title: Smernica Rady 92/31/ehs z 28. apríla 1992, ktorá mení a dopĺňa smernicu 89/336/EHS o aproximácii právnych predpisov členských štátov, týkajúcich sa elektromagnetickej kompatibility

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31992L0031

Úradný vestník L 126 , 12/05/1992 S. 0011 - 0011 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 22 S. 0040  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 22 S. 0040

		Smernica Rady 92/31/ehsz 28. apríla 1992,ktorá mení a dopĺňa smernicu 89/336/EHS o aproximácii právnych predpisov členských štátov, týkajúcich sa elektromagnetickej kompatibilityRADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, a najmä jej článok 100a,so zreteľom na návrh Komisie [1],v spolupráci s Európskym parlamentom [2],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],keďže smernica 89/336/EHS [4] zabezpečuje úplné zosúladenie týkajúce sa elektromagnetickej kompatibility;keďže jednotné uplatňovanie tejto smernice vyžaduje dostupnosť harmonizovaných noriem; keďže tieto normy nebudú k dátumu uplatňovania tejto smernice k dispozícii;keďže táto smernica nezabezpečila primerané prechodné obdobie, počas ktorého by mohli byť na trhu umiestnené prístroje vyrobené v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi uplatňovanými pred uplatňovaním uvedenej smernice;keďže výrobcovia musia mať čas potrebný na to, aby boli prístroje zo skladov umiestnené na trhu;keďže smernica 89/336/EHS by mala byť podľa toho zmenená a doplnená,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Smernica 89/336/EHS sa týmto mení a dopĺňa takto:1. Článok 10 ods. 3 sa zrušuje.2. Za článok 12 ods. 1 sa doplní nasledovný odsek:"Členské štáty však do 31. decembra 1995 povolia umiestniť na trhu a/alebo uviesť do prevádzky prístroje uvedené v tejto smernici, zhodné s vnútroštátnymi právnymi predpismi platnými na ich území k 30. júnu 1992."Článok 21. Členské štáty prijmú a uverejnia zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do troch mesiacov po ich prijatí. Okamžite o tom budú informovať Komisiu.Keď členské štáty príjmu uvedené ustanovenia, zahrnie sa do nich odkaz na túto smernicu, alebo ich takýto odkaz bude sprevádzať v prípade ich oficiálneho uverejnenia. Členské štáty určia, ako sa takýto odkaz uvedie.Členské štáty prijmú takéto opatrenia najneskôr do šiestich mesiacov od prijatia tejto smernice.2. Členské štáty oznámia Komisii znenie základných ustanovení vnútroštátneho práva, ktoré prijmú v oblasti upravenej touto smernicou.Článok 3Táto smernica je určená členským štátom.V Luxemburgu 28. apríla 1992Za RadupredsedaArlindo marques cunha[1] Ú. v. ES C 126, 21.6.1991, s. 7.[2] Ú. v. ES C 13, 20.1.1992, s. 506 aÚ. v. ES C 94, 13.4.1992.[3] Ú. v. ES C 339, 31.12.1991, s. 1.[4] Ú. v. ES L 139, 23.5.1989, s. 19. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 91/263/EHS (Ú. v. ES L 128, 23.5.1991, s. 1).--------------------------------------------------


title: Smernica Komisie 2014/85/EÚ z  1. júla 2014 , ktorou sa mení smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/126/ES o vodičských preukazoch  Text s významom pre EHP

text:
               2.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 194/10

         SMERNICA KOMISIE 2014/85/EÚ
   z 1. júla 2014,
   ktorou sa mení smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/126/ES o vodičských preukazoch
   (Text s významom pre EHP)
   EURÓPSKA KOMISIA,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
   so zreteľom na smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2006/126/ES z 20. decembra 2006 o vodičských preukazoch (1), a najmä na jej článok 8,
   keďže:

               (1)

               V Únii došlo k výraznému zvýšeniu bezpečnosti tunelov, a to aj vďaka smernici Európskeho parlamentu a Rady 2004/54/ES (2). V záujme plného účinku tohto zvýšenia bezpečnosti je potrebné zabezpečiť, aby vodiči poznali a chápali zásady bezpečnej jazdy v tuneloch a aby ich dokázali uplatniť pri vedení vozidla v premávke. Požiadavky na teoretické a praktické skúšky podľa smernice Rady 91/439/EHS (3) preto zodpovedajúcim spôsobom zmenila smernica Komisie 2008/65/ES (4) a rovnako by sa mali zmeniť tie v prepracovanom znení smernice 2006/126/ES.

