title: Smernica Komisie 2003/101/ES z 3. novembra 2003, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 92/109/EHS o výrobe a uvádzaní na trh určitých látok používaných pri nedovolenej výrobe omamných látok a psychotropných látokText s významom pre EHP.

text:
Dôležité právne oznámenie

|

32003L0101

Úradný vestník L 286 , 04/11/2003 S. 0014 - 0016

		Smernica Komisie 2003/101/ESz 3. novembra 2003,ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 92/109/EHS o výrobe a uvádzaní na trh určitých látok používaných pri nedovolenej výrobe omamných látok a psychotropných látok(Text s významom pre EHP)KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,so zreteľom na smernicu Rady 92/109/EHS zo 14. decembra 1992 o výrobe a uvádzaní na trh určitých látok používaných pri nedovolenej výrobe omamných látok a psychotropných látok [1] naposledy zmenenú a doplnenú smernicou Komisie 2001/8/ES [2], najmä na jej článok 10 ods. 3,keďže:(1) s ohľadom na povinnosti spoločenstva vyplývajúce z rozhodnutia Rady 90/611/EHS o uzatvorení, v mene Európskeho hospodárskeho spoločenstva, dohovoru Organizácie Spojených národov proti nedovolenému obchodu s omamnými a psychotropnými látkami [3], je potrebné uviesť do účinnosti rozhodnutie prijaté Komisiou Organizácie spojených národov pre omamné látky z marca 2001, aby sa do tabuľky 1 prílohy k Dohovoru Organizácie spojených národov pridali acetanhydrid a manganistan draselný;(2) je taktiež vhodné zosúladiť smernicu 92/109/EHS s nariadením Rady (EHS) č. 3677/90 z 13. decembra 1990, ktorým sa stanovujú opatrenia, ktoré treba prijať, aby sa zabránilo zneužívaniu určitých látok na nedovolenú výrobu omamných látok a psychotropných látok [4] naposledy zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 1232/2002 [5];(3) manganistan draselný treba pridať medzi látky uvedené v kategórii 2 prílohy I smernice 92/109/EHS a vypustiť z kategórie 3 prílohy;(4) je potrebné stanoviť prahové hodnoty pre manganistan draselný, ako aj pre acetanhydrid s cieľom zabezpečiť trh spoločenstva proti nepriaznivým vplyvom;(5) smernica 92/109/EHS je preto potrebné zmeniť a doplniť;(6) opatrenia stanovené v tejto smernici sú v súlade so stanoviskom výboru, ktorý bol zriadený podľa článku 10 nariadenia (EHS) č. 3677/90,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Prílohy I a II smernice 92/109/EHS sa nahrádzajú prílohou tejto smernice.Článok 2Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 1. januára 2004. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.Článok 3Táto smernica nadobúda účinnosť na 20. deň od jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie.Článok 4Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 3. novembra 2003Za KomisiuErkki Liikanenčlen Komisie[1] Ú. v. ES L 370, 19.12.1992, s. 76.[2] Ú. v. ES L 39, 9.2.2001, s. 31.[3] Ú. v. ES L 326, 24.11.1990, s. 56.[4] Ú. v. ES L 357, 20.12.1990, s. 1.[5] Ú. v. ES L 180, 10.7.2002, s. 5.--------------------------------------------------PRÍLOHA"PRÍLOHASledované látky v zmysle článku 1 ods. 2 písm. a)KATEGÓRIA 1Látka | Názov KN (ak sa odlišuje) | Číselný znak KN | CAS č. |1-fenyl-2-propanón | Fenylacetón | 29143100 | 103-79-7 |Kyselina N-acetylantranilová | Kyselina 2-acetamidbenzoová | 29242300 | 89-52-1 |Izoafrol (cis + trans) | | 29329100 | 120-58-1 |3,4-metyléndioxyfenylpropan-2-ón | 1-(1,3-benzodioxol-5-yl)-2-ón | 29329200 | 4676-39-5 |Piperonal | | 29329300 | 120-57-0 |Safrol | | 29329400 | 94-59-7 |Efedrín | | 29394100 | 299-42-3 |Pseudoefedrín | | 29394200 | 90-82-4 |Norefedrín | | ex29394900 | 14838-15-4 |Ergometrín | | 29396100 | 60-79-7 |Ergotamín | | 29396200 | 113-15-5 |Kyselina lysergová | | 29396300 | 82-58-6 |Stereoizometrické formy látok, ktoré sú v zozname tejto kategórie a nie sú katíny v akejkoľvek možnej forme. |Soli látok, ktoré sú v zozname tejto kategórie a nie sú soli katínov v akejkoľvek možnej forme. |KATEGÓRIA 2Látka | Názov KN (ak sa odlišuje) | Číselný znak KN | CAS č. |Acetanhydrid | | 29152400 | 108-24-7 |Kyselina fenylacetylová | | 29163400 | 103-82-2 |Kyselina antranilová | | 29224300 | 118-92-3 |Piperidín | | 29333200 | 110-89-4 |Manganistan draselný | | 28416100 | 7722-64-7 |Soli látok, ktoré sú v zozname tejto kategórie a nie sú soli kyseliny chlorovodíkovej a kyseliny sírovej v akejkoľvek možnej forme. |KATEGÓRIA 3Látka | Názov KN (ak sa odlišuje) | Číselný znak KN | CAS č. |Kyselina chlorovodíková | Hydrogénchlorid | 28061000 | 7647-01-0 |Kyselina sírová | | 28070010 | 7664-93-9 |Toluén | | 29023000 | 108-88-3 |Etyléter | Dietyléter | 29091100 | 60-29-7 |Acetón | | 29141100 | 67-64-1 |Metyl-etyl-ketón | Butanón | 29141200 | 78-93-3 |Soli látok, ktoré sú v zozname tejto kategórie a nie sú soli katínov v akejkoľvek možnej forme. |PRÍLOHA IILátka | Prahová hodnota |Acetanhydrid | 100 l |Manganistan draselný | 100 kg |Kyselina antranilová a jej soli | 1 kg |Kyselina fenylacetylová a jej soli | 1 kg |Piperidín a jeho soli | 0,5 kg |"--------------------------------------------------


title: Druhá Smernica Rady z 22. júna 1988 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení, týkajúcich sa priameho poistenia s výnimkou životného poistenia, na uľahčenie účinného vykonávania slobody poskytovať služby a o zmene a doplnení smernice 73/239/EHS

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31988L0357

Úradný vestník L 172 , 04/07/1988 S. 0001 - 0014 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 6 Zväzok 2 S. 0175  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 6 Zväzok 2 S. 0175

