title: Smernica Rady 1999/59/ES zo 17. júna 1999, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 77/388/EHS v súvislosti so systémom dane z pridanej hodnoty používaného pri službách telekomunikácií

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31999L0059

Úradný vestník L 162 , 26/06/1999 S. 0063 - 0064

		Smernica Rady 1999/59/ESzo 17. júna 1999,ktorou sa mení a dopĺňa smernica 77/388/EHS v súvislosti so systémom dane z pridanej hodnoty používaného pri službách telekomunikáciíRADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva a najmä na jej článok 93,so zreteľom na návrh Komisie [1],so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [2],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],keďže:(1) Článok 14 zmluvy definuje vnútorný trh ak trh, ktorý zahŕňa oblasť bez vnútorných hraníc, v ktorej sa zabezpečuje voľný pohyb tovaru, osôb, služieb a kapitálu v súlade s ustanoveniami zmluvy.(2) Pravidlá v súčasnosti používané pri DPH z telekomunikačných služieb podľa článku 9 šiestej smernice Rady (77/388/EHS) zo 17. mája 1977 o harmonizácii právnych predpisov členských štátov, ktoré súvisia s daňami z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný vymeriavací základ [4], sú neprimerané pre zdaňovanie všetkých takýchto služieb prijatých v rámci spoločenstva a pre zabránenie obmedzenia konkurencie v tejto oblasti.(3) V záujme riadneho fungovania vnútorného trhu by sa tieto obmedzenia mali odstrániť a mali by sa zaviesť nové, harmonizované pravidlá pre tento druh činnosti.(4) Mali by sa prijať kroky na zabezpečenie toho, aby služby telekomunikácií používané spotrebiteľmi, ktorí majú sídlo v spoločenstve boli v spoločenstve aj zdaňované.(5) Aby sa toto dosiahlo, služby telekomunikácií poskytované daňovými subjektmi, ktoré majú sídlo v spoločenstve alebo v prospech spotrebiteľov, ktorí majú sídlo v tretích krajinách by sa mali v zásade zdaňovať v mieste sídla spotrebiteľa služby.(6) Aby sa zabezpečilo jednotné zdaňovanie telekomunikačných služieb, ktoré sa využívajú alebo sú dostupné v spoločenstve a sú poskytnuté daňovými subjektmi, ktoré majú sídlo v tretích krajinách nedaňovým subjektom, ktoré majú sídlo v spoločenstve, členské štáty by mali používať ustanovenia článku 9 (3) b) smernice 77/388/EHS o zmene miesta poskytovania, avšak keďže článok 9 (3) tejto smernice môže aj naďalej platiť, ak sa príslušné telekomunikačné služby poskytujú ostatným spotrebiteľom v spoločenstve.(7) pre účely stanovenia osobitného pravidla pre určovanie miesta poskytovania služieb telekomunikácií je treba tieto služby definovať, takáto definícia by mala vychádzať z definícií už prijatých na medzinárodnej úrovni, ktoré obsahujú smerovanie medzinárodných telefónnych hovorov a ukončovacie služby a prístup ku globálnych informačným sieťam.(8) zdaňovanie na mieste spotrebiteľa služieb znamená aj to, že daňové subjekty nebudú musieť postupovať podľa smerníc 79/1072/EHS [5] a 86/560/EHS [6], nové pravidlá určovania miesta poskytovania služby by nemali znamenať, že zahraničné daňové subjekty musia byť identifikované na daňové účely v inom štáte, toto sa dosiahne tým, že spotrebiteľ služby bude povinne podliehať tejto dani za predpokladu, že spotrebiteľ je daňovým subjektom.(9) smernica 77/388/EHS by sa mala podľa toho zmeniť a doplniť,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Smernica 77/388/EHS sa týmto mení a dopĺňa takto:1. Na konci článku 9 (2) e) sa bodka na konci vety nahrádza bodkočiarkou a pridáva sa táto nová zarážka:"— Telekomunikácie. Služby telekomunikácií sa považujú za služby súvisiace s prenosom, vysielaním alebo prijímaním signálov, písaného textu, obrazov a zvukov alebo informácií akejkoľvek povahy telegraficky, rádiom, opticky alebo pomocou ostatných elektromagnetických systémov vrátane súvisiaceho prevodu alebo postúpenia práva na používanie kapacity na takýto prenos, vysielanie alebo prijímanie. Služby telekomunikácií v zmysle tohto ustanovenia zahŕňajú aj zabezpečenie prístupu ku globálnym informačným sieťam."2. Nasledujúci odsek 4 sa pridáva za článok 9 (3):"4. V prípade telekomunikačných služieb, na ktoré sa odvoláva odsek 2 e) a ktoré poskytuje daňový subjekt, ktorý má sídlo mimo spoločenstva nedaňovým subjektom, ktoré majú sídlo v spoločenstve, členské štáty využijú odsek 3 b)."3. Článok 21 (1) b) sa nahrádza nasledovným textom:"b) daňové subjekty, ktorým sa poskytujú služby zahrnuté v článku 9 (2) e), alebo subjekty, ktoré sú identifikované pre účely dane z pridanej hodnoty na území krajiny, ktorým sa poskytujú služby zahrnuté v článku 28b (C), (D), (E) a (F), ak sú tieto služby poskytované daňovým subjektom, ktorý má sídlo v zahraničí; členské štáty však môžu vyžadovať, aby poskytovateľ služieb podliehal, spoločne a nerozdielne, zaplateniu dane."Článok 21. Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 1. januára 2000. Informujú o tom Komisiu.Ak členské štáty príjmu takéto opatrenia, budú tieto obsahovať odkaz na túto smernicu alebo k nim bude takýto odkaz priložený v čase ich oficiálneho uverejnenia. Metódy udávania takýchto odkazov stanovia členské štáty.2. Členské štáty oznámia Komisii znenie ustanovení svojho vnútroštátneho práva, ktoré príjmu v oblasti upravenej touto smernicou.Článok 3Táto smernica nadobúda účinnosť v deň jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Článok 4Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Luxemburgu 17. júna 1999Za RadupredsedaF. Müntefering[1] Ú. v. ES C 78, 12.3.1997, s. 22.[2] Stanovisko doručené 6. mája 1999 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).[3] Ú. v. ES C 287, 22.9.1997, s. 28.[4] Ú. v. ES L 145, 13.6.1977, s. 1. Smernica naposledy zmenená a doplnená v smernici 1999/49/ES (Ú. v. ES L 139, 2.6.1999, s. 27).[5] Ú. v. ES L 331, 27.12.1979, s. 11. Smernica naposledy zmenená a doplnená Aktom o pristúpení z roku 1994.[6] Ú. v. ES L 326, 21.11.1986, s. 40.--------------------------------------------------


Dôležité právne oznámenie

|

31987L0355

Smernica Rady z 25. júna 1987, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 71/316/EHS o aproximácii právnych predpisov členských štátov o spoločných ustanoveniach pre meradlá a metódy metrologickej kontroly

Úradný vestník L 192 , 11/07/1987 S. 0046 - 0047 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 16 S. 0145  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 16 S. 0145  CS.ES Kapitola 13 Zväzok 008 S. 280  ET.ES Kapitola 13 Zväzok 008 S. 280  HU.ES Kapitola 13 Zväzok 008 S. 280  LT.ES Kapitola 13 Zväzok 008 S. 280  LV.ES Kapitola 13 Zväzok 008 S. 280  MT.ES Kapitola 13 Zväzok 008 S. 280  PL.ES Kapitola 13 Zväzok 008 S. 280  SK.ES Kapitola 13 Zväzok 008 S. 280  SL.ES Kapitola 13 Zväzok 008 S. 280

		Smernica Radyz 25. júna 1987,ktorou sa mení a dopĺňa smernica 71/316/EHS o aproximácii právnych predpisov členských štátov o spoločných ustanoveniach pre meradlá a metódy metrologickej kontroly(87/355/EHS)RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 100,so zreteľom na návrh Komisie [1],so zreteľom na stanovisko Zhromaždenia [2],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],keďže príloha II smernice Rady 71/316/EHS z 26. júla o aproximácii právnych predpisov členských štátov o spoločných ustanoveniach pre meradlá a metódy metrologickej kontroly [4], naposledy zmenená a doplnená smernicou 87/354/EHS [5], sa musí doplniť nákresmi rozlišovacích písmen E pre Španielsko, EL pre Grécko a P pre Portugalsko;keďže je tiež potrebné zmeniť a doplniť uvedenú prílohu, aby sa nahradil nákres rozlišovacích písmen IR pre Írsko písmenami IRL,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 11. Nákresy uvedené v bode 3.2.1 prílohy II k smernici 71/316/EHS sa týmto dopĺňajú rozlišovacími písmenami E, EL a P a rozlišovacie písmená IR sa týmto nahrádzajú písmenami IRL.2. Modely týchto rozlišovacích písmen sú uvedené nižšie:+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++Článok 21. Členské štáty prijmú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 31. decembra 1987. Budú o tom ihneď informovať Komisiu.2. Členské štáty oznámia Komisii znenie ustanovení vnútroštátneho práva, ktoré prijmú v oblasti, na ktorú sa vzťahuje táto smernica.Článok 3Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 25. júna 1987Za RadupredsedaH. De croo[1] Ú. v. ES C 317, 10.12.1986, s. 8.[2] Stanovisko doručené 19. júna 1987 (ešte neuverejnené v úradnom vestníku).[3] Ú. v. ES C 150, 9.6.1987, s. 4.[4] Ú. v. ES L 202, 6.9.1971, s. 1.[5] Ú. v. ES L 192, 11.7.1987, s. 43.--------------------------------------------------


Dôležité právne oznámenie

|

32001L0116

Smernica Komisie 2001/116/ES z 20. decembra 2001, ktorou sa technickému pokroku prispôsobuje smernica Rady 70/156/EHS o aproximácii právnych predpisov členských štátov o typovom schválení motorových vozidiel a ich prípojných vozidielText s významom pre EHP.

Úradný vestník L 018 , 21/01/2002 S. 0001 - 0115 CS.ES Kapitola 13 Zväzok 27 S. 199  - 314 ET.ES Kapitola 13 Zväzok 27 S. 199  - 314 HU.ES Kapitola 13 Zväzok 27 S. 199  - 314 LT.ES Kapitola 13 Zväzok 27 S. 199  - 314 LV.ES Kapitola 13 Zväzok 27 S. 199  - 314 MT.ES Kapitola 13 Zväzok 27 S. 199  - 314 PL.ES Kapitola 13 Zväzok 27 S. 199  - 314 SK.ES Kapitola 13 Zväzok 27 S. 199  - 314 SL.ES Kapitola 13 Zväzok 27 S. 199  - 314