               (2)

               Od prijatia smernice 2006/126/ES sa zaznamenal pokrok vo vedeckých poznatkoch o ochoreniach, ktoré ovplyvňujú spôsobilosť viesť vozidlo, najmä pokiaľ ide o odhadovanie súvisiacich rizík z hľadiska bezpečnosti cestnej premávky a účinnosti liečby pri predchádzaní týmto rizikám. Sú k dispozícii viaceré nové štúdie a výskumy, ktoré potvrdzujú, že obštrukčné spánkové apnoe je jedným z najrizikovejších faktorov pri nehodách motorových vozidiel. Toto ochorenie by sa teda viac nemalo v kontexte právnych predpisov Únie o vodičských preukazoch ignorovať.

               (3)

               Smernica 2006/126/ES by sa preto mala zmeniť s cieľom prispôsobiť prílohu III vedeckému a technickému pokroku.

               (4)

               V prílohe II k smernici 2006/126/ES sa po jej zmene smernicou Komisie 2012/36/EÚ (5) zistili redakčné chyby. Tie by sa mali opraviť.

               (5)

               V súlade so spoločným politickým vyhlásením členských štátov a Komisie z 28. septembra 2011 k vysvetľujúcim dokumentom (6) sa členské štáty zaviazali v odôvodnených prípadoch pripojiť k oznámeniu o svojich transpozičných opatreniach jeden alebo viacero dokumentov vysvetľujúcich vzťah medzi zložkami smernice a príslušnými časťami vnútroštátnych transpozičných nástrojov.

               (6)

               Opatrenia stanovené v tejto smernici sú v súlade so stanoviskom výboru pre vodičské preukazy,

         PRIJALA TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Prílohy II a III k smernici 2006/126/ES sa menia v súlade s prílohou k tejto smernici.
   Článok 2
   1.   Členské štáty prijmú a uverejnia najneskôr do 31. decembra 2015 zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Komisii bezodkladne oznámia znenie týchto ustanovení.
   Tieto ustanovenia sa uplatňujú od 31. decembra 2015.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 3
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 4
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Bruseli 1. júla 2014

            Za Komisiu

            v mene predsedu

         Siim KALLAS

            podpredseda

      (1)  Ú. v. EÚ L 403, 30.12.2006, s. 18.

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/54/ES z 29. apríla 2004 o minimálnych bezpečnostných požiadavkách na tunely v transeurópskej cestnej sieti (Ú. v. EÚ L 167, 30.4.2004, s. 39).

      (3)  Smernica Rady 91/439/EHS z 29. júla 1991 o vodičských preukazoch (Ú. v. ES L 237, 24.8.1991, s. 1).

      (4)  Smernica Komisie 2008/65/ES zo 27. júna 2008, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 91/439/EHS o vodičských preukazoch (Ú. v. EÚ L 168, 28.6.2008, s. 36).

      (5)  Smernica Komisie 2012/36/EÚ z 19. novembra 2012, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/126/ES o vodičských preukazoch (Ú. v. EÚ L 321, 20.11.2012, s. 54).

      (6)  Ú. v. EÚ C 369, 17.12.2011, s. 14.

      PRÍLOHA

                  1.

                  Príloha II k smernici 2006/126/ES sa mení takto:

                              a)

                              bod 2.1.3 sa nahrádza takto:

                                          „2.1.3

                                          Cesta:

                                                      —

                                                      najdôležitejšie zásady týkajúce sa dodržiavania bezpečnej vzdialenosti medzi vozidlami, brzdnej vzdialenosti a udržania vozidla na ceste v rôznych poveternostných podmienkach a v rôznom stave cesty,

                                                      —

                                                      faktory vodičského rizika týkajúce sa rôznych stavov cesty, najmä v závislosti od počasia a denného alebo nočného času,

                                                      —

                                                      charakteristiky rôznych typov ciest a súvisiacich zákonných požiadaviek,

                                                      —

                                                      bezpečné vedenie vozidla v cestných tuneloch;“;

                              b)

                              bod 5.1.3 sa nahrádza takto:

                                          „5.1.3.

                                          Osobitné ustanovenia týkajúce sa vozidiel skupiny C, CE, D a DE
                                          Členské štáty môžu rozhodnúť, že na vodičský preukaz pre vozidlá skupiny C, CE, D alebo DE sa nezaznamená nijaké obmedzenie na vozidlá s automatickou prevodovkou podľa bodu 5.1.2, ak je žiadateľ už držiteľom vodičského preukazu získaného na vozidle s ručnou prevodovkou aspoň v jednej z týchto kategórií: B, BE, C, CE, C1, C1E, D, DE, D1 alebo D1E a v priebehu skúšky zručností a správania vykonal činnosti opísané v bode 8.4.“;

                              c)

                              bod 6.3.8 sa nahrádza takto:

                                          „6.3.8.

                                          Osobitné cestné charakteristiky (ak existujú): kruhové objazdy; železničné priecestia; zastávky električiek/autobusov; priechody pre chodcov; jazda do/z dlhých svahov; tunely;“;

                              d)

                              bod 7.4.8 sa nahrádza takto:

                                          „7.4.8.