		Druhá Smernica Radyz 22. júna 1988o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení, týkajúcich sa priameho poistenia s výnimkou životného poistenia, na uľahčenie účinného vykonávania slobody poskytovať služby a o zmene a doplnení smernice 73/239/EHS(88/357/EHS)RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä na jej články 57 ods. 2 a 66,so zreteľom na návrh Komisie [1],v spolupráci s Európskym parlamentom [2],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],keďže je potrebné rozvíjať vnútorný trh s poistením a na dosiahnutie tohto cieľa je želateľné uľahčiť poisťovniam, ktoré majú sídlo v spoločenstve, aby poskytovali služby v členských štátoch, čím umožnia poisteným, aby sa mohli poistiť nielen v poisťovniach usadených v ich vlastnej krajine, ale aj v poisťovniach, ktoré majú sídlo v spoločenstve a sú usadené v iných členských štátoch;keďže podľa zmluvy je od uplynutia prechodného obdobia zakázaná akákoľvek diskriminácia v súvislosti so slobodu poskytovania služieb usadená na skutočnosti, že poisťovňa nie je usadená v členskom štáte, v ktorom sa služby poskytujú; keďže zákaz diskriminácie sa týka služieb poskytovaných akoukoľvek prevádzkarňou v spoločenstve, či to je sídlo poisťovne, agentúra alebo pobočka;keďže z praktických dôvodov je želateľné definovať poskytovanie služieb, ktoré zohľadňujú tak prevádzkareň poisťovateľa, ako aj miesto, v ktorom sa nachádza riziko; keďže by sa preto mala prijať definícia umiestnenia rizika; keďže je navyše želateľné rozlišovať medzi činnosťou vykonávanou prostredníctvom prevádzkarne a činnosťou vykonávanou na základe slobody poskytovať služby;keďže je želateľné doplniť prvú smernicu Rady 73/239/EHS z 24. júla 1973 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení vzťahujúcich sa začatie a vykonávanie priameho poistenia s výnimkou životného poistenia [4], ďalej len "prvá smernica", naposledy zmenenú a doplnenú smernicou 87/343/EHS [5], najmä s cieľom upresniť právomoci a prostriedky dohľadu zverené orgánom dohľadu; keďže je tiež želateľné prijať osobitné ustanovenia týkajúce sa prístupu, vykonávania a dohľadu nad činnosťou na základe slobody poskytovať služby;keďže poistníci, ktorí z dôvodu ich postavenia, veľkosti alebo povahy rizika, ktoré sa má poistiť, nepotrebujú zvláštnu ochranu v štáte, v ktorom sa riziko nachádza, by mali mať zabezpečenú úplnú slobodu využiť najširší možný trh s poistením; keďže je ďalej želateľné zaručiť iným poistníkom primeranú ochranu;keďže záujem chrániť poistníkov a zabrániť akémukoľvek skresleniu hospodárskej súťaže zdôvodňuje koordináciu uvoľnenia pravidiel o rovnocenných aktívach upravených v prvej smernici;keďže právne predpisy platné v členských štátoch týkajúce sa práva poistných zmlúv sa naďalej líšia; keďže sloboda vybrať si iné zmluvné právo iné ako právo štátu, v ktorom sa nachádza riziko, môže byť v určitých prípadoch poskytnutá v súlade s pravidlami, ktoré zohľadňujú osobitné okolnosti;keďže rozsah tejto smernice by mal zahrnovať povinné poistenie, mal by však vyžadovať, aby zmluva pokrývajúca také poistenie bola v súlade s osobitnými právnymi predpismi týkajúcimi sa tohto poistenia v tom členskom štáte, ktorý ukladá povinnosť poistenia;keďže ustanovenia prvej smernice o prevode poistného kmeňa by sa mali sprísniť a doplniť o ustanovenia osobitne pokrývajúce prevod poistného kmeňa uzatvorených v rámci poskytovania služieb na inú poisťovňu;keďže z rozsahu pôsobnosti osobitných ustanovení o slobode poskytovať služby by mali byť vylúčené určité riziká, pre ktoré by uplatňovanie uvedených ustanovení v súčasnosti nebolo vhodné osobitne z dôvodu ich povahy a sociálneho dopadu so zreteľom na osobitné pravidlá prijaté orgánmi členských štátov; keďže by sa preto tieto vylúčenia mali opätovne preskúmať po určitom období uplatňovania tejto smernice;keďže v záujme ochrany poistníkov by členské štáty v súčasnom stave koordinácie mali mať možnosť obmedziť súčasné vykonávanie činnosti na základe slobody poskytovať služby a činnosti prostredníctvom prevádzkarne; keďže žiadne také obmedzenie nemožno ustanoviť v prípadoch, keď poistníci nepotrebujú takú ochranu;keďže prístup k vykonávaniu slobody poskytovať služby musí podliehať postupom, ktoré zabezpečia, že poisťovne dodržia právne predpisy týkajúce sa tak finančných záruk, ako aj poistných podmienok; keďže tieto postupy môžu byť uvoľnené v prípadoch, ak činnosť vykonávaná v rámci poskytovania služieb pokrýva poistníkov, ktorí na základe svojho postavenia, ich veľkosti alebo povahy rizika, ktoré sa poisťuje, nepotrebujú osobitnú ochranu v štáte, v ktorom sa riziko nachádza;keďže je potrebné podnietiť osobitnú spoluprácu medzi príslušnými orgánmi dohľadu členských štátov v súvislosti so slobodou poskytovať služby navzájom a medzi týmito orgánmi a Komisiou; keďže by sa mali upraviť sankcie pre prípady, keď poisťovne poskytujúce služby nedosiahnu súlad s ustanoveniami členského štátu poskytovania služieb;keďže do nasledujúcej koordinácie treba technické rezervy podriadiť úprave a dohľadu členského štátu poskytovania služieb, ak také poskytovanie služieb zahrnuje riziká, v súvislosti s ktorými si štát určenia služby želá poskytnúť poistníkom osobitnú ochranu; v prípadoch, keď ochrana keďže poistníkov nie je potrebná, podliehajú technické rezervy naďalej právnej úprave a dohľadu členského štátu, v ktorom má poisťovateľ sídlo;keďže v niektorých členských štátoch nepodliehajú poisťovacie operácie žiadnej forme nepriameho zdaňovania, pričom väčšina používa osobitné dane a iné formy príspevkov, vrátane prirážok určených pre kompenzačné orgány; keďže štruktúra a sadzby týchto daní a príspevkov sa medzi členskými štátmi značne líšia; keďže je želateľné zabrániť situácii, v ktorej existujúce rozdiely vedú k narušeniu hospodárskej súťaže v oblasti poisťovacích služieb medzi členskými štátmi; keďže do budúcej harmonizácie môže uplatňovanie daňového systému a iných foriem príspevkov upravených členským štátom, v ktorom sa nachádza riziko, napraviť tieto nerovnosti, a pretože je na členskom štáte, aby stanovil metódu, ktorá zabezpečí, aby sa tieto dane a príspevky vyberali;keďže je želateľné zabrániť tomu, aby nedostatok koordinácie v uplatňovaní tejto smernice a smernice Rady 78/473/EHS z 30. mája 1978 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa spolupoistenia v rámcispoločenstva [6] viedol k existencii troch rôznych systémov v každom členskom štáte; keďže preto kritériá definujúce "veľké riziká" v tejto smernici by sa mali vzťahovať aj na stanovenie rizík, ktoré môžu byť pokryté v rámci spolupoistenia v spoločenstve;keďže je želateľné zohľadniť v zmysle článku 8c zmluvy rozsah úsilia, ktoré je potrebné vynaložiť v určitých hospodárstvách, ktoré vykazujú rozdiely v rozvoji; keďže je preto potrebné prijať pre určité členské štáty prechodnú úpravu na postupné uplatňovanie osobitných ustanovení tejto smernice týkajúcich sa slobody poskytovať služby,PRIJALA TÚTO SMERNICU:HLAVA IVšeobecné ustanoveniaČlánok 1Cieľom tejto smernice je:a) doplniť prvú smernicu 73/239/EHS;b) osobitne upraviť slobodu poskytovať služby poisťovňami a v súvislosti s odvetviami poistenia, na ktoré sa vzťahuje táto prvá smernica.Článok 2Na účely tejto smernice:a) "prvá smernica" znamená:smernicu 73/239/EHS;b) "poisťovňa":- na účely hlavy I a II znamená:akýkoľvek podnik, ktorý získal úradné povolenie podľa článku 6 alebo 23 prvej smernice,- na účely hlavy III a V znamená:akýkoľvek podnik, ktorý získal úradné povolenie podľa článku 6 prvej smernice;c) "prevádzkareň" znamená:sídlo, agentúru alebo pobočku poisťovne so zreteľom na článok 3;d) "členský štát, v ktorom je umiestnené riziko" znamená:- členský štát, v ktorom sa nachádza majetok, ak sa poistenie vzťahuje buď na budovy alebo na budovy a ich obsah, pokiaľ obsah je krytý rovnakou poistkou,- pri poistení vozidiel všetkých typov členský štát registrácie,- v prípade najviac štvormesačných zmlúv o poistení rizík cestovania a dovolenky členský štát, v ktorom poistník uzavrel poistku, bez ohľadu na odvetvie,- v ostatných prípadoch neuvedených v predchádzajúcich zarážkach členský štát, v ktorom sa nachádza miesto bežného pobytu poistníka, alebo ak je poistníkom právnická osoba, členský štát, v ktorom sa nachádza prevádzkareň, ktorej sa zmluva týka;e) "členský štát prevádzkarne" znamená:členský štát, v ktorom sa nachádza prevádzkareň kryjúca riziko;f) "členský štát poskytovania služieb" znamená:členský štát, v ktorom sa nachádza riziko, ak je kryté prevádzkarňou umiestnenou v inom členskom štáte.Článok 3Na účely prvej smernice a tejto smernice má každá trvalá prítomnosť poisťovne na území členského štátu rovnaké postavenie ako agentúra alebo pobočka, dokonca aj keď táto prítomnosť nemá formu pobočky alebo agentúry a pozostáva len z kancelárie riadenej vlastnými pracovníkmi poisťovne alebo osobou, ktorá je nezávislá, má však trvalé oprávnenie konať za poisťovňu, aké by mala agentúra.Článok 4Na účely tejto smernice a prvej smernice všeobecné a osobitné poistné podmienky nezahŕňajú osobitné podmienky, ktoré sa vzťahujú na osobitné okolnosti jednotlivého rizika, ktoré má byť pokryté.HLAVA IIUstanovenia, ktorými sa dopĺňa prvá smernicaČlánok 5"d) "veľké riziká" znamenajú:i) riziká zaradené do odvetví 4, 5, 6, 7, 11 a 12 písmena A prílohy;ii) riziká zaradené do odvetví 14 a 15 písmena A prílohy, ak je poistník činný v rámci priemyslu alebo živnosti alebo v jednom zo slobodných povolaní a riziká sa týkajú tejto činnosti;iii) riziká zaradené do odvetví 8, 9, 13 a 16 písmena A prílohy, pokiaľ poistník prekračuje horné limity najmenej dvoch z nasledujúcich troch kritérií:prvý stupeň: do 31. decembra 1992:- súvaha celkom: 12,4 miliónov ECU,- čistý obrat: 24 miliónov ECU,- priemerný počet zamestnancov počas hospodárskeho roku: 500.druhý stupeň: od 1. januára 1993:- súvaha celkom: 6,2 milióna ECU,- čistý obrat: 12,8 milióna ECU,- priemerný počet zamestnancov počas hospodárskeho roku: 250.Ak poistník patrí do skupiny podnikov, pre ktoré sa vypracuje konsolidovaný účet v zmysle smernice 83/349/EHS [7], vyššie uvedené kritériá sa použijú na základe konsolidovaných účtov.Každý členský štát môže doplniť do kategórie uvedenej v bode iii) riziká poisťované profesijnými združeniami, spoločnými podnikmi alebo dočasnými zoskupeniami."Článok 6Na účely uplatňovania článku 15 ods. 2 prvého pododseku a článku 24 prvej smernice členské štáty dosiahnu súlad s prílohou 1 k tejto smernici, pokiaľ ide o pravidlá o rovnocenných aktívach.Článok 71. Právo, ktorým sa spravujú poistné zmluvy, ktorými sú kryté riziká umiestnené v rámci členských štátov sa určí takto:a) Ak sa miesto zvyčajného pobytu poistníka alebo jeho ústredie nachádza na území členského štátu, v ktorom je umiestnené riziko, spravuje sa poistná zmluva právom tohto členského štátu. Ak to však právo tohto členského štátu umožňuje, zmluvné strany sa môžu rozhodnúť pre právo iného štátu.b) Ak sa miesto zvyčajného pobytu poistníka alebo jeho ústredie nachádza v členskom štáte, v ktorom je umiestnené riziko, zmluvné strany poistnej zmluvy sa môžu rozhodnúť použiť buď právo členského štátu, v ktorom je riziko umiestnené, alebo právo štátu, v ktorom sa nachádza miesto zvyčajného pobytu poistníka alebo jeho ústredie.c) Ak je poistník činný v rámci priemyslu alebo živnosti alebo v jednom zo slobodných povolaní a ak zmluva pokrýva dve alebo viac rizík týkajúcich sa týchto činností umiestnených v iných členských štátoch, vzťahuje sa sloboda výberu príslušného práva pre zmluvu aj na právo týchto členských štátov a na právo štátu, v ktorom má poistník svoje zvyčajné bydlisko alebo ústredie.d) Ak členské štáty uvedené v písmenách b) a c) poskytnú väčšiu slobodu výberu práva príslušného pre poistnú zmluvu, môžu zmluvné strany využiť túto slobodu bez ohľadu na ustanovenia uvedených písmen.e) Ak sú riziká kryté zmluvou obmedzené na udalosti, ktoré sa môžu vyskytnúť v inom členskom štáte ako v členskom štáte definovanom v článku 2 písm. d), v ktorom je umiestnené riziko, môžu si zmluvné strany bez ohľadu na ustanovenia písmen a), b) a c) vždy vybrať právo prvého štátu.f) Pre riziká uvedené v článku 5 písm. d) bode i) prvej smernice si zmluvné strany môžu vybrať ktorékoľvek právo.g) Ak sú všetky ostatné prvky rozhodujúcej skutočnosti v čase výberu práva umiestnené v jedinom členskom štáte, nesmú byť voľbou práva zmluvnými stranami v prípadoch uvedených v písmene a) alebo f) dotknuté kogentné ustanovenia tohto štátu, t. j. ustanovenia, od ktorých sa podľa práva tohto štátu nemožno v zmluve odchýliť.h) Výber práva uvedený v predchádzajúcich písmenách musí byť vyjadrený výslovne alebo zrejmý z ustanovení zmluvy alebo okolností prípadu. Ak tomu tak nie je, alebo ak sa nebolo zvolené žiadne právo, poistná zmluva sa spravuje právom toho zo štátov, ktoré prichádzajú do úvahy podľa predchádzajúcich písmen, s ktorým najužšie súvisí. Napriek tomu sa môže oddeliteľná časť zmluvy, ktorá má užšie spojenie s iným zo štátov, ktoré prichádzajú do úvahy podľa predchádzajúcich písmen, môže výnimočne spravovať právom tejto inej krajiny. Predpokladá sa, že zmluva je najužšie spojená s členským štátom, v ktorom je umiestnené riziko.i) Ak štát zahrňuje viaceré územné jednotky, z ktorých každá má vlastnú právnu úpravu týkajúcu sa zmluvných záväzkov, považuje sa na účely identifikovania práva príslušného podľa tejto smernice každá jednotka za štát.Členský štát, v ktorom viaceré územné jednotky majú vlastnú právnu úpravu týkajúcu sa zmluvných záväzkov, nie je povinný uplatňovať ustanovenia tejto smernice na konflikty, ktoré vznikajú medzi právom týchto jednotiek.2. Týmto článkom nie je dotknuté uplatňovanie právnej úpravy štátu súdu bez ohľadu na právo, ktorým sa inak spravuje zmluva.Ak tak stanovuje právo členského štátu, môže sa kogentná právna úprava členského štátu, v ktorom je umiestnené riziko, alebo členského štátu stanovujúceho povinné poistenie, uplatňovať, pokiaľ sa podľa práva týchto štátov táto úprava musia uplatniť bez ohľadu na to, akým právom sa spravuje zmluva.Ak zmluva kryje riziká umiestnené vo viac ako jednom členskom štáte, zmluva sa považuje na účely uplatnenia tohto odseku za viacero zmlúv, z ktorých každá sa týka len jedného členského štátu.3. Pokiaľ v predchádzajúcich písmenách nie je ustanovené inak, členské štáty použijú pre poistné zmluvy, na ktoré sa vzťahuje táto smernica, svoje všeobecné ustanovenia medzinárodného práva súkromného týkajúce sa zmluvných záväzkov.Článok 81. Za podmienok stanovených v tomto článku môžu poisťovne ponúkať a uzatvárať zmluvy o povinnom poistení v súlade s pravidlami tejto smernice a prvej smernice.2. Ak členský štát stanoví povinnosť uzavrieť poistenie, nie je táto povinnosť splnená zmluvou, ktorá nie je v súlade s osobitnými ustanoveniami týkajúcimi sa tohto poistenia platnými v tomto členskom štáte.3. Ak si v prípade povinného poistenia navzájom odporujú právo členského štátu, v ktorom je umiestnené riziko, a právo členského štátu stanovujúce povinnosť uzavrieť poistenie, má prednosť posledné uvedené.4. a) Ak poistná zmluva kryje riziká vo viacerých členských štátoch, z ktorých najmenej jeden stanovuje povinnosť uzavrieť poistenie, platí článok 7 ods. 2 tretí pododsek, pokiaľ v písmenách b) a c) tohto odseku nie je uvedené inak.b) Členský štát ku dňu oznámenia tejto smernice požaduje, aby každá poisťovňa usadená na jeho území získala súhlas pre všeobecné a osobitné podmienky jeho povinného poistenia, môže tiež odchylne od článkov 9 a 18 požadovať, aby tieto podmienky boli schválené v prípade každej poisťovne ponúkajúcej také krytie na jeho území za podmienok upravených v článku 12 ods. 1.c) Členský štát môže odchylne od článku 7 stanoviť, že právom príslušným pre zmluvu o povinnom poistení, je právo štátu, ktorý stanovuje povinnosť uzavrieť poistenie.d) Ak členský štát stanovuje povinné poistenie a poisťovateľ musí oznámiť príslušným orgánom akýkoľvek zánik krytia, možno taký zánik krytia uplatniť proti poškodeným tretím osobám iba za podmienok stanovených v právnych predpisoch tohto štátu.5. a) Každý členský štát oznámi Komisii riziká, proti ktorým je podľa jeho právnych predpisov poistenie povinné, pričom uvedie:- osobitné právne ustanovenia týkajúce sa tohto poistenia,- údaje, ktoré musia byť uvedené v osvedčení, ktoré musí poisťovňa vystaviť poistenej osobe, ak tento štát vyžaduje dôkaz, že povinnosť uzavrieť poistenie bola splnená. Každý členský štát môže vyžadovať, aby tieto údaje zahŕňali vyhlásenie poisťovateľa o tom, že zmluva je v súlade s osobitnými ustanoveniami týkajúcimi sa tohto poistenia.b) Komisia uverejní údaje uvedené v pododseku a) v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.c) Každý členský štát uzná ako dôkaz, že povinnosť poistenia bola splnená, osvedčenie, ktorého obsah je v súlade s druhou zarážkou písmena a).