		Smernica Komisie 2001/116/ESz 20. decembra 2001,ktorou sa technickému pokroku prispôsobuje smernica Rady 70/156/EHS o aproximácii právnych predpisov členských štátov o typovom schválení motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel(Text s významom pre EHP)KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva,so zreteľom na smernicu Rady 70/156 zo 6. februára 1970 o aproximácii právnych predpisov členských štátov o typovom schválení motorových vozidiel a ich prípojných vozidie [1] naposledy zmenenú a doplnenú smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2000/40/ES [2], najmä na jej článok 13 ods. 2,keďže:(1) Smernica 70/156/EHS a jej prílohy boli niekoľkokrát zmenené a doplnené a pretože sa majú vykonať ďalšie zmeny a doplnky príloh, mali by sa v záujme zrozumiteľnosti zlúčiť prílohy do jediného textu.(2) Ustanovenia týkajúce sa nevyhnutných správnych dokumentov typového schválenia dokončeného vozidla obsiahnutých v týchto prílohách, by mali platiť pre vozidlá kategórie M1 vybavené spaľovacím motorom.(3) Prílohy smernice 70/156/EHS zmenené a doplnené touto smernicou obsahujú potrebné správne dokumenty pre vozidlá iných kategórií ako kategórie M1. Takéto schválenia by však mali byť udelené len po nadobudnutí účinnosti smernice, ktorá ruší a nahrádza smernicu 70/156/EHS a nadobudnutí účinnosti zmien a doplnkov, ktoré sa považujú za nevyhnutné pre príslušné samostatné smernice na účely uplatnenia na vozidlá niektorých kategórií iných ako kategórie M1.(4) Je tiež vhodné zabezpečiť jednotné usporiadanie pridelených schvaľovacích čísel.(5) Smernica 70/156/EHS by sa mala príslušne zmeniť a doplniť.(6) Opatrenia uvedené v tejto smernici sú v súlade so stanoviskom Výboru pre prispôsobenie sa technickému pokroku, ktorý bol ustanovený smernicou 70/156/EHS,PRIJALA TÚTO SMERNICUČlánok 1Smernica 70/156/EHS sa mení a dopĺňa takto:1. v článku 4 ods. 1 sa v druhom pododseku vypúšťa nasledujúce: "a pridelí sa špeciálne typové schvaľovacie číslo podľa ustanovení prílohy VII";2. v článku 8 ods. 2 písm. c) sa v druhom pododseku vypúšťa nasledujúce: "a nahradenie každého špeciálneho schvaľovacieho čísla normálnym schvaľovacím číslom";3. prílohy k smernici 70/156/EHS sa nahrádzajú textom príloh k tejto smernici.Článok 21. Pri typovom schvaľovaní vozidiel uplatnia členské štáty smernicu 70/156/EHS zmenenú a doplnenú touto smernicou len na vozidlá kategórie M1 vybavené spaľovacím motorom.2. Pri typovom schvaľovaní vozidiel na špeciálne účely kategórie M1 členské štáty uplatnia článok 4 ods. 1 smernice 70/156/EHS zmenenej a doplnenej smernicou 1998/14/ES [3] len na žiadosť výrobcu.3. Článok 10 smernice 70/156/EHS zmenenej a doplnenej smernicou 87/358/EHS [4] sa naďalej vzťahuje na typové schválenie vozidiel iných ako sú vozidlá uvedené v odseku 1.Článok 31. Na vystavenie osvedčenia o zhode na základe typových schválení ES sa môžu do 30. júna 2003 naďalej používať existujúce vzory.2. Táto smernica nezbavuje platnosti žiadne schválenie udelené pred nadobudnutím jej účinnosti, ani nebráni rozšíreniu takýchto schválení podľa podmienok smernice, na základe ktorej boli pôvodne udelené.Článok 41. Členské štáty do 1. júla 2002 prijmú a uverejnia zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Bezodkladne o tom informujú Komisiu. Tieto ustanovenia sa budú uplatňovať od 1. júla 2002.Keď členské štáty príjmu uvedené ustanovenia, zahrnie sa do nich odkaz na túto smernicu, alebo ich takýto odkaz sprevádza pri príležitosti ich úradného uverejnenia. Členské štáty určia, ako sa takýto odkaz uvedie.2. Členské štáty oznámia Komisii znenie základných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.Článok 5Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiaty deň po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Článok 6Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 20. decembra 2001Za KomisiuErkki Liikanenčlen Komisie[1] Ú. v. ES L 42, 23.2.1970, s. 1.[2] Ú. v. ES L 292, 9.11.2001, s. 21.[3] Ú. v. ES L 91, 25.3.1998, s.1.[4] Ú. v. ES L 192, 11.7.1987, s. 51.--------------------------------------------------ZOZNAM PRÍLOHPríloha I | Úplný zoznam informácií na účely typového schvaľovania vozidiel |Príloha II | Definícia kategórií a typov vozidiel |Príloha III | Informačný dokument na účely ES typového schválenia vozidla |Príloha IV | Zoznam požiadaviek na účely ES typového schválenia vozidla |Príloha V | Postupy, ktoré sa majú dodržať pri ES typovom schvaľovaní vozidla |Príloha VI | Osvedčenie o ES typovom schválení vozidla |Príloha VII | Systém číslovania ES typového schválenia |Príloha VIII | Výsledky testov |Príloha IX | Osvedčenie o zhode ES |Príloha X | Zhoda výrobných postupov |Príloha XI | Charakter vozidiel na špeciálne účely a ustanovenia pre tieto vozidlá |Príloha XII | Limity malých sérií a limity končiacich sérií |Príloha XIII | Zoznam ES typových schválení vydaných podľa samostatných smerníc |Príloha XIV | Postupy, ktoré sa majú dodržať pri viacstupňovom ES typovom schválení |Príloha XV | Osvedčenie o pôvode vozidla — Vyhlásenie výrobcu o základnom/nedokončenom vozidle kategórie inej ako je kategória M1. |--------------------------------------------------


title: Smernica Rady 98/29/ES zo 7. mája 1998 o harmonizácii základných ustanovení, ktoré sa týkajú poistenia vývozných úverov pre transakcie so strednodobým a dlhodobým krytím