                                          osobitné cestné charakteristiky (ak existujú): kruhové objazdy; železničné priecestia; zastávky električiek/autobusov; priechody pre chodcov; jazda do/z dlhých svahov; tunely;“;

                              e)

                              bod 8.3.8 sa nahrádza takto:

                                          „8.3.8.

                                          osobitné cestné charakteristiky (ak existujú): kruhové objazdy; železničné priecestia; zastávky električiek/autobusov; priechody pre chodcov; jazda do/z dlhých svahov; tunely;“;

                  2.

                  V prílohe III k smernici 2006/126/ES sa oddiel 11 (CHOROBY NERVOVÉHO SYSTÉMU) nahrádza takto:
                  „CHOROBY NERVOVÉHO SYSTÉMU A OBŠTRUKČNÉ SPÁNKOVÉ APNOE
                  CHOROBY NERVOVÉHO SYSTÉMU

                              11.1.

                              Vodičské preukazy sa nevydajú alebo neobnovia žiadateľom alebo vodičom, ktorí trpia vážnymi nervovými chorobami, pokiaľ žiadosť nie je podporená posudkom oprávneného lekárskeho orgánu.
                              Poruchy nervového systému spojené s chorobami alebo chirurgické zásahy ovplyvňujúce centrálny alebo periférny nervový systém, ktoré vedú k senzorickým alebo motorickým poruchám a ovplyvňujú rovnováhu a koordináciu, sa musia brať do úvahy vo vzťahu k ich funkčným účinkom a rizikám vývoja choroby. V takýchto prípadoch vydanie alebo obnovenie vodičského preukazu môže podliehať pravidelnému posúdeniu v prípade, že hrozí zhoršenie stavu.

                        OBŠTRUKČNÉ SPÁNKOVÉ APNOE

                              11.2.

                              V nasledujúcich odsekoch zodpovedá mierny obštrukčný syndróm spánkového apnoe 15 až 29 apnoe a hypopnoe za hodinu (index apnoe/hypopnoe) a závažný obštrukčný syndróm spánkového apnoe zodpovedá indexu apnoe/hypopnoe 30 alebo viac, pričom oba sú spojené s nadmernou dennou ospalosťou.

                              11.3.

                              Žiadatelia alebo vodiči s podozrením na mierny alebo závažný obštrukčný syndróm spánkového apnoe sa pred vydaním alebo obnovením vodičského preukazu odporučia na ďalšie konzultácie oprávneného lekárskeho orgánu. Až do potvrdenia diagnózy sa im môže odporučiť neviesť vozidlo.

                              11.4.

                              Vodičský preukaz možno vydať žiadateľom alebo vodičom s miernym alebo závažným obštrukčným syndrómom spánkového apnoe, ktorí preukážu, že svoje ochorenie majú primerane pod kontrolou, že sa podrobujú vhodnej liečbe a že sa zlepšuje ich prípadná ospalosť, na základe posudku oprávneného lekárskeho orgánu.

                              11.5.

                              Žiadatelia alebo vodiči, ktorí sa liečia na mierny alebo závažný obštrukčný syndróm spánkového apnoe, sa musia podrobovať pravidelnej lekárskej kontrole v intervaloch nepresahujúcich tri roky pri vodičoch skupiny 1 a jeden rok pri vodičoch skupiny 2, s cieľom určiť mieru dodržiavania liečby, potrebu pokračovania v liečbe a zachovávania potrebnej miery vigilancie.“.


title: Smernica Rady 2011/85/EÚ z  8. novembra 2011 o požiadavkách na rozpočtové rámce členských štátov

text:
               23.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 306/41

         SMERNICA RADY 2011/85/EÚ
   z 8. novembra 2011
   o požiadavkách na rozpočtové rámce členských štátov
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 126 ods. 14 tretí pododsek,
   so zreteľom na návrh Európskej komisie,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu (1),
   so zreteľom na stanovisko Európskej centrálnej banky (2),
   keďže:

               (1)

               Je potrebné vychádzať zo skúseností získaných počas prvého desaťročia hospodárskej a menovej únie. Nedávny hospodársky vývoj priniesol nové výzvy na vykonávanie fiškálnej politiky v Únii, a najmä zvýraznil potrebu posilňovania vlastnej zodpovednosti členských štátov a jednotných požiadaviek, pokiaľ ide o pravidlá a postupy vytvárajúce rozpočtové rámce členských štátov. Najmä je nevyhnutné vymedziť, čo musia vnútroštátne orgány urobiť, aby sa dodržali ustanovenia Protokolu (č. 12) o postupe pri nadmernom deficite pripojeného k Zmluve o Európskej únii (ďalej len „Zmluva o EÚ“) a Zmluve o fungovaní Európskej únie (ďalej len „ZFEÚ“), a najmä jeho článok 3.