Článok 91. "Údaje uvedené v písmenách a) a b) týkajúce sa všeobecných a osobitných podmienok a sadzieb poistného sa nevyžadujú v prípade rizík uvedených v článku 5 písm. d)."2. "3. Súčasná koordinácia nebráni členským štátom, aby zachovali alebo prijali zákony, iné právne predpisy alebo správne opatrenia týkajúce sa najmä požiadavky na odbornú spôsobilosť manažérov a riaditeľov a schvaľovania stanov, všeobecných a osobitných poistných podmienok, sadzieb poistného a akéhokoľvek iného dokladu potrebného na riadne vykonávanie dohľadu.V súvislosti s rizikami uvedenými v článku 5 písm. d) členské štáty neprijmú ustanovenia, ktoré vyžadujú schvaľovanie alebo systematické oznamovanie všeobecných a osobitných poistných podmienok, sadzieb poistného alebo formulárov alebo iných tlačív, ktoré má poisťovňa zámer používať v styku s poistníkmi. Môžu vyžadovať len nesystematické oznamovanie týchto podmienok a iných dokladov na účely overenia súladu so zákonmi, inými právnymi predpismi a správnymi opatreniami v súvislosti s týmito rizikami a táto požiadavka nesmie pre poisťovňu predstavovať predchádzajúcu podmienku vykonávania činnosti.So zreteľom na riziká uvedené v článku 5 písm. d) môžu členské štáty zachovať alebo zaviesť predchádzajúce oznamovanie alebo schvaľovanie navrhovaného zvýšenia sadzieb poistného iba ako súčasť všeobecného systému cenovej kontroly.Táto koordinácia nebráni členským štátom podriadiť poisťovne, ktoré požiadali o oprávnenie pre odvetvie 18 v písmene A prílohy alebo ho získali, kontrolám ich priamych alebo nepriamych zdrojov pracovníkov a vybavenia, vrátane kvalifikácie ich lekárskych tímov a kvality vybavenia, ktorým tieto poisťovne disponujú, aby plnili svoje záväzky vznikajúce z tohto poistného odvetvia."Článok 10"3. Každý členský štát prijme potrebné právne predpisy, aby orgány dohľadu nad poisťovníctvom mali právomoci a prostriedky potrebné na dohľad nad činnosťami poisťovňami usadenými na jeho území, vrátane činností vykonávaných mimo tohto územia, v súlade so smernicami Rady upravujúcimi tieto činnosti a na účely ich uplatňovania.Tieto právomoci a prostriedky musia orgánom dohľadu umožniť najmä:- vykonať podrobné zisťovania o situácii poisťovne a celkovo o jej činnostiach, okrem iného pomocou:- zberu údajov alebo vyžadovaním predloženia dokladov týkajúcich sa poisťovacích operácií,- vykonávania zisťovaní na mieste v prevádzkových priestoroch poisťovne,- prijať akékoľvek opatrenia v súvislosti s poisťovňami, ktoré sú náležité a potrebné na zabezpečenie toho, aby činnosti poisťovne ostali v súlade so zákonmi, inými právnymi predpismi a správnymi opatreniami, s ktorými poisťovňa musí dosiahnuť súlad v každom členskom štáte, a najmä s plánom činnosti, pokiaľ je naďalej záväzný, a zabrániť alebo odstrániť akékoľvek nedostatky, ktoré by mohli ohroziť záujmy poistených,- zabezpečiť, aby boli opatrenia požadované orgánmi dohľadu vykonané, v prípade potreby aj donútením, prípadne v súdnom konaní.Členské štáty môžu tiež ustanoviť, že orgány dohľadu sú oprávnené získavať akékoľvek údaje týkajúce sa zmlúv, ktoré vedú sprostredkovatelia."Článok 111. Článok 21 prvej smernice sa týmto zrušuje.2. Každý členský štát umožní za podmienok stanovených vo vnútroštátnych právnych predpisoch poisťovniam, ktoré sú usadené na jeho území, previesť celý poistný kmeň alebo jeho časť, pre ktoré je tento štát štátom, v ktorom je umiestnené riziko, na preberajúcu poisťovňu usadenú v tom istom členskom štáte, ak orgány dohľadu členského štátu, v ktorom sa nachádza sídlo preberajúcej poisťovne osvedčí, že táto má po zohľadnení prevodu potrebnú mieru solventnosti.3. Každý členský štát umožní za podmienok stanovených vo vnútroštátnych právnych predpisoch poisťovniam, ktoré sú usadené na jeho území, previesť celý poistný kmeň zmlúv uzatvorených za okolností uvedených v článku 12 ods. 1 alebo jeho časť na preberajúcu poisťovňu, ktorá je usadená v členskom štáte poskytovania služieb, ak orgány dohľadu členského štátu, v ktorom je sídlo preberajúcej poisťovne, osvedčí, že táto má po zohľadnení prevodu potrebnú mieru solventnosti.4. Každý členský štát umožní za podmienok stanovených vo vnútroštátnych právnych predpisoch poisťovniam, ktoré sú usadené na jeho území, previesť celý poistný kmeň zmlúv uzatvorených za okolností uvedených v článku 12 ods. 1 alebo jeho časť na preberajúcu poisťovňu usadenú v rovnakom členskom štáte, ak orgány dohľadu členského štátu, v ktorom sa nachádza sídlo preberajúcej poisťovne osvedčí, že preberajúca poisťovňa má po zohľadnení prevodu potrebnú mieru solventnosti a spĺňa podmienky uvedené v článku 13 až 16 v členskom štáte poskytovania služieb.5. V prípadoch uvedených v odsekoch 3 a 4 povolia orgány dohľadu členského štátu, v ktorom je usadená prevádzajúca poisťovňa, prevod potom, ako získajú súhlas orgánov dohľadu členského štátu poskytovania služieb.6. Ak členský štát umožní za podmienok stanovených vo vnútroštátnych právnych predpisoch poisťovniam usadeným na jeho území prevod celého poistného kmeňa zmlúv alebo jeho časti na preberajúcu poisťovňu usadenú v inom členskom štáte, ktorý nie je členským štátom poskytovania služieb, zabezpečí, aby boli splnené tieto podmienky:- orgány dohľadu členského štátu, v ktorom sa nachádza sídlo preberajúcej poisťovne, osvedčia, že táto má po zohľadnení prevodu potrebnú mieru solventnosti,- členský štát, v ktorom sa preberajúca poisťovňa nachádza, súhlasí,- preberajúca poisťovňa spĺňa podmienky v článkoch 13 až 16 členského štátu poskytovania služieb, právne predpisy tohto členského štátu umožňujú takýto prevod a členský štát súhlasí s prevodom.7. Prevod povolený v súlade s týmto článkom sa uverejní za podmienok stanovených vo vnútroštátnych právnych predpisoch v členskom štáte, v ktorom je umiestnené riziko. Taký prevod je automaticky účinný voči poistníkom, poisteným osobám a akejkoľvek inej osobe, ktorá má práva a povinnosti vznikajúce z prevedených zmlúv.Týmto ustanovením nie je dotknuté právo členských štátov umožniť poistníkom vypovedať zmluvu v stanovenej lehote po prevode.HLAVA IIIOsobitné ustanovenia o slobode poskytovať službyČlánok 121. Ustanovenia tejto hlavy sa uplatnia na prípady, keď poisťovňa prostredníctvom prevádzkarne umiestnenej v členskom štáte kryje riziko umiestnené v zmysle článku 2 písm. d) v inom členskom štáte; tento bude na účely tejto hlavy členským štátom poskytovania služieb.2. Ustanovenia tejto hlavy sa nevzťahujú na operácie, poisťovne a prevádzkarne, pre ktoré neplatí prvá smernica, ani na riziká, ktoré majú byť kryté verejnoprávnymi inštitúciami uvedený v článku 4 tejto smernice.Ustanovenia tejto hlavy sa nevzťahujú na poistné zmluvy kryjúce riziká zahrnuté do nasledovných bodov v písmene A prílohy k prvej smernici:- č. 1:pokiaľ ide o úrazy pri práci,- č. 10:okrem zodpovednosti dopravcu,- č. 12:pokiaľ ide o motorové člny a člny, ktoré v čase oznámenia tejto smernice daný členský štát podriadi rovnakej právnej úprave ako cestné motorové vozidlá,- č. 13:pokiaľ ide o zodpovednosť za jadrové riziká a za liečivá,- č. 9 a 13:pokiaľ ide o povinné poistenie stavebných prác.Tieto vylúčenia Rada preskúma najneskôr ako 1. júla 1998.3. Až do koordinácie uvedenej v článku 7 ods. 2 písm. c) prvej smernice môže Spolková republika Nemecko na svojom území zachovať zákaz súčasného poskytovania služieb zdravotného poistenia s inými poistnými odvetviami.Článok 13Členské štáty vo svojich právnych predpisoch upravia, že poisťovňa usadená v členskom štáte môže kryť v rámci tohto štátu v rámci poskytovania služieb aspoň:- veľké riziká v zmysle článku 5 písm. d) prvej smernice,- iné riziká, ako sú definované v článku 5 písm. d) prvej smernice, patriace do odvetví, pre ktorých prevádzkovanie nemá povolenie.Článok 14Každá poisťovňa, ktorá má zámer poskytovať služby, by v prvom rade mala informovať príslušné orgány členského štátu, v ktorom má sídlo, a podľa potreby členského štátu, v ktorom sa nachádza prevádzkareň, pričom uvedie členský štát alebo členské štáty, na ktorých území uvažuje o poskytovaní služieb, a povahu rizík, ktoré navrhuje pokryť.Tieto orgány môžu požadovať poskytnutie údajov alebo dôkaz uvedený v článku 9 alebo 11 prvej smernice.Článok 151. Pokiaľ v článku 16 nie je uvedené inak, každý členský štát, na území ktorého má poisťovňa zámer poskytovať služby, môže viazať prístup k takej činnosti na úradné povolenie; na tento účel môže od poisťovne požadovať:a) predloženie osvedčenia vydaného príslušnými orgánmi hlavného sídla členského štátu, ktoré osvedčuje, že má pre svoje činnosti ako celok minimálnu mieru solventnosti vypočítanú v súlade s článkami 16 a 17 prvej smernice a povolenie podľa článku 7 ods. 1 uvedenej smernice umožňuje poisťovni pôsobiť mimo členského štátu, v ktorom je usadená;b) predloženie osvedčenia vydaného príslušnými orgánmi členského štátu, v ktorom je usadená, v ktorom sú uvedené odvetvia, pre ktoré poisťovňa obdržal oprávnenie na činnosť a potvrdzuje, že tieto orgány nemajú námietky proti poskytovaniu služieb touto poisťovňou;c) predloženie plánu činnosti, ktorý obsahuje tieto údaje:- povaha rizík, ktorých krytie poisťovňa navrhuje v členských štátoch poskytovania služieb,- všeobecné a osobitné poistné podmienky, ktoré tam navrhuje používať,- sadzby poistného, ktoré poisťovňa predpokladá používať pre každé odvetvie činnosti,- formuláre a iné tlačené doklady, ktoré má zámer používať v styku s poistníkmi, pokým sa tieto tiež vyžadujú od usadených poisťovní.2. Príslušné orgány členského štátu poskytovania služieb môžu požadovať, aby im údaje uvedené v odseku 1 písm. c) boli poskytnuté v úradnom jazyku tohto štátu.3. Príslušné orgány členského štátu poskytovania služieb rozhodnú v lehote šiestich mesiacov od doručenia dokladov uvedených v odseku 1 o udelení alebo zamietnutí povolenia na základe súladu alebo nesúladu údajov v pláne činnosti predloženom poisťovňou so zákonmi, inými právnymi predpismi alebo správnymi opatreniami platnými v tomto štáte.4. Ak príslušné orgány členského štátu poskytovania služieb nevydajú rozhodnutie do konca lehoty uvedenej v odseku 3, povolenie sa považuje za zamietnuté.5. Každé rozhodnutie o zamietnutí povolenia alebo zamietnutí osvedčenia uvedené v odseku 1 písm. a) alebo b), musí byť riadne odôvodnené a oznámené dotknutej poisťovni.6. Každý členský štát ustanoví právo obrátiť sa v prípade zamietnutia povolenia alebo zamietnutiu vydania osvedčenia uvedeného v odseku 1 písm. a) alebo b) na súd s opravným prostriedkom.Článok 161. Každý členský štát, na území ktorého má poisťovňa zámer poskytovať služby pokrývajúce riziká uvedené v článku 5 písm. d) prvej smernice, bude požadovať, aby poisťovňa:a) predložila osvedčenie vydané príslušnými orgánmi členského štátu sídla, ktoré potvrdzuje, že má pre svoje činnosti ako celok minimálnu mieru solventnosti vypočítanú v súlade s článkom 16 a 17 prvej smernice, a povolenie, v súlade s článkom 7 ods. 1 uvedenej smernice umožňuje poisťovni vykonávať činnosť mimo členského štátu jej sídla;b) predložila osvedčenie vydané príslušnými orgánmi členského štátu prevádzkarne, v ktorom sú uvedené odvetvia, pre ktoré má poisťovňa oprávnenie vykonávať poisťovaciu činnosť, a potvrdzuje, že tieto orgány nenamietajú voči poskytovaniu služieb poisťovňou;c) oznámil povahu rizík, ktoré navrhuje kryť v členskom štáte poskytovania služieb.2. Každý členský štát ustanoví právo obrátiť sa v prípade zamietnutia povolenia alebo zamietnutiu vydania osvedčenia uvedeného v odseku 1 písm. a) alebo b) na súd s opravným prostriedkom.3. Poisťovňa môže začať vykonávať činnosti odo dňa, kedy mali orgány členského štátu poskytovania služieb v držbe doklady uvedené v odseku 1.4. Tento článok platí aj vtedy, keď členský štát, na území ktorého má poisťovňa zámer poskytovať služby pokrývajúce iné riziká, ako sú uvedené v článku 5 písm. d) prvej smernice, nepodmieňuje prístup k takej činnosti úradným povolením.Článok 171. Ak poisťovňa uvedená v článku 14, má zámer zmeniť údaje uvedené v článku 15 ods. 1 písm. c) alebo v článku 16 ods. 1 písm. c), predloží navrhované zmeny príslušným orgánom členského štátu poskytovania služieb. Tieto zmeny nadobudnú účinnosť podľa článku 15 ods. 3 a článku 16 ods. 3.2. Ak má poisťovňa uvedená v článku 14 zámer rozšíriť svoje činnosti o iné riziká, ako sú uvedené v článku 5 písm. d) prvej smernice, postupuje podľa článkov 14 a 15.3. Ak má poisťovňa uvedená v článku 14 zámer rozšíriť činnosti o riziká uvedené v článku 5 písm. d) prvej smernice alebo v článku 16 ods. 4 tejto smernice, postupuje podľa článkov 14 a 16.Článok 181. Táto koordinácia nebráni členským štátom, aby zachovali alebo prijali zákony, iné právne predpisy alebo správne opatrenia týkajúce sa najmä schvaľovania všeobecných a osobitných poistných podmienok, formulárov a iných tlačených dokladov pre používanie v styku s poistníkmi, sadzieb poistného a akéhokoľvek iného dokladu potrebného pre riadne vykonávanie dohľadu za predpokladu, že právne predpisy členského štátu prevádzkarne sú neposkytujú dostatočnú ochranu a požiadavky členského štátu poskytovania služieb nepresahujú to, čo je v tomto smere nevyhnutné.2. Vo vzťahu k rizikám uvedeným v článku 5 písm. d) prvej smernice členské štáty neprijmú ustanovenia, ktoré vyžadujú schválenie alebo systematické oznamovanie všeobecných a osobitných podmienok poistenia, sadzieb poistného, formulárov alebo iných tlačených dokladov, ktoré poisťovňa má zámer použiť vo svojom styku s poistníkmi. Môžu vyžadovať len nesystematické oznamovanie týchto podmienok a iných dokladov na účel overenia súladu so zákonmi, inými právnymi predpismi a správnymi opatreniami so zreteľom na tieto riziká, táto požiadavka však nesmie predstavovať podmienku výkonu činnosti poisťovňou.3. V prípade rizík uvedených v článku 5 písm. d) prvej smernice môžu členské štáty zachovať alebo zaviesť oznamovanie vopred alebo schvaľovanie navrhovaného zvýšenia sadzieb poistného iba ako súčasť všeobecného systému na cenovej kontroly.