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31998L0029

Úradný vestník L 148 , 19/05/1998 S. 0022 - 0032

		Smernica Rady 98/29/ESzo 7. mája 1998o harmonizácii základných ustanovení, ktoré sa týkajú poistenia vývozných úverovpre transakcie so strednodobým a dlhodobým krytímRADA EURÓPSKEJ ÚNIEso zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva a najmä na jej článok 113,so zreteľom na návrh Komisie,(1) Keďže poistenie strednodobých a dlhodobých vývozných úverov zohráva rozhodujúcu úlohu v medzinárodnom obchode a predstavuje dôležitý nástroj obchodnej politiky.(2) Keďže poistenie strednodobých a dlhodobých vývozných úverov zohráva dôležitú úlohu v obchode s rozvojovými krajinami, a tým napomáha ich integrácii do svetovej ekonomiky, čo je cieľom rozvojovej politiky spoločenstva.(3) Keďže rozdiely medzi oficiálnymi systémami poistenia strednodobých a dlhodobých vývozných úverov, ktoré sú v súčasnosti používané v členských štátoch, pokiaľ ide o hlavné zložky poistného krytia, poistného a poistnej zmluvy, môžu viesť k deformáciám v konkurencii medzi podnikmi v rámci spoločenstva.(4) Keďže sa zdá byť primerané, aby opatrenia zabezpečené touto smernicou nepresahovali mieru nevyhnutnú na dosiahnutie cieľa harmonizácie, ktorá je potrebná na zabezpečenie toho, aby exportná politika bola založená na jednotných zásadách a aby konkurencia medzi podnikmi v spoločenstve nebola deformovaná.(5) Keďže v záujme zmenšenia jestvujúcich deformácií v konkurencii je žiaduce, aby rozličné oficiálne systémy poistenia vývozného úveru boli zosúladené, ako sa predpokladá v článku 112 zmluvy, na základe jednotných zásad a týmto spôsobom vytvorili integrálnu súčasť spoločnej obchodnej politiky.(6) Keďže poskytovanie štátnych záruk za vývozné úvery alebo poistných programov zo strany vlád (alebo osobitných inštitúcií riadených vládami) pri sadzbách poistného, ktoré nie sú primerané na krytie dlhodobých prevádzkových nákladov a strát programov, je klasifikované v Dohode o subvenciách a vyrovnávacích opatreniach uzavretej v rámci Uruguajského kola mnohostranných obchodných rokovaní (1986 až 1994) [1], najmä podľa článku 3 ods.1 písm.a) a odseku j) prílohy k tejto dohode, ako zakázané vývozné subvencie.(7) Keďže poistné účtované poisťovateľmi úverov má zodpovedať poistenému riziku.(8) Keďže harmonizácia by posilnila spoluprácu medzi poisťovateľmi úverov, konajúcimi v mene štátu alebo s podporou štátu, a zlepšila spoluprácu medzi podnikmi v rámci spoločenstva, ako to predpokladá článok 130 zmluvy.(9) Keďže tak harmonizácia, ako aj spolupráca predstavujú dôležité a rozhodujúce faktory konkurencieschopnosti vývozcov spoločenstva na trhoch mimo spoločenstva.(10) Keďže Biela kniha Komisie o dobudovaní vnútorného trhu, ktorú schválila Európska Rada v júni 1985, zdôrazňuje dôležitosť prostredia prispievajúceho k spolupráci medzi podnikmi v spoločenstve.(11) Keďže Rada svojím rozhodnutím [2] z 27. septembra 1960 ustanovila Skupinu na koordináciu politiky pre poistenie úverov, záruky úverov a finančné úvery.(12) Keďže zmienená skupina na koordináciu politiky vymenovala 15. mája 1991 expertov z každého vtedajšieho členského štátu, ktorí ako Expertná skupina jednotného trhu na rok 1992 predložili 27. marca 1992, 11. júna 1993 a 9. februára 1994 správy obsahujúce súbory návrhov.(13) Keďže Rada svojím rozhodnutím 93/112/EHS [3] implementovala do práva spoločenstva Dohodu OECD o postupe pre úradne podporované vývozné úvery.(14) Keďže smernica Rady 70/509/EHS z 27. októbra 1970 o prijatí spoločnej politiky poisťovania úverov pre strednodobé a dlhodobé transakcie s verejnými nákupcami [4] a smernica Rady 70/510/EHS z 27. októbra 1970 o prijatí spoločnej politiky poisťovania úverov pre strednodobé a dlhodobé transakcie so súkromnými nákupcami [5] by sa mali nahradiť touto smernicou.(15) Keďže táto počiatočná harmonizácia poistenia vývozných úverov sa má považovať za krok smerom k zbližovaniu rozličných systémov členských štátov,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1PôsobnosťTáto smernica sa vzťahuje na poistné krytie pre transakcie súvisiace s vývozom tovarov a/alebo služieb pochádzajúcich z členských štátov, pokiaľ je táto podpora poskytovaná priamo či nepriamo na účet alebo s podporou jedného alebo viacerých členských štátov a zahŕňa celkové obdobie rizika v dĺžke dvoch alebo viacerých rokov, t. j. obdobie splácania, vrátane fázy výroby.Táto smernica sa nevzťahuje na poistné krytie pre ponuku, zálohovú platbu, záruky splnenia a zadržané obligácie. Nevzťahuje sa ani na poistné krytie rizík súvisiacich so stavebným zariadením a materiálom v prípade miestneho použitia na plnenie obchodnej zmluvy.Článok 2Povinnosti členských štátovČlenské štáty zabezpečia, že akékoľvek inštitúcie poskytujúce poistné krytie priamo alebo nepriamo vo forme poistenia vývozných úverov, záruk alebo refinancovania na účet členského štátu alebo s podporou členského štátu, zastupujúce samotnú vládu alebo kontrolované vládou a/alebo konajúce v rámci kompetencií vlády poskytujúcej poistné krytie (ďalej len "poisťovatelia"), kryjú transakcie súvisiace s exportom tovarov a/alebo služieb v súlade s ustanoveniami uvedenými v prílohe, ak sú určené pre krajiny mimo spoločenstva a financované úverom kupujúceho alebo dodávateľským úverom alebo zaplatené v hotovosti.Článok 3Realizačné rozhodnutiaKomisia prijme rozhodnutia uvedené v bode 46 prílohy v súlade s postupom stanoveným v článku 4.Článok 4VýborKomisii pomáha výbor zložený z predstaviteľov členských štátov pod predsedníctvom predstaviteľa Komisie.Predstaviteľ Komisie predkladá výboru návrh opatrení, ktoré majú byť prijaté. Výbor vypracuje svoje stanovisko k návrhu v lehote stanovenej jej predsedom v závislosti od naliehavosti danej veci. Stanovisko sa prijíma väčšinou hlasov v súlade s článkom 148 ods.2 zmluvy v prípade rozhodnutí, ktoré musí Rada prijať na návrh Komisie. Hlasy predstaviteľov členských štátov v zostave výboru sú vážené spôsobom uvedeným v zmienenom článku. Predseda nehlasuje.Komisia prijíma opatrenia, ktoré sa uplatňujú okamžite. No ak tieto opatrenia nie sú v súlade so stanoviskom výboru, Komisia ich musí ihneď oznámiť Rade. V takom prípade:- Komisia odloží uplatňovanie opatrení, o ktorých rozhodla, o lehotu, ktorá nesmie presiahnuť jeden mesiac od dátumu oznámenia,- Rada, konajúc na základe kvalifikovanej väčšiny, môže v rámci lehoty uvedenej v prvej odrážke prijať odlišné rozhodnutie.Článok 5Správa a prehľadKomisia predloží Rade do 31. decembra 2001 správu o získaných skúsenostiach a dosiahnutom zblížení pri uplatňovaní ustanovení ustanovených touto smernicou.Článok 6Vzťah k iným postupomPostupy ustanovené touto smernicou dopĺňajú postupy stanovené rozhodnutím 73/391/EHS. [6]Článok 7ZrušenieSmernica 70/509/EHS a smernica 70/510/EHS sa týmto rušia.Článok 8TranspozíciaČlenské štáty do 1. apríla 1999 uvedú do platnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia nevyhnutné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Bezodkladne o tom budú informovať Komisiu.Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.Článok 9Nadobudnutie účinnostiTáto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom nasledujúcim po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Článok 10AdresátiTáto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 7. mája 1998Za RadupredsedaM. Beckett[1] Ú. v. ES L 336, 23. 12. 1994, s. 156.[2] Ú.v. ES 66, 27. 10. 1960, s. 1339/60.[3] Ú. v. ES L 44, 22. 2. 1993, s. 1. Rozhodnutie naposledy zmenené a doplnené rozhodnutím 97/530/ES (Ú. v. L 216, 8. 8. 1997, s. 77).[4] Ú. v. ES L 254, 23. 11. 1970, s. 1. Rozhodnutie naposledy zmenené a doplnené aktom o pristúpení z roku 1994.[5] Ú. v. ES L 254, 23. 11. 1970, s. 26. Rozhodnutie naposledy zmenené a doplnené aktom o pristúpení z roku 1994.[6] Ú. v. ES L 346, 17. 12. 1973, s. 1. Rozhodnutie zmenené a doplnené rozhodnutím č. 76/641/EHS (Ú. v. ES L 223, 16. 8. 1976, s. 25).--------------------------------------------------PRÍLOHASPOLOČNÉ ZÁSADY PRE POISTENIE VÝVOZNÝCH ÚVEROVKAPITOLA I: ZLOŽKY POISTNÉHO KRYTIAOddiel 1: Všeobecné zásady a definície1. Pôsobnosť spoločných zásada) Spoločné zásady ustanovené v tejto prílohe sa vzťahujú na poistné krytie pre transakcie dodávateľských úverov s verejnými alebo súkromnými kupujúcimi a na poistné krytie transakcií úverov kupujúcich s verejnými alebo súkromnými vypožičiavateľmi.b) Spoločné zásady sa vzťahujú na poistné krytie všetkých rizík definovaných v bode 4. Napriek tomu sa však poisťovateľ môže v každom jednotlivom prípade rozhodnúť, že obmedzí svoje poistné krytie len na určité riziká.c) Keď sú všetky záväzky súkromného dlžníka úplne a bezpodmienečne zaručené subjektom, ktorý je považovaný za verejný v súlade s bodom 5 tejto prílohy, platia spoločné zásady pre verejných dlžníkov.Termín "dlžník" pri jeho použití v tejto prílohe znamená buď kupujúceho, alebo vypožičiavateľa uvedeného v bode 1 a) alebo ručiteľa vo vzťahu k poistenej transakcii.2. Charakteristiky dodávateľského úverua) Termín "dodávateľský úver" sa vzťahuje na obchodnú zmluvu zabezpečujúcu export tovarov a/alebo služieb pochádzajúcich z členského štátu medzi jedným alebo viacerými dodávateľmi a jedným alebo viacerými kupujúcimi, pričom kupujúci sa zaväzuje(ú) zaplatiť dodávateľovi(om) v hotovosti alebo formou úveru.b) Ustanovenia poistného krytia pre dodávateľský úver sa uplatňujú v prípade, keď je poistné krytie poskytnuté podnikom zriadeným v členskom štáte v súlade s článkom 58 zmluvy.c) Ak je obchodná zmluva financovaná prostredníctvom úveru kupujúceho alebo akejkoľvek inej finančnej dohody, poistné krytie poskytnuté vývozcovi pre samotnú obchodnú zmluvu sa riadi ustanoveniami pre krytie dodávateľských úverov.3. Charakteristiky úveru kupujúcehoa) Termín "úver kupujúceho" sa vzťahuje na dohodu o pôžičke medzi jednou alebo viacerými finančnými inštitúciami a jedným alebo viacerými vypožičiavateľmi financujúcimi obchodnú zmluvu zabezpečujúcu export tovarov a/alebo služieb pochádzajúcich z členského štátu, pričom požičiavajúcae) inštitúciae) sa zaväzuje(jú) zaplatiť v hotovosti dodávateľovi(om) v rámci základnej transakcie v mene kupujúceho(ich)/vypožičiavateľa(ov), zatiaľ čo kupujúci/vypožičiavateľ(ia) zaplatí(ia) požičiavajúcej(im) inštitúcii(ám) formou úveru.b) Ustanovenia poistného krytia pre úver kupujúceho sa uplatňujú v prípade, keď je poistné krytie poskytnuté finančným inštitúciám bez ohľadu na ich miesto zriadenia alebo registrácie, za predpokladu, že úver kupujúceho predstavuje bezpodmienečný záväzok vypožičiavateľa splatiť svoj dlh nezávisle od plnenia obchodnej zmluvy, ktorá má byť financovaná.c) Ustanovenia poistného krytia pre úver kupujúceho sa vzťahujú na poistné krytie poskytnuté finančným inštitúciám v súvislosti s prevoditeľnými cennými papiermi vlastnenými finančnými inštitúciami a splatnými kupujúcim podľa akejkoľvek dohody o financovaní obchodnej zmluvy.4. Definícia poistených rizíka) Komerčné riziko pre súkromných dlžníkov je určené bodmi 14, 15 a 16.b) Politické riziko pre súkromných dlžníkov je určené bodmi 17 až 22 a pre verejných dlžníkov bodmi 15 až 22.c) Výrobné riziko je určené bodom 6b).d) Úverové riziko je určené bodom 6c).5. Postavenie dlžníkaa) Každý subjekt, ktorý v akejkoľvek forme zastupuje samotný verejný úrad a ktorý nemôže byť vyhlásený, či už súdne alebo administratívne, za platobne neschopný, je považovaný za verejného dlžníka. Môže to byť suverénny dlžník, t. j. subjekt, ktorý má plnú dôveru štátu, napríklad ministerstvo financií alebo centrálna banka, alebo iný podriadený verejnoprávny subjekt, ako sú regionálne, obecné alebo pološtátne úrady alebo iné verejnoprávne inštitúcie.b) Pri posudzovaní postavenia dlžníka poisťovateľ zohľadňuje:- právne postavenie dlžníka,- skutočnú efektívnosť každej súdnej žaloby proti dlžníkovi,- zdroje financovania a príjmov dlžníka; tu treba zohľadniť skutočnosť, že štátny dlžník môže vyrovnať svoj dlh aj s využitím zdrojov, ktoré nesúvisia s prostriedkami centrálnej vlády, napríklad prostredníctvom príjmov vytvorených miestnym daňami, alebo poskytovaním verejných služieb,- mieru vplyvu alebo kontroly nad dlžníkom, ktorú môže vykonávať vláda hostiteľskej krajiny.c) Každý dlžník, ktorý nie je verejným dlžníkom, je v súlade s vyššie zmienenými kritériami považovaný v zásade za súkromného dlžníka.Oddiel 12: Rozsah poistného krytia6. Kryté rizikoa) Krytými rizikami sú riziko straty vznikajúcej z výroby a úverové riziko.b) Strata vznikajúca z výrobného rizika sa realizuje, keď bolo plnenie zmluvných záväzkov majiteľa poistky alebo výroba objednaných tovarov odložené o obdobie šiestich po sebe idúcich mesiacov za predpokladu, že tento odklad je spôsobený priamo a výlučne výskytom jednej alebo viacerých krytých príčin straty vymenovaných v bodoch 14 až 22.c) Strata vznikajúca z úverového rizika sa realizuje, keď majiteľ poistky nemohol obdržať platbu akejkoľvek sumy, ktorá mu prináleží podľa príslušnej obchodnej zmluvy alebo dohody o pôžičke v priebehu troch mesiacoch po dátume splatnosti za predpokladu, že toto nezaplatenie je spôsobené priamo a výlučne výskytom jednej alebo viacerých krytých príčin straty vymenovaných v bodoch 14 až 22.d) V prípade, keď riziko súvisiace s úverom kupujúceho je bezpodmienečne zaručené, poisťovateľ sa riadi zásadami a postupmi uvedenými v bodoch 32, 33 a 47 a).7. Výška poistného krytiaa) Poistné krytie pre výrobné riziko zahŕňa, v rámci limitu zmluvnej sumy, náklady vzniklé majiteľovi poistky buď pri plnení zmluvných záväzkov alebo pri výrobe tovarov určených v zmluve, za predpokladu, že tieto náklady možno riadne pripísať plneniu zmluvy.Poistné krytie pre výrobné riziko nezahŕňa:- náklady vzniknuté v súvislosti s tovarmi a/alebo službami, pre ktoré poistné krytie úverového rizika už nadobudlo účinnosť,- čiastky zaplatené majiteľom poistky po výzve na splatenie dlhopisu emitovaného v súvislosti s krytou zmluvou; to však nebráni poisťovateľovi kryť takéto riziká mimo rámca tejto smernice, a- čiastky zodpovedajúce pokutám a náhradám škôd zaplatené majiteľom poistky dlžníkovi.b) Poistné krytie úverového rizika zahŕňa čiastku (istinu a úroky), ktorú dlhuje kupujúci podľa obchodnej zmluvy alebo vypožičiavateľ podľa dohody o pôžičke, vrátane úrokov nahromadených po dátume splatnosti (úroky po splatnosti).Poistné krytie úverového rizika nezahŕňa čiastky zodpovedajúce pokutám a náhradám škôd zaplatené majiteľom poistky dlžníkovi.8. Percento poistného krytiaa) Percento poistného krytia a základ pre stanovenie maximálnej výšky odškodnenia, za ktorú môže zodpovedať poisťovateľ, majú byť výslovne uvedené v zmluve o úverovom poistení vydanej poisťovateľom.b) Ak poisťovateľ poskytne percento krytia vyššie ako 95 %, riadi sa zásadami a postupmi uvedenými v bodoch 12, 33 a 47a).9. Nepoistené percentoBez toho, aby boli dotknuté ustanovenia bodu 8b), majiteľ poistky si ponechá na svoj vlastný účet každé nepoistené percento. Poisťovateľ sa môže rozhodnúť, že dovolí majiteľovi poistky úplne alebo čiastočne rozložiť riziko takéhoto nepoisteného percenta.10. Poistné krytie transakcií v cudzej meneAk transakcie zabezpečujú platbu alebo financovanie v jednej alebo viacerých cudzích menách, poistné krytie môže byť poskytnuté v každej takejto mene.11. Zahraničné dodávkyDielčie zmluvy so zmluvnými stranami v jednej alebo viacerých členských krajinách sú automaticky zahrnuté do poistného krytia v súlade s rozhodnutím Rady 82/854/EHS z 10. decembra 1982 o pravidlách uplatňovaných, v oblastiach vývozných záruk a financovania vývozu, na určité dielčie zmluvy so zmluvnými stranami v iných členských štátoch alebo v nečlenských krajinách [1].12. Dátum účinnosti poistného krytiaa) V prípade úveru kupujúceho poistné krytie nadobúda účinnosť dňom nadobudnutia platnosti dohody o pôžičke, za predpokladu, že boli splnené odkladacie podmienky stanovené v zmluve o úverovom poistení a v dohode o pôžičke.b) V prípade dodávateľského úveru poistné krytie výrobného rizika nadobúda účinnosť dňom nadobudnutia platnosti obchodnej zmluvy, za predpokladu, že boli splnené odkladacie podmienky stanovené v zmluve o úverovom poistení a v obchodnej zmluve.Poistné krytie úverového rizika nadobúda účinnosť dňom, ku ktorému úplné splnenie zmluvných záväzkov majiteľa poistky poskytuje majiteľovi poistky nárok na platbu, za predpokladu, že boli splnené odkladacie podmienky stanovené v zmluve o úverovom poistení a v obchodnej zmluve. Poistné krytie úverového rizika však môže nadobudnúť účinnosť k dátumu každej čiastočnej dodávky alebo čiastočného expedovania, za predpokladu, že majiteľ poistky v súlade s podmienkami zmluvy má nárok na vyplatenie pevnej a konečnej čiastky zodpovedajúcej hodnote dodaných alebo expedovaných tovarov a/alebo služieb.Oddiel 13: Príčiny strát a vylúčenia z ručenia13. Ručenie poisťovateľaPoisťovateľ ručí, ak je strata priamo a výlučne pripísateľná jednej alebo viacerým krytým príčinám strát ustanoveným v bodoch 14 až 22.14. Platobná neschopnosťPlatobná neschopnosť súkromného dlžníka a prípadne jeho ručiteľa buď de jure alebo de facto.15. Nedodržanie záväzkuNedodržanie záväzku zo strany dlžníka a prípadne jeho ručiteľa.16. Svojvoľné odstúpenie od zmluvy alebo odmietnutieRozhodnutie kupujúceho v rámci dodávateľského úveru prerušiť alebo zrušiť obchodnú zmluvu alebo odmietnuť prevziať tovary a/alebo služby, ak kupujúci nie je oprávnený tak urobiť.17. Rozhodnutie tretej krajinyKaždé opatrenie alebo rozhodnutie vlády krajiny, ktorá nie je krajinou poisťovateľa alebo krajinou majiteľa poistky, vrátane opatrení a rozhodnutí verejných úradov, ktoré sú považované za zásahy vlády, ktoré bránia plneniu dohody o pôžičke, resp. obchodnej zmluvy.18. MoratóriumVšeobecné moratórium vyhlásené buď vládou krajiny dlžníka, alebo vládou tretej krajiny, cez ktorú sa má vykonať platba v súvislosti s dohodou o pôžičke alebo obchodnou zmluvou.19. Bránenie alebo zdržiavanie prevodu finančných prostriedkovPolitické udalosti, hospodárske ťažkosti alebo legislatívne či správne opatrenia, ktoré sa vyskytnú alebo uskutočnia mimo krajiny poisťovateľa a ktoré bránia alebo zdržiavajú prevod finančných prostriedkov zaplatených v súvislosti s dohodou o pôžičke alebo obchodnou zmluvou.20. Právne predpisy v krajine dlžníkaPrávne predpisy prijaté v krajine dlžníka vyhlasujúce platby vykonané dlžníkom v miestnej mene za platné vyrovnanie dlhu bez ohľadu na to, že v dôsledku fluktuácií výmenného kurzu takéto platby prepočítané na menu obchodnej zmluvy alebo dohody o pôžičke už viac nepokrývajú výšku dlhu k dátumu prevodu finančných prostriedkov.21. Rozhodnutie krajiny poisťovateľa alebo majiteľa poistkyKaždé opatrenie alebo rozhodnutie krajiny poisťovateľa alebo majiteľa poistky, vrátane opatrení a rozhodnutí Európskeho spoločenstva, týkajúce sa obchodu medzi členským štátom a treťou krajinou, ako je zákaz exportu, pokiaľ jeho účinky nie sú kryté iným spôsobom ako príslušnou vládou.22. Vyššia mocPrípady pôsobenia vyššej moci vyskytujúce sa mimo krajiny poisťovateľa, ktoré môžu zahŕňať vojnu, vrátane občianskej vojny, revolúciu, vzburu, občianske nepokoje, cyklón, záplavu, zemetrasenie, sopečný výbuch, prílivovú vlnu a jadrový incident, pokiaľ ich účinky nie sú poistené iným spôsobom.23. Všeobecné vylúčenie z ručeniaPoisťovateľ by mal byť oprávnený odmietnuť ručenie za každú stratu, ktorá je priamo alebo nepriamo pripísateľná:a) akémukoľvek konaniu alebo zanedbaniu zo strany majiteľa poistky alebo ľubovoľnej osoby konajúcej v jeho mene;b) akémukoľvek ustanoveniu obmedzujúcemu práva majiteľa poistky, ktoré je zahrnuté do dohody o pôžičke, obchodnej zmluvy alebo akéhokoľvek pridruženého dokumentu vrátane každého dokumentu, týkajúceho sa príslušných záručných alebo bezpečnostných úprav;c) akejkoľvek ďalšej dohode medzi majiteľom poistky a dlžníkom po uzavretí dohody o pôžičke alebo obchodnej zmluvy, ktorá bráni alebo zdržiava splácanie dlhu;d) v prípade dodávateľského úveru, každému neplneniu povinností zo strany subdodávateľov, spoludodávateľov alebo iných dodávateľov, za predpokladu, že takéto neplnenie nie je dôsledkom politických udalostí opísaných v príčinách strát vymenovaných v bodoch 17 až 22.Oddiel 4: Ustanovenia pre odškodňovanie24. Čakacia lehota pre odškodneniea) Čakacia lehota pre odškodnenie zodpovedá časovému obdobiu stanovenému na realizáciu krytého rizika, ako to stanovujú body 6b) a c).b) Nulová čakacia lehota pre odškodnenie sa musí uplatňovať:- keď, v prípade súkromného dlžníka, je neplatenie spôsobené platobnou neschopnosťou dlžníka, a to buď de jure alebo de facto,- v prípade dvojstrannej medzivládnej dohody o reštrukturalizácii dlhu.25. Odškodnenie a postúpeniea) Majiteľ poistky má nárok na odškodnenie na konci čakacej lehoty pre odškodnenie definovanej v bode 24, za predpokladu, že boli splnené odkladacie podmienky pre poistenie a odškodnenie, nárok je právoplatný a majiteľ poistky spravoval riziko s náležitou starostlivosťou.b) Poisťovateľ má nárok na postúpenie práv majiteľa poistky v rámci dohody o pôžičke, resp. obchodnej zmluvy.26. Zaistené záväzkyAk boli záväzky dlžníka voči majiteľovi poistky zaistené prostredníctvom záruky alebo iného zaistenia, majiteľ poistky musel prijať všetky nevyhnutné opatrenia požadované v poistnej zmluve, aby nielen zabezpečil platnosť a vymožiteľnosť záruky alebo iného zaistenia, ale aj skutočne vymohol zaistenie.27. Výpočet odškodneniaBez toho, aby boli dotknuté ustanovenia bodu 31, poisťovateľ pri výpočte platby odškodnenia nezaplatí majiteľovi poistky čiastku presahujúcu skutočnú výšku celkovej straty a/alebo presahujúcu čiastku, ktorú bol majiteľ poistky skutočne oprávnený obdržať od vypožičiavateľa podľa dohody o pôžičke, resp. od kupujúceho podľa obchodnej zmluvy.28. Platba odškodneniaOdškodnenie má byť zaplatené bezodkladne, najneskôr však do jedného mesiaca od konca čakacej lehoty pre odškodnenie, za predpokladu, že poisťovateľ bol promptne vyrozumený o vzniku nároku na odškodnenie a obdržal všetky nevyhnutné informácie, dokumenty a dôkazy, aby včas stanovil platnosť nároku na odškodnenie.V prípade poistného krytia pre výrobné riziko má byť odškodnenie zaplatené do jedného mesiaca buď od konca čakacej lehoty pre odškodnenie, prípadne od dátumu obdržania znaleckého posudku, keď je dôležitý, alebo od dátumu dohody o výške odškodnenia uzavretej medzi majiteľom poistky a poisťovateľom, podľa toho, ktorý dátum je neskorší.29. Spory súvisiace s odškodnenímAk straty, ktoré sú predmetom žiadosti majiteľa poistky o odškodnenie, súvisia s právami, o ktorých sa vedie spor, poisťovateľ môže odložiť platbu odškodnenia dovtedy, kým súd alebo arbitrážny orgán stanovený v dohode o pôžičke, resp. v obchodnej zmluve nevyrieši spor v prospech majiteľa poistky.30. Dvojstranná medzivládna dohoda o reštrukturalizácii dlhua) Ak poistne krytá dohoda o pôžičke alebo obchodná zmluva podlieha dvojstrannej medzivládnej dohode o reštrukturalizácii dlhu, majiteľ poistky sa riadi podmienkami dohody o reštrukturalizácii dlhu vo vzťahu tak k poisteným, ako aj k nepoisteným častiam dohody o pôžičke, resp. obchodnej zmluvy. Majiteľ poistky poskytne poisťovateľovi všetku nevyhnutnú pomoc pri plnení dohody o reštrukturalizácii dlhu.b) Ak je poistená čiastka zahrnutá do dvojstrannej medzivládnej dohody o reštrukturalizácii dlhu, poisťovateľ môže upustiť od jednomesačnej lehoty stanovenej v bode 28, akonáhle dvojstranná dohoda nadobudne účinnosť.31. Dodatočné nákladyDodatočné náklady vyplývajúce zo snahy minimalizovať straty alebo zabrániť stratám sú kryté úmerne percentu poistného krytia v rámci zmluvy o úverovom poistení, za predpokladu, že boli schválené poisťovateľom. Dodatočné náklady zahŕňajú náklady spojené so súdnym konaním a iné právne výdavky na minimalizáciu strát alebo zabránenie stratám, nezahŕňajú však náklady na určenie platnosti nároku na odškodnenie.No v prípade, ak náklady súvisia aj s čiastkami alebo splatnosťami nekrytými poisťovateľom, budú tieto náklady pripísané úmerne poisteným a nepoisteným čiastkam alebo splatnostiam.KAPITOLA II: POISTNÉ32. Všeobecné zásady pre stanovenie poistnéhoPoistné má konvergovať. Na tento účel poistné účtované za poistenie vývozného úveru:- zodpovedá krytému riziku (rizikovosti krajiny, najlepšiemu riziku, verejnému a/alebo súkromnému riziku),- primerane vyjadruje rozsah a kvalitu poskytnutého poistného krytia,- nemá byť neprimerané poistnému krytiu dlhodobých prevádzkových nákladov a strát.33. Kvalita poistného krytiaPri určovaní kvality poistného krytia zmieneného v bode 32 poisťovateľ riadne zohľadní percento poistného krytia, podmienenosť poistného krytia a všetky ďalšie podmienky ovplyvňujúce kvalitu poistného krytia.34. Hodnotenie rizikovosti krajinyÚroveň účtovaného poistného pre každú kategóriu krajín sa zakladá na príslušnom hodnotení rizikovosti krajiny.35. Úveruschopnosť dlžníkaPri stanovení sadzieb poistného poisťovateľ primerane zohľadní úveruschopnosť dlžníka, vrátane jeho postavenia, ako je uvedené v bode 5.36. Záručná dobaPri výpočte poistného poisťovateľ zohľadní celkovú záručnú dobu, ako aj profil splácania a úroky.37. Účtovateľná sumaa) Poistné sa zaplatí podľa účtovateľnej sumy a je založené, pokiaľ možno, na minimálnych štandardných hodnotách poistného. Štandardné hodnoty sú vyjadrené v percentách referenčnej hodnoty, ako keby bolo poistné inkasované v plnej výške k dátumu poistenia alebo záruky; pre úverové riziko sa táto referenčná hodnota rovná výške istiny pôžičky alebo (re)financovanej časti obchodnej zmluvy, a pre výrobné riziko sa rovná úhrnnej hodnote zmluvy mínus zálohová platba.b) V prípade výrobného rizika môže byť účtovateľná suma znížená na očakávanú maximálnu stratu.38. Platba poistnéhoa) Úhrnná suma poistného je splatná k dátumu zmluvy o úverovom poistení alebo záruky, alebo keď zmluva alebo dohoda o pôžičke nadobudne plnú účinnosť.b) Poistné môže byť uhradené v splátkach alebo pridaním určitého rozpätia k úrokovej sadzbe, za predpokladu, že to zodpovedá, vyjadrené v terajšej hodnote, sume poistného uvedenej v bode 38a).KAPITOLA III: POLITIKA POISTNÉHO KRYTIA V KRAJINE39. Určenie politiky poistného krytia v krajinea) S prihliadnutím na svoju veľkosť a štrukturálne ekonomické obmedzenia, poisťovateľ zakladá svoju politiku poistného krytia v krajine na posudzovaní rizikovosti krajinou, na svojej celkovej nekrytej miere rizika pre každú krajinu a na zložení svojho rizikového portfólia krajiny.b) Pri určovaní svojej politiky poistného krytia v krajine poisťovateľ zohľadní klasifikáciu každého dlžníka podľa danej krajiny.c) Napriek tomu môže poisťovateľ pozastaviť alebo obmedziť poisťovaciu činnosť pre konkrétnu krajinu bez ohľadu na klasifikáciu krajiny.40. Definícia celkovej nekrytej miery rizikaCelková nekrytá miera rizika sa v medziach percenta poistného krytia určuje na základe čiastok pre strednodobé a dlhodobé obchodné transakcie, ako je uvedené v článku 1 tejto smernice.41. Rizikovosť krajinya) Pokiaľ ide o skupinu krajín predstavujúcich najlepšie riziko, poisťovateľ v zásade nestanoví žiadne obmedzenia na svoju politiku poistného krytia.b) V prípade iných krajín poisťovateľ môže stanoviť obmedzenia na svoju politiku poistného krytia.c) Poisťovateľ, ktorý v zásade neponúka poistné krytie pre krajinu alebo konkrétnu skupinu krajín, môže však výnimočne kryť určité transakcie z dôvodov dvojstrannej politiky alebo štátneho záujmu, alebo v prípade, keď je k dispozícii dostatok voľne zmeniteľnej cudzej meny pre danú transakciu.d) Pokiaľ ide o krajiny uvedené vyššie v bode b), poisťovateľ môže stanoviť limity rizika kumulatívnym alebo alternatívnym spôsobom, napríklad:- celkovú nekrytú mieru rizika pre danú krajinu,- celkovú hodnotu ponúk poistného krytia,- celkovú hodnotu nových zmlúv, ktoré budú kryté,- maximálnu krytú sumu na jednu transakciu.Poisťovateľ môže tiež zvýšiť uplatniteľné poistné.Pod limitmi rizika pre konkrétnu krajinu v zásade nejestvuje nijaký limit pre politiku poistného krytia.42. Špecifické podmienky pre poistné krytie krajinyPoisťovateľ môže v každom prípade rutinne uplatňovať na konkrétnu krajinu, bez ohľadu na príslušnú kategóriu krajiny, niektoré podmienky poistného krytia, napríklad:- záruka platby a/alebo prevodu zo strany centrálnej banky alebo ministerstva financií príslušnej krajiny,- neodvolateľný akreditív alebo banková záruka,- predĺženie čakacej lehoty pre odškodnenie,- zníženie percenta poistného krytia,- obmedzenia poistného krytia pre niektoré oblasti činnosti alebo niektoré typy projektov.KAPITOLA IV: POSTUPY OZNAMOVANIA43. Rozsah postupov oznamovaniaa) Poisťovateľ uplatňuje nasledovné postupy k spoločným zásadám uvedeným v kapitolách I, II a III.b) Tieto postupy dopĺňajú postupy stanovené podľa rozhodnutia Rady 73/391/EHS z 3. decembra 1973 o postupoch konzultácií a informovania v otázkach úverového poistenia, úverových záruk a finančných úverov [2].44. Typy postupov oznamovaniaExistujú štyri typy postupov oznamovania určené pre Komisiu a iných poisťovateľov:- každoročné oznámenie pre informáciu,- oznámenie pre rozhodnutie,- oznámenie ex-ante pre informáciu, a- oznámenie ex-post pre informáciu.Poskytnuté údaje nemajú byť sprístupnené tretím stranám.45. Každoročné oznámenie pre informáciua) Do konca každého roku, avšak najneskôr do 30. apríla nasledujúceho roku, podá každý poisťovateľ správu ostatným poisťovateľom a Komisii o svojej činnosti v uplynulom roku na retrospektívnom základe. Táto správa zahŕňa všetky dlžnícke krajiny a pre každú z týchto krajín obsahuje:- celkovú výšku poistného krytia, ktorú ponúkol poisťovateľ,- celkovú nekrytú mieru rizika definovanú v bode 40,- zarobené poistné,- vymožené čiastky, a- sumu zaplatených odškodnení.b) Na začiatku každého roku, najneskôr však do 31. januára, podá každý poisťovateľ správu ostatným poisťovateľom a Komisii o svojej politike poistného krytia, vrátane typu a výšky stropov, ako aj podmienok, ktoré poisťovateľ hodlá štandardne ukladať na poistné krytie, predpokladané alebo použiteľné v nadchádzajúcom roku.46. Oznámenie pre rozhodnutiea) V prípade konkurenčných ponúk od vývozcov alebo bánk spoločenstva má zainteresovaný poisťovateľ promptne reagovať na žiadosť druhého zainteresovaného poisťovateľa o informácie o postavení dlžníka danej transakcie – ako to definuje bod 5.b) V prípade nesúhlasu s postavením dlžníka zainteresovaný poisťovateľ sprístupní informácie iným poisťovateľom v ponuke, aby sa rozhodlo o vzájomne dohodnutom postavení.c) Ak sa poisťovatelia nemôžu dohodnúť na postavení dlžníka v priebehu 10 pracovných dní od žiadosti o informácie, zainteresovaní poisťovatelia predložia záležitosť s príslušnými informáciami Komisii, ktorá prijme rozhodnutie v súlade s postupom uvedeným v článku 4 tejto smernice.47. Oznámenie ex-ante pre informáciua) Poisťovateľ, ktorý sa hodlá odchýliť od ustanovení tejto prílohy poskytnutím priaznivejších podmienok poistného krytia buď pre konkrétnu transakciu alebo pre sadu transakcií, alebo pre určitý sektor alebo sektory, alebo pre určitú krajinu alebo krajiny, alebo pre celý svoj systém, oznámi svoj zámer ostatným poisťovateľom a Komisii najneskôr sedem pracovných dní predtým, ako jeho rozhodnutie nadobudne účinnosť, a uvedie dôvody pre zamýšľanú odchýlku, napríklad potrebu prispôsobiť sa medzinárodnej konkurencii, a zodpovedajúcu sadzbu poistného, ktorá sa má účtovať.b) Poisťovateľ, ktorý hodlá účtovať nižšie poistné, než je stanovené v jeho výročnom oznámení v súlade s bodom 45b), oznámi svoj zámer ostatným poisťovateľom a Komisii najneskôr sedem pracovných dní predtým, ako jeho rozhodnutie nadobudne účinnosť.c) Poisťovateľ, ktorý po oznámení od iného poisťovateľa v súlade s bodmi a) a b) uvedenými vyššie mieni poskytnúť priaznivejšie podmienky než pôvodný oznamovateľ, oznámi svoj zámer ostatným poisťovateľom a Komisii najneskôr sedem pracovných dní predtým, ako jeho rozhodnutie nadobudne účinnosť, a uvedie sadzbu poistného, ktorú hodlá účtovať.d) Poisťovateľ, ktorý v súlade s bodom 41c) mieni kryť transakcie s dlžníkmi v krajinách, ktorým obvykle neponúka poistné krytie, oznámi svoj zámer ostatným poisťovateľom a Komisii najneskôr sedem pracovných dní predtým, ako jeho rozhodnutie nadobudne účinnosť, a uvedie sadzbu poistného, ktorú hodlá účtovať.48. Oznámenie ex-post pre informáciua) Poisťovateľ, ktorý sa rozhodne odchýliť od ustanovení tejto prílohy poskytnutím menej priaznivých podmienok poistného krytia buď pre konkrétnu transakciu alebo pre sadu transakcií, alebo pre určitý sektor alebo sektory, alebo pre určitú krajinu alebo krajiny, alebo pre celý svoj systém, má o tom informovať najneskôr do 31. januára ostatných poisťovateľov a Komisiu za predchádzajúci kalendárny rok.b) Poisťovateľ, ktorý sa rozhodne upraviť jeden alebo viac prvkov svojich postupov poistného krytia v krajine uvedených v jeho výročnom oznámení v súlade s bodom 45b), promptne informuje o tom ostatných poisťovateľov a Komisiu.c) Poisťovateľ, ktorý sa po oznámení v súlade s bodmi 47a) a/alebo b) rozhodne poskytnúť rovnaké podmienky ako pôvodný oznamovateľ, promptne informuje o tom ostatných poisťovateľov a Komisiu.d) Každý poisťovateľ promptne poskytne podrobné odpovede na každú žiadosť iných poisťovateľov alebo Komisie o vysvetlenie alebo informáciu o svojej činnosti.49. Používanie systému elektronickej poštyVšetky oznámenia sa obvykle uskutočňujú prostredníctvom systému elektronickej pošty alebo, v prípade potreby, iného primeraného prostriedku okamžitej písomnej komunikácie.[1] Ú. v. L 357, 18. 12. 1982, s. 20.[2] Ú. v. L 346, 17. 12. 1973, s. 1. Rozhodnutie naposledy zmenené a doplnené aktom o pristúpení z roku 1994.--------------------------------------------------