               (2)

               Štátna správa členských štátov a subsektory štátnej správy vedú systémy účtovníctva verejných financií, ktoré obsahujú prvky, ako je účtovníctvo, vnútorná kontrola, finančné výkazníctvo a audit. Tieto systémy by sa mali odlišovať od štatistických údajov, ktoré sa týkajú výsledkov hospodárenia s verejnými financiami založených na štatistických metodikách, a od prognóz alebo opatrení v oblasti rozpočtovania, ktoré sa týkajú hospodárenia s verejnými financiami v budúcnosti.

               (3)

               Predpokladom zostavenia vysokokvalitnej štatistiky porovnateľnej vo všetkých členských štátoch sú úplné a spoľahlivé postupy účtovníctva verejných financií pre všetky subsektory verejnej správy. Vnútorná kontrola by mala zabezpečiť, aby sa v subsektoroch verejnej správy dodržiavali existujúce pravidlá. Nezávislé audity vykonávané verejnými inštitúciami, akou je Dvor audítorov alebo súkromné kontrolné orgány, by mal podporovať uplatňovanie najlepších medzinárodných postupov.

               (4)

               Na správne fungovanie rámca Únie pre rozpočtový dohľad je nevyhnutná dostupnosť fiškálnych údajov. Pravidelná dostupnosť včasných a spoľahlivých fiškálnych údajov je nevyhnutná na riadne a dobre načasované monitorovanie, ktoré zasa umožňuje prijímať rýchle opatrenia v prípade neočakávaného rozpočtového vývoja. Zásadným prvkom pre zabezpečenie kvality fiškálnych údajov je transparentnosť, ktorá musí zahŕňať pravidelnú verejnú dostupnosť takýchto údajov.

               (5)

               Pokiaľ ide o štatistiku, nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 223/2009 z 11. marca 2009 o európskej štatistike (3) sa ustanovil právny rámec na zostavovanie európskej štatistiky so zreteľom na formulovanie, uplatňovanie, monitorovanie a posudzovanie politík Únie. V uvedenom nariadení sa tiež stanovili zásady, ktorými sa riadi rozvoj, tvorba a šírenie európskej štatistiky: odborná nezávislosť, nestrannosť, objektívnosť, spoľahlivosť, štatistická dôvernosť a efektívnosť vynaložených nákladov, pričom všetky tieto zásady sa presne vymedzujú. Nariadením Rady (ES) č. 479/2009 z 25. mája 2009 o uplatňovaní Protokolu o postupe pri nadmernom schodku, ktorý tvorí prílohu k Zmluve o založení Európskeho spoločenstva (4), sa posilnili právomoci Komisie, pokiaľ ide o overovanie štatistických údajov použitých pre postup pri nadmernom deficite.

               (6)

               Vymedzenie pojmov „štátny“, „deficit“ a „investície“ sa stanovuje v Protokole (č. 12) o postupe pri nadmernom deficite s odvolaním sa na Európsky systém integrovaných účtov (ďalej len „ESÚ“), nahradený Európskym systémom národných a regionálnych účtov v Spoločenstve prijatým nariadením Rady (ES) č. 2223/96 z 25. júna 1996 o Európskom systéme národných a regionálnych účtov v Spoločenstve (5) (ďalej len „ESÚ 95“).

               (7)

               Dostupnosť a kvalita údajov ESÚ 95 má rozhodujúci význam pre zabezpečenie riadneho fungovania rámca Únie pre fiškálny dohľad. ESÚ 95 vychádza z informácií poskytovaných na akruálnom základe. Tieto akruálne fiškálne štatistiky však vychádzajú zo skôr zostaveného súboru údajov o hotovostných tokoch alebo ich ekvivalente. Môžu byť dôležité pre posilňovanie včasného monitorovania rozpočtu s tým cieľom, aby sa vyhlo neskorému zisteniu významných rozpočtových chýb. Vďaka dostupnosti časových radov údajov o hotovostných tokoch v súvislosti s vývojom rozpočtu môže byť odhalené opakovanie javov, ktoré si vyžadujú podrobnejší dohľad. Fiškálne údaje založené na hotovostných tokoch (alebo ekvivalentné údaje z účtovníctva verejných financií, ak údaje založené na hotovostných tokoch nie sú k dispozícii), ktoré sa majú uverejniť, by mali obsahovať minimálne celkové saldo, celkové príjmy a celkové výdavky. V odôvodnených prípadoch, napríklad pri veľkom počte miestnych orgánov, by sa včasné uverejnenie údajov mohlo zabezpečiť vhodnými technikami odhadu založenými na vzorke orgánov, pričom následne sa uskutoční revízia s použitím úplných údajov.