Článok 191. Každá poisťovňa, ktorá poskytuje služby, predloží príslušným orgánom členského štátu poskytovania služieb všetky doklady požadované od neho na účely uplatnenia tohto článku, ak majú túto povinnosť aj poisťovne usadené v tomto štáte.2. Ak príslušné orgány členského štátu zistia, že poisťovňa poskytujúca služby na jeho území nepostupuje v súlade s právnymi predpismi platnými v tomto štáte, ktoré pre neho platia, tieto orgány vyzvú dotknutú poisťovňu, aby nedostatky napravila.3. Ak dotknutá poisťovňa nevyhovie výzve uvedenej v odseku 2, príslušné orgány členského štátu poskytovania služieb o tom informujú príslušné orgány členského štátu prevádzkarne. Orgány členského štátu prevádzkarne vykonajú všetky príslušné opatrenia na zabezpečenie toho, aby dotknutá poisťovňa napravila nedostatky. Povaha týchto opatrení sa oznámi orgánom členského štátu poskytovania služieb.Príslušné orgány členského štátu poskytovania služieb sa môžu tiež obrátiť na príslušné orgány sídla poisťovne, ak služby poskytujú agentúry alebo pobočky.4. Ak napriek opatreniam členského štátu prevádzkarne, alebo ak sa tieto opatrenia ukázali ako nedostatočné, alebo ak členský štát žiadne neprijal, poisťovňa, ktorá naďalej porušuje právne predpisy platné v členskom štáte poskytovania služieb, tento členský štát môže po informovaní orgánov dohľadu členského štátu prevádzkarne prijať príslušné opatrenia na zabránenie ďalších nedostatkov, a ak je to nevyhnutné, zabrániť ďalšiemu uzatváraniu poistných zmlúv touto poisťovňou v rámci poskytovania služieb na jeho území. V prípade iných rizík, ako sú uvedené v článku 5 písm. d) prvej smernice, zahŕňajú tieto opatrenia odňatie povolenia uvedeného v článku 15. Členské štáty zabezpečia, že na ich území je možné vykonať doručenie potrebné pre tieto opatrenia.5. Týmito ustanoveniami nie je dotknuté právo členských štátov postihnúť nedostatky na ich území.6. Ak poisťovňa, ktorá porušila právne predpisy, má prevádzkareň alebo vlastní majetok v členskom štáte poskytovania služieb, orgány dohľadu tohto štátu môžu v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi uložiť správne sankcie ustanovené pre toto porušenie tejto prevádzkarni alebo vo vzťahu k tomuto majetku.7. Opatrenia prijaté podľa odsekov 2 až 6 vrátane sankcií alebo obmedzenia poskytovania služieb musia byť riadne odôvodnené a oznámené dotknutej poisťovni. Proti opatreniam možno v členskom štáte, v ktorom bolo prijaté, podať opravný prostriedok na súd.8. Ak sa vykonali opatrenia podľa článku 20 prvej smernice, príslušné orgány členského štátu poskytovania služieb o nich informujú orgán, ktorý ich prijal, a ak sa opatrenia prijali za podmienok odseku 1 a 3 uvedeného článku, vykonajú akékoľvek opatrenia potrebné na ochranu záujmov poistených osôb.V prípade odňatia povolenia na základe článku 22 prvej smernice o tom budú informované príslušné orgány členského štátu poskytovania služieb a vykonajú príslušné opatrenia, aby zabránili dotknutej prevádzkarni v ďalšom uzatváraní poistných zmlúv v rámci poskytovania služieb na území tohto štátu.9. Komisia každé dva roky predloží Rade správu, z ktorej je zrejmý počet a povaha prípadov, v ktorých v jednotlivých členských štátoch bolo oznámené zamietnutie povolenia podľa článku 15 alebo boli prijaté opatrenia podľa odseku 4. Členské štáty spolupracujú s Komisiou tak, že jej poskytujú údaje potrebné pre túto správu.Článok 20V prípade likvidácie poisťovne sa záväzky vyplývajúce zo zmlúv uzavretých v rámci poskytovania služieb plnia rovnakým spôsobom ako tie, ktoré vznikajú zo záväzkov z iných poistných zmlúv bez ohľadu na štátnu príslušnosť, pokiaľ sa to týka poistených a príjemcov.Článok 211. Ak sa poistenie ponúka v rámci poskytovania služieb, je poistník pred prevzatím akéhokoľvek záväzku informovaný o členskom štáte, v ktorom sa nachádza sídlo, agentúra alebo pobočka, s ktorou sa zmluva uzavrie.Akýkoľvek doklad vydaný poistníkovi musí obsahovať údaje uvedené v predchádzajúcich odsekoch.Povinnosti uvedené v prvých dvoch odsekoch sa nevzťahujú na riziká uvedené v článku 5 písm. d) prvej smernice.2. Zo zmluvy alebo akéhokoľvek iného dokladu poskytujúceho krytie, vrátane návrhu poistenia, ktorý je záväzný pre navrhovateľa, musí byť zrejmá adresa prevádzkarne poisťovne, ktorá poskytuje krytie, aj adresa jej sídla.Článok 221. Každá prevádzkareň musí informovať svoj orgán dohľadu v súvislosti s operáciami v rámci poskytovania služieb o výške nezaplateného poistného bez odpočtu zaistenia podľa členských štátov a skupín odvetví. Skupiny odvetví sú stanovené takto:- úraz a choroba (1 a 2),- požiar a iné škody na majetku (8 a 9),- letectvo, námorníctvo a doprava (3, 4, 5, 6, 7, 11 a 12),- všeobecná zodpovednosť (13),- úver a kaucia (14 a 15),- iné odvetvia (16, 17 a 18).Orgán dohľadu každého členského štátu postúpi tieto údaje orgánom dohľadu každého členského štátu poskytovania služieb.2. Ak objem poistného prijatého poisťovňou v jednom členskom štáte za operácie uvedené v odseku 1 pododseku 1 presiahne 2500000 ECU, musí viesť technický účet, ktorý zahrnuje položky uvedené v prílohe 2A alebo 2B členené podľa skupín odvetví pre tento členský štát.Ak objem poistného prijatého poisťovňou a všetkými jej prevádzkarňami v členskom štáte v súvislosti s operáciami uvedenými v odseku 1 prvom pododseku bez odpočtu zaistenia presiahne 2500000 ECU, orgán dohľadu členského štátu poskytovania služieb môže požiadať orgán dohľadu členského štátu sídla, aby v budúcnosti každá prevádzkareň tejto poisťovne viedla technický účet pre operácie uskutočnené v jeho krajine.Na žiadosť orgánu dohľadu členského štátu poskytovania služieb mu orgán dohľadu členského štátu prevádzkarne postúpi technický účet uvedený v prvom alebo druhom pododsek tohto odseku.Článok 231. Ak je poskytovanie služieb predmetom povolenia členského štátu poskytovania služieb, stanoví sa výška technických rezerv pre dotknuté zmluvy do budúcej harmonizácie pod dohľadom tohto členského štátu v súlade s právnou úpravou, alebo ak taká právna úprava chýba, v súlade so zavedenou praxou v tomto členskom štáte. Krytie týchto rezerv zhodnými a rovnocennými aktívami a umiestnenie týchto aktív podlieha dohľadu tohto členského štátu v súlade s jeho právnou úpravou alebo praxou.2. Vo všetkých ostatných prípadoch stanovenie výšky technických rezerv a ich krytia zhodnými a rovnocennými aktívami a umiestnenie týchto aktív podlieha dohľadu členského štátu prevádzkarne v súlade s jeho právnou úpravou alebo praxou.3. Členský štát prevádzkarne zabezpečí, aby technické rezervy týkajúce sa všetkých zmlúv, ktoré uzatvára poisťovňa prostredníctvom dotknutej prevádzkarne, boli dostatočné a aby boli kryté zhodnými a rovnocennými aktívami.4. V prípade uvedenom v odseku 1, členský štát prevádzkarne a členský štát poskytovania služieb si budú vymieňať údaje potrebné na vykonávanie ich povinností podľa odsekov 1 a 3.Článok 24Touto smernicou nie je dotknuté právo členských štátov požadovať od poisťovní činných na ich území v rámci poskytovania služieb, aby pristúpili a podieľali sa na systémoch určených na zabezpečenie úhrady poistných nárokov poistníkom a poškodeným tretím osobám za rovnakých podmienok ako poisťovne usadené na ich území.Článok 25Bez toho, aby tým bola dotknutá budúca harmonizácia, každá poistná zmluva uzavretá v rámci poskytovania služieb podlieha výlučne nepriamym daniam a obdobným odvodom z poistného v členskom štáte, v ktorom je umiestnené riziko v zmysle článku 2 písm. d), v prípade Španielska to platí aj pre prirážky zo zákona v prospech španielskeho "Consorcio de compensación de Seguros" na plnenie ich funkcií týkajúcich sa náhrady škôd vznikajúcich z mimoriadnych udalostí vyskytujúcich sa tomto členskom štáte.Bez ohľadu na ustanovenia článku 2 písm. d) prvej zarážky pri uplatňovaní tohto článku predstavuje hnuteľný majetok uložený v budove umiestnenej na území členského štátu okrem tovarov v obchodnej preprave riziko v tomto členskom štáte aj vtedy, ak budova a jej obsah nie je krytá rovnakou poistkou.Právom príslušným pre zmluvu podľa článku 7 nie je dotknutá platná daňovoprávna úprava.Pokiaľ budúca harmonizácia neustanoví inak, uplatní každý členský štát na poisťovne, ktoré poskytujú služby na jeho území, svoje vnútroštátne právne predpisy, ktoré zabezpečia vyrubovanie nepriamych daní a obdobných odvodov podľa odseku 1.Článok 261. Riziká, ktoré môžu byť podľa smernice 78/473/EHS krytév rámci spolupoistenia v spoločenstve, sú definované v článku 5 písm. d) prvej smernice.2. Ustanovenia tejto smernice týkajúce sa rizík definovaných v článku 5 písm. d) prvej smernice sa uplatnia na vedúceho poisťovateľa.HLAVA IVPrechodné ustanoveniaČlánok 271. Na Grécko, Írsko, Španielsko a Portugalsko sa uplatnia tieto prechodné ustanovenia:i) do 31. decembra 1992 môžu pre iné riziká ako riziká uvedené v článku 5 písm. d) prvej smernice uplatňovať na všetky riziká;ii) od 1. januára 1993 do 31. decembra 1994 sa právna úprava pre veľké riziká uplatní na riziká uvedené v článku 5 písm. d) bode i) a ii) prvej smernice; pre riziká uvedené v článku 5 písm. d) bode iii) stanovia tieto členské štáty prahy pre ich uplatňovanie;iii) Španielsko- od 1. januára 1995 do 31. decembra 1996 sa uplatnia prahy pre prvý stupeň uvedené v článku 5 písm. d) bode iii) prvej smernice,- od 1. januára 1997 sa uplatnia prahy druhého stupňa.Portugalsko, Írsko a Grécko- od 1. januára 1995 do 31. decembra 1998 sa uplatnia prahy prvého stupňa uvedené v článku 5 písm. d) bode iii) prvej smernice,- od 1. januára 1999 sa uplatnia prahy druhého stupňa.Výnimka povolená od 1. januára 1995 sa vzťahuje len na zmluvy pokrývajúce riziká zaradené do odvetví 8, 9, 13 a 16 umiestnené výlučne v jednom zo štyroch členských štátov, na ktoré sa vzťahujú prechodné opatrenia.2. Do 31. decembra 1994 sa článok 26 ods. 1 tejto smernice nebude uplatňovať na riziká umiestnené v štyroch členských štátoch uvedených v tomto článku. Pre prechodné obdobia od 1. januára 1995 sú rizikami definovanými v článku 5 písm. d) bode iii) prvej smernice umiestnenými v týchto členských štátoch, ktoré môžu byť pokryté spolupoistením v rámci spoločenstva v zmysle smernice 78/473/EHS, tie riziká, ktoré prekračujú prahy uvedené v odseku 1 bode iii) tohto článku.HLAVA VZáverečné ustanoveniaČlánok 28Komisia a príslušné orgány členských štátov úzko spolupracujú na účely uľahčenia dohľadu nad priamym poistením v rámci spoločenstva.Každý členský štát informuje Komisiu o akýchkoľvek veľkých ťažkostiach pri uplatňovaní tejto smernice, okrem iného o tých, ktoré vznikajú, ak členský štát zistí, že poisťovacia činnosť sa na škodu poisťovní usadených na jeho území v neobvyklom rozsahu prenáša na agentúry a pobočky umiestnené v prihraničných oblastiach.Komisia a príslušné orgány dotknutých členských štátov preskúmajú tieto ťažkosti čo najrýchlejšie, aby našli primerané riešenie.Podľa potreby Komisia predloží príslušné návrhy Rade.Článok 29Komisia predloží Rade pravidelné správy, 1. júla 1993 prvú správu o rozvoji trhu poistenia v podmienkach slobody poskytovania služieb.Článok 30Ak sa v tejto smernici odkazuje na ECU, uplatní sa ako výmenná hodnota v národných menách od 31. decembra pre každý rok hodnota v posledný deň predchádzajúceho októbra, za ktorý sú k dispozícii výmenné kurzy ECU vo všetkých menách spoločenstva.Článok 2 smernice 76//580/EHS [8] sa uplatní len na články 3, 16 a 17 prvej smernice.Článok 31Každých päť rokov Rada na návrh Komisie posúdi a podľa potreby upraví všetky čiastky v ECU v tejto smernici so zohľadnenímzmien hospodárskej a menovej situácie spoločenstva.Článok 32Členské štáty zmenia a doplnia svoje vnútroštátne právne predpisy tak, aby boli v súlade s touto smernicou do 18 mesiacov odo dňa jej oznámenia [9] a bezodkladne o tom informujú Komisiu.Právne predpisy zmenené a doplnené v súlade s týmto článkom sa uplatnia do 24 mesiacov odo dňa oznámenia tejto smernice.Článok 33Po oznámení tejto smernice členské štáty zabezpečia, aby texty hlavných zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení, ktoré prijmú v oblasti zahrnutej pôsobnosti tejto smernice, boli oznámené Komisii.Článok 34Prílohy tvoria neoddeliteľnú súčasť tejto smernice.Článok 35Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Luxemburgu 22. júna 1988Za RadupredsedaM. Bangemann[1] Ú. v. ES C 32, 12.2.1976, s. 2.[2] Ú. v. ES C 36, 13.2.1978, s. 14, Ú. v. ES C 167, 27.6.1988 a rozhodnutie z 15. júna 1988 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).[3] Ú. v. ES C 204, 30.8.1976, s. 13.[4] Ú. v. ES L 228, 16.8.1973, s. 3.[5] Ú. v. ES L 185, 4.7.1987, s. 72.[6] Ú. v. ES L 151, 7.6.1978, s. 25.[7] Ú. v. ES L 193, 18.7.1983, s. 1.[8] Ú. v. ES L 189, 13.9.1976, s. 13.[9] Toto nariadenie bolo oznámené členským štátom 30. júna 1988.--------------------------------------------------PRÍLOHA 1PRAVIDLÁ O ROVNOCENNÝCH AKTÍVACHMena, v ktorej budú splatné záväzky poisťovateľa, sa stanoví v súlade s nasledovnými pravidlami:1. Ak je krytie poskytnuté zmluvou vyjadrené v určitej mene, záväzky poisťovateľa sa považujú za splatné v tejto mene.2. Ak nie je krytie poskytnuté zmluvou vyjadrené v žiadnej mene, záväzky poisťovateľa sa považujú za splatné v mene krajiny, v ktorej je umiestnené riziko. Poisťovateľ si však môže vybrať menu, v ktorej bude vyjadrené poistné, ak existujú odôvodnené dôvody na realizáciu tohto výberu.Mohol by to byť prípad, ak sa už pri uzatvorení zmluvy javí ako pravdepodobné, že nárok bude vyplatený v mene poistného, a nie v mene krajiny, v ktorej je riziko umiestnené.3. Členské štáty môžu umožniť poisťovateľovi, aby v nasledujúcich prípadoch vychádzal z toho, že menou, v ktorej musí poskytnúť krytie, bude mena, ktorú buď použije v súlade s nadobudnutými skúsenosťami, alebo ak také skúsenosti neexistujú, mena krajiny, v ktorej je poisťovateľ usadený:- pri zmluvách pokrývajúcich riziká zatriedené v odvetviach 4, 5, 6, 7, 11, 12 a 13 (len zodpovednosť výrobcu) a- pri zmluvách pokrývajúcich riziká zatriedené v iných odvetviach, pri ktorých je krytie v súlade s povahou rizík poskytované v inej mene, aká vyplýva z uvedených postupov.4. Ak bola poistná udalosť nahlásená poisťovateľovi a má byť likvidovaná v inej mene, ako vyplýva z uvedených postupov, záväzky poisťovateľa sa považujú za splatné v tej mene, najmä v mene, v ktorej má byť náhrada zaplatená poisťovateľom na základe súdneho rozhodnutia alebo dohody medzi poisťovateľom a poistníkom.5. Ak je poistné plnenie stanovené v mene, ktorá je poisťovateľovi známa vopred, ale je iná ako mena, ktorá vyplýva z vyššie uvedených postupov, poisťovatelia môžu záväzky považovať za splatné v tejto mene.6. Členské štáty môžu oprávniť poisťovne, aby nekryli svoje technické rezervy rovnocennými aktívami, ak by použitie vyššie uvedených postupov spôsobilo, že poisťovňa — či je to sídlo alebo pobočka — bude v súlade so zásadou o rovnocenných aktívach povinná držať aktíva v mene nepredstavujúcej viac ako 7 % aktív existujúcich v iných menách.Ale:a) ak majú byť technické rezervy kryté aktívami v gréckych drachmách, írskych librách alebo portugalských eskudos, táto čiastka neprekročí:- 1 milión ECU počas prechodného obdobia, ktoré uplynie 31. decembra 1992,- 2 milióny ECU od 1. januára 1993 do 31. decembra 1998;b) ak majú byť technické rezervy kryté aktívami v belgických frankoch, luxemburských frankoch a španielskych pesetách, táto čiastka neprekročí 2 milióny ECU počas prechodného obdobia, ktoré uplynie 31. decembra 1996.Po uplynutí prechodného obdobia podľa písmen a) a b) sa na tieto meny uplatní všeobecná úprava, ak Rada nerozhodne inak.7. Členské štáty sa môžu rozhodnúť nevyžadovať od poisťovní — či už sú to sídla alebo pobočky — používanie zásady o rovnocenných aktívach, ak sú záväzky splatné v inej mene v mene jedného z členských štátov spoločenstva, ak investície v tejto mene sú regulované, ak mena podlieha obmedzeniam prevodu, alebo ak z podobných dôvodov nie je vhodná na krytie technických rezerv.8. Členské štáty môžu oprávniť poisťovne — či už sídla alebo pobočky — neudržovať rovnocenné aktíva na krytie čiastky neprevyšujúcej 20 % ich záväzkov v určitej mene.Celkové aktíva vo všetkých menách spolu sa musia rovnať najmenej celkovým záväzkom spolu vo všetkých menách.9. Každý členský štát môže stanoviť, že vždy keď podľa predchádzajúcich postupov má byť záväzok krytý aktívami vyjadrenými v mene členského štátu, táto požiadavka sa tiež považuje za splnenú, ak je najviac 50 % aktív vyjadrených v ECU.--------------------------------------------------PRÍLOHA 2ATechnický účet1. Celkové hrubé zaslúžené poistné2. Celkové náklady na poistné plnenia3. Náklady na provízie4. Hrubý výsledok technického účtu--------------------------------------------------PRÍLOHA 2BTechnický účet1. Hrubé poistné za posledný ukončený rok2. Hrubé náklady na poistné plnenia za posledný ukončený rok (vrátane rezervy ku koncu roku)3. Náklady na provízie4. Hrubý výsledok technického účtu--------------------------------------------------


title: Smernica Rady zo 7. júna 1988, ktorým sa mení a dopĺňa smernica 75/106/EHS o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa plnenia určitých kvapalín do hotových obalov podľa objemu

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31988L0316

Úradný vestník L 143 , 10/06/1988 S. 0026 - 0027 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 15 Zväzok 8 S. 0089  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 15 Zväzok 8 S. 0089

		Smernica Radyzo 7. júna 1988,ktorým sa mení a dopĺňa smernica 75/106/EHS o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa plnenia určitých kvapalín do hotových obalov podľa objemu(88/316/EHS)RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä na jej článok 100A,so zreteľom na návrh Komisie,v spolupráci s Európskym parlamentom [1],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],keďže od prijatia smernice 75/106/EHS [3], naposledy zmenenej a doplnenej smernicou 85/10/EHS [4], sa ukázala ako nevyhnutná celková harmonizácia nominálnych množstiev pre určité výrobky, ktoré sú uvádzané v tejto smernici;keďže smernica 75/106/EHS neobsahuje žiadne ustanovenia o nádobách alebo ich používaní; keďže problematika týkajúca sa recyklovania nádob na kvapaliny pre ľudskú spotrebu je upravená v smernici 85/339/EHS [5]; keďže je preto nevyhnutné zrušiť 5 ods. 4 smernice 75/106/EHS;keďže je vhodné, všade tam kde je to možné, zabezpečiť celkové zosúladenie rozsahu výrobkov v hotovom balení, aby sa zaviedlo transparentné obchodovanie s týmito výrobkami,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Článok 5 smernice 75/106/EHS sa mení a dopĺňa takto:1. Na konci odseku 2 sa pridáva nasledovné: "… a v prípade objemu 0,375 litra a 0,75 litra pre výrobky, ktoré sú uvedené v prílohe III číslo 4, až do 31. decembra 1991."2. Odsek 3 písm. b) sa nahrádza nasledujúcim textom:"b) Hotové balenia obsahujúce výrobky, ktoré sú uvedené v prílohe III, číslo 1 písm. a) a b), môžu byť uvedené na trh po 31. decembri 1988 iba vtedy, ak majú nominálne objemy uvedené v stĺpci I tejto prílohy.Balenia obsahujúce výrobky, ktoré sú uvedené v prílohe III číslo 2 písm. a) môžu byť uvádzané na trh po 31. decembri 1990 iba vtedy, ak majú nominálne objemy uvedené v stĺpci I tejto prílohy. Také hotové balenia, ktoré sú uvedené v prílohe III číslo 4, môžu byť uvádzané na trh po 31. decembri 1991 iba vtedy, ak majú nominálne objemy stanovené v stĺpci I."3. Ako odsek 3 písm. d) sa pridáva nasledovné:"d) Bez dopadu na pododsek b), výrobky uvedené v prílohe III, číslo 4, ktoré majú objem 0,075 litrov, môžu byť uvádzané na trh v Írsku a v Spojenom kráľovstve."4. Odsek 4 sa ruší.Článok 21. Do stĺpca I prílohy III k smernici 75/106/EHS sa pridávajú tieto objemy:- pod číslom 1 písm. d): "3 – 5",- pod číslom 2 písm.a): "4,5 – 6 – 9",- pod číslom 4: "0,35 – 0,70 – 1, 125(*) – 4,5 – 5(*) – 10(*)."Na koniec prílohy III sa pridáva nasledujúca poznámka pod čiarou:"(*) Objemy určené výhradne pre obchodné použitie."2. V stĺpci II prílohy III k smernici 75/106/EHS objemy "0,35" a "0,70" sa rušia pre výrobky špecifikované v čísle 4.Článok 3K článku 1 smernice 75/106/EHS sa pridáva tento pododsek:"Hotové balenia obsahujúce výrobky uvedené v čísle 2 písm. a) a 4 prílohy III, ktoré sú určené buď pre zásobovanie lietadiel, lodí alebo vlakov alebo pre predaj v bezcolných obchodoch, sa vylučujú z rozsahu pôsobnosti tejto smernice."Článok 4Členské štáty prijmú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou, najneskôr do 30. júna 1988. Ihneď o tom informujú Komisiu.V Luxemburgu 7. júna 1988Za RadupredsedaM. Bangemann[1] Ú. v. ES C 156, 15.6.1987, s. 191 a rozhodnutie z 18. mája 1988 (ešte neuverejnené v úradnom vestníku).[2] Ú. v. ES C 150, 9.6.1987, s. 4.[3] Ú. v. ES L 42, 15.2.1975, s. 1.[4] Ú. v. ES L 4, 5.1.1985, s. 20.[5] Ú. v. ES L 176, 6.7.1985, s. 18.--------------------------------------------------


title: Smernica Komisie 93/46/EHS z 22. júna 1993, ktorou sa nahrádzajú a pozmeňujú prílohy smernice Rady 92/109/EHS o výrobe a uvádzaní na trh určitých látok na nedovolenú výrobu omamných látok a psychotropných látok

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31993L0046

Úradný vestník L 159 , 01/07/1993 S. 0134 - 0136 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 15 Zväzok 12 S. 0204  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 15 Zväzok 12 S. 0204

		Smernica Komisie 93/46/EHSz 22. júna 1993,ktorou sa nahrádzajú a pozmeňujú prílohy smernice Rady 92/109/EHS o výrobe a uvádzaní na trh určitých látok na nedovolenú výrobu omamných látok a psychotropných látokKOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva,so zreteľom na smernicu Rady 92/109/EHS zo 14. decembra 1992 o výrobe a uvádzaní na trh určitých látok používaných na nedovolenú výrobu omamných látok a psychotropných látok [1] a najmä na jej článok 10 ods. 3,keďže je nevyhnutné uplatniť rozhodnutie, ktoré v apríli 1992 prijala Komisia Organizácie Spojených národov pre omamné látky o zaradení látok safrol, piperonal a izosafrol do tabuľky č. 1 prílohy Dohovoru OSN proti nedovolenému obchodu s omamnými a psychotropnými látkami z roku 1988 preradením týchto látok z. kategórie 2 do kategórie 1 v prílohe I smernice a ich vypustením z prílohy II;keďže toto preradenie uvedie do súladu túto smernicu s nariadením Rady (EHS) č. 3677/90 [2] z 13. decembra 1990 ustanovujúcim opatrenia, ktoré je treba prijať, aby sa zabránilo zneužívaniu určitých látok na nedovolenú výrobu omamných a psychotropných látok, zmenené a doplnené nariadením (EHS) č. 900/92, [3] prijaté, zmenené a doplnené nariadením Komisie (EHS) č. 3769/92 [4],PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Prílohy I a II smernice 92/109/EHS sa nahrádzajú prílohami I a II tejto smernice.Článok 2Členské štáty do 1. júla 1993 prijmú opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.Článok 3Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 22. júna 1993Za KomisiuMartin Bangemannčlen Komisie[1] Ú. v. ES L 370, 19.12.1992, s. 76.[2] Ú. v. ES L 357, 20.12.1990, s. 1.[3] Ú. v. ES L 96, 10.4.1992, s. 1.[4] Ú. v. ES L 383, 29.12.1992, s. 17.--------------------------------------------------PRÍLOHA I1. KATEGÓRIASoli látok uvedených v tejto kategórií, ak takéto soli existujú.Látka | Označenie podľa kombinovanej nomenklatúry (ak je iné ako názov) | Kód KN |Efedrín | | 29394010 |Ergometrín | | 29396010 |Ergotamín | | 29396030 |kyselina lysergová | | 29396050 |1-fenyl-2-propanón | fenylacetón | 29143010 |pseudoefedrín | | 29394030 |kyselina acetylantranilová | kyselina 2-acetamidobenzoová | 29242950 |3,4 – metyléndioxyfenylpropán-2-ón | | 29329077 |izosafrol (cis + trans) | | 29329073 |piperonal | | 29329075 |Safrol | | 29329071 |2. KATEGÓRIASoli látok uvedených v tejto kategórií, kedykoľvek je existencia takýchto solí možná.Látka | Označenie podľa kombinovanej nomenklatúry (ak je iné ako názov) | Kód KN |Acetanhydrid | | 29152400 |kyselina antranilová | | 29224950 |kyselina fenyletánová | | 29163300 |Piperidín | | 29333930 |3. KATEGÓRIALátka | Označenie podľa kombinovanej nomenklatúry (ak je iné ako názov) | Kód KN |acetón | | 29141100 |etyléter | Dietyléter | 29091100 |metyletylketón (MEK) | Butanón | 29141200 |Toluén | | 29023010(90) |manganistan draselný | | 28416010 |kyselina sírová | | 28070010 |kyselina chlórovodíková | Chlórovodík | 28061000 |--------------------------------------------------PRÍLOHA IILátka | Prahová hodnota |Acetanhydrid | 20 l |antranil a jeho soli | 1 kg |kyselina fenyletánová a jej soli | 1 kg |piperidín a jeho soli | 0,5 kg |--------------------------------------------------


title: Smernica Rady z 3. mája 1989 o aproximácii právnych predpisov členských štátov, týkajúcich sa elektromagnetickej kompatibility

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31989L0336

Úradný vestník L 139 , 23/05/1989 S. 0019 - 0026 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 18 S. 0241  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 18 S. 0241