title: Smernica Komisie z 3. júla 1984, ktorou sa prispôsobuje technickému pokroku smernica Rady 70/157/EHS o aproximácii právnych predpisov členských štátov o prípustnej hladine hluku a o výfukových systémoch motorových vozidiel

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31984L0372

Úradný vestník L 196 , 26/07/1984 S. 0047 - 0049 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 15 Zväzok 4 S. 0205  Španielske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 16 S. 0032  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 15 Zväzok 4 S. 0205  Portugalské špeciálne vydanie Kapitola 13 Zväzok 16 S. 0032

		Smernica Komisiez 3. júla 1984,ktorou sa prispôsobuje technickému pokroku smernica Rady 70/157/EHS o aproximácii právnych predpisov členských štátov o prípustnej hladine hluku a o výfukových systémoch motorových vozidiel(84/372/EHS)KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva,so zreteľom na smernicu Rady 70/156/EHS zo 6. februára 1970 o aproximácii právnych predpisov členských štátov o typovom schválení motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel [1], naposledy zmenenú a doplnenú smernicou 80/1267/EHS [2], najmä na jej článok 11,so zreteľom na smernicu Rady 70/157/EHS zo 6. februára 1970 o aproximácii právnych predpisov členských štátov o prípustnej hladine hluku a o výfukových systémoch motorových vozidiel [3], naposledy zmenenú a doplnenú smernicou 81/334/EHS [4], najmä na jej článok 3,keďže ako výsledok skúseností získaných v tejto oblasti a vzhľadom na súčasný stav znalostí je teraz možné upravovať niektoré požiadavky na metódu merania hluku emitovaného určitými typmi vozidiel, aby sa lepšie prispôsobili skutočným prevádzkovým podmienkam; keďže tieto vozidlá majú veľký výkon a sú vybavené automatickou prevodovkou s ručnou predvoľbou;keďže najmä pre tento druh vysokovýkonných vozidiel je charakteristické, že sú konštruované najpokrokovejšou technikou, ktorá obvykle predbieha postupy následne používané v sériovej výrobe, a majú optimalizované diely a vlastnosti z hľadiska aktívnej a pasívnej bezpečnosti, znečisťovania ovzdušia, emisií hluku a spotreby paliva; keďže súčasná metóda zisťovania prípustnej hladiny zvuku príslušných vozidiel pri prevádzke v mestách nie je podľa najnovších pokusov typická pre skutočné používanie výkonných vozidiel v mestských podmienkach; keďže úpravy potrebné na odstránenie tohto nedostatku umožňujúce presnejšie hodnotenie hluku emitovaného týmto typom vozidla už boli prijaté Európskou hospodárskou komisiou Organizácie Spojených národov v jej zmenenom a doplnenom nariadení č. 51;keďže ustanovenia smernice sú v súlade so stanoviskom Výboru na prispôsobenie smerníc odstraňujúcich technické bariéry obchodu v sektore motorových vozidiel technickému pokroku,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Príloha I k smernici 70/157/EHS, naposledy zmenená a doplnená smernicou 81/334/EHS, sa týmto mení a dopĺňa v súlade s prílohou k tejto smernici.Článok 21. S účinnosťou od 1. októbra 1984 nesmú členské štáty z dôvodov týkajúcich sa prípustnej hladiny zvuku a výfukového systému:- odmietnuť udeliť EHS typové schválenie, vydať dokument uvedený v poslednej zarážke článku 10 ods.1 smernice 70/156/EHS alebo udeliť vnútroštátne typové schválenie alebo- zakázať uvedenie takých vozidiel do prevádzky,pokiaľ hladina zvuku a výfukový systém takého typu vozidla alebo vozidiel spĺňa požiadavky smernice 70/157/EHS, zmenenej a doplnenej touto smernicou.2. Členské štáty s účinnosťou od 1. októbra 1985:- nebudú ďalej vydávať dokument uvedený v poslednej zarážke článku 10 ods. 1 smernice č. 70/156/EHS týkajúci sa typu motorových vozidiel, ktorých hladina hluku a výfukový systém nespĺňajú požiadavky smernice 70/157/EHS, zmenenej a doplnenej touto smernicou,- môžu odmietnuť vnútroštátne typové schválenie typu motorového vozidla, ktorého hladina hluku a výfukový systém nespĺňajú požiadavky smernice 70/157/EHS, zmenenej a doplnenej touto smernicou.3. Členské štáty môžu od 1. októbra 1986 zakázať zaradenie vozidla do prevádzky, ak hladina hluku a výfukový systém nespĺňajú požiadavky smernice 70/157/EHS, zmenenej a doplnenej touto smernicou.Článok 3Členské štáty uvedú do účinnosti ustanovenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 1. októbra 1984 a bezodkladne o tom informujú Komisiu.Článok 4Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 3. júla 1984Za KomisiuKarl-Heinz Narjesčlen Komisie[1] Ú. v. ES L 42, 23.2.1970, s. 1.[2] Ú. v. ES L 375, 31.12.1980, s. 34.[3] Ú. v. ES L 42, 23.2.1970, s. 16.[4] Ú. v. ES L 131, 18.5.1981, s. 6.--------------------------------------------------PRÍLOHAZmeny a doplnky k prílohe I smernice 70/157/EHSBod 5.2.2.4.3.2 sa nahrádza takto:"5.2.2.4.3.2 Nájazdová rýchlosťVozidlo sa približuje k čiare AA’ stálou rýchlosťou, ktorá je nižšia než nasledujúce dve rýchlosti:- rýchlosť zodpovedajúca otáčkam motora rovným trom štvrtinám otáčok S, pri ktorých má motor maximálny menovitý výkon,- 50 km/h.Ak však v prípade vozidiel vybavených automatickou prevodovkou s viac než dvoma pevnými prevodovými stupňami dochádza v priebehu testu k radeniu na nižší prevodový stupeň, môže si výrobca vybrať niektorý z nasledujúcich testovacích postupov:- aby sa vyhlo takémuto radeniu, rýchlosť V vozidla sa zvýši na max. 60 km/h alebo- rýchlosť V zostáva 50 km/h a dodávka paliva do motora sa obmedzí na 95 % dodávky potrebnej k plnému zaťaženiu. Táto podmienka sa považuje za splnenú:- v prípade zážihového motora, keď je uhol otvorenia akcelerátora na 90 % a- v prípade vznetového motora, keď je posuv centrálneho presuvníka vstrekovacieho čerpadla obmedzený na 90 % svojej dráhy.Ak je vozidlo vybavené automatickou prevodovkou bez ručnej predvoľby, musí byť testované pri rôznych nájazdových rýchlostiach, a to 30, 40 a 50 km/h, alebo pri troch štvrtinách maximálnej rýchlosti na ceste, pokiaľ je táto hodnota nižšia. Za výsledok testu bude považovaný ten, ktorý je nameraný pri rýchlosti s maximálnou hladinou zvuku."Bod 5.2.2.4.3.3.1.1 sa nahrádza takto:"5.2.2.4.3.3.1.1 Vozidlá kategórie M1 a N1, vybavené ručnou prevodovkou s maximálne štyrmi doprednými prevodovými stupňami, musia byť testované pri zaradenom druhom prevodovom stupni.Vozidlá týchto kategórií, vybavené ručnou prevodovkou s viac než štyrmi doprednými prevodovými stupňami, musia byť testované postupne pri zaradenom druhom a treťom prevodovom stupni. Vzťahuje sa len na celkové prevodové pomery určené pre bežné použitie na ceste. Vypočíta sa aritmetický priemer hladín zvuku pre každú z týchto dvoch podmienok.Avšak vozidlá kategórie M1 s viac než štyrmi doprednými prevodovými stupňami, s maximálnym výkonom väčším než 140 kW, ktorých pomer prípustného maximálneho výkonu/maximálna hmotnosť presahuje 75 kW/t, môžu byť testované pri zaradenom treťom prevodovom stupni len za predpokladu, že rýchlosť, pri ktorej zadná časť vozidla prechádza čiarou BB’ pri treťom prevodovom stupni, je väčšia než 61 km/h."Bod 5.2.2.4.3.3.2 sa nahrádza takto:"5.2.2.4.3.3.2 Automatická prevodovka s ručnou predvoľbou:Test bude vykonaný s voličom v polohe, ktorú výrobca odporúča pre bežnú "prevádzku.""--------------------------------------------------


title: Smernica Komisie 2009/83/ES z  27. júla 2009 , ktorou sa menia a dopĺňajú niektoré prílohy k smernici Európskeho parlamentu a Rady 2006/48/ES, pokiaľ ide o technické ustanovenia týkajúce sa riadenia rizika (Text s významom pre EHP )

text:
               28.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 196/14

      SMERNICA KOMISIE 2009/83/ES
   z 27. júla 2009,
   ktorou sa menia a dopĺňajú niektoré prílohy k smernici Európskeho parlamentu a Rady 2006/48/ES, pokiaľ ide o technické ustanovenia týkajúce sa riadenia rizika
   (Text s významom pre EHP)
   KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,
   so zreteľom na smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2006/48/ES zo 14. júna 2006 o začatí a vykonávaní činností úverových inštitúcií (1), a najmä na jej článok 150 ods. 1 bod l,
   keďže:

               (1)

               S cieľom zabezpečiť jednotné zavádzanie a uplatňovanie smernice 2006/48/ES v celej EÚ Komisia a Výbor európskych orgánov bankového dohľadu zriadili v roku 2006 pracovnú skupinu (skupina na transpozíciu smernice o kapitálových požiadavkách) a poverili ju úlohou prediskutovať a vyriešiť otázky týkajúce sa zavádzania a uplatňovania uvedenej smernice. Podľa pracovnej skupiny je potrebné spresniť určité technické ustanovenia uvedené v prílohách V, VI, VII, VIII, IX, X a XII k smernici 2006/48/ES s cieľom zabezpečiť jednotné uplatňovanie. Navyše určité ustanovenia nezodpovedajú postupom správneho riadenia rizika úverových inštitúcií. Tieto ustanovenia by sa preto mali upraviť.

               (2)

               V záujme dosiahnutia vnútorného trhu by sa mali vysvetliť spôsoby, ktorými úverová inštitúcia preukazuje, že došlo k významnému presunutiu rizika z jej súvahy. Taktiež je vhodné zvýšiť konverzný faktor úverov pre facility likvidity poskytované úverovými inštitúciami podsúvahovým nástrojom.

               (3)

               Smernica 2006/48/ES by sa preto mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť.

               (4)

               Opatrenia stanovené v tejto smernici sú v súlade so stanoviskom Európskeho bankového výboru,

         PRIJALA TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Smernica 2006/48/ES sa mení a dopĺňa takto:

               1.

               V prílohe V sa bod 8 nahrádza takto:

                           „8.

                           Riziká vyplývajúce zo sekuritizačných transakcií, vo vzťahu ku ktorým sú úverové inštitúcie investorom, originátorom alebo sponzorom, sa hodnotia a riešia náležitými politikami a postupmi. Tieto politiky a postupy konkrétne zabezpečujú úplné premietnutie ekonomickej podstaty transakcie do rozhodnutí týkajúcich sa hodnotenia a riadenia rizika.“

               2.

               Príloha VI časť 1 sa mení a dopĺňa takto:

                           a)

                           V bode 29 sa úvodná veta nahrádza takto:

                                       „29.

                                       Expozíciám voči inštitúciám so zostatkovou lehotou splatnosti dlhšou ako tri mesiace, pre ktoré je k dispozícii rating nominovanej ratingovej agentúry, sa priradí riziková váha podľa tabuľky 4 v súlade so zaradením ratingu prípustných ratingových agentúr príslušnými orgánmi do šiestich stupňov stupnice kreditnej kvality.“

                           b)

                           V bode 31 sa úvodná veta nahrádza takto:

                                       „31.

                                       Expozíciám voči inštitúcii so zostatkovou lehotou splatnosti tri mesiace alebo menej, pre ktoré je k dispozícii rating nominovanej ratingovej agentúry, sa priradí riziková váha podľa tabuľky 5 v súlade so zaradením ratingu prípustných ratingových agentúr príslušnými orgánmi do šiestich stupňov stupnice kreditnej kvality:“.

                           c)

                           Bod 14 sa nahrádza takto:

                           d)

                           V bode 73 sa úvodná veta nahrádza takto:

                                       „73.

                                       Krátkodobým expozíciám voči inštitúciám, pre ktoré platia body 29 až 32, a expozíciám voči podnikateľským subjektom, pre ktoré je k dispozícii krátkodobý rating nominovanej ratingovej agentúry, sa priradí riziková váha podľa tabuľky 7 v súlade so zaradením ratingov prípustných ratingových agentúr príslušnými orgánmi do šiestich stupňov stupnice kreditnej kvality:“.

                           e)

                           Dopĺňa sa tento bod 90:

                                       „90.

                                       Hodnota expozície z prenájmu zodpovedá diskontovaným minimálnym platbám nájmu. Minimálnymi platbami nájmu sú platby presahujúce termín nájmu, ktoré sa vyžadujú alebo sa môžu vyžadovať od nájomcu, a akákoľvek výhodná opcia (t. j. opcia, ktorej uplatnenie je dostatočne isté). Akákoľvek zaručená zostatková hodnota spĺňajúca súbor podmienok uvedených v prílohe VIII časti 1 bodoch 26, 27 a 28 vzťahujúcich sa na prípustnosť poskytovateľov zabezpečenia, ako aj na minimálne požiadavky uznania ostatných druhov záruk uvedených v prílohe VIII časti 2 bodoch 14 až 19 by mala byť takisto zahrnutá do minimálnych platieb nájmu. Tieto expozície sa zaradia do príslušných tried expozícií v súlade s článkom 79. Ak expozícia zahŕňa zostatkovú hodnotu prenajatého majetku, hodnota rizikovo vážených expozícií sa vypočíta takto: 1/t × 100 % × hodnota expozície, kde t je väčšie ako 1 a najbližší počet celých rokov zostatkového nájmu.“

               3.

               Príloha VII časť 1 sa mení a dopĺňa takto:

                           a)

                           Bod 25 sa nahrádza takto:

                                       „25.

                                       Hodnota rizikovo vážených expozícií zodpovedá potenciálnej strate z akciových expozícií úverovej inštitúcie, tak ako je odvodená pomocou interných modelov ‚hodnoty v riziku‘ (interných VAR modelov) používajúcich 99. percentil jednostranného intervalu spoľahlivosti rozdielu medzi štvrťročnými výnosmi a príslušnou bezrizikovou úrokovou mierou počítanou počas dlhodobého výberového obdobia, ktorá sa následne vynásobí 12,5. Na úrovni akciového portfólia nesmú byť hodnoty rizikovo vážených expozícií nižšie ako súčet minimálnych hodnôt rizikovo vážených expozícií požadovaných v PD/LGD prístupe a zodpovedajúcej výšky očakávanej straty vynásobenej 12,5 a vypočítanej na základe hodnôt PD stanovených v časti 2 bode 24 a zodpovedajúcich hodnôt LGD stanovených v časti 2 bodoch 25 a 26.“

                           b)

                           Bod 27 sa nahrádza takto:

                                       „27.

                                       Hodnoty rizikovo vážených expozícií sa vypočítajú podľa tohto vzorca:

                                                   Hodnota rizikovo váženej expozície = 100 % × hodnota expozície

                                                   okrem prípadov, keď je expozícia zostatkovou hodnotou prenajatého majetku. Vtedy sa vypočíta takto:

                                                               1/t × 100 % × hodnota expozície,

                                                               kde t je väčšie ako 1 a najbližší počet celých rokov zostatkového nájmu.“

               4.

               Príloha VII časť 2 sa mení a dopĺňa takto:

                           a)

                           Bod 13 písm. c) sa nahrádza takto:

                                       „c)

                                       pre expozície, ktoré vznikli z transakcií s derivátovými nástrojmi (uvedených v prílohe IV), ktoré sú v plnej alebo takmer plnej miere zabezpečené kolaterálom, a transakcií požičiavania s dozabezpečením, ktoré sú v plnej alebo takmer plnej miere zabezpečované kolaterálom, ktoré sú predmetom rámcovej dohody o vzájomnom započítavaní, je M váženou priemernou zostatkovou splatnosťou transakcií, pričom M nie je menej ako 10 dní. Pre repotransakcie alebo transakcie požičiavania alebo vypožičiavania cenných papierov alebo komodít, ktoré sú predmetom rámcovej dohody o vzájomnom započítavaní, je M váženou priemernou zostatkovou splatnosťou transakcií, pričom M nie je menej ako 5 dní. Na váženie splatnosti sa použije nominálna hodnota každej transakcie;“.

                           b)

                           V bode 14 sa úvodná veta nahrádza takto:

                                       „14.

                                       Bez ohľadu na bod 13 písm. a), b), c), d) a e) M nie je menej ako jeden deň v prípade:“.

               5.

               V prílohe VII časti 4 sa bod 96 nahrádza takto:

                           „96.

                           Požiadavky v bodoch 97 až 104 neplatia pre záruky poskytnuté inštitúciami, ústrednými vládami štátov a centrálnymi bankami, ako aj podnikateľskými subjektmi, ktoré spĺňajú požiadavky stanovené v prílohe VIII časti 1 bode 26 písm. g), ak úverová inštitúcia dostala súhlas na uplatnenie pravidiel článkov 78 až 83 pre expozície voči takýmto subjektom. V tomto prípade sa uplatňujú požiadavky článkov 90 až 93.“

               6.