               (8)

               Predpojaté a nerealistické makroekonomické a rozpočtové prognózy môžu podstatne brzdiť efektívnosť fiškálneho plánovania a tak oslabiť záväzok dodržiavať rozpočtovú disciplínu, pričom transparentnosť metodík prognózovania a diskusia o nich môžu významne zvýšiť kvalitu makroekonomických a rozpočtových prognóz pre fiškálne plánovanie.

               (9)

               Rozhodujúcim prvkom na zabezpečenie používania realistických prognóz v rámci vykonávania rozpočtovej politiky je transparentnosť, ktorá by sa mala spájať nielen s verejne dostupnými oficiálnymi makroekonomickými a rozpočtovými prognózami pripravenými pre fiškálne plánovanie, ale aj s metodikami, predpokladmi a príslušnými parametrami, ktoré sú základom takýchto prognóz.

               (10)

               Analýza citlivosti a príslušné rozpočtové projekcie, ktoré dopĺňajú najpravdepodobnejší makrofiškálny scenár, umožňujú analyzovať spôsob, akým by sa hlavné fiškálne premenné vyvíjali v rámci rôznych predpokladov rastu a úrokových mier, a tak podstatne znižujú riziko ohrozenia rozpočtovej disciplíny na základe prognostických chýb.

               (11)

               Prognózy Komisie a jej informácie o modeloch, z ktorých vychádzajú, môžu poskytnúť členským štátom užitočnú referenčnú hodnotu pre ich najpravdepodobnejší makrofiškálny scenár, pričom zlepšujú platnosť prognóz používaných na rozpočtové plánovanie. Avšak miera, v akej možno očakávať, že členské štáty porovnajú prognózy používané na rozpočtové plánovanie s prognózami Komisie, sa líši podľa toho, kedy boli prognózy pripravené, a podľa porovnateľnosti metodík prognózovania a predpokladov. Prognózy iných nezávislých subjektov môžu tiež poskytnúť užitočné referenčné hodnoty.

               (12)

               Významné rozdiely medzi zvoleným makrofiškálnym scenárom a prognózou Komisie by sa mali opísať a objasniť najmä v prípade, keď sa úroveň alebo rast premenných vo vonkajších predpokladoch významne líši od hodnôt uvádzaných v prognózach Komisie.

               (13)

               Vzhľadom na vzájomnú závislosť medzi rozpočtami členských štátov a rozpočtom Únie by Komisia s cieľom pomôcť členským štátom pri príprave ich rozpočtových prognóz mala poskytnúť rozpočtové prognózy pre výdavky Únie vychádzajúce z úrovne výdavkov plánovaných vo viacročnom finančnom rámci.

               (14)

               S cieľom uľahčiť vytváranie prognóz využívaných na rozpočtové plánovanie a objasniť rozdiely medzi prognózami členských štátov a prognózami Komisie by každý členský štát mal mať možnosť každoročne prediskutovať s Komisiou predpoklady, z ktorých vychádza príprava makroekonomických a rozpočtových prognóz.

               (15)

               Kvalita oficiálnych makroekonomických a rozpočtových prognóz sa významným spôsobom zvyšuje pravidelným, nezaujatým a komplexným hodnotením založeným na objektívnych kritériách. Dôkladné hodnotenie zahŕňa preskúmanie hospodárskych predpokladov, porovnanie s prognózami, ktoré vypracovali iné inštitúcie, a hodnotenie úspešnosti minulej prognózy.

               (16)

               Vzhľadom na doloženú efektívnosť rozpočtových rámcov členských štátov, ktoré sa zakladajú na dodržiavaní pravidiel, je pri posilňovaní vlastnej zodpovednosti členských štátov za fiškálne pravidlá presadzovania rozpočtovej disciplíny Únie nevyhnutné, aby pevné numerické fiškálne pravidlá špecifické pre jednotlivé štáty, ktoré sú v súlade s rozpočtovými cieľmi na úrovni Únie, boli základným prvkom rámca Únie pre posilnený rozpočtový dohľad. Pevné numerické fiškálne pravidlá by mali obsahovať presne konkretizované vymedzenia cieľov a mechanizmy na účinné a včasné monitorovanie. Tieto pravidlá by sa mali zakladať na spoľahlivej a nezávislej analýze, ktorú vykonajú nezávislé orgány alebo orgány s funkčnou nezávislosťou od fiškálnych orgánov členských štátov. Okrem toho skúsenosti v danej oblasti politiky ukázali, že ak numerické fiškálne pravidlá majú fungovať účinne, je nevyhnutné, aby sa nedodržanie pravidiel spájalo s následkami, pričom vzniknuté náklady môžu byť jednoducho v podobe poškodenia dobrej povesti.

               (17)

               Na základe Protokolu (č. 15) o niektorých ustanoveniach týkajúcich sa Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska pripojeného k Zmluve o EÚ a ZFEÚ nie sú referenčné hodnoty uvedené v Protokole (č. 12) o postupe pri nadmernom deficite pripojenom k uvedeným zmluvám pre Spojené kráľovstvo priamo záväzné. Povinnosť zaviesť numerické fiškálne pravidlá, ktoré účinne podporujú dodržiavanie konkrétnych referenčných hodnôt pre nadmerný deficit, a súvisiaca povinnosť, aby viacročné ciele v strednodobých rozpočtových rámcoch boli v súlade s takými pravidlami, by sa preto nemali vzťahovať na Spojené kráľovstvo.

               (18)

               Členské štáty by sa mali vyhnúť procyklickým fiškálnym politikám a v priaznivých obdobiach by sa malo vyvíjať väčšie úsilie o fiškálnu konsolidáciu. Dosiahnutiu týchto cieľov sú nápomocné presne konkretizované numerické fiškálne pravidlá, ktoré by sa mali premietnuť do právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa ročného rozpočtu.

               (19)

               Vnútroštátne fiškálne plánovanie môže byť zlučiteľné s preventívnou aj nápravnou časťou Paktu stability a rastu, len ak sa v jeho rámci prijme viacročný výhľad a bude sa zameriavať najmä na dosiahnutie strednodobých rozpočtových cieľov. Strednodobé rozpočtové rámce prísne prispievajú k zlučiteľnosti rozpočtových rámcov členských štátov s právnymi predpismi Únie. V zmysle nariadenia Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii (6) a nariadenia Rady (ES) č. 1467/97 zo 7. júla 1997 o urýchľovaní a objasňovaní vykonania postupu pri nadmernom schodku (7) by sa preventívna a nápravná časť Paktu stability a rastu nemala brať do úvahy izolovane.

               (20)

               Aj keď je schválenie právnych predpisov týkajúcich sa ročného rozpočtu hlavným krokom rozpočtového postupu, v rámci ktorého sa v členských štátoch prijímajú dôležité rozpočtové rozhodnutia, väčšina fiškálnych opatrení má na rozpočet vplyv, ktorý podstatne presahuje ročný rozpočtový cyklus. Preto je výhľad vzťahujúci sa len na jednoročné obdobie nedostatočným základom pre zdravé rozpočtové politiky. Na zahrnutie viacročného rozpočtového výhľadu rámca Únie pre rozpočtový dohľad je potrebné, aby sa plánovanie právnych predpisov týkajúcich sa ročného rozpočtu zakladalo na viacročnom fiškálnom plánovaní vyplývajúcom zo strednodobého rozpočtového rámca.

               (21)

               Uvedený strednodobý rozpočtový rámec by mal okrem iného obsahovať projekcie pre každú významnejšiu výdavkovú a príjmovú položku v danom rozpočtovom roku a neskôr pri nezmenených politikách. Každý členský štát by mal byť schopný primerane vymedziť nezmenené politiky a toto vymedzenie by sa malo zverejniť spolu so súvisiacimi predpokladmi, metodikami a inými príslušnými parametrami.

               (22)

               Táto smernica by nemala brániť novozvolenej vláde členského štátu, aby aktualizovala strednodobý rozpočtový rámec s cieľom zohľadniť jej nové politické priority. V tomto prípade by táto nová vláda mala upozorniť na rozdiely oproti predchádzajúcemu strednodobému rozpočtovému rámcu.

               (23)

               Ustanovenia rámca rozpočtového dohľadu stanovené v ZFEÚ, a najmä Paktom stability a rastu sa uplatňujú na verejnú správu ako celok, ktorý obsahuje subsektory: ústredná štátna správa, regionálna štátna správa, miestna štátna správa a fondy sociálneho zabezpečenia, ako sa vymedzujú v nariadení (ES) č. 2223/96.

               (24)

               Mnohé členské štáty uskutočnili rozsiahlu fiškálnu decentralizáciu, v rámci ktorej sa rozpočtové právomoci preniesli na nižšiu úroveň štátnej správy. Úloha tejto nižšej úrovne štátnej správy pri zabezpečovaní dodržiavania Paktu stability a rastu sa tým významne zvýšila a osobitná pozornosť by sa mala venovať zabezpečeniu toho, aby všetky subsektory verejnej správy boli riadne zahrnuté v rozsahu povinností a postupov stanovených v domácich rozpočtových rámcoch, najmä – nie však výhradne – v uvedených členských štátoch.

               (25)

               Na dosiahnutie účinnosti pri presadzovaní rozpočtovej disciplíny a udržateľnosti verejných financií by rozpočtové rámce mali úplne zahŕňať verejné financie. Preto by sa osobitná pozornosť mala venovať operáciám tých subjektov verejnej správy a fondov, ktoré nie sú súčasťou riadnych rozpočtov na subsektorovej úrovni a ktoré majú okamžitý alebo strednodobý vplyv na rozpočtové pozície členských štátov. Ich kombinovaný vplyv na saldo verejnej správy a dlhy by sa mal uviesť v rámci ročných rozpočtových postupov a strednodobých rozpočtových plánov.

               (26)

               Podobne by sa náležitá pozornosť mala venovať aj existencii podmienených záväzkov. Konkrétnejšie, podmienené záväzky zahŕňajú prípadné záväzky vznikajúce v závislosti od toho, či v budúcnosti nastanú určité neisté udalosti, alebo súčasné záväzky, pri ktorých platby nie sú pravdepodobné alebo ich výšku predpokladanej platby nemožno spoľahlivo určiť. Patria sem napríklad príslušné informácie týkajúce sa štátnych záruk, problémových úverov a záväzkov vyplývajúcich z činnosti verejnoprávnych korporácií, podľa potreby aj vrátane pravdepodobnosti a možnej lehoty splatnosti výdavkov vyplývajúcich z podmienených záväzkov. Náležite by sa mala zohľadniť trhová citlivosť.

               (27)

               Komisia by mala pravidelne monitorovať vykonávanie tejto smernice. Mali by sa stanoviť a vymieňať najlepšie postupy týkajúce sa ustanovení tejto smernice zaoberajúce sa rôznymi aspektmi vnútroštátnych rozpočtových rámcov.

               (28)

               Keďže cieľ tejto smernice, a to jednotné dodržiavanie rozpočtovej disciplíny, ako sa požaduje podľa ZFEÚ, nemožno uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, ale ho možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o EÚ. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa.

               (29)

               V súlade s bodom 34 Medziinštitucionálnej dohody o lepšej tvorbe práva (8) sa členské štáty vyzývajú, aby vo vlastnom záujme a v záujme Únie vypracovali a zverejnili tabuľky, ktoré budú čo najlepšie vyjadrovať vzájomný vzťah medzi touto smernicou a transpozičnými opatreniami,

         PRIJALA TÚTO SMERNICU:
   KAPITOLA I

      PREDMET A VYMEDZENIE POJMOV

   Článok 1
   Touto smernicou sa ustanovujú podrobné pravidlá pre vlastnosti rozpočtových rámcov členských štátov. Tieto pravidlá sú nevyhnutné na zabezpečenie dodržiavania povinností členských štátov podľa ZFEÚ s cieľom vyhnúť sa nadmernému deficitu verejnej správy.
   Článok 2
   Na účely tejto smernice sa uplatňujú vymedzenia pojmov „štátny“, „deficit“ a „investície“ ustanovené v článku 2 Protokolu (č. 12) o postupe pri nadmernom deficite pripojeného k Zmluve o EÚ a ZFEÚ. Uplatňuje sa tiež vymedzenie subsektorov verejnej správy, ako sa uvádza v bode 2.70 prílohy A k nariadeniu (ES) č. 2223/96.
   Okrem toho sa uplatňuje toto vymedzenie pojmu:
   „rozpočtový rámec“ je súbor opatrení, postupov, pravidiel a inštitúcií, ktoré sú základom vykonávania rozpočtových politík verejnej správy, najmä:

               a)

               systémy rozpočtového účtovníctva a štatistického vykazovania;

               b)

               pravidlá a postupy, ktorými sa riadi vypracovanie prognóz pre rozpočtové plánovanie;

               c)

               numerické fiškálne pravidlá špecifické pre jednotlivé štáty, ktoré prispievajú k zosúladeniu vykonávania fiškálnej politiky členských štátov s ich príslušnými povinnosťami vyplývajúcimi zo ZFEÚ, vyjadrené v súhrnnom ukazovateli vývoja rozpočtového hospodárenia, ako je deficit verejnej správy, pôžičky, dlh, alebo ich hlavná zložka;

               d)

               rozpočtové postupy obsahujúce procedurálne pravidlá, o ktoré sa opiera rozpočtový postup vo všetkých fázach;

               e)

               strednodobé rozpočtové rámce ako osobitný súbor vnútroštátnych rozpočtových postupov, ktoré rozširujú horizont pre tvorbu fiškálnej politiky až za ročný rozpočtový kalendár vrátane stanovenia priorít politiky a strednodobých rozpočtových cieľov;

               f)

               opatrenia nezávislého monitorovania a analýzy s cieľom zvýšiť transparentnosť prvkov rozpočtového postupu;

               g)

               mechanizmy a pravidlá upravujúce fiškálne vzťahy medzi verejnými orgánmi v rámci subsektorov verejnej správy.

         KAPITOLA II

      ÚČTOVNÍCTVO A ŠTATISTIKA

   Článok 3
   1.   Pokiaľ ide o vnútroštátne systémy účtovníctva verejných financií, členské štáty zavedú systémy účtovníctva verejných financií, ktoré budú úplne a dôsledne zahŕňať všetky subsektory verejnej správy a ktoré budú obsahovať informácie nevyhnutné na tvorbu akruálnych údajov s cieľom pripraviť údaje založené na štandarde ESÚ 95. Tieto systémy účtovníctva verejných financií podliehajú vnútornej kontrole a nezávislému auditu.
   2.   Členské štáty zabezpečia, že fiškálne údaje za všetky subsektory verejnej správy sú včas a pravidelne verejne dostupné, ako sa uvádza v nariadení (ES) č. 2223/96. Členské štáty uverejnia najmä:

               a)

               fiškálne údaje založené na hotovostných tokoch (alebo ekvivalentný číselný údaj z účtovníctva verejných financií, ak údaje založené na hotovostných tokoch nie sú k dispozícii), v takýchto intervaloch:

                           —

                           mesačne pre subsektory, ako je ústredná štátna správa, regionálna štátna správa a fondy sociálneho zabezpečenia, do konca nasledujúceho mesiaca a

                           —

                           štvrťročne pre subsektor, akým sú miestne orgány, do konca nasledujúceho štvrťroka;

               b)

               podrobnú tabuľku zhody uvádzajúcu metodiku prechodu medzi údajmi založenými na hotovostných tokoch (alebo ekvivalentnými číselnými údajmi z účtovníctva verejných financií, ak údaje založené na hotovostných tokoch nie sú k dispozícii) a údajmi založenými na štandarde ESÚ 95.

         KAPITOLA III

      PROGNÓZY

   Článok 4
   1.   Členské štáty zabezpečia, aby sa fiškálne plánovanie zakladalo na realistických makroekonomických a rozpočtových prognózach používajúcich najaktuálnejšie informácie. Rozpočtové plánovanie je založené na najpravdepodobnejšom makrofiškálnom scenári alebo obozretnejšom scenári. Makroekonomické a rozpočtové prognózy sa porovnávajú s najaktuálnejšími prognózami Komisie a v prípade potreby s prognózami ďalších nezávislých orgánov. Významné rozdiely medzi zvoleným makrofiškálnym scenárom a prognózou Komisie sa opíšu s odôvodnením najmä v prípade, keď sa úroveň alebo rast premenných vo vonkajších predpokladoch významne líši od hodnôt uvádzaných v prognózach Komisie.
   2.   Komisia zverejní metodiky, predpoklady a príslušné parametre, o ktoré sa opierajú jej makroekonomické a rozpočtové prognózy.
   3.   S cieľom pomôcť členským štátom pri príprave rozpočtových prognóz poskytne Komisia rozpočtové prognózy pre výdavky Únie vychádzajúce z úrovne výdavkov plánovaných vo viacročnom finančnom rámci.
   4.   V rámci analýzy citlivosti sa makroekonomická a rozpočtová prognóza zamerajú na preskúmanie vývoja hlavných fiškálnych premenných pri rôznych predpokladoch rastu a úrokových mier. Rozsah alternatívnych predpokladov použitých v makroekonomických a rozpočtových prognózach sa riadi úspešnosťou minulej prognózy a je zameraný na zohľadnenie príslušných rizikových scenárov.
   5.   Členské štáty bližšie určia, ktorá inštitúcia je zodpovedná za prípravu makroekonomických a rozpočtových prognóz, a zverejnia oficiálne makroekonomické a rozpočtové prognózy vypracované pre fiškálne plánovanie vrátane použitých metodík, predpokladov a príslušných parametrov, o ktoré sa tieto prognózy opierajú. Minimálne každý rok členské štáty a Komisia vedú technický dialóg o predpokladoch, ktoré sú oporou pri vypracúvaní makroekonomických a rozpočtových prognóz.
   6.   Makroekonomické a rozpočtové prognózy pre fiškálne plánovanie podliehajú pravidelnému, nezaujatému a komplexnému hodnoteniu založenému na objektívnych kritériách vrátane hodnotenia ex post. Výsledky tohto hodnotenia sa zverejňujú a primerane zohľadňujú v budúcich makroekonomických a rozpočtových prognózach. V prípade, že sa pri hodnotení odhalí významná odchýlka ovplyvňujúca makroekonomické prognózy minimálne za štyri po sebe nasledujúce roky, dotknutý členský štát prijme potrebné opatrenia a zverejní ich.
   7.   Komisia (Eurostat) uverejní štvrťročné úrovne dlhu a schodku členských štátov raz za tri mesiace.
   KAPITOLA IV

      NUMERICKÉ FIŠKÁLNE PRAVIDLÁ

   Článok 5
   Každý členský štát zavedie numerické fiškálne pravidlá špecifické pre jednotlivé štáty, ktoré počas viacročného horizontu účinne podporujú dodržiavanie jeho povinností vyplývajúcich zo ZFEÚ v oblasti rozpočtovej politiky pre verejnú správu ako celok. Týmito pravidlami sa presadzuje najmä:

               a)

               súlad s referenčnými hodnotami týkajúcimi sa deficