeho parlamentu z 28. mája 1998 (Ú. v. ES C 195, 22.6.1998, s. 21), spoločná pozícia Rady z 3. novembra 1998 (Ú. v. ES C 388, 14.12.1998, s. 12) a rozhodnutie Európskeho parlamentu z 25. februára 1999 (zatiaľ neuverejnené v Úradnom vestníku).[4] Ú. v. ES L 237, 24.8.1991, s. 1. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 97/26/ES (Ú. v. ES L 150, 7.6.1997, s. 41).[5] Ú. v. ES L 42, 23.2.1970, s. 1. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Komisie 98/41/ES (Ú. v. ES L 91, 25.3.1998, s. 1).[6] Ú. v. ES L 225, 10.8.1992, s. 72. Smernica naposledy zmenená a doplnená Aktom o pristúpení z roku 1994.[7] Ú. v. ES L 46, 17.2.1997, s. 1.--------------------------------------------------PRÍLOHA IČASŤ I REGISTRAČNÉHO OSVEDČENIA [1]I. Celkové rozmery registračného osvedčenia nie sú väčšie ako formát A4 (210 × 297 mm) alebo je poskladané na formát A4.II. Papier použitý pre časť I registračného osvedčenia je chránený proti falšovaniu použitím aspoň dvoch z nasledujúcich techník:- grafikou,- vodotlačou,- fluoreskujúcimi vláknami alebo,- fluoreskujúcou tlačou.III. Časť I registračného osvedčenia môže pozostávať z niekoľkých strán. Členské štáty rozhodnú o počte strán podľa obsiahnutej informácie a ich grafickej úpravy.IV. Prvá strana časti I registračného osvedčenia obsahuje:- názov členského štátu vydávajúceho časť I registračného osvedčenia,- rozlišovací znak členského štátu vydávajúceho časť I registračného osvedčenia, konkrétne:B  BelgickoDK  DánskoD  NemeckoGR  GréckoE  ŠpanielskoF  FrancúzskoIRL  ÍrskoI  TalianskoL  LuxemburskoNL  HolandskoA  RakúskoP  PortugalskoFIN  FínskoS  ŠvédskoUK  Spojené kráľovstvo,- názov príslušného orgánu,- slová "časť I registračného osvedčenia" alebo, ak sa registračné osvedčenie skladá len z jednej časti, slová "registračné osvedčenie" vytlačené veľkým písmom v jazyku alebo jazykoch členského štátu vydávajúceho registračné osvedčenie; ďalej v osvedčení sa tieto slová uvedú s vhodným odstupom vytlačené malým písmom v ostatných jazykoch Európskeho spoločenstva,- slová "Európske spoločenstvo" vytlačené v jazyku alebo jazykoch členského štátu vydávajúceho časť I registračného osvedčenia,- číslo dokumentu.V. Časť I registračného osvedčenia tiež obsahuje nasledujúce údaje, ktorým predchádzajú zodpovedajúce harmonizované kódy Spoločenstva:A) registračné čísloB) dátum prvej registrácie vozidlaC) osobné údajeC.1) držiteľ registračného osvedčenia:C.1.1) priezvisko alebo obchodné menoC.1.2) iné meno (á) alebo iniciály (podľa potreby)C.1.3) adresa v členskom štáte registrácie v čase vydania dokumentuC.4) Ak v registračnom osvedčení nie sú uvedené podrobnosti špecifikované v bode VI, kód C.2, registračné osvedčenie obsahuje odkaz na skutočnosť, že držiteľ registračného osvedčenia:a) je vlastníkom vozidlab) nie je vlastníkom vozidlac) nie je registračným osvedčením označený ako vlastník vozidlaD) vozidlo:D.1) značkaD.2) typ- variant (ak je k dispozícii)- verzia (ak je k dispozícii)D.3) obchodné označenie(a)E) identifikačné číslo vozidlaF) hmotnosť:F.1) maximálna technicky povolená hmotnosť naloženého vozidla, okrem motocyklovG) prevádzková hmotnosť vozidla s karosériou a s ťažným zariadením v prípade ťažného vozidla iného ako kategórie M1H) doba platnosti, ak je obmedzenáI) dátum registrácie, na ktorý sa toto osvedčenie odvolávaK) číslo typového schválenia (ak je k dispozícii)P) motorP.1) objem (v cm3)P.2) čistý maximálny výkon (v kW) (ak je k dispozícii)P.3) typ paliva alebo zdroj energieQ) pomer výkon/hmotnosť (v kW/kg) (len pre motocykle)S) počet miest na sedenieS.1) počet sedadiel, vrátane sedadiel vodičovS.2) počet miest na státie (podľa potreby)VI. Časť I môže naviac obsahovať nasledovné údaje, pred ktorými sú uvedené príslušné harmonizované kódy Spoločenstva:C) osobné údajeC.2) vlastník vozidlaC.2.1) priezvisko alebo obchodné menoC.2.2) iné meno (á) alebo iniciály (podľa potreby)C.2.3) adresa v členskom štáte registrácie v čase vydania dokumentuC.3) fyzická alebo právnická osoba, ktorá je oprávnená používať vozidlo na základe iného ako vlastníckeho právaC.3.1) priezvisko alebo obchodné menoC.3.2) iné meno (á) alebo iniciály (podľa potreby)C.3.3) adresa v členskom štáte registrácie v čase vydania dokumentuC5), C.6), C.7), C.8) ak zmena v osobných údajoch uvedených v bodoch V, kód C.1, VI, kód C.2 a/alebo VI, kód C.3 nemá za následok vydanie nového osvedčenia, nové osobné údaje zodpovedajúce týmto kódom môžu byť zahrnuté pod kódmi C.5), C.6), C.7) alebo C.8); tieto sa potom rozpíšu v súlade s bodmi V, kód C.1, VI, kód C.2, VI, kód C.3 a V, kód C.4.F) hmotnosť:F.2) maximálna povolená hmotnosť naloženého vozidla v prevádzke v členskom štáte registrácieF.3) maximálna prevádzková povolená hmotnosť naloženého vozidla, ktoré je v prevádzke v členskom štáte registrácie, ako súčasť jazdnej súpravyJ) kategória vozidlaL) počet nápravM) rázvor kolies (v mm)N) pre vozidlá s celkovou hmotnosťou prevyšujúcou 3500 kg, rozloženie technicky prípustnej maximálnej naloženej hmotnosti na nápravy:N.1) náprava 1 (v kg)N.2) náprava 2 (v kg), podľa potrebyN.3) náprava 3 (v kg), podľa potrebyN.4) náprava 4 (v kg), podľa potrebyN.5) náprava 5 (v kg), podľa potrebyO) maximálna prípustná hmotnosť prípojného vozidla:O.1) brzdená (v kg)O.2) nebrzdená (v kg)P) motor:P.4) menovité otáčky (v min−1)P.5) identifikačné číslo motoraR) farba vozidlaT) maximálna rýchlosť vozidla (v km/h)U) úroveň zvukuU.1) stojaceho vozidla (v dB A))U.2) pri počte otáčok (v min−1)U.3) pri jazde (v dB A))V) výfukové emisieV.1) CO (v g/km alebo G/kWh)V.2) HC (v g/km alebo g/kWh)V.3) NOx (v g/km alebo g/kWh)V.4) HC + NOx (v g/km)V.5) častice z dieselových motorov (v g/km alebo g/kWh)V.6) korekčný absorbčný koeficient pre dieselové motory (v min−1)V.7) CO2 (v g/km)V.8) kombinovaná spotreba paliva (v L/100 km)V.9) označenie environmentálnej kategórie ES typovej skúšky; odkaz na verziu uplatniteľnú podľa smernice 70/220/EHS [2] alebo smernice 88/77/EHS [3].W) objem palivovej(ých) nádrže(í) (v litroch).VII. Členské štáty môžu zahrnúť doplňujúce informácie (do časti I registračného osvedčenia), predovšetkým môžu do zátvoriek pri identifikačných kódoch, ako je to uvedené v bode V a VI, pridať doplňujúce národné kódy.[1] Osvedčenie skladajúce sa len z časti I bude obsahovať slová "Registračné osvedčenie" a v texte nebude žiadny odkaz na "Časť I".[2] Smernica Rady 70/220/EHS z 20. marca 1970 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa opatrení, ktoré majú byť prijaté proti znečisťovaniu vzduchu plynmi z motorov motorových vozidiel so zážihovým zapaľovaním (Ú. v. ES L 76, 6.4.1970, s. 1), smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 96/69/ES (Ú. v. ES L 282, 1.11.1996, s. 64).[3] Smernica Rady 88/77/EHS z 3. decembra 1987 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa opatrení, ktoré majú byť prijaté u vozidiel proti znečisťovaniu ovzdušia plynnými emisiami z dieselových motorov (Ú. v. ES L 36, 9.2.1988, s. 33). Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 96/1/ES (Ú. v. ES L 40, 17.2.1996, s. 1).--------------------------------------------------PRÍLOHA IIČASŤ II REGISTRAČNÉHO OSVEDČENIA [1]I. Celkové rozmery registračného osvedčenia nie sú väčšie ako formát A4 (210 × 297 mm) alebo je poskladané na formát A4.II. Papier použitý pre časť II registračného osvedčenia je chránený proti falšovaniu použitím aspoň dvoch z nasledujúcich techník:- grafikou,- vodotlačou,- fluoreskujúcimi vláknami alebo,- fluoreskujúcou tlačou.III. Časť II registračného osvedčenia môže pozostávať z niekoľkých strán. Členské štáty rozhodnú o počte strán podľa obsiahnutej informácie a ich grafickej úpravy.IV. Prvá strana časti II registračného osvedčenia obsahuje:- názov členského štátu vydávajúceho časť II registračného osvedčenia,- rozlišovací znak členského štátu vydávajúceho časť II registračného osvedčenia, konkrétne:B  BelgickoDK  DánskoD  NemeckoGR  GréckoE  ŠpanielskoF  FrancúzskoIRL  ÍrskoI  TalianskoL  LuxemburskoNL  HolandskoA  RakúskoP  PortugalskoFIN  FínskoS  ŠvédskoUK  Spojené kráľovstvo- názov príslušného orgánu,- slová "časť II registračného osvedčenia" vytlačené veľkým písmom v jazyku alebo jazykoch členského štátu vydávajúceho registračné osvedčenie; ďalej v osvedčení sa tieto slová uvedú s vhodným odstupom vytlačené malým písmom v ostatných jazykoch Európskeho spoločenstva,- slová "Európske spoločenstvo" vytlačené v jazyku alebo jazykoch členského štátu vydávajúceho časť II registračného osvedčenia,- číslo dokumentu.V. Časť II registračného osvedčenia tiež obsahuje nasledujúce údaje, ktorým predchádzajú zodpovedajúce harmonizované kódy Spoločenstva:A) registračné čísloB) dátum prvej registrácie vozidlaD) vozidlo:D.1) druhD.2) typ- variant (ak je k dispozícii)- verzia (ak je k dispozícii)D.3) obchodné označenie(a)E) identifikačné číslo vozidlaK) číslo typového schválenia (ak je k dispozícii)VI. Časť II môže naviac obsahovať tieto údaje, pred ktorými sú uvedené príslušné harmonizované kódy Spoločenstva.C) osobné údajeC.2) vlastník vozidlaC.2.1) priezvisko alebo obchodné menoC.2.2) iné meno(á) alebo iniciály (podľa potreby)C.2.3) adresa v členskom štáte registrácie v čase vydania dokumentuC.3) fyzická alebo právnická osoba, ktorá je oprávnená používať vozidlo na základe iného ako vlastníckeho právaC.3.1) priezvisko alebo obchodné menoC.3.2) druhé meno(á) alebo iniciály (podľa potreby)C.3.3) adresa v členskom štáte registrácie v čase vydania dokumentuC.5), C.6) ak zmena v osobných údajoch uvedených v bodoch VI, kód C.2 a/alebo VI, kód C.3 nespôsobí vydanie novej časti II registračného osvedčenia, nové osobné údaje zodpovedajúce týmto kódom môžu byť zahrnuté pod kódmi C.5), C.6), tieto sa potom rozpíšu v súlade s bodom VI, kód C.2 a bodom VI, kód C.3.J) kategória vozidlaVII. Členské štáty môžu do časti II registračného osvedčenia zahrnúť dodatočné informácie, predovšetkým môžu do zátvoriek pri identifikačných kódoch, ako je to uvedené v bode V a VI, pridať doplňujúce národné kódy.[1] Táto príloha sa týka len registračných osvedčení, ktoré pozostávajú z časti I a II.--------------------------------------------------


title: Smernica Komisie 2003/111/ES z 26. novembra 2003, ktorou sa mení a dopĺňa príloha II smernice 92/34/EHS o uvádzaní do obehu množiteľského materiálu ovocných drevín a ovocných drevín určených na výrobu ovociaText s významom pre EHP

text:
Dôležité právne oznámenie

|

32003L0111

Úradný vestník L 311 , 27/11/2003 S. 0012 - 0013

		Smernica Komisie 2003/111/ESz 26. novembra 2003,ktorou sa mení a dopĺňa príloha II smernice 92/34/EHS o uvádzaní do obehu množiteľského materiálu ovocných drevín a ovocných drevín určených na výrobu ovocia(Text s významom pre EHP)KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,so zreteľom na smernicu Rady 92/34/EHS z 28. apríla 1992 o uvádzaní do obehu množiteľského materiálu ovocných drevín a ovocných drevín určených na výrobu ovocia [1], najmä na jej článok 1 ods. 3,keďže:(1) smernica 92/34/EHS zavádza ustanovenia spoločenstva o uvádzaní do obehu množiteľského materiálu ovocných drevín a ovocných drevín určených na výrobu ovocia v spoločenstve. Bude sa uplatňovať na druhy a rody uvedené v zozname prílohy II smernice;(2) určité druhy a rody, ktoré nie sú v súčasnej dobe zahrnuté v prílohe II smernice 92/34/EHS nadobudli na hospodárskom význame. Preto je vhodné, aby odteraz boli zahrnuté medzi druhy a rody v zozname prílohy II smernice. Tieto druhy a rody majú byť zahrnuté: Castanea sativa Mill., Ficus carica L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. a Vaccinium L. Okrem toho, rody Citrus, rody Fragaria, druhy Pyrus, rody Ribes a druhy Rubus sa pridajú k Citrus sinensis (L.) Osbeck, C. limon (L) Burm. f., C. reticulata Blanco, C. paradisi Macf., C. aurantifolia (Christm.) Swing, Fragaria x ananassa Duch. (jahoda), Pyrus communis L., Ribes (červená ríbezľa) a Rubus (černica) a Cydonia Mill. sa nahrádza Cydonia oblonga Mill.;(3) v záujme prehľadnosti, zoznam prílohy II smernice 92/34/EHS sa nahrádza novým zoznamom obsahujúcim všetky druhy a rody v botanických názvoch v abecednom poradí;(4) smernicu 92/34/EHS preto treba zmeniť a doplniť;(5) opatrenia stanovené touto smernicou sú v súlade so stanoviskom Stáleho výboru pre druhy a rody ovocných drevín a ich množiteľský materiál,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Príloha II smernice 92/34/EHS sa nahrádza prílohou tejto smernice.Článok 21. Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 31. októbra 2004. Členské štáty oznámia Komisii znenie ustanovení spolu s tabuľkou, ktorá uvádza, ako sa ustanovenia tejto smernice zhodujú s touto smernicou.Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.Článok 3Táto smernica nadobúda účinnosť 20. deň od jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie.Článok 4Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 26. novembra 2003Za KomisiuDavid Byrnečlen Komisie[1] Ú. v. ES L 157, 10.6.1992, s. 10. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 2003/61/ES (Ú. v. ES L 165, 3.7.2003, s. 23).--------------------------------------------------PRÍLOHA"„PRÍLOHA IIZOZNAM DRUHOV A RODOV, NA KTORÉ SA UPLATŇUJE TÁTO SMERNICACastanea sativa Mill.Citrus L.Corylus avellana L.Cydonia oblonga Mill.Ficus carica L.Fortunella SwingleFragaria L.Juglans regia L.Malus Mill.Olea europaea L.Pistacia vera L.Poncirus Raf.Prunus amygdalus BatschPrunus armeniaca L.Prunus avium (L.)Prunus cerasus L.Prunus domestica L.Prunus persica (L.) BatschPrunus salicina LindleyPyrus L.Ribes L.Rubus L.Vaccinium L.“"--------------------------------------------------


title: Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/110/ES zo 16. septembra 2009 o začatí a vykonávaní činností a dohľade nad obozretným podnikaním inštitúcií elektronického peňažníctva, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 2005/60/ES a 2006/48/ES a zrušuje smernica 2000/46/ES (Text s významom pre EHP)

text:
               10.10.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 267/7

      SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2009/110/ES
   zo 16. septembra 2009
   o začatí a vykonávaní činností a dohľade nad obozretným podnikaním inštitúcií elektronického peňažníctva, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 2005/60/ES a 2006/48/ES a zrušuje smernica 2000/46/ES
   (Text s významom pre EHP)
   EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 47 ods. 2 prvú a tretiu vetu a článok 95,
   so zreteľom na návrh Komisie,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
   so zreteľom na stanovisko Európskej centrálnej banky (2),
   konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 251 zmluvy (3),
   keďže:

               (1)

               Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/46/ES z 18. septembra 2000 o začatí a vykonávaní činností a dohľade nad obozretným podnikaním inštitúcií elektronického peňažníctva (4) bola prijatá ako reakcia na vznik nových predplatených elektronických platobných produktov a bola určená na vytvorenie jasného právneho rámca zameraného na posilnenie vnútorného trhu a zároveň zabezpečenie primeranej úrovne obozretného dohľadu.

               (2)

               Vo svojom preskúmaní smernice 2004/46/ES Komisia zdôraznila potrebu jej prepracovania, pretože pri niektorých z jej ustanovení sa domnievala, že bránia vzniku skutočného jednotného trhu so službami elektronického peňažníctva a rozvoju tejto ľahko použiteľnej služby.

               (3)

               Na základe smernice Európskeho parlamentu a Rady 2007/64/ES z 13. novembra 2007 o platobných službách na vnútornom trhu (5) sa vytvoril moderný a zosúladený právny rámec pre platobné služby, vrátane koordinácie vnútroštátnych ustanovení týkajúcich sa požiadaviek na obozretné podnikanie pre poskytovateľov nových kategórií platobných služieb, a to platobných inštitúcií.

               (4)

               S cieľom odstrániť bariéry vstupu na trh a uľahčiť začatie a vykonávanie činností vydávania elektronických peňazí sa musia preskúmať pravidlá, ktorým inštitúcie elektronického peňažníctva podliehajú, aby sa zabezpečili rovnaké podmienky pre všetkých poskytovateľov platobných služieb.

               (5)

               Je vhodné obmedziť uplatňovanie tejto smernice na poskytovateľov platobných služieb, ktorí vydávajú elektronické peniaze. Táto smernica by sa nemala uplatňovať na peňažnú hodnotu uchovanú na špecifických predplatených nástrojoch určených na riešenie osobitných potrieb, ktoré sa môžu používať iba veľmi obmedzeným spôsobom buď preto, že majiteľovi elektronických peňazí umožňujú nakupovať tovar alebo služby iba v priestoroch vydavateľa elektronických peňazí, alebo v obmedzenej sieti poskytovateľov služieb na základe priamej obchodnej dohody s profesionálnym vydavateľom, alebo preto, že sa môžu používať iba na kúpu obmedzeného rozsahu tovaru alebo služieb. Nástroj by sa mal považovať za použiteľný iba v takto obmedzenej sieti, ak sa môže používať buď len na kúpu tovaru alebo služieb v konkrétnom obchode alebo reťazci obchodov, alebo pre obmedzený rozsah tovarov alebo služieb bez ohľadu na zemepisnú polohu predajného miesta. Medzi takéto nástroje by mohli patriť karty jednotlivých predajní, palivové karty, členské karty a karty na verejnú dopravu a stravné lístky alebo poukazy na služby (poukazy na starostlivosť o deti, poukazy na sociálny systém alebo poukazy na systém služieb, ktoré dotujú zamestnávanie personálu vykonávajúceho domáce práce ako upratovanie, žehlenie alebo záhradnícke práce), na ktoré sa niekedy vzťahuje osobitná daň alebo pracovnoprávny rámec určený na podporu používania takýchto nástrojov s cieľom splniť ciele stanovené v právnych predpisoch v sociálnej oblasti. Ak sa takýto nástroj na osobitný účel vyvinie na nástroj na všeobecný účel, nemalo by sa naďalej uplatňovať vyňatie z rozsahu pôsobnosti tejto smernice. Nástroje, ktoré sa môžu používať na kúpu v obchodoch uvedených obchodníkov, by nemali byť vylúčené z rozsahu pôsobnosti tejto smernice, pretože takéto nástroje sú zvyčajne navrhnuté pre sieť poskytovateľov služieb, ktorá sa stále rozširuje.

               (6)

               Je tiež vhodné, aby sa táto smernica neuplatňovala na peňažnú hodnotu použitú na kúpu digitálneho tovaru alebo služieb, pri ktorých prevádzkovateľ vzhľadom na charakter tovaru alebo služby pridáva vlastnú hodnotu, napr. vo forme zariadení na prístup, vyhľadávanie alebo distribúciu pod podmienkou, že sa daný tovar alebo služba môžu použiť iba prostredníctvom digitálneho zariadenia, ako sú mobilný telefón alebo počítač a za predpokladu, že telekomunikačný či digitálny prevádzkovateľ alebo prevádzkovateľ informačných technológií nevystupuje iba ako sprostredkovateľ medzi používateľom platobných služieb a dodávateľom tovaru a služieb, akou je situácia, keď predplatiteľ mobilného telefónu alebo inej digitálnej siete platí priamo prevádzkovateľovi siete a medzi predplatiteľom siete a akoukoľvek treťou stranou dodávajúcou tovar alebo služby ako súčasť transakcie neexistuje priamy platobný vzťah ani priamy vzťah dlžník – veriteľ.

               (7)

               Je vhodné zaviesť jasnú definíciu elektronických peňazí, aby bola technicky neutrálna. Táto definícia by sa mala vzťahovať na všetky situácie, kedy poskytovateľ platobných služieb vydáva predplatenú uchovanú hodnotu výmenou za peňažné prostriedky, ktorú možno použiť na platobné účely, pretože tretie osoby ju prijímajú ako platbu.

               (8)

               Definícia elektronických peňazí by sa mala vzťahovať na elektronické peniaze bez ohľadu na to, či sú uchovávané na platobnom zariadení vo vlastníctve majiteľa elektronických peňazí, alebo sú uchovávané vzdialene na serveri a spravované majiteľom elektronických peňazí prostredníctvom osobitného účtu pre elektronické peniaze. Táto definícia by mala byť dostatočne široká, aby sa nebránilo technologickej inovácii a aby boli zahrnuté nielen všetky produkty elektronického peňažníctva v súčasnosti dostupné na trhu, ale aj tie produkty, ktoré sa môžu vyvinúť v budúcnosti.

               (9)

               Režim dohľadu nad obozretným podnikaním inštitúcií elektronického peňažníctva by sa mal preskúmať a viac zosúladiť s rizikami, ktorým tieto inštitúcie čelia. Tento režim by sa mal takisto zjednotiť s režimom dohľadu nad obozretným podnikaním uplatňovaným na platobné inštitúcie podľa smernice 2007/64/ES. V tejto súvislosti by sa na inštitúcie elektronického peňažníctva mali podobne uplatňovať príslušné ustanovenia smernice 2007/64/ES bez toho, aby tým boli dotknuté ustanovenia tejto smernice. Odkaz na „platobnú inštitúciu“ v smernici 2007/64/ES z tohto dôvodu treba chápať ako odkaz na inštitúcie elektronického peňažníctva, odkaz na „platobnú službu“ treba chápať ako odkaz na činnosť platobných služieb a vydávanie elektronických peňazí, odkaz na „používateľa platobnej služby“ treba chápať ako odkaz na používateľa platobnej služby a majiteľa elektronických peňazí, odkaz na „túto smernicu“ treba chápať ako odkaz na smernicu 2007/64/ES, ako aj túto smernicu, odkaz na hlavu II smernice 2007/64/ES treba chápať ako odkaz na hlavu II smernice 2007/64/ES, ako aj hlavu II tejto smernice, odkaz na článok 6 smernice 2007/64/ES treba chápať ako odkaz na článok 4 tejto smernice, odkaz na článok 7 ods. 1 smernice 2007/64/ES treba chápať ako odkaz na článok 5 ods. 1 tejto smernice, odkaz na článok 7 ods. 2 smernice 2007/64/ES treba chápať ako odkaz na článok 5 ods. 6 tejto smernice, odkaz na článok 8 smernice 2007/64/ES treba chápať ako odkaz na článok 5 ods. 2 až 5 tejto smernice, odkaz na článok 9 smernice 2007/64/ES treba chápať ako odkaz na článok 7 tejto smernice, odkaz na článok 16 ods. 1 smernice 2007/64/ES treba chápať ako odkaz na článok 6 ods. 1 písm. c) až e) tejto smernice a odkaz na článok 26 smernice 2007/64/ES treba chápať ako odkaz na článok 9 tejto smernice.

               (10)

               Je známe, že inštitúcie elektronického peňažníctva distribuujú elektronické peniaze vrátane predaja alebo opätovného predaja produktov elektronického peňažníctva verejnosti, čo slúži ako prostriedok distribúcie elektronických peňazí zákazníkom alebo zámeny elektronických peňazí na žiadosť zákazníkov, alebo dopĺňania zákazníckych produktov elektronického peňažníctva prostredníctvom fyzických alebo právnických osôb v ich mene, v súlade s požiadavkami príslušných obchodných modelov. Inštitúciám elektronického peňažníctva by síce nemalo byť povolené vydávať elektronické peniaze prostredníctvom sprostredkovateľov, malo by im však byť umožnené poskytovať platobné služby uvedené v prílohe k smernici 2007/64/ES prostredníctvom sprostredkovateľov, ak sú splnené podmienky stanovené v článku 17 uvedenej smernice.

               (11)

               Je potrebné upraviť režim fungovania základného kapitálu spolu s prevádzkovým kapitálom na zabezpečenie primeranej úrovne ochrany spotrebiteľov a riadneho a obozretného fungovania inštitúcií elektronického peňažníctva. Vzhľadom na osobitosť elektronických peňazí by sa mal stanoviť dodatočný spôsob výpočtu prevádzkového kapitálu. Mala by sa zachovať úplná voľnosť konania dohľadu s cieľom zabezpečiť, aby sa s rovnakými rizikami zaobchádzalo rovnakým spôsobom pri všetkých poskytovateľoch platobných služieb, a spôsob výpočtu by mal naďalej pokrývať konkrétnu obchodnú situáciu danej inštitúcie elektronického peňažníctva. Okrem toho by sa malo prijať ustanovenie pre inštitúcie elektronického peňažníctva s požiadavkou viesť finančné prostriedky majiteľov elektronických peňazí oddelene od finančných prostriedkov inštitúcie elektronického peňažníctva určených na ostatné obchodné činnosti. Na inštitúcie elektronického peňažníctva by sa mali tiež vzťahovať požiadavky na účinný boj proti praniu špinavých peňazí a financovaniu terorizmu.

               (12)

               Prevádzkovanie platobných systémov nie je činnosťou vyhradenou pre osobitné kategórie inštitúcií. Je však dôležité uvedomiť si, že, podobne ako v prípade platobných inštitúcií, ho môžu vykonávať aj inštitúcie elektronického peňažníctva.

               (13)

               Vydávanie elektronických peňazí samo osebe nepredstavuje činnosť prijímania vkladov podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/48/ES zo 14. júna 2006 o začatí a vykonávaní činností úverových inštitúcií (6) vzhľadom na jeho osobitný charakter, pretože elektronická náhrada mincí a bankoviek sa používa iba na vykonávanie platieb, zvyčajne v obmedzenej výške, a nie ako prostriedok úspor. Inštitúciám elektronického peňažníctva by nemalo byť umožnené poskytnúť úver z prostriedkov získaných alebo držaných na účel vydávania elektronických peňazí. Vydavatelia elektronických peňazí by navyše nemali mať možnosť poskytovať úroky ani iné zvýhodnenia, pokiaľ sú tieto zvýhodnenia spojené s časovým úsekom, počas ktorého majitelia elektronických peňazí vlastnia elektronické peniaze. Podmienky udelenia povolenia na činnosť inštitúcie elektronického peňažníctva a zachovania platnosti tohto povolenia by mali zahŕňať požiadavky obozretného podnikania primerané prevádzkovým a finančným rizikám, ktorým tieto subjekty čelia pri výkone ich obchodnej činnosti súvisiacej s vydávaním elektronických peňazí nezávisle od akýchkoľvek iných obchodných činností vykonávaných inštitúciou elektronického peňažníctva.

               (14)

               Je však potrebné zachovať vyvážený pomer medzi inštitúciami elektronického peňažníctva a úverovými inštitúciami so zreteľom na vydávanie elektronických peňazí, a teda zaručiť spravodlivú hospodársku súťaž pre rovnakú službu v rámci širšieho rozsahu inštitúcií v prospech majiteľov elektronických peňazí. To by sa malo dosiahnuť tak, že menej obmedzujúce charakteristiky režimu dohľadu nad obozretným podnikaním inštitúcií elektronického peňažníctva sa vyvážia ustanoveniami, ktoré sú prísnejšie než ustanovenia uplatňované na úverové inštitúcie, najmä pokiaľ ide o zabezpečenie finančných prostriedkov majiteľov elektronických peňazí. Vzhľadom na kľúčový význam zabezpečovania je potrebné, aby príslušné orgány boli vopred informované o každej podstatnej zmene, napríklad o zmene spôsobu zabezpečenia, zmene úverovej inštitúcie, v ktorej sú uložené zabezpečené prostriedky, alebo zmene poisťovne alebo úverovej inštitúcie, ktorá poistila zabezpečené prostriedky alebo na ne poskytla záruky.

               (15)

               Pravidlá vzťahujúce sa na pobočky inštitúcií elektronického peňažníctva, ktoré majú ústredie mimo Spoločenstva, by mali byť vo všetkých členských štátoch podobné. Je dôležité ustanoviť, aby tieto pravidlá neboli výhodnejšie, ako sú pravidlá platné pre pobočky inštitúcií elektronického peňažníctva, ktoré majú svoje ústredie v inom členskom štáte. Spoločenstvo by malo mať možnosť uzatvárať s tretími krajinami dohody o uplatňovaní pravidiel, ktoré pobočkám inštitúcií elektronického peňažníctva s ústredím mimo Spoločenstva zabezpečia rovnaké zaobchádzanie v celom Spoločenstve. Pobočky inštitúcií elektronického peňažníctva s ústredím mimo Spoločenstva by nemali požívať slobodu usadiť sa podľa článku 43 zmluvy v iných členských štátoch ako tých, v ktorých boli zriadené, ani slobodu poskytovať služby v zmysle druhého odseku článku 49 zmluvy.

               (16)

               Je vhodné povoliť, aby členské štáty mali možnosť upustiť od uplatňovania niektorých ustanovení tejto smernice na inštitúcie, ktoré vydávajú iba obmedzené množstvo elektronických peňazí. Inštitúcie, ktoré využívajú takúto výnimku, by nemali mať na základe tejto smernice právo využívať slobodu usadiť sa alebo poskytovať služby a nemali by tieto práva vykonávať nepriamo, ako členovia platobného systému. Je však vhodné evidovať podrobné údaje o všetkých subjektoch poskytujúcich služby elektronického peňažníctva, vrátane tých inštitúcií, ktoré využívajú výnimku. Členské štáty by na tento účel mali takéto inštitúcie evidovať v registri inštitúcií elektronického peňažníctva.

               (17)

               Členské štáty by z dôvodu obozretnosti mali zabezpečiť, aby elektronické peniaze mohli vydávať iba inštitúcie elektronického peňažníctva riadne oprávnené alebo požívajúce výnimku v súlade s touto smernicou, úverové inštitúcie oprávnené v súlade so smernicou 2006/48/ES, inštitúcie bezhotovostných poštových platieb, ktoré sú podľa vnútroštátneho práva oprávnené vydávať elektronické peniaze, inštitúcie uvedené v článku 2 smernice 2006/48/ES, Európska centrálna banka a národné centrálne banky, ak nekonajú ako menové orgány či iné orgány verejnej moci, a členské štáty alebo ich regionálne, alebo miestne orgány konajúce ako orgány verejnej moci.

               (18)

               Elektronické peniaze musia byť zameniteľné, aby sa zachovala dôvera majiteľov elektronických peňazí. Samotná zameniteľnosť neznamená, že peňažné prostriedky prijaté výmenou za elektronické peniaze by sa mali na účely smernice 2006/48/ES považovať za vklady alebo iné splatné peňažné prostriedky. Zameniteľnosť by mala byť možná v každom čase v nominálnej hodnote bez možnosti dohodnúť sa na minimálnej hranici zameniteľnosti. Zameniteľnosť by mala byť vo všeobecnosti bezplatná. V prípadoch, ktoré sú náležite špecifikované v tejto smernici, by však malo byť možné požiadať o primeraný poplatok založený na nákladoch, bez toho, aby boli dotknuté vnútroštátne právne predpisy v daňovej alebo sociálnej oblasti alebo akékoľvek záväzky vydavateľa elektronických peňazí na základe iných príslušných právnych predpisov Spoločenstva alebo vnútroštátnych právnych predpisov, ako sú pravidlá boja proti praniu špinavých peňazí a financovaniu terorizmu, akékoľvek opatrenia zamerané na zmrazenie prostriedkov alebo všetky osobitné opatrenia na predchádzanie trestným činom a ich vyšetrovanie.

               (19)

               Majitelia elektronických peňazí by mali mať k dispozícii postupy mimosúdneho vybavovania sťažností a mimosúdneho riešenia sporov. Preto by sa v súvislosti s touto smernicou mala podobne uplatňovať hlava IV kapitola 5 smernice 2007/64/ES, bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia tejto smernice. Odkaz na „poskytovateľa platobnej služby“ v smernici 2007/64/ES preto treba chápať ako odkaz na „vydavateľa elektronických peňazí“, odkaz na „používateľa platobnej služby“ treba chápať ako odkaz na „majiteľa elektronických peňazí“ a odkaz na hlavu III a IV smernice 2007/64/ES treba chápať ako odkaz na hlavu III tejto smernice.

               (20)

               Opatrenia potrebné na vykonávanie tejto smernice by sa mali prijať v súlade s rozhodnutím Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu (7).

               (21)

               Komisia by predovšetkým mala byť splnomocnená na prijatie vykonávacích opatrení s cieľom zohľadniť infláciu alebo technologický vývoj a vývoj na trhu a zabezpečiť zosúladené uplatňovanie výnimiek stanovených v tejto smernici. Keďže tieto opatrenia majú všeobecnú pôsobnosť a ich cieľom je zmeniť nepodstatné prvky tejto smernice, musia sa prijať v súlade s regulačným postupom s kontrolou, ustanoveným v článku 5a rozhodnutia 1999/468/ES.

               (22)

               Účinné fungovanie tejto smernice bude potrebné preskúmať. Od Komisie by sa preto malo požadovať, aby vypracovala správu tri roky po uplynutí lehoty určenej na transpozíciu tejto smernice. Členské štáty by mali Komisii poskytnúť informácie týkajúce sa uplatňovania niektorých ustanovení tejto smernice.

               (23)

               V záujme právnej istoty by sa mali prijať prechodné ustanovenia s cieľom zabezpečiť, aby inštitúcie elektronického peňažníctva, ktoré začali svoju činnosť v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi, ktorými sa transponuje smernica 2000/46/ES, boli schopné počas určitého obdobia v týchto činnostiach v dotknutom členskom štáte pokračovať. Toto obdobie by malo byť dlhšie pre inštitúcie elektronického peňažníctva, ktoré využívajú výnimku uvedenú v článku 8 smernice 2000/46/ES.

               (24)

               Táto smernica zavádza novú definíciu elektronických peňazí, na ktorých vydávanie sa môžu uplatniť výnimky uvedené v článkoch 34 a 53 smernice 2007/64/ES. Preto by sa mal zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť zjednodušený systém povinnej starostlivosti inštitúcií elektronického peňažníctva vo vzťahu k zákazníkovi podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/60/ES z 26. októbra 2005 o predchádzaní využívania finančného systému na účely prania špinavých peňazí a financovania terorizmu (8).

               (25)

               Podľa smernice 2006/48/ES sa inštitúcie elektronického peňažníctva považujú za úverové inštitúcie, hoci nemôžu prijímať vklady od verejnosti ani poskytovať úvery z peňažných prostriedkov získaných od verejnosti. Vzhľadom na režim zavedený touto smernicou je vhodné zmeniť definíciu úverovej inštitúcie uvedenú v smernici 2006/48/ES s cieľom zabezpečiť, aby sa inštitúcie elektronického peňažníctva nepovažovali za úverové inštitúcie. Úverové inštitúcie by však mali mať povolené naďalej vydávať elektronické peniaze a vykonávať takúto činnosť v celom Spoločenstve pod podmienkou vzájomného uznania a na základe súhrnného režimu obozretného dohľadu, ktorý sa na ne uplatňuje v súlade s právnymi predpismi Spoločenstva v oblasti bankovníctva. V záujme zachovania rovnakých podmienok by však úverové inštitúcie mali mať prípadne možnosť vykonávať túto činnosť prostredníctvom dcérskej spoločnosti podľa režimu obozretného dohľadu tejto smernice, a nie podľa smernice 2006/48/ES.

               (26)

               Ustanovenia tejto smernice nahrádzajú všetky zodpovedajúce ustanovenia smernice 2000/46/ES. Smernica 2000/46/ES by sa preto mala zrušiť.

               (27)

               Keďže cieľ tejto smernice nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, pretože si vyžaduje harmonizáciu mnohých odlišných pravidiel, ktoré v súčasnosti existujú v právnych systémoch rôznych členských štátov, a preto ho možno lepšie dosiahnuť na úrovni Spoločenstva, môže Spoločenstvo prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 zmluvy. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa.

               (28)

               V súlade s bodom 34 Medziinštitucionálnej dohody o lepšej tvorbe práva (9) sa členské štáty vyzývajú, aby pre seba a v záujme Spoločenstva vypracovali a zverejnili vlastné tabuľky, ktoré budú čo najlepšie vyjadrovať vzájomný vzťah medzi touto smernicou a opatreniami na jej transpozíciu,

         PRIJALI TÚTO SMERNICU:
   HLAVA I

      ROZSAH PÔSOBNOSTI A VYMEDZENIE POJMOV

   Článok 1
   Predmet úpravy a rozsah pôsobnosti
   1.   Táto smernica ustanovuje pravidlá pre vykonávanie činností vydávania elektronických peňazí, podľa ktorých členské štáty rozlišujú tieto kategórie vydavateľov elektronických peňazí:

               a)

               úverové inštitúcie definované v článku 4 bode 1 smernice 2006/48/ES vrátane ich pobočiek v zmysle článku 4 bodu 3 uvedenej smernice v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi, nachádzajúcich sa v Spoločenstve a s ústredím mimo Spoločenstva v súlade s článkom 38 uvedenej smernice;

               b)

               inštitúcie elektronického peňažníctva definované v článku 2 bode 1 tejto smernice vrátane ich pobočiek v súlade s článkom 8 tejto smernice a vnútroštátnymi právnymi predpismi, nachádzajúcich sa v Spoločenstve a s ústredím mimo Spoločenstva;

               c)

               inštitúcie bezhotovostných poštových platieb, ktoré sú oprávnené vydávať elektronické peniaze podľa vnútroštátneho práva;

               d)

               Európska centrálna banka a národné centrálne banky, ak nekonajú ako menové orgány alebo iné orgány verejnej moci;

               e)

               členské štáty alebo ich regionálne alebo miestne orgány, ak konajú ako orgány verejnej moci.

         2.   Hlava II tejto smernice stanovuje aj pravidlá pre začatie a vykonávanie činností inštitúcií elektronického peňažníctva a dohľad nad obozretným podnikaním inštitúcií elektronického peňažníctva.
   3.   Členské štáty nemusia uplatňovať všetky alebo časť ustanovení hlavy II tejto smernice na inštitúcie, ktoré sú uvedené v článku 2 smernice 2006/48/ES s výnimkou tých, ktoré sú uvedené v prvej a druhej zarážke uvedeného článku.
   4.   Táto smernica sa neuplatňuje na peňažnú hodnotu uchovanú v nástrojoch, ktoré sú vyňaté podľa článku 3 písm. k) smernice 2007/64/ES.
   5.   Táto smernica sa neuplatňuje na peňažnú hodnotu použitú na vykonanie platobných transakcií, ktoré sú vyňaté podľa článku 3 písm. l) smernice 2007/64/ES.
   Článok 2
   Vymedzenie pojmov
   Na účely tejto smernice sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:

               1.

               „inštitúcia elektronického peňažníctva“ je právnická osoba, ktorej bola udelená licencia na vydávanie elektronických peňazí podľa hlavy II;

               2.

               „elektronické peniaze“ sú peňažnou hodnotou uchovávanou elektronicky vrátane magnetického záznamu, predstavujúcou záväzok vydavateľa vystavený pri prijatí peňazí na účel vykonávania platobných transakcií v zmysle definície v článku 4 bode 5 smernice 2007/64/ES, prijímanou aj inými fyzickými alebo právnickými osobami, než je vydavateľ elektronických peňazí;

               3.

               „vydavateľ elektronických peňazí“ je subjekt uvedený v článku 1 ods. 1, inštitúcia požívajúca výnimku podľa článku 1 ods. 3, ako aj právnická osoba využívajúca výnimku podľa článku 9;

               4.

               „priemer vydaných elektronických peňazí“ je priemer celkovej sumy finančných záväzkov, ktoré vyplývajú z elektronických peňazí vydaných na konci každého kalendárneho dňa, a to za obdobie predchádzajúcich šiestich kalendárnych mesiacov; priemer celkovej sumy finančných záväzkov sa vypočíta v prvý kalendárny deň každého kalendárneho mesiaca a platí pre tento kalendárny mesiac.

         HLAVA II

      POŽIADAVKY NA ZAČATIE A VYKONÁVANIE ČINNOSTI A DOHĽAD NAD OBOZRETNÝM PODNIKANÍM INŠTITÚCIÍ ELEKTRONICKÉHO PEŇAŽNÍCTVA

   Článok 3
   Všeobecné pravidlá obozretnosti
   1.   Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia tejto smernice, článok 5, články 10 až 15, článok 17 ods. 7 a články 18 až 25 smernice 2007/64/ES sa podobne uplatňujú na inštitúcie elektronického peňažníctva.
   2.   Inštitúcie elektronického peňažníctva vopred informujú príslušné orgány o každej podstatnej zmene opatrení prijatých na zabezpečenie prostriedkov získaných výmenou za vydané elektronické peniaze.
   3.   Každá fyzická alebo právnická osoba, ktorá sa rozhodla priamo či nepriamo nadobudnúť alebo previesť kvalifikovaný podiel v inštitúcií elektronického peňažníctva v zmysle článku 4 bodu 11 smernice 2006/48/ES, alebo priamo či nepriamo takýto kvalifikovaný podiel zvýšiť či znížiť, v dôsledku čoho by podiel na základnom imaní alebo podiel hlasovacích práv dosiahol, prekročil alebo klesol pod 20 %, 30 % alebo 50 %, alebo tak, že by sa inštitúcia elektronického peňažníctva stala alebo prestala byť jej dcérskou spoločnosťou, informuje príslušné orgány o svojom úmysle ešte pred takýmto nadobudnutím, prevodom, zvýšením alebo znížením.
   Potenciálny kupujúci poskytne príslušnému orgánu informácie o výške zamýšľaného podielu ako aj relevantné informácie uvedené v článku 19a ods. 4 smernice 2006/48/ES.
   Ak vplyv osôb uvedených v druhom pododseku môže narušiť riadne a obozretné riadenie inštitúcie, príslušné orgány vyjadria svoj nesúhlas alebo prijmú vhodné opatrenia na ukončenie takejto situácie. Takéto opatrenia môžu zahŕňať zákazy, sankcie voči vedeniu alebo manažmentu alebo pozastavenie výkonu hlasovacích práv spojených s podielmi, ktoré vlastnia dotknutí vlastníci podielov alebo členovia.
   Podobné opatrenia platia pre fyzické alebo právnické osoby, ktoré nepostupujú v súlade s povinnosťou poskytovať vopred informácie, ustanovenou v tomto odseku.
   Ak dôjde k nadobudnutiu podielu napriek nesúhlasu príslušných orgánov, tieto orgány bez ohľadu na akékoľvek ďalšie sankcie, ktoré sa majú prijať, zabezpečia buď pozastavenie výkonu zodpovedajúcich hlasovacích práv alebo neplatnosť uplatnených hlasov alebo možnosť vyhlásiť ich za neplatné.
   Členské štáty môžu upustiť alebo umožniť svojim príslušným orgánom, aby upustili od uplatňovania niektorých alebo všetkých povinností vyplývajúcich z tohto odseku v prípade inštitúcií elektronického peňažníctva, ktoré vykonávajú jednu alebo viacero činností uvedených v článku 6 ods. 1 písm. e).
   4.   Členské štáty umožnia inštitúciám elektronického peňažníctva, aby distribuovali a zamieňali elektronické peniaze prostredníctvom fyzických alebo právnických osôb, ktoré konajú v ich mene. Ak chce inštitúcia elektronického peňažníctva distribuovať elektronické peniaze v inom členskom štáte tak, že využije takúto fyzickú alebo právnickú osobu, musí dodržať postupy stanovené v článku 25 smernice 2007/64/ES.
   5.   Bez toho, aby bol dotknutý článok 4, inštitúcie elektronického peňažníctva nevydávajú elektronické peniaze prostredníctvom sprostredkovateľov. Inštitúcie elektronického peňažníctva majú možnosť poskytovať platobné služby uvedené v článku 6 ods. 1 písm. a) prostredníctvom sprostredkovateľov iba vtedy, ak sú splnené podmienky uvedené v článku 17 smernice 2007/64/ES.
   Článok 4
   Základné imanie
   Členské štáty požadujú, aby inštitúcie elektronického peňažníctva mali v čase udelenia povolenia základné imanie zložené z položiek stanovených v článku 57 písm. a) a b) smernice 2006/48/ES, ktoré nie je nižšie ako 350 000 EUR.
   Článok 5
   Vlastné zdroje
   1.   Vlastné zdroje inštitúcie elektronického peňažníctva v zmysle článkov 57 až 61, 63, 64 a 66 smernice 2006/48/ES nesmú klesnúť pod sumu požadovanú v odsekoch 2 až 5 tohto článku alebo článku 4 tejto smernice, podľa toho, ktorá suma je vyššia.
   2.   Pokiaľ ide o činnosti uvedené v článku 6 ods. 1 písm. a), ktoré nesúvisia s vydávaním elektronických peňazí, požiadavky na vlastné zdroje inštitúcie elektronického peňažníctva sa vypočítajú podľa jednej z troch metód (A, B alebo C) uvedených v článku 8 ods. 1 a 2 smernice 2007/64/ES. Vhodnú metódu ustanovia príslušné orgány v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi.
   Pokiaľ ide o činnosť vydávania elektronických peňazí, požiadavky na vlastné zdroje inštitúcie elektronického peňažníctva sa vypočítajú podľa metódy D stanovenej v odseku 3.
   Inštitúcie elektronického peňažníctva majú vždy vlastné zdroje, ktoré sú vyššie alebo rovnaké ako súhrn požiadaviek uvedený v prvom a druhom pododseku.
   3.   Metóda D: vlastné zdroje inštitúcie elektronického peňažníctva na činnosť vydávania elektronických peňazí predstavujú aspoň 2 % priemeru dlžných elektronických peňazí.
   4.   Ak inštitúcia elektronického peňažníctva vykonáva ktorúkoľvek z činností uvedených v článku 6 ods. 1 písm. a), ktoré nesúvisia s vydávaním elektronických peňazí ani so žiadnou z činností uvedených v článku 6 ods. 1 písm. b) až e), a suma dlžných elektronických peňazí nie je vopred známa, príslušné orgány tejto inštitúcii elektronického peňažníctva umožnia, aby vypočítala požiadavky na svoje vlastné zdroje na základe reprezentatívnej časti, o ktorej sa predpokladá, že sa použije na vydávanie elektronických peňazí, a to za predpokladu, že takúto reprezentatívnu časť možno primerane odhadnúť na základe historických údajov a k spokojnosti príslušných orgánov. Ak inštitúcia elektronického peňažníctva neobchodovala počas dostatočne dlhého obdobia, požiadavky na svoje vlastné zdroje vypočíta na základe plánovaných dlžných elektronických peňazí doložených podnikateľským plánom a v súlade so všetkými úpravami tohto plánu požadovanými príslušnými orgánmi.
   5.   Na základe hodnotenia postupov riadenia rizika, databáz rizík straty a mechanizmov vnútornej kontroly inštitúcie elektronického peňažníctva môžu príslušné orgány požadovať, aby inštitúcia elektronického peňažníctva mala vlastné zdroje, ktoré sú až o 20 % vyššie, ako by bola suma, ku ktorej by sa dospelo pri uplatnení príslušnej metódy v súlade s odsekom 2 alebo môžu inštitúcii elektronického peňažníctva povoliť, aby mala vlastné zdroje, ktoré sú až o 20 % nižšie, ako by bola suma, ku ktorej by sa dospelo pri uplatnení príslušnej metódy v súlade s odsekom 2.
   6.   Členské štáty prijmú potrebné opatrenia na zabránenie viacnásobnému používaniu prvkov vhodných pre vlastné zdroje, ak:

               a)

               inštitúcia elektronického peňažníctva patrí do tej istej skupiny ako iná inštitúcia elektronického peňažníctva, úverová inštitúcia, platobná inštitúcia, investičná spoločnosť, správcovská spoločnosť alebo poisťovňa či zaisťovňa;

               b)

               inštitúcia elektronického peňažníctva vykonáva činnosti iné ako vydávanie elektronických peňazí.

         7.   Ak sú splnené podmienky ustanovené v článku 69 smernice 2006/48//ES, členské štáty alebo ich príslušné orgány sa môžu rozhodnúť neuplatňovať odseky 2 a 3 tohto článku na inštitúcie elektronického peňažníctva, ktoré podliehajú konsolidovanému dohľadu materskej úverovej inštitúcie podľa smernice 2006/48/ES.
   Článok 6
   Činnosti
   1.   Inštitúcie elektronického peňažníctva sú okrem vydávania elektronických peňazí oprávnené vykonávať akúkoľvek z týchto činností:

               a)

               poskytovanie platobných služieb uvedených v prílohe k smernici 2007/64/ES;

               b)

               poskytovanie úverov súvisiacich s platobnými službami uvedenými v bodoch 4, 5 alebo 7 prílohy k smernici 2007/64/ES, ak sú splnené podmienky ustanovené v článku 16 ods. 3 a 5 tejto smernice;

               c)

               poskytovanie prevádzkových služieb a s nimi úzko súvisiacich pomocných služieb, pokiaľ ide o vydávanie elektronických peňazí alebo poskytovane platobných služieb uvedených v písmene a);

               d)

               prevádzkovanie platobných systémov v zmysle článku 4 bodu 6 smernice 2007/64/ES a bez toho, aby bol dotknutý článok 28 uvedenej smernice;

               e)

               obchodné činnosti iné ako vydávanie elektronických peňazí so zreteľom na platné právne predpisy Spoločenstva a vnútroštátne právne predpisy.

         Úver uvedený v prvom pododseku písm. b) sa neposkytne z prostriedkov získaných výmenou za elektronické peniaze a držaných v súlade s článkom 7 ods. 1.
   2.   Inštitúcie elektronického peňažníctva neprijímajú od verejnosti vklady alebo iné splatné prostriedky v zmysle článku 5 smernice 2006/48/ES.
   3.   Peňažné prostriedky prijaté inštitúciou elektronického peňažníctva od majiteľa elektronických peňazí sa bezodkladne vymenia za elektronické peniaze. Tieto prostriedky nepredstavujú vklady ani iné splatné prostriedky prijaté od verejnosti v zmysle článku 5 smernice 2006/48/ES.
   4.   Článok 16 ods. 2 a 4 smernice 2007/64/ES sa uplatňuje na prostriedky prijaté za činnosti uvedené v ods. 1 písm. a) tohto článku, ktoré nie sú spojené s činnosťou vydávania elektronických peňazí.
   Článok 7
   Požiadavky na zabezpečenie finančných prostriedkov
   1.   Členské štáty požadujú, aby inštitúcia elektronického peňažníctva zabezpečovala finančné prostriedky prijaté výmenou za vydané elektronické peniaze v súlade s článkom 9 ods. 1 a 2 smernice 2007/64/ES. Finančné prostriedky prijaté formou platby platobným nástrojom nemusia byť zabezpečené dovtedy, kým nie sú pripísané na platobný účet inštitúcie elektronického peňažníctva alebo inak sprístupnené inštitúcii elektronického peňažníctva v súlade s plnením časových požiadaviek stanovených v smernici 2007/64/ES, ak sú uplatniteľné. Tieto finančné prostriedky sa v každom prípade zabezpečujú najneskôr do piatich pracovných dní od vydania elektronických peňazí; pracovné dni sú definované v článku 4 bode 27 uvedenej smernice.
   2.   Na účely odseku 1 sú bezpečné, likvidné nízkorizikové aktíva položky patriace do jednej z kategórií uvedených v tabuľke 1 bodu 14 prílohy I k smernici Európskeho parlamentu a Rady 2006/49/ES zo 14. júna 2006 o kapitálovej primeranosti investičných spoločností a úverových inštitúcií (10), pri ktorých nie je kapitálová požiadavka na špecifické riziko vyššia ako 1,6 %, ale vylučuje ďalšie kvalifikované položky definované v bode 15 uvedenej prílohy.
   Na účely odseku 1 sú bezpečné, likvidné nízkorizikové aktíva aj podielové listy v podniku kolektívneho investovania podielových cenných papierov (PKIPCP), ktorý investuje výlučne do aktív uvedených v prvom pododseku.
   Vo výnimočných prípadoch a pri riadnom zdôvodnení môžu príslušné orgány na základe hodnotenia bezpečnosti, splatnosti, hodnoty alebo iných rizikových prvkov aktív uvedených v prvom a druhom pododseku určiť, ktoré z týchto aktív nepredstavujú bezpečné, likvidné nízkorizikové aktíva na účely uplatňovania odseku 1.
   3.   Článok 9 smernice 2007/64/ES sa uplatňuje na inštitúcie elektronického peňažníctva pre činnosti uvedené v článku 6 ods. 1 písm. a) tejto smernice, ktoré nie sú spojené s činnosťou vydávania elektronických peňazí.
   4.   Na účely uplatňovania odsekov 1 a 3 môžu členské štáty alebo ich príslušné orgány v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi určiť, akú metódu použijú inštitúcie elektronického peňažníctva na zabezpečenie finančných prostriedkov.
   Článok 8
   Vzťahy s tretími krajinami
   1.   Členské štáty neuplatňujú na pobočky inštitúcií elektronického peňažníctva, ktorých ústredie sa nachádza mimo Spoločenstva, pri začatí ani pri výkone ich podnikania ustanovenia, ktoré by im poskytovali lepšie podmienky ako inštitúciám elektronického peňažníctva s ústredím v Spoločenstve.
   2.   Príslušné orgány informujú Komisiu o všetkých povoleniach pre pobočky udelených inštitúciám elektronického peňažníctva, ktorých ústredie sa nachádza mimo Spoločenstva.
   3.   Bez toho, aby bol dotknutý odsek 1, Spoločenstvo sa môže prostredníctvom dohôd uzatvorených s jednou alebo viacerými tretími krajinami zaviazať, že bude uplatňovať ustanovenia, ktoré pobočkám inštitúcií elektronického peňažníctva, ktorých ústredie sa nachádza mimo Spoločenstva, zabezpečia rovnaké zaobchádzanie v celom Spoločenstve.
   Článok 9
   Voliteľné výnimky
   1.   Členské štáty môžu upustiť od uplatňovania všetkých alebo časti postupov a podmienok uvedených v článkoch 3, 4, 5 a 7 tejto smernice, s výnimkou článkov 20, 22, 23 a 24 smernice 2007/64/ES, alebo povoliť svojim príslušným orgánom, aby od nich upustili a povoliť právnickým osobám, aby boli zapísané do registra inštitúcií elektronického peňažníctva, ak sú splnené obe tieto požiadavky:

               a)

               všetky obchodné činnosti spolu vytvárajú priemer dlžných elektronických peňazí, ktorý nepresahuje hranicu stanovenú členským štátom, pričom v každom prípade nie je vyšší ako 5 000 000 EUR;

               b)

               žiadna z fyzických osôb zodpovedných za riadenie alebo prevádzku podniku nebola odsúdená za trestné činy spojené s praním špinavých peňazí alebo financovaním terorizmu alebo iné finančné trestné činy.

         Ak inštitúcia elektronického peňažníctva vykonáva ktorúkoľvek z činností uvedených v článku 6 ods. 1 písm. a), ktoré nesúvisia s vydávaním elektronických peňazí ani so žiadnou z činností uvedených v článku 6 ods. 1 písm. b) až e), a suma dlžných elektronických peňazí nie je vopred známa, príslušné orgány tejto inštitúcii elektronického peňažníctva umožnia, aby uplatnila písmeno a) prvého pododseku na základe reprezentatívnej časti, o ktorej sa predpokladá, že sa použije na vydávanie elektronických peňazí, a to za predpokladu, že takúto reprezentatívnu časť možno primerane odhadnúť na základe historických údajov a k spokojnosti príslušných orgánov. Ak inštitúcia elektronického peňažníctva neobchodovala počas dostatočne dlhého obdobia, táto požiadavka sa vyhodnotí na základe plánovaných dlžných elektronických peňazí doložených podnikateľským plánom a v súlade s akýmikoľvek úpravami tohto plánu, požadovanými príslušnými orgánmi.
   Členské štáty tiež môžu stanoviť, že udeľovanie voliteľných výnimiek podľa tohto článku bude podliehať dodatočnej požiadavke na maximálnu čiastku uloženú na platobnom nástroji alebo platobnom účte spotrebiteľa, kde sú uložené elektronické peniaze.
   Právnická osoba zaregistrovaná v súlade s týmto odsekom môže poskytovať platobné služby, ktoré nie sú spojené s elektronickými peniazmi vydanými v súlade s týmto článkom iba vtedy, ak sú splnené podmienky stanovené v článku 26 smernice 2007/64/ES.
   2.   Od právnickej osoby zaregistrovanej v súlade s odsekom 1 sa požaduje, aby mala ústredie v členskom štáte, v ktorom skutočne podniká.
   3.   Právnická osoba zaregistrovaná v súlade s odsekom 1 sa považuje za inštitúciu elektronického peňažníctva. Článok 10 ods. 9 a článok 25 smernice 2007/64/ES sa však na ňu neuplatňujú.
   4.   Členské štáty môžu ustanoviť, že právnická osoba zaregistrovaná v súlade s odsekom 1 môže vykonávať iba niektoré z činností uvedených v článku 6 ods. 1.
   5.   Právnická osoba uvedená v odseku 1:

               a)

               oznámi príslušným orgánom všetky zmeny jej situácie, ktoré sa dotýkajú podmienok uvedených v odseku 1, a

               b)

               aspoň raz ročne podá v deň určený príslušnými orgánmi správu o priemere vydaných elektronických peňazí.

         6.   Členské štáty prijmú potrebné opatrenia s cieľom zabezpečiť, aby v prípade, že už viac nie sú splnené podmienky uvedené v odsekoch 1, 2 a 4, príslušná právnická osoba do 30 kalendárnych dní požiadala o povolenie v súlade s článkom 3. Každej takejto osobe, ktorá nepožiadala o povolenie v uvedenej lehote, sa v súlade s článkom 10 zakáže vydávanie elektronických peňazí.
   7.   Členské štáty zabezpečia, aby príslušné orgány mali dostatočné právomoci na kontrolu stáleho plnenia požiadaviek stanovených v tomto článku.
   8.   Tento článok sa neuplatňuje na ustanovenia smernice 2005/60/ES alebo na vnútroštátne ustanovenia týkajúce sa boja proti praniu špinavých peňazí.
   9.   Ak členský štát využije výnimku podľa odseku 1, do 30. apríla 2011 oznámi túto skutočnosť Komisii. Členský štát ju bezodkladne informuje o každej následnej zmene. Členský štát okrem toho informuje Komisiu o počte príslušných právnických osôb a každoročne o celkovej sume dlžných elektronických peňazí vydaných k 31. decembru každého kalendárneho roka, ako je uvedené v odseku 1.
   HLAVA III

      VYDÁVANIE A ZAMENITEĽNOSŤ ELEKTRONICKÝCH PEŇAZÍ

   Článok 10
   Zákaz vydávania elektronických peňazí
   Bez toho, aby bol dotknutý článok 18, členské štáty zakážu vydávať elektronické peniaze fyzickým alebo právnickým osobám, ktoré nie sú vydavateľmi elektronických peňazí.
   Článok 11
   Vydávanie a zameniteľnosť
   1.   Členské štáty zabezpečia, aby vydavatelia elektronických peňazí vydávali elektronické peniaze v nominálnej hodnote pri prijatí finančných prostriedkov.
   2.   Členské štáty zabezpečia, aby vydavatelia elektronických peňazí na žiadosť majiteľa elektronických peňazí zamenili kedykoľvek a v nominálnej hodnote peňažnú hodnotu elektronických peňazí, ktoré vlastní.
   3.   Zmluva medzi vydavateľom elektronických peňazí a majiteľom elektronických peňazí jasne a zreteľne stanovuje podmienky zameniteľnosti vrátane všetkých súvisiacich poplatkov, pričom majiteľ elektronických peňazí je o týchto podmienkach informovaný predtým, ako sa zaviaže prostredníctvom zmluvy alebo ponuky.
   4.   Na zámenu sa môže vzťahovať poplatok iba vtedy, ak sa to uvádza v zmluve v súlade s odsekom 3 a iba v týchto prípadoch:

               a)

               ak sa zámena vyžaduje pred skončením zmluvy;

               b)

               ak je v zmluve stanovený konečný dátum a majiteľ elektronických peňazí ukončil zmluvu pred týmto dátumom, alebo

               c)

               ak sa zámena vyžaduje viac ako rok po dátume ukončenia zmluvy.

         Každý takýto poplatok musí byť primeraný a úmerný skutočným nákladom, ktoré vydavateľovi elektronických peňazí vznikli.
   5.   Ak sa zámena vyžaduje pred ukončením zmluvy, majiteľ elektronických peňazí môže požadovať buď časť alebo celú peňažnú hodnotu elektronických peňazí.
   6.   Ak sa zámena vyžaduje v deň ukončenia zmluvy alebo do jedného roka po dátume ukončenia zmluvy na žiadosť majiteľa elektronických peňazí:

               a)

               zamení sa celková peňažná hodnota elektronických peňazí, ktoré vlastní;

               b)

               ak inštitúcia elektronického peňažníctva vykonáva jednu alebo viac činností uvedených v článku 6 ods. 1 písm. e) a vopred nie je známe, aká časť finančných prostriedkov sa použije ako elektronické peniaze, inštitúcia elektronického peňažníctva zamení všetky finančné prostriedky, ktoré majiteľ elektronických peňazí vyžaduje.

         7.   Bez toho, aby boli dotknuté odseky 4, 5 a 6, podlieha právo na zámenu u osôb iných ako spotrebiteľov, ktoré prijímajú elektronické peniaze, zmluvnej dohode medzi vydavateľmi elektronických peňazí a týmito osobami.
   Článok 12
   Zákaz poskytovania úrokov
   Členské štáty zakážu poskytovanie úroku alebo akéhokoľvek iného zvýhodnenia spojeného s obdobím, počas ktorého má majiteľ elektronických peňazí v držbe elektronické peniaze.
   Článok 13
   Postupy mimosúdneho vybavovania sťažností a mimosúdneho riešenia sporov
   Bez toho, aby bola dotknutá táto smernica, hlava IV kapitola 5 smernice 2007/64/ES sa uplatňuje podobne na vydavateľov elektronických peňazí, pokiaľ ide o ich povinnosti vyplývajúce z tejto hlavy.
   HLAVA IV

      ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA A VYKONÁVACIE OPATRENIA

   Článok 14
   Vykonávacie opatrenia
   1.   Komisia môže prijať opatrenia, ktoré sú potrebné na aktualizáciu ustanovení tejto smernice s cieľom zohľadniť infláciu alebo technický rozvoj a vývoj trhu. Tieto opatrenia zamerané na zmenu nepodstatných prvkov tejto smernice sa prijmú v súlade s regulačným postupom s kontrolou uvedeným v článku 15 ods. 2.
   2.   Komisia prijme opatrenia na zabezpečenie zosúladeného uplatňovania výnimiek uvedených v článku 1 ods. 4 a 5. Tieto opatrenia zamerané na zmenu nepodstatných prvkov tejto smernice sa prijmú v súlade s regulačným postupom s kontrolou uvedeným v článku 15 ods. 2.
   Článok 15
   Postup výboru
   1.   Komisii pomáha výbor pre platby zriadený v súlade s článkom 85 smernice 2007/64/ES.
   2.   Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 5a ods. 1 až 4 a článok 7 rozhodnutia 1999/468/ES so zreteľom na jeho článok 8.
   Článok 16
   Úplná harmonizácia
   1.   Bez toho, aby bol dotknutý článok 1 ods. 3, článok 3 ods. 3 šiesty pododsek, článok 5 ods. 7, článok 7 ods. 4, článok 9 a článok 18 ods. 2, nakoľko táto smernica obsahuje harmonizačné ustanovenia, členské štáty nezachovajú ani nezavedú iné ustanovenia, ako sú ustanovené v tejto smernici.
   2.   Členské štáty zabezpečia, aby sa vydavatelia elektronických peňazí neodchyľovali na úkor majiteľa elektronických peňazí od ustanovení vnútroštátneho práva, ktorými sa vykonávajú ustanovenia tejto smernice alebo ktoré im zodpovedajú, okrem prípadov, keď je to výslovne ustanovené.
   Článok 17
   Preskúmanie
   Komisia do 1. novembra 2012 predloží Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Európskej centrálnej banke správu o implementácii a vplyve tejto smernice, najmä o uplatňovaní požiadaviek na obozretné podnikanie inštitúcií elektronického peňažníctva, v prípade potreby doplnenú o návrh na jej preskúmanie.
   Článok 18
   Prechodné ustanovenia
   1.   Členské štáty povolia inštitúciám elektronického peňažníctva, ktoré začali svoju činnosť pred 30. aprílom 2011 podľa vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré transponovali smernicu 2000/46/ES v členskom štáte, v ktorom majú svoje ústredie, pokračovať v činnosti v danom členskom štáte a ktoromkoľvek inom členskom štáte v súlade s ustanoveniami týkajúcimi sa vzájomného uznávania ustanovenými v smernici 2000/46/ES bez toho, aby museli získať povolenie v súlade s článkom 3 tejto smernice, a bez požiadavky na dosiahnutie súladu s ostatnými ustanoveniami hlavy II tejto smernice alebo s ustanoveniami, na ktoré odkazuje.
   Členské štáty od takýchto inštitúcií elektronického peňažníctva požadujú, aby predložili všetky náležité informácie príslušným orgánom, aby tieto mohli do 30. októbra 2011 posúdiť, či inštitúcie spĺňajú požiadavky ustanovené v tejto smernici a ak nie, aké opatrenia sa musia prijať na zabezpečenie ich dodržiavania alebo či je vhodné odobratie povolenia.
   Inštitúciám elektronického peňažníctva, ktoré dodržiavajú požiadavky, sa udelí povolenie, zapíšu sa do registra a musia spĺňať požiadavky uvedené v hlave II. Ak sa súlad s požiadavkami tejto smernice nedosiahne do 30. októbra 2011, príslušným inštitúciám elektronického peňažníctva sa zakáže vydávať elektronické peniaze.
   2.   Členské štáty môžu ustanoviť, že sa inštitúcii elektronického peňažníctva automaticky udelí povolenie a zapíše sa do registra ustanoveného v článku 3, ak príslušné orgány už majú dôkazy o tom, že príslušná inštitúcia elektronického peňažníctva spĺňa požiadavky uvedené v článkoch 3, 4 a 5. Príslušné orgány informujú príslušné inštitúcie elektronického peňažníctva pred udelením povolenia.
   3.   Členské štáty povolia inštitúciám elektronického peňažníctva, ktoré začali svoju činnosť pred 30. aprílom 2011 podľa vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré transponovali článok 8 smernice 2000/46/ES pokračovať v tejto činnosti v príslušnom členskom štáte v súlade so smernicou 2000/46/ES do 30. apríla 2012 bez toho, aby museli získať povolenie v súlade s článkom 3 tejto smernice alebo dosiahnutia súladu s ostatnými ustanoveniami hlavy II tejto smernice, alebo s ustanoveniami, na ktoré odkazuje. Inštitúciám elektronického peňažníctva, ktorým sa počas tejto lehoty neudelilo povolenie ani výnimka v zmysle článku 9 tejto smernice, sa zakáže vydávanie elektronických peňazí.
   Článok 19
   Zmeny a doplnenia smernice 2005/60/ES
   Smernica 2005/60/ES sa týmto mení a dopĺňa takto:

               1.

               v článku 3 ods. 2 sa písmeno a) nahrádza takto:

                           „a)

                           podnik iný ako úverovú inštitúciu, ktorý vykonáva jednu alebo viacero operácií uvedených v bodoch 2 až 12 a bodoch 14 a 15 prílohy I k smernici 2006/48/ES vrátane činností zmenární;“

               2.

               v článku 11 ods. 5 sa písmeno d) nahrádza takto:

                           „d)

                           ‚elektronické peniaze‘, ako sú definované v článku 2 bode 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/110/ES zo 16. septembra 2009 o začatí a vykonávaní činností a dohľade nad obozretným podnikaním inštitúcií elektronického peňažníctva (11), kde maximálna suma uložená elektronicky na tomto prostriedku nie je vyššia ako 250 EUR, ak sa prostriedok nemôže dobíjať, alebo, ak sa prostriedok môže dobíjať, stanovuje sa hranica 2 500 EUR na celkovú sumu prevedenú v kalendárnom roku okrem prípadu, keď sa na žiadosť držiteľa elektronických peňazí v súlade s článkom 11 smernice 2009/110/ES v tom istom kalendárnom roku zamení suma 1 000 EUR alebo viac. Pokiaľ ide o vnútroštátne platobné transakcie, členské štáty alebo ich príslušné orgány môžu zvýšiť sumu 250 EUR uvedenú v tomto písmene až na 500 EUR.

         Článok 20
   Zmeny a doplnenia smernice 2006/48/ES
   Smernica 2006/48/ES sa týmto mení a dopĺňa takto:

               1.

               článok 4 sa mení a dopĺňa takto:

                           a)

                           bod 1 sa nahrádza takto:

                                       „1.

                                       ‚úverová inštitúcia‘ je podnik, ktorého podnikateľskou činnosťou je prijímanie vkladov alebo iných splatných zdrojov od verejnosti a poskytovanie úverov na vlastný účet;“

                           b)

                           bod 5 sa nahrádza takto:

                                       „5.

                                       ‚finančná inštitúcia‘ je podnik, ktorý nie je úverovou inštitúciou a ktorého hlavným predmetom činnosti je nadobúdať podiely alebo vykonávať jednu alebo viac z činností uvedených v bodoch 2 až 12 a 15 prílohy I.“;

               2.

               do prílohy I sa dopĺňa tento bod:

                           „15.

                           Vydávanie elektronických peňazí.“

         Článok 21
   Zrušovacie ustanovenie
   Smernica 2000/46/ES sa zrušuje s účinnosťou od 30. apríla 2011 bez toho, aby bol dotknutý článok 18 ods. 1 a 3 tejto smernice.
   Odkazy na zrušenú smernicu sa považujú za odkazy na túto smernicu.
   Článok 22
   Transpozícia
   1.   Členské štáty prijmú a uverejnia zákony, právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 30. apríla 2011. Bezodkladne oznámia Komisii znenie týchto opatrení.
   Tieto opatrenia uplatňujú od 30. apríla 2011.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie základných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 23
   Nadobudnutie účinnosti
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 24
   Adresáti
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Štrasburgu 16. septembra 2009

            Za Európsky parlament

            predseda

         J. BUZEK

            Za Radu

            predsedníčka

         C. MALMSTRÖM

      (1)  Stanovisko z 26. februára 2009 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).

      (2)  Ú. v. EÚ C 30, 6.2.2009, s. 1.

      (3)  Stanovisko Európskeho parlamentu z 24. apríla 2009 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku) a rozhodnutie Rady z 27. júla 2009.

      (4)  Ú. v. ES L 275, 27.10.2000, s. 39.

      (5)  Ú. v. EÚ L 319, 5.12.2007, s. 1.

      (6)  Ú. v. EÚ L 177, 30.6.2006, s. 1.

      (7)  Ú. v. ES L 184, 17.7.1999, s. 23.

      (8)  Ú. v. EÚ L 309, 25.11.2005, s. 15.

      (9)  Ú. v. EÚ C 321, 31.12.2003, s. 1.

      (10)  Ú. v. EÚ L 177, 30.6.2006, s. 201.

      (11)  Ú. v. EÚ L 267, 10.10.2009, s. 7“.