               Príloha VIII časť 1 sa mení a dopĺňa takto:

                           a)

                           V bode 9 sa dopĺňa tento odsek:
                           „Ak podnik kolektívneho investovania nie je obmedzený na investovanie do nástrojov, ktoré sú prípustné na uznanie podľa bodov 7 a 8, podiely môžu byť uznané s hodnotou prípustných aktív ako kolaterál za predpokladu, že podnik kolektívneho investovania investoval v maximálnom rozsahu povolenom svojím mandátom do neprípustných aktív. V prípadoch, keď neprípustné aktíva môžu mať zápornú hodnotu z dôvodu záväzkov alebo podmienených záväzkov vyplývajúcich z vlastníctva, úverová inštitúcia vypočíta celkovú hodnotu neprípustných aktív a zníži hodnotu prípustných aktív o hodnotu neprípustných aktív v prípade, že neprípustné aktíva sú celkovo záporné.“

                           b)

                           V bode 11 sa dopĺňa tento odsek:
                           „Ak podnik kolektívneho investovania nie je obmedzený na investovanie do nástrojov, ktoré sú prípustné na uznanie podľa bodov 7 a 8 a položiek uvedených v písmene a) tohto bodu, podiely môžu byť uznané s hodnotou prípustných aktív ako kolaterál za predpokladu, že podnik kolektívneho investovania investoval v maximálnom rozsahu povolenom svojím mandátom do neprípustných aktív. V prípadoch, keď neprípustné aktíva môžu mať zápornú hodnotu z dôvodu záväzkov alebo podmienených záväzkov vyplývajúcich z vlastníctva, úverová inštitúcia vypočíta celkovú hodnotu neprípustných aktív a zníži hodnotu prípustných aktív o hodnotu neprípustných aktív v prípade, že neprípustné aktíva sú celkovo záporné.“

               7.

               Príloha VIII časť 2 sa mení a dopĺňa takto:

                           a)

                           Bod 13 sa nahrádza takto:

                                       „13.

                                       Pre uznanie životných poistiek založených v prospech požičiavajúcej úverovej inštitúcie musia byť splnené tieto podmienky:

                                                   a)

                                                   životná poistka je otvorene založená v prospech požičiavajúcej úverovej inštitúcie alebo postúpená požičiavajúcej úverovej inštitúcii;

                                                   b)

                                                   spoločnosti poskytujúcej životné poistenie sa oznámi záložné právo alebo postúpenie a na základe toho nemôže uhradiť sumy splatné podľa zmluvy bez súhlasu požičiavajúcej úverovej inštitúcie;

                                                   c)

                                                   v prípade zlyhania dlžníka má požičiavajúca úverová inštitúcia právo zrušiť poistnú zmluvu a dostať návratnú kúpnu hodnotu;

                                                   d)

                                                   požičiavajúca úverová inštitúcia je informovaná o každej neuhradenej čiastke splatnej podľa poistnej zmluvy poistenca;

                                                   e)

                                                   zabezpečenie sa musí poskytnúť na obdobie splatnosti úveru. Ak to nie je možné, pretože poistný vzťah sa končí pred uplynutím platnosti úverového vzťahu, úverová inštitúcia musí zabezpečiť, aby hodnota plynúca z poistnej zmluvy do konca platnosti úverovej zmluvy slúžila úverovej inštitúcii ako zabezpečenie;

                                                   f)

                                                   záložné právo alebo postúpenie musí byť právne účinné a vymožiteľné vo všetkých jurisdikciách, ktoré sú relevantné v čase uzatvorenia úverovej zmluvy;

                                                   g)

                                                   návratná kúpna hodnota je deklarovaná spoločnosťou poskytujúcou životné poistenie a nie je možné jej zníženie;

                                                   h)

                                                   návratná kúpna hodnota sa musí splatiť na požiadanie a včas;

                                                   i)

                                                   návratnú kúpnu hodnotu nemožno požadovať bez súhlasu úverovej inštitúcie;

                                                   j)

                                                   spoločnosť poskytujúca životné poistenie podlieha ustanoveniam smerníc Európskeho parlamentu a Rady 2002/83/ES a 2001/17/ES (2) alebo dohľadu dozorného orgánu tretej krajiny, ktorý uplatňuje kontrolné a regulačné opatrenia minimálne rovnocenné opatreniam uplatňovaným v Spoločenstve.

                           b)

                           V bode 16 sa úvodná veta nahrádza takto:

                                       „16.

                                       Ak je expozícia zabezpečená zárukou, ktorá je dodatočne zaručená ústrednou vládou štátu alebo centrálnou bankou, regionálnou vládou alebo miestnym orgánom, alebo subjektom verejného sektora, pohľadávky, voči ktorým sa posudzujú ako pohľadávky voči ústrednej vláde štátu, v jurisdikcii ktorého sú zriadené v zmysle článkov 78 až 83, alebo multilaterálnou rozvojovou bankou či medzinárodnou organizáciou, ktorým sa v zmysle alebo podľa článkov 78 až 83 priraďuje riziková váha 0 %, alebo subjektom verejného sektora, pohľadávky voči ktorému sa v zmysle článkov 78 až 83 posudzujú ako pohľadávky voči úverovým inštitúciám, s takou expozíciou sa môže zaobchádzať ako so zabezpečenou zárukou poskytnutou daným subjektom za predpokladu, že sú splnené tieto podmienky:“.

               8.

               Príloha VIII časť 3 sa mení a dopĺňa takto:

                           a)

                           Bod 24 sa nahrádza takto:

                                       „24.

                                       Jednoduchá metóda zaobchádzania s finančným kolaterálom sa používa len vtedy, ak sa hodnota rizikovo vážených expozícií počíta podľa článkov 78 až 83. Úverová inštitúcia nepoužíva súčasne jednoduchú metódu zaobchádzania s finančným kolaterálom aj súhrnnú metódu zaobchádzania s finančným kolaterálom s výnimkou použitia na účely článku 85 ods. 1 a článku 89 ods. 1. Úverové inštitúcie preukážu príslušným orgánom, že toto výnimočné použitie oboch metód sa nepoužíva selektívne na účely dosiahnutia znížených minimálnych kapitálových požiadaviek a nevedie k regulatórnej arbitráži.“

                           b)

                           Bod 26 sa nahrádza takto:

                                       „26.

                                       Riziková váha, ktorá by sa priradila podľa článkov 78 až 83 v prípade, keby mal požičiavajúci priamu expozíciu voči zabezpečovaciemu nástroju, sa priradí tým častiam hodnôt expozície, ktoré sú zabezpečené trhovou hodnotou uznaného kolaterálu. Na tento účel je hodnota expozície podsúvahovej položky uvedenej v prílohe II 100 % jej hodnoty a nie je to hodnota expozície uvedená v článku 78 ods. 1. Riziková váha kolaterálom zabezpečenej časti je najmenej 20 % okrem prípadov špecifikovaných v bodoch 27 až 29. Ostatok expozície získa rizikovú váhu, ktorá by sa priradila nezabezpečenej expozícii voči zmluvnej strane podľa článkov 78 až 83.“

                           c)

                           V bode 33 sa definícia premennej „E“ nahrádza takto:
                           „E je hodnota expozície, ktorá by sa určila podľa článkov 78 až 83, prípadne článkov 84 až 89, keby expozícia nebola zabezpečená kolaterálom. Na tento účel je pre úverové inštitúcie, ktoré počítajú hodnotu rizikovo váženej expozície podľa článkov 78 až 83, hodnota expozície podsúvahových položiek uvedených v prílohe II 100 % tejto hodnoty, a nie hodnota expozície uvedená v článku 78 ods. 1, a pre úverové inštitúcie, ktoré počítajú hodnotu rizikovo váženej expozície podľa článkov 84 až 89, sa hodnota expozície položiek uvedených v prílohe VII časti 3 bodoch 9 až 11 vypočíta s použitím konverzného faktora 100 % a nepoužijú sa konverzné faktory alebo percentuálne hodnoty uvedené v daných bodoch.“

                           d)

                           V bode 69 sa dopĺňa táto veta:
                           „Na tento účel sa hodnota expozície položiek uvedených v prílohe VII časti 3 bodoch 9, 10 a 11 vypočíta s využitím konverzného faktora alebo percentuálnej hodnoty 100 % a nepoužijú sa konverzné faktory či percentuálne hodnoty uvedené v daných bodoch.“

                           e)

                           Bod 75 sa nahrádza takto:

                                       „75.

                                       Ak príslušné orgány členského štátu využijú možnosť, ktorú poskytuje bod 73, príslušné orgány iného členského štátu môžu oprávniť svoje úverové inštitúcie, aby priradili rizikové váhy povolené v rámci tohto zaobchádzania podľa bodu 73 v súvislosti s expozíciami zabezpečenými kolaterálom vo forme obytnej nehnuteľnosti alebo nehnuteľnosti určenej na podnikanie, nachádzajúcej sa na území prvého členského štátu, a to na základe rovnakých podmienok, aké sa uplatňujú v prvom členskom štáte.“

                           f)

                           Bod 80 sa nahrádza takto:

                                       „80.

                                       Ak sú splnené podmienky stanovené v časti 2 bode 13, bude časť expozície zabezpečená kolaterálom vo forme aktuálnej návratnej kúpnej hodnoty kreditného zabezpečenia podľa podmienok časti 1 bodu 24:

                                                   a)

                                                   buď patriť pod rizikové váhy vymedzené v bode 80a, kde expozícia patrí do pôsobnosti článkov 78 až 83,

                                                   b)

                                                   alebo mať priradenú hodnotu LGD vo výške 40 %, ak expozícia patrí do pôsobnosti článkov 84 až 89, ale netýkajú sa jej vlastné odhady hodnoty LGD zo strany úverovej inštitúcie.

                                             V prípade nesúladu mien sa aktuálna návratná kúpna hodnota zníži podľa bodu 84, pričom hodnota kreditného zabezpečenia predstavuje aktuálnu návratnú kúpnu hodnotu životnej poistky.“

                           g)

                           Za bod 80 sa vkladá tento nový bod 80a:

                                       „80a.

                                       Na účely bodu 80 písm. a) sa priradia nasledujúce rizikové váhy na základe rizikovej váhy priradenej prednostným nezabezpečeným expozíciám voči spoločnosti poskytujúcej životné poistenie:

                                                   a)

                                                   riziková váha 20 %, ak je prednostnej nezabezpečenej expozícii poskytujúcej životné poistenie priradená riziková váha 20 %;

                                                   b)

                                                   riziková váha 35 %, ak je prednostnej nezabezpečenej expozícii voči spoločnosti poskytujúcej životné poistenie priradená riziková váha 50 %;

                                                   c)

                                                   riziková váha 70 %, ak je prednostnej nezabezpečenej expozícii voči spoločnosti poskytujúcej životné poistenie priradená riziková váha 100 %;

                                                   d)

                                                   riziková váha 150 %, ak je prednostnej nezabezpečenej expozícii voči spoločnosti poskytujúcej životné poistenie priradená riziková váha 150 %.“

                           h)

                           Bod 87 sa nahrádza takto:

                                       „87.

                                       Na účely článku 80 je g riziková váha priraďovaná expozícii, ktorej hodnota expozície (E) je plne zabezpečená prostredníctvom osobného zabezpečenia (GA), kde:

                                                   E je hodnota expozície podľa článku 78; na tento účel je hodnota expozície podsúvahovej položky uvedenej v prílohe II 100 % jej hodnoty a nie je to hodnota expozície uvedená v článku 78 ods. 1;

                                                   g je riziková váha expozícií voči poskytovateľovi zabezpečenia, ako sa uvádza v článkoch 78 až 83, a

                                                   GA je hodnota G* počítaná podľa bodu 84, ďalej upravená z dôvodu akéhokoľvek nesúladu splatností, ako stanovuje časť 4.“

                           i)

                           V bode 88 sa definícia premennej „E“ nahrádza takto:
                           „E je hodnota expozície podľa článku 78. Na tento účel je hodnota expozície podsúvahovej položky uvedenej v prílohe II 100 % jej hodnoty a nie je to hodnota expozície uvedená v článku 78 ods. 1.“

                           j)

                           Body 90, 91 a 92 sa nahrádzajú takto:

                                       „90.

                                       Pre krytú časť hodnoty expozície (E) (na základe upravenej hodnoty zabezpečenia GA) PD na účely prílohy VII časti 2 môže byť PD poskytovateľa zabezpečenia alebo PD medzi dlžníkovým a ručiteľovým PD, ak sa celková substitúcia nepovažuje za opodstatnenú. V prípade podriadených expozícií a nepodriadeného osobného zabezpečenia LGD, ktoré sa má použiť na účely prílohy VII časti 2, môže byť LGD spojené s pohľadávkami v prvom rade.

                                       91.

                                       Pre akúkoľvek nekrytú časť hodnoty expozície (E) sa použije PD dlžníka a LGD podkladovej expozície.

                                       92.

                                       GA je hodnota G* počítaná podľa bodu 84, ďalej upravená z dôvodu akéhokoľvek nesúladu splatností, ako stanovuje časť 4. E je hodnota expozície podľa prílohy VII časti 3. Na tento účel sa hodnota expozície položiek uvedených v prílohe VII časti 3 bodoch 9 až 11 vypočíta s využitím konverzného faktora alebo percentuálnej hodnoty 100 % a nie s využitím konverzných faktorov či percentuálnych hodnôt uvedených v daných bodoch.“

               9.

               Príloha IX časť 2 sa mení a dopĺňa takto:

                           a)

                           Bod 1 sa mení a dopĺňa takto:

                                       i)

                                       Úvodná veta sa nahrádza takto:

                                                   „1.

                                                   Úverová inštitúcia, ktorá je originátorom tradičnej sekuritizácie, môže z výpočtu hodnoty rizikovo vážených expozícií a očakávaných strát vylúčiť sekuritizované expozície, ak je splnená jedna z týchto podmienok:

                                                               a)

                                                               významné kreditné riziko súvisiace so sekuritizovanými expozíciami sa považuje za presunuté na tretie strany;

                                                               b)

                                                               úverová inštitúcia, ktorá je originátorom, priradí všetkým sekuritizačným pozíciám, ktoré drží v danej sekuritizácii, rizikovú váhu 1 250 % alebo tieto sekuritizačné pozície odpočíta od vlastných zdrojov podľa článku 57 písm. r).“

                                       ii)

                                       Za úvodnú vetu sa vkladajú tieto body 1a až 1d:

                                                   „1a.

                                                   Ak príslušný orgán v osobitnom prípade nerozhodne, že možné zníženie hodnoty rizikovo vážených expozícií, ktoré by úverová inštitúcia, ktorá je originátorom, touto sekuritizáciou dosiahla, nie je odôvodnené primeraným prenosom kreditného rizika na tretie strany, významné kreditné riziko sa pokladá za prenesené v týchto prípadoch:

                                                               a)

                                                               hodnota rizikovo vážených expozícií mezanínových sekuritizačných pozícií držaných úverovou inštitúciou, ktorá je originátorom v tejto sekuritizácii, neprekročí 50 % hodnoty rizikovo vážených expozícií všetkých mezanínových sekuritizačných pozícií existujúcich v tejto sekuritizácii;

                                                               b)

                                                               ak sa v danej sekuritizácii nenachádzajú žiadne mezanínové sekuritizačné pozície a originátor môže preukázať, že hodnota expozície sekuritizačných pozícií, ktorá by sa mala odpočítať od vlastných zdrojov alebo ktorej by mala byť priradená riziková váha 1 250 %, významne prekročí odôvodnený odhad očakávaných strát zo sekuritizovaných expozícií, úverová inštitúcia, ktorá je originátorom, nedrží viac ako 20 % hodnoty expozícií sekuritizačných pozícií, ktoré by sa mali odpočítať od vlastných zdrojov alebo by im mala byť priradená riziková váha 1 250 %.

                                                   1b.

                                                   Mezanínové sekuritizačné pozície na účely bodu 1a znamenajú sekuritizačné pozície, na ktoré sa uplatňuje riziková váha nižšia ako 1 250 % a ktoré sú podriadenejšie ako najvyššia nadriadená pozícia v tejto sekuritizácii a podriadenejšie ako ktorákoľvek sekuritizačná pozícia v tejto sekuritizácii a ktorým je:

                                                               a)

                                                               v prípade sekuritizačnej pozície patriacej pod body 6 až 36 časti 4 priradený stupeň kreditnej kvality 1 alebo

                                                               b)

                                                               v prípade sekuritizačnej pozície patriacej pod body 37 až 76 časti 4 priradený stupeň kreditnej kvality 1 alebo 2 podľa časti 3.

                                                   1c.

                                                   Ako alternatíva bodov 1a a 1b sa významné kreditné riziko pokladá za prenesené, ak je príslušný orgán presvedčený, že úverová inštitúcia disponuje politikami a metodikami zabezpečujúcimi, že prípadné zníženie kapitálových požiadaviek, ktoré originátor dosiahne sekuritizáciou, je odôvodnené primeraným prenosom kreditného rizika na tretie strany. Príslušné orgány budú presvedčené len vtedy, keď úverová inštitúcia, ktorá je originátorom, preukáže, že tento prenos kreditného rizika na tretie strany je taktiež uznaný na účely interného riadenia rizika úverovej inštitúcie a jej alokácií interného kapitálu.

                                                   1d.

                                                   Okrem bodov 1 až 1c sú splnené všetky nasledujúce podmienky:“

                           b)

                           Bod 2 sa mení a dopĺňa takto:

                                       i)

                                       Úvodné slová sa nahrádzajú takto:

                                                   „2.

                                                   Úverová inštitúcia, ktorá je originátorom syntetickej sekuritizácie, môže vypočítať hodnotu rizikovo vážených expozícií, prípadne výšku očakávaných strát pre sekuritizované expozície v súlade s bodmi 3 a 4, ak je splnená jedna z týchto podmienok:

                                                               a)

                                                               významné kreditné riziko sa považuje za prenesené na tretie strany buď prostredníctvom vecného, alebo osobného zabezpečenia;

                                                               b)

                                                               úverová inštitúcia, ktorá je originátorom, priradí všetkým sekuritizačným pozíciám, ktoré drží v danej sekuritizácii, rizikovú váhu 1 250 % alebo tieto sekuritizačné pozície odpočíta od vlastných zdrojov podľa článku 57 písm. r).“

                                       ii)

                                       Za úvodnú vetu sa vkladajú tieto body 2a až 2d:

                                                   „2a.

                                                   Ak príslušný orgán v jednotlivých prípadoch nerozhodne, že možné zníženie hodnoty rizikovo vážených expozícií, ktoré by úverová inštitúcia, ktorá je originátorom, touto sekuritizáciou dosiahla, nie je opodstatnené primeraným prenosom kreditného rizika na tretie strany, významné kreditné riziko sa považuje za prenesené na tretie strany, ak je splnená jedna z týchto podmienok:

                                                               a)

                                                               hodnota rizikovo vážených expozícií mezanínových sekuritizačných pozícií držaných úverovou inštitúciou, ktorá je originátorom v tejto sekuritizácii, neprekročí 50 % hodnoty rizikovo vážených expozícií všetkých mezanínových sekuritizačných pozícií existujúcich v tejto sekuritizácii;

                                                               b)

                                                               ak sa v danej sekuritizácii nenachádzajú žiadne mezanínové sekuritizačné pozície a originátor môže preukázať, že hodnota expozície sekuritizačných pozícií, ktorá by sa mala odpočítať od vlastných zdrojov alebo ktorej by mala byť priradená riziková váha 1 250 %, významne prekročí odôvodnený odhad očakávaných strát pre sekuritizované expozície, úverová inštitúcia, ktorá je originátorom, nedrží viac ako 20 % hodnoty expozícií sekuritizačných pozícií, ktoré by sa mali odpočítať od vlastných zdrojov alebo by im mala byť priradená riziková váha 1 250 %.

                                                   2b.

                                                   Mezanínové sekuritizačné pozície na účely bodu 2a znamenajú sekuritizačné pozície, na ktoré sa uplatňuje riziková váha nižšia ako 1 250 % a ktoré sú podriadenejšie ako najvyššia nadriadená pozícia v tejto sekuritizácii a podriadenejšie než ktorákoľvek sekuritizačná pozícia v tejto sekuritizácii a ktorým je:

                                                               a)

                                                               v prípade sekuritizačnej pozície patriacej pod body 6 až 36 časti 4 priradený stupeň kreditnej kvality 1 alebo

                                                               b)

                                                               v prípade sekuritizačnej pozície patriacej pod body 37 až 76 časti 4 priradený stupeň kreditnej kvality 1 alebo 2 podľa časti 3.

                                                   2c.

                                                   Ako alternatíva bodov 2a a 2b sa významné kreditné riziko pokladá za prenesené, ak je príslušný orgán presvedčený, že úverová inštitúcia disponuje politikami a metodikami zabezpečujúcimi, že prípadné zníženie kapitálových požiadaviek, ktoré originátor dosiahne sekuritizáciou, je oprávnené primeraným prenosom kreditného rizika na tretie strany. Príslušné orgány budú presvedčené len vtedy, keď úverová inštitúcia, ktorá je originátorom, preukáže, že tento prenos kreditného rizika na tretie strany je taktiež uznaný na účely interného riadenia rizika úverovej inštitúcie a jej alokácií interného kapitálu.

                                                   2d.

                                                   Prenos musí okrem toho spĺňať nasledujúce podmienky:“.

               10.

               Príloha IX časť 4 sa mení a dopĺňa takto:

                           a)

                           V článku 13 sa úvodná veta nahrádza takto:
                           „Ak sú splnené nasledujúce podmienky, na nominálnu hodnotu facility likvidity možno pri určení jej hodnoty expozície uplatniť konverznú hodnotu 50 %:“.

                           b)

                           Body 2.4.2 a 14 sa zrušujú.

                           c)

                           Bod 48 sa zrušuje.

                           d)

                           Body 3.5.1 a 56 sa zrušujú.

               11.

               V prílohe X časti 2 sa bod 1 nahrádza takto:

                           „1.

                           Kapitálová požiadavka na operačné riziko sa vypočíta ako priemer za tri roky ročných súčtov kapitálových požiadaviek v rámci obchodných línií uvedených v tabuľke 2. V každom uvedenom roku môžu záporné kapitálové požiadavky (vyplývajúce zo záporného hrubého príjmu) v ľubovoľnej obchodnej línii vykompenzovať kladné kapitálové požiadavky v iných obchodných líniách bez obmedzenia. Ak sú však agregované kapitálové požiadavky zo všetkých obchodných línií počas daného roku záporné, za daný rok sa do priemeru zahrnie nula.“

               12.

               Príloha X časť 3 sa mení a dopĺňa takto:

                           a)

                           Bod 14 sa nahrádza takto:

                                       „14.

                                       Úverové inštitúcie musia byť schopné zaradiť svoje historické údaje o interných stratách do obchodných línií vymedzených v časti 2 a do kategórií udalostí vymedzených v časti 5, ako aj poskytnúť tieto údaje príslušným orgánom, ak o ne požiadajú. Udalosti strát, ktoré majú vplyv na celú inštitúciu, môžu byť zaradené do tzv. podnikových položiek dodatočnej obchodnej línie z dôvodu výnimočných okolností. Musia existovať zdokumentované objektívne kritériá na zaradenie strát do konkrétnych obchodných línií a kategórií udalostí. Straty z operačného rizika, ktoré súvisia s kreditným rizikom a v minulosti boli zahrnuté do interných databáz kreditného rizika, sa musia zaznamenať do databáz operačného rizika a musia byť osobitne označené. Takéto straty nebudú predmetom kapitálovej požiadavky na operačné riziko, pokiaľ sa s nimi bude na účely výpočtu minimálnych kapitálových požiadaviek naďalej zaobchádzať ako s kreditným rizikom. Straty z operačného rizika, ktoré sa týkajú trhových rizík, sú zahrnuté do kapitálovej požiadavky na operačné riziko.“

                           b)

                           Bod 29 sa nahrádza takto:

                                       „29.

                                       Zníženie kapitálovej požiadavky, ktoré vyplýva z uznania poistenia a ďalších mechanizmov prenosu rizika, neprekročí 20 % kapitálovej požiadavky na operačné riziko pred použitím postupov zmierňovania rizika.“

               13.

               V prílohe XII časti 2 bode 10 sa dopĺňajú tieto písmená d) a e):

                           „d)

                           najvyššiu, najnižšiu a strednú dennú mieru ‚hodnoty v riziku‘ za vykazované obdobie a mieru ‚hodnoty v riziku‘ na konci uvedeného obdobia;

                           e)

                           porovnanie dennej miery ‚hodnoty v riziku‘ na konci dňa s jednodňovými zmenami hodnoty portfólia na konci nasledujúceho obchodného dňa spolu s analýzou všetkých dôležitých prekročení za vykazované obdobie.“

               14.

               V prílohe XII časti 3 sa bod 3 nahrádza takto:

                           „3.

                           Úverové inštitúcie, ktoré na výpočet svojej požiadavky na vlastné zdroje na operačné riziko používajú prístup stanovený v článku 105, zverejňujú opis použitia poistenia a ďalších mechanizmov prenosu rizika na účely zmierňovania tohto rizika.“

         Článok 2
   1.   Členské štáty prijmú a uverejnia najneskôr do 31. októbra 2010 zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Komisii bezodkladne oznámia znenie týchto ustanovení a tabuľku zhody medzi týmito ustanoveniami a touto smernicou.
   Tieto ustanovenia sa uplatňujú od 31. decembra 2010.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 3
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 4
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Bruseli 27. júla 2009

            Za Komisiu

         Charlie McCREEVY

            člen Komisie

      (1)  Ú. v. EÚ L 177, 30.6.2006, s. 1.

      (2)  Ú. v. ES L 110, 20.4.2001, s. 28.“