		Smernica Radyz 3. mája 1989o aproximácii právnych predpisov členských štátov, týkajúcich sa elektromagnetickej kompatibility(89/336/EHS)RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva a najmä na jej článok 100a,so zreteľom na návrh Komisie [1],v spolupráci s Európskym parlamentom [2],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],keďže je potrebné prijať opatrenia s cieľom postupného vytvorenia vnútorného trhu v priebehu časového horizontu končiaceho 31. decembra 1992; keďže vnútorný trh zahŕňa priestor bez vnútorných hraníc, v ktorom je zaručený voľný pohyb tovaru, ľudí, služieb a kapitálu;keďže povinnosťou členských štátov je zaručiť, aby služby rozhlasu, ako aj zariadenia, prístroje a systémy, ktorých prevádzka je spojená s nebezpečím, boli dostatočne chránené pred elektromagnetickým rušením zapríčineným elektrickými a elektronickými prístrojmi;keďže ďalšou úlohou členských štátov je starať sa o ochranu distribučných sietí elektrickej energie pred elektromagnetickým rušením, ktoré môže mať nepriaznivý vplyv na tieto siete a v dôsledku toho aj na prístroje napájané z týchto sietí;keďže smernica Rady 86/361/EHS z 24. júla 1986 o prvej fáze vzájomného uznania všeobecných povolení telekomunikačných koncových prístrojov [4] sa vzťahuje obzvlášť na signály vysielané týmito prístrojmi za normálnej prevádzky, ako aj na ochranu verejných telekomunikačných sietí pred akýmkoľvek poškodením; keďže preto sa musí zabezpečiť dostatočná ochrana týchto sietí vrátane na ne napojených prístrojov pred momentálnym rušením náhodile vyvolanými signálmi, ktoré by mohli byť z týchto prístrojov vyslané;keďže v niektorých členských štátoch určujú záväzné predpisy zvlášť prípustné medzné hodnoty elektromagnetických porúch, ktoré môžu tieto prístroje vyvolať, a stupeň ich odolnosti voči rušeniu; keďže tieto záväzné predpisy nevedú bezpodmienečne k rôznym úrovniam ochrany medzi jednotlivými štátmi, avšak tieto nerovnosti sa stávajú prekážkami výmeny tovaru v rámci spoločenstva;keďže vnútroštátne právne predpisy zabezpečujúce túto ochranu sa musia zosúladiť, aby sa zabezpečila voľná prevádzka elektrických a elektronických prístrojov bez toho, aby sa znížila úroveň existujúcej a oprávnenej ochrany v členských štátoch;keďže vnútroštátne právne predpisy spoločenstva v jeho súčasnom stave stanovuje, že bez ohľadu na jedno zo základných pravidiel spoločenstva - voľný pohyb tovaru - sa musia akceptovať prekážky stojace pred pohybom vnútri spoločenstva pochádzajúce z nerovností vo vnútroštátnych právnych predpisoch o zavádzaní výrobkov, a to v takej miere, v akej sa tieto predpisy môžu uznať za potrebné na splnenie základných požiadaviek, keďže harmonizácia zákonov sa musí preto v tomto prípade obmedzovať na tie predpisy, ktoré sú potrebné na dosiahnutie cieľov ochrany v oblasti elektromagnetickej kompatibility; keďže tieto požiadavky musia v tejto oblasti nahradiť vnútroštátne predpisy;keďže táto smernica stanovuje preto len požiadavky na ochranu v oblasti elektromagnetickej kompatibility; keďže na uľahčenie dôkazu zhody s týmito požiadavkami je dôležité, aby boli k dispozícii harmonizované normy na európskej úrovni týkajúce sa elektromagnetickej kompatibility, aby sa dalo predpokladať, že výrobky, ktoré spĺňajú tieto normy, zodpovedajú požiadavkám na ochranu; keďže tieto normy na európskej úrovni vypracúvajú súkromné organizácie a musia mať status nezávislých textov; keďže na tento účel je uznaný Európsky výbor pre elektrotechnickú normalizáciu (CENELES) ako orgán kompetentný v oblasti tejto smernice na prijatie harmonizovaných noriem v súlade so všeobecnou smernicou pre spoluprácu medzi Komisiou a Európskym výborom pre normalizáciu (CEN) a CENELES podpísanou 13. novembra 1984; keďže na účely tejto smernice harmonizovaná norma je technická špecifikácia (európska norma alebo dokument o harmonizácii), ktorú CENELES prijal na poverenie Komisie v súlade s ustanoveniami smernice Rady 83/189/EHS z 28. marca 1983, ktorou sa ustanovuje postup poskytovania informácií v oblasti technických noriem a predpisov [5], naposledy zmenenej smernicou 88/182/EHS [6], ako aj na základe uvedenej všeobecnej smernice;keďže sa zatiaľ neprijali harmonizované normy na účely tejto smernice, voľný pohyb tovaru by sa mal uľahčiť dočasným uznaním prístrojov na úrovni spoločenstva, ktoré zodpovedajú národným normám prijatým v súlade s postupmi kontroly spoločenstva zaručujúcimi, že tieto národné normy zodpovedajú cieľom ochrany stanoveným v tejto smernici;keďže vyhlásenie ES o zhode týkajúce sa prístrojov predstavuje predpoklad o jeho zhode s touto smernicou; keďže takéto vyhlásenie majú byť napísané čo najjednoduchšie;keďže pokiaľ ide o prístroje, na ktoré sa vzťahuje smernica 86/361/EHS, v záujme dosiahnutia účinnej ochrany v oblasti elektromagnetickej kompatibility by sa mala zhoda s ustanoveniami tejto smernice potvrdiť označením o zhode alebo osvedčením o zhode, ktoré vystavia skúšobne notifikované členskými štátmi; keďže v záujme uľahčenie vzájomného uznávania označení a osvedčení o zhode vystavených týmito skúšobňami by sa mali harmonizovať kritériá, na ktoré treba vziať zreteľ pri ich ustanovovaní;keďže však aj tak sa môže stať, že tieto prístroje budú rušiť rádiokomunikačné a telekomunikačné siete; keďže by sa preto mali prijať opatrenia pre postup na zníženie tohto rizika;keďže táto smernica sa vzťahuje na prístroje a zariadenia, pre ktoré platia smernice 76/889/EHS [7] a 76/890/EHS [8], ktoré sa týkajú aproximácie právnych predpisov členských štátov o rušení rádiovej prevádzky elektrickými prístrojmi používanými v domácnostiach, prenosnými elektroprístrojmi a podobnými zariadeniami, a o potlačení rušenia rádiovej prevádzky lampami so štartérom pre luminiscentné látky; keďže uvedené smernice by sa preto mali zrušiť,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Na účely tejto smernice platí:1. "Prístroje" znamenajú všetky elektrické a elektronické aparáty, zariadenia a systémy, ktoré obsahujú elektrické a/alebo elektronické konštrukčné súčiastky.2. "Elektromagnetické rušenie" znamená každý elektromagnetický jav, ktorý by mohol ovplyvniť funkciu aparátu, zariadenia alebo systému. Elektromagnetické rušenie môže byť elektromagnetický šum, nežiadúci signál alebo zmena média šírenia.3. "Odolnosť voči rušeniu" znamená schopnosť aparátu, zariadenia alebo systému pracovať počas elektromagnetického rušenia bez ovplyvnenia funkcie.4. "Elektromagnetická kompatibilita" znamená schopnosť aparátu, zariadenia alebo systému pracovať v elektromagnetickom prostredí uspokojivo bez zapríčinenia vlastného elektromagnetického rušenia, ktoré by bolo neprijateľné pre všetky ostatné aparáty, zariadenia alebo systémy nachádzajúce sa v tomto prostredí.5. "Príslušný orgán" znamená každý orgán, ktorý spĺňa kritériá uvedené v prílohe II a ktorý je uznaný ako taký.6. "Osvedčenie ES o typovom schválení" je dokument, v ktorom notifikovaný orgán uvedený v článku 10 ods. 6 potvrdzuje, že preskúšaný typ prístroja zodpovedá príslušným ustanoveniam tejto smernice, ktoré sa ho týkajú.Článok 21. Táto smernica platí aj pre prístroje, ktoré môžu zapríčiniť elektromagnetické rušenie, alebo ktorých prevádzka môže byť ovplyvnená týmto rušením.Ustanovuje požiadavky ochrany v tejto oblasti, ako aj príslušné postupy kontroly.2. Keď sa požiadavky ochrany uvedené v tejto smernici zharmonizujú - v prípade určitých aparátov - špecifickými smernicami, táto smernica pre tieto prístroje alebo požiadavky na ochranu nebude platiť, resp. prestane platiť od nadobudnutia účinnosti špecifických smerníc.3. Rádioprístroje používané rádioamatérmi v zmysle definície č. 53 z článku 1 vykonávacieho poriadku pre rozhlasové vysielanie - súčasti Medzinárodnej zmluvy o telekomunikáciách, sú z aplikačného rozsahu tejto smernice vylúčené, s výnimkou prípadov, keď dané prístroje dostať kúpiť v obchodoch.Článok 3Členské štáty urobia všetky potrebné opatrenia na zabezpečenie toho, aby prístroje, na ktoré sa vzťahuje článok 2, mohli byť uvedené na trh alebo do prevádzky len vtedy, keď budú pri správnej inštalácii a údržbe, ako aj používaní na určené účely zodpovedať požiadavkám stanoveným v tejto smernici.Článok 4Prístroje, na ktoré sa vzťahuje článok 2, musia byť vyrobené tak, aby:a) hladina elektromagnetického rušenia bola obmedzená tak, aby bola možná správna prevádzka rádiových a telekomunikačných prístrojov, ako aj ostatných prístrojov;b) prístroje vykazovali primeranú odolnosť voči elektromagnetickému rušeniu, aby bola možná prevádzka podľa ich určenia.Podstatné požiadavky na ochranu sú uvedené v prílohe III.Článok 5Členské štáty nemajú brániť z dôvodov súvisiacich s elektromagnetickou kompatibilitou uvedeniu na trh alebo uvedeniu do prevádzky na svojom teritóriu tých prístrojov, na ktoré sa vzťahuje táto smernica a ktoré zodpovedajú požiadavkám v nej uvedeným.Článok 61. Bez ohľadu na predpisy tejto smernice jednotlivé členské štáty môžu uplatňovať nasledujúce zvláštne opatrenia:a) opatrenia na uvedenie do prevádzky a na používanie prístrojov na zvláštnom mieste, aby sa vyriešil existujúci alebo predvídateľný problém v súvislosti s elektromagnetickou kompatibilitou;b) opatrenia na inštaláciu prístroja urobené na ochranu verejných telekomunikačných sietí alebo prijímacích, vysielacích staníc používaných na bezpečnostné účely.2. Bez toho, aby to malo vplyv na smernicu 83/189/EHS, členské štáty informujú Komisiu a ostatné členské štáty o zvláštnych opatreniach prijatých podľa odseku 1.3. Tieto zvláštne opatrenia uznané za oprávnené sú predmetom zodpovedajúceho oznamu uvedeného Komisiou v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Článok 71. Členské štáty musia predpokladať zhodu s požiadavkami na ochranu uvedenými v článku 4, ak ide o prístroje, ktoré sú v zhode;a) s príslušnými národnými normami, do ktorých boli transponované harmonizované normy, ktorých referenčné čísla boli uverejnené v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev. Členské štáty uverejnia referenčné čísla týchto národných noriem;b) alebo sú v zhode s príslušnými národnými normami uvedenými v odseku 2, v prípade, že v oblastiach, na ktoré sa vzťahujú tieto normy, nie sú k dispozícii žiadne harmonizované normy.2. Členské štáty oznámia Komisii doslovné znenie ich národných noriem uvedených v odseku 1 b), ktoré svojím prijatím zodpovedajú požiadavkám na ochranu uvedeným v článku 4. Komisia okamžite oznámi tento text ostatným členským štátom. V súlade s postupom stanoveným v článku 8 (2) oznámi členským štátom tie národné normy, u ktorých sa predpokladá, že zodpovedajú požiadavkám na ochranu uvedeným v článku 4.Členské štáty uverejnia referenčné čísla týchto noriem. Okrem toho ich Komisia uverejní v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.3. Členské štáty akceptujú, že prístroje, pri ktorých výrobca nepoužil normy, uvedené v odseku 1, alebo ich aplikoval iba čiastočne, alebo pre ktoré nie sú k dispozícii žiadne normy, sa budú považovať za zodpovedajúce požiadavkám na ochranu, ak bol osvedčený prostredníctvom potvrdenia o atestácii uvedeného v článku 10 ods. 2.Článok 81. Ak členský štát alebo Komisia zastáva názor, že harmonizované normy uvedené v článku 7 ods. 1 písm. a) nezodpovedajú úplne požiadavkám uvedeným v článku 4, príslušný členský štát alebo Komisia predloží tento problém stálemu výboru ustanovenému na základe smernice 83/189/EHS, v ďalšom texte uvádzanému ako "výbor", a uvedie dôvody. Výbor zaujme k tomu okamžite stanovisko.Na základe stanoviska výboru oznámi Komisia členským štátom čo najskôr, či sa musia príslušné normy vyškrtnúť čiastočne alebo celkom zo zverejnení uvedených v článku 7 ods. 1 písm. a).2. Komisia sa po obdržaní správy uvedenej v článku 7 ods. 2 poradí s výborom. Na základe stanoviska výboru Komisia čo najskôr oznámi členským štátom, či treba u príslušnej národnej normy vychádzať z predpokladu zhody, a ak áno, tak že treba vnútroštátne uverejniť príslušné odkazy.Ak Komisia alebo členský štát zastáva názor, že národná norma už nespĺňa potrebné podmienky pre predpoklad zhody s požiadavkami na ochranu uvedenými v článku 4, Komisia sa poradí s výborom, ktorý jej bezodkladne oznámi svoje stanovisko. Na základe stanoviska výboru Komisia čo najrýchlejšie oznámi členským štátom, či sa má alebo nemá u príslušnej normy aj naďalej vychádzať z predpokladu zhody, a ak nie, tak že sa majú celkom alebo čiastočne vyškrtnúť z publikácií uvedených v článku 7 ods. 2.Článok 91. Keď niektorý členský štát zistí, že prístroje vybavené osvedčením stanoveným v článku 10 nezodpovedajú požiadavkám na ochranu uvedeným v článku 4, prijme všetky potrebné opatrenia na stiahnutie príslušných prístrojov z trhu, na zakázanie ich uvedenia na trh alebo na obmedzenie jeho voľného obehu.Príslušný členský štát bezodkladne upovedomí Komisiu o každom takomto opatrení a uvedie dôvody pre svoje rozhodnutie a obzvlášť to, či daný nesúlad nie je dôsledkom:a) nesplnenia požiadaviek na ochranu podľa článku 4 v prípade, že prístroj nezodpovedá normám uvedeným v článku 7 ods. 1;b) nesprávneho použitia noriem uvedených v článku 7 ods. 1;c) nedostatkov v samotných normách uvedených v článku 7 ods. 1.2. Komisia sa čo najskôr poradí so zainteresovanými stranami. Ak po tejto porade zistí, že prijaté opatrenia sú oprávnené, okamžite o tom upovedomí členský štát, ktorý prijal opatrenie, ako aj ostatné členské štáty.Ak je rozhodnutie obsiahnuté v odseku 1 odôvodnené nedostatkami v noriem, Komisia po porade s účastníkmi prednesie vec výboru do dvoch mesiacov, ak členský štát, ktorý prijal opatrenia ich mieni zachovať, a zavedie postup uvedený v článku 8.3. Keď sú prístroje, ktoré nezodpovedajú požiadavkám, vybavené niektorým z potvrdení podľa článku 10, príslušný členský štát prijme proti vystavovateľovi tohoto potvrdenia príslušné opatrenia a upovedomí o tom ostatné členské štáty.4. Komisia zabezpečí, že členské štáty budú priebežne informované o priebehu a výsledku tohoto postupu.Článok 101. V prípade prístrojov, pri ktorých výrobca použil normy uvedené v čl. 7 ods. 1, zhoda prístrojov s predpismi tejto smernice je potvrdený vyhlásením ES o zhode, ktoré vydá výrobca alebo jeho oprávnený zástupca so sídlom v spoločenstve. Toto prehlásenie sa musí pre príslušné úrady udržiavať k dispozícii po dobu 10 rokov od uvedenia prístrojov na trh.Výrobca alebo jeho oprávnený zástupca so sídlom v spoločenstve pripojí označenie ES o zhode na prístroj alebo na jeho obal, na návod na obsluhu alebo na záručný list.Keď ani výrobca, ani jeho oprávnený zástupca nemajú sídlo v spoločenstve, spomínaný záväzok pripevniť označenie ES o zhode bude mať na zodpovednosti ten, kto uvádza prístroj na trh v spoločenstve.Ustanovenia o vyhlásení ES o zhode a o označení ES sú obsiahnuté v prílohe I.2. V prípade prístrojov, pri ktorých výrobca nepoužil, alebo iba čiastočne použil normy uvedené v článku 7 ods. 1, alebo pre ktoré prístroje nie sú žiadne normy k dispozícii, musí výrobca alebo jeho poverený zástupca so sídlom v spoločenstve mať k dispozícii pre príslušné úrady technickú dokumentáciu čím skôr po uvedení prístrojov do obehu. V tejto dokumentácii je opísaný prístroj a opísané sú opatrenia na zabezpečenie súladu prístroja s požiadavkami na ochranu uvedenými v článku 4, ďalej táto dokumentácia obsahuje technickú správu alebo potvrdenie, ktoré vždy musí vystaviť príslušný orgán.Táto dokumentácia sa musí pre príslušné úrady zachovávať k dispozícii po dobu 10 rokov po zavedení prístrojov do obehu.Ak výrobca ani jeho poverený zástupca nemajú sídlo v spoločenstve, povinnosť mať technickú dokumentáciu k dispozícii platí pre toho, kto uviedol prístroj na trh v spoločenstve.Zhoda prístrojov s prístrojom popísaným v technickej dokumentácii je potvrdená v súlade s postupom v odseku 1.Členské štáty vychádzajú s výhradou ustanovení tohoto odseku z predpokladu, že tieto prístroje zodpovedajú požiadavkám na ochranu uvedeným v článku 4.3. Ak normy uvedené v článku 7 ods. 1 ešte neexistujú, príslušné prístroje bez toho, aby to malo vplyv na ustanovenia odseku 2 tohto článku, sa môžu dočasne, najneskôr však do 31. decembra 1992, naďalej riadiť ustanoveniami jednotlivých štátov platnými v čase prijatia tejto smernice, a to za predpokladu zhody týchto ustanovení s ustanoveniami zmluvy.4. Zhoda prístrojov, na ktoré sa vzťahuje článok 2 ods. 2 smernice 86/361/EHS, s ustanoveniami tejto smernice sa potvrdí v súlade s postupom uvedeným v odseku 1 potom, keď výrobca alebo jeho oprávnený zástupca so sídlom v spoločenstve dostane osvedčenie ES o typovom schválení pre dané prístroje vydaný jedným z notifikovaných orgánov uvedených v odseku 6 tohto článku.5. Zhoda vysielacích rádiostaníc v zmysle Zmluvy medzinárodnej spojovej únie s ustanoveniami tejto smernice sa potvrdí v súlade s postupom uvedeným v odseku 1 potom, keď výrobca alebo jeho oprávnený zástupca so sídlom v spoločenstve dostane osvedčenie ES o typovom schválení pre dané prístroje vydaný jedným z notifikovaných orgánov uvedených v odseku 6 tohto článku.Toto ustanovenie pre už uvedené prístroje neplatí, keď sú tieto prístroje konštruované a určené výlučne pre rádioamatérov v zmysle článku 2 ods. 3.6. Každý členský štát oznámi Komisii a ostatným členským štátom príslušné úrady uvedené v tomto článku a orgány poverené vystavovaním osvedčenie ES o typovom schválení uvedeného v odsekoch 4 a 5. Komisia uverejní v záujme zabezpečenia informovanosti v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev zoznam týchto úradov a orgánov a zabezpečí jeho priebežnú aktualizáciu.V notifikácii sa uvedie, či sú tieto orgány kompetentné pre všetky prístroje, na ktoré sa vzťahuje táto smernica, alebo či je ich kompetencia obmedzená na niektoré špecifické oblasti.Na hodnotenie orgánov, ktoré treba notifikovať, uplatnia členské štáty kritériá uvedené v prílohe II.Predpokladá sa, že orgány, ktoré spĺňajú hodnotiace kritériá stanovené príslušnými harmonizovanými normami, spĺňajú aj hore uvedené kritériá.Členský štát, ktorý notifikoval daný orgán, musí odobrať svoje schválenie, keď zistí, že daný orgán už nezodpovedá kritériám uvedeným v prílohe II. O tomto okamžite upovedomí Komisiu a ostatné členské štáty.Článok 11Smernica 76/889/EHS a smernica 76/890/EHS sa ruší dňom 1. januára 1992.Článok 121. Členské štáty prijmú a uverejnia pred 1. januárom 1991 zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Upovedomia o tom Komisiu.Tieto ustanovenia sa budú uplatňovať od 1. januára 1992.2. Členské štáty oznámia Komisii znenia ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti, na ktorú sa vzťahuje táto smernica.Článok 13Táto smernica je určená členským štátom.V Bruseli 3. mája 1989Za RaduprezidentF. Solbes[1] Ú. v. ES C 322, 2.12.1987, s. 4.[2] Ú. v. ES C 262, 10.10.1988, s. 82 a Ú. v. ES C 69, 20.3.1989, s. 72.[3] Ú. v. ES C 134, 24.5.1988, s. 2.[4] Ú. v. ES L 217, 5.8.1986, s. 21.[5] Ú. v. ES L 109, 26.4.1983, s. 8.[6] Ú. v. ES L 81, 26.3.1988, s. 75.[7] Ú. v. ES L 336, 4.12.1976, s. 1.[8] Ú. v. ES L 336, 4.12.1976, s. 22.--------------------------------------------------PRÍLOHA I1. Vyhlásenie ES o zhodeVyhlásenie ES o zhode musí obsahovať:- opis príslušného prístroja, na ktorý sa vzťahuje,- odkaz na špecifikácie, na základe ktorých bol vyhlásená zhoda, a prípadne aj na opatrenia na národnej úrovni implementované v záujme zabezpečenia zhody prístrojov s ustanoveniami tejto smernice,- údaje o podpisujúcom, ktorý je splnomocnený zaviazať výrobcu alebo jeho oprávneného zástupcu,- prípadne odkaz na osvedčenie ES o typovom schválení vystavený notifikovaným orgánom.2. Označenie ES o zhode- Označenie ES o zhode sa skladá z písmen CE, ako je uvedené dole, a z označenia roka, v ktorom bolo označenie umiestnené.+++++ TIFF +++++- túto značku treba prípadne doplniť značkou notifikovaného orgánu, ktorý vystavil osvedčenie ES o typovom schválení.- ak prístroje spadajú pod iné smernice, ktoré ustanovujú označenie ES o zhode, tak použitie označenia ES poukazuje tiež na zhodu s príslušnými požiadavkami týchto iných smerníc.--------------------------------------------------PRÍLOHA IIKritériá na hodnotenie orgánov, ktoré sa musia notifikovaťOrgány určené členskými štátmi musia spĺňať nasledovné minimálne podmienky:1. potrebný personál, ako aj zodpovedajúce prostriedky a zariadenia;2. odbornú spôsobilosť a profesijnú bezúhonnosť pracovníkov;3. nezávislosť pracovníkov a technického personálu pokiaľ ide o výkon skúšobného postupu, vypracovanie správ, vystavenie osvedčení a vykonávanie verifikačnej činnosti stanovenej touto smernicou, a to nezávislosť vo vzťahu ku všetkým kruhom, skupinám alebo osobám priamo alebo nepriamo zainteresovaným na príslušných výrobkoch;4. dodržiavanie služobného tajomstva personálom;5. uzavretie poistenia zákonnej zodpovednosti, pokiaľ nie je takáto zákonná zodpovednosť zabezpečená štátom na základe vnútroštátnych právnych predpisov.Plnenie podmienok vyplývajúcich z bodov 1 a 2 pravidelne preskúmajú kompetentné úrady členských štátov.--------------------------------------------------PRÍLOHA IIIZoznam základných požiadaviek na ochranuNajvyššia hodnota elektromagnetického rušenia vytváraného prístrojmi má byť taká, aby nebola ovplyvnená prevádzka najmä nasledovných aparátov:a) domáce rozhlasové a televízne prijímačeb) priemyselná výstrojc) mobilné rádiostaniced) mobilné rádiostanice a komerčné rádiotelefonické prístrojee) lekárske a vedecké prístrojef) zariadenia pre informačné technológieg) domáce prístroje a elektronická výbava domácnostíh) rádiostanice pre leteckú a lodnú dopravui) elektronické zariadenia pre vzdelávaniej) telekomunikačné siete a prístrojek) rozhlasové a televízne vysielačel) lampy a lampy s luminiscentnými látkami.Prístroje, a najmä prístroje uvedené pod písmenami a) až l), musia byť vybavené tak, aby v normálnom prostredí elektromagnetickej kompatibility vykazovali na mieste nasadenia primeranú úroveň odolnosti voči elektromagnetickému rušeniu, aby sa mohli pri zohľadnení hodnôt rušenia vychádzajúceho z prístrojov zodpovedajúcim normám stanoveným v článku 7 prevádzkovať bez ovplyvnenia.Údaje potrebné pre prevádzku prístroja v súlade s pôvodným účelom musia byť obsiahnuté v priloženom návode na obsluhu prístroja.--------------------------------------------------


title: Smernica Rady z 20. decembra 1968, ktorou sa členským štátom EHS ukladá povinnosť udržiavať minimálne zásoby ropy a/alebo ropných výrobkov

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31968L0414

Úradný vestník L 308 , 23/12/1968 S. 0014 - 0016 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 12 Zväzok 1 S. 0028  Dánske špeciálne vydanie: Série I Kapitola 1968(II) S. 0575  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 12 Zväzok 1 S. 0028  Anglické špeciálne vydanie: Série I Kapitola 1968(II) S. 0586  Grécke špeciálne vydanie: Kapitola 12 Zväzok 1 S. 0039  Španielske špeciálne vydanie: Kapitola 12 Zväzok 1 S. 0125  Portugalské špeciálne vydanie Kapitola 12 Zväzok 1 S. 0125

		Smernica Radyz 20. decembra 1968,ktorou sa členským štátom EHS ukladá povinnosť udržiavať minimálne zásoby ropy a/alebo ropných výrobkov(68/414/EHS)RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 130,so zreteľom na návrh Komisie,so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu, [1]keďže dovážaná ropa a ropné výrobky nadobúdajú na význame pri zabezpečovaní dodávok energie spoločenstvu; keďže všetky ťažkosti, aj dočasného charakteru, ktoré majú za následok zníženie dodávok takýchto výrobkov dovážaných z tretích krajín, by mohli spôsobiť vážne poruchy v hospodárskej činnosti spoločenstva; keďže spoločenstvo musí byť preto schopné kompenzovať alebo aspoň zmierniť všetky škodlivé vplyvy v takomto prípade;keďže kríza súvisiaca s obstarávaním dodávok by mohla vzniknúť neočakávane a keďže je preto nevyhnutné urýchlene vytvoriť potrebné prostriedky, aby sa prípadný nedostatok nahradil;keďže je preto potrebné zvýšiť bezpečnosť dodávok ropy a ropných výrobkov v členských štátoch vytvorením a udržiavaním minimálnych zásob najdôležitejších ropných výrobkov;keďže národná produkcia prispieva vo svojej podstate k bezpečnosti dodávok; keďže podmienky výroby v spoločenstve a vyššia bezpečnosť dodávok v rámci takejto výroby oprávňujú k tomu, aby bolo členským štátom umožnené klásť bremeno súvisiace s udržiavaním zásob na dovozy,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Členské krajiny prijmú také zákony, iné právne predpisy alebo správne opatrenia, ktoré budú primerané na to, aby neustále udržiavali, podľa ustanovení článkov 2 a 7, svoje zásoby ropných výrobkov na úrovni zodpovedajúcej, pre každú z kategórií ropných výrobkov uvedených v článku 3, aspoň priemernej dennej domácej spotrebe za 65 dní v predchádzajúcom kalendárnom roku.Tá časť domácej spotreby, ktorá sa uspokojuje prostredníctvom derivátov ropy pôvodne vyrobených v príslušnom členskom štáte, sa môže odpočítať až do maximálnej výšky 15 % uvedenej spotreby.Dodávky v zásobníkoch pre námorné plavidlá sa nezahŕňajú do výpočtu domácej spotreby.Článok 2Bez toho, aby bol dotknutý článok 1, môžu členské krajiny oslobodiť podniky od povinnosti udržiavať zásoby vzhľadom na objem, ktoré neprekračuje množstvo výrobkov, ktoré tieto podniky vyrábajú z pôvodne vyprodukovanej ropy.Článok 3Pri výpočte domácej spotreby sa zohľadnia tieto kategórie výrobkov:- motorový benzín a letecké palivo (letecký benzín a tryskové palivo benzínového typu),- plynový olej, motorová nafta, petrolej a tryskové palivo petrolejového typu,- palivový olej.Článok 4Členské krajiny predložia Komisii štatistický prehľad znázorňujúci zásoby ku koncu každého štvrťroka. Tento zoznam bude vyhotovený v súlade s článkami 5 a 6 a bude uvádzať počet dní priemernej spotreby v predchádzajúcom kalendárnom roku, ktoré tieto zásoby predstavujú. Tento prehľad sa musí predložiť do deväťdesiatich dní od konca štvrťroka.Článok 5V štatistickom prehľade zásob stanovenom v článku4 sa hotovévýrobky uvádzajú podľa ich skutočnej tonáže; ropa a polotovary sa uvádzajú:- pomerne k množstvám pre každú kategóriu výrobkov, ktoré sa získali počas predchádzajúceho kalendárneho roka z rafinérií príslušného štátu, alebo- na základe výrobných programov rafinérií príslušného štátu pre bežný rok, alebo- na základe pomeru medzi celkovým vyrobeným množstvom v predchádzajúcom kalendárnom roku v príslušnom štáte tých výrobkov, na ktoré sa vzťahuje povinnosť udržiavať zásoby a celkovým množstvom ropy spotrebovanej v danom roku. Predchádzajúce ustanovenie sa vzťahuje najviac na 40 % z celkového záväzku pre prvú a druhú kategóriu (benzín a plynové oleje) a najviac na 50 % pre tretiu kategóriu (palivové oleje).Zmiešavacie komponenty, ktoré sú určené na ich spracovanie do finálnych výrobkov uvedených v článku 3, je možné nahradiť výrobkami, pre ktoré sú tieto určené.Článok 61. Pri výpočte úrovne minimálnych zásob stanovených v článku 1 sa do štatistického prehľadu zahrnú iba tie množstvá, ktoré by boli plne k dispozícii členskému štátu v prípade vzniku ťažkostí pri získavaní dodávok ropy.S výhradou ustanovení odseku 2 platí, že tieto zásoby sa musia nachádzať v rámci územia príslušného štátu.2. Na účely vykonávania tejto smernice sa môžu zásoby vytvoriť, na základe individuálnych dohôd medzi vládami, v rámci územia jedného členského štátu na účet podnikov založených v inom členskom štáte.V takýchto prípadoch sa nemôže členský štát, na ktorého území sa zásoby nachádzajú, postaviť proti presunu týchto zásob do iných členských štátov; bude pokiaľ možno kontrolovať tieto zásoby, nezahrnie ich však do vlastného štatistického prehľadu. Členský štát, v mene ktorého sa zásoby udržiavajú, ich môže zahrnúť do svojho štatistického prehľadu.Návrhy dohôd uvedených v prvom pododseku sa zašlú Komisii, ktorá môže oznámiť svoje pripomienky príslušným vládam. Po tom, ako sa dohody uzatvoria, oznámi sa táto skutočnosť komisii, ktorá o tom upovedomí ostatné členské štáty.Dohody spĺňajú tieto podmienky:- musia sa týkať ropy a všetkých ropných výrobkov, na ktoré sa vzťahuje táto smernica,- musia uvádzať postupy na kontrolu a identifikáciu stanovených zásob,- musia byť všeobecne uzatvorené na dobu neurčitú,- musí sa v nich uvádzať, že v prípade ustanovenia umožňujúceho jednostranné odstúpenie od dohody, toto nebude platiť v prípade dodávateľskej krízy a že v každom prípade Komisia vopred dostane oznámenie o prípadnom odstúpení od dohody.3. S výhradou ustanovení odseku 1 platí, že do zásob možno zahrnúť:- dodávky na palube ropných cisterien nachádzajúcich sa v prístavoch s cieľom vykládky po tom, ako sa vybavili prístavné formality,- dodávky nachádzajúce sa vo vykládkových prístavoch,- dodávky nachádzajúce sa v cisternách na vstupe do ropovodov,- dodávky nachádzajúce sa v rafinačných cisternách, okrem dodávok v potrubných systémoch a rafinérskych zariadeniach,- dodávky nachádzajúce sa v skladoch rafinérií a dovozných, skladovacích a veľkoobchodných distribučných firiem,- dodávky nachádzajúce sa v skladoch veľkospotrebiteľov v súlade s ustanoveniami vnútroštátnych právnych predpisov týkajúcimi sa povinnosti udržiavať trvalé zásoby,- dodávky nachádzajúce sa na nákladných člnoch a pobrežných plavidlách zaoberajúcich sa prepravou v rámci vnútroštátnych hraníc v rozsahu, v ktorom je pre príslušné orgány možné kontrolovať tieto dodávky a za predpokladu, že tieto dodávky sa môžu stať okamžite disponibilnými.To znamená, že predovšetkým tieto zásoby budú vylúčené zo štatistického prehľadu: pôvodná ropa, ktorá ešte nebola vyťažená; dodávky určené pre zásobníky námorných plavidiel; dodávky v priamom tranzite mimo zásob uvedených v odseku 2; dodávky nachádzajúce sa v ropovodoch, v cestných cisternách a železničných vagónoch s cisternami, v skladovacích nádržiach čerpacích staníc a dodávky nachádzajúce sa u malospotrebiteľov. Množstvá, ktoré má v držbe armáda a ktoré pre armádu udržiavajú ropné spoločnosti, sa taktiež nezahŕňajú do štatistického prehľadu.Článok 7Ak sa vyskytnú ťažkosti vzhľadom na ropné dodávky v rámci spoločenstva, Komisia na žiadosť niektorého členského štátu alebo z vlastného podnetu zorganizuje konzultácie medzi členskými štátmi.Okrem osobitne naliehavých prípadov alebo s cieľom uspokojiť menšie miestne potreby sa členské štáty pred uvedenými konzultáciami zdržia čerpania svojich zásob v rozsahu, v ktorom by toto čerpanie znížilo zásoby pod minimálnu povinnú úroveň.Členské štáty informujú Komisiu o každom čerpaní svojich rezervných zásob a čo najskôr oznámia:- deň, keď zásoby klesli pod minimálnu povinnú úroveň,- dôvody takéhoto čerpania,- opatrenia prijaté na obnovenie zásob, pokiaľ boli nejaké prijaté,- v prípade možnosti odhad pravdepodobného vývoja situácie vzhľadom na zásoby, pokiaľ tieto zostanú pod minimálnou povinnou úrovňou.Článok 8Vytvorenie zásob požadovaných touto smernicou ponúknu členské štáty čo najskôr po oznámení smernice, najneskôr však do 1. januára 1971.Členské krajiny informujú Komisiu o opatreniach, ktoré v tomto zmysle podnikli.Článok 9Smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 20. decembra 1968Za RadupredsedaV. Lattanzio[1] Ú. v. ES 20, 6.2.1965, s. 330/65.--------------------------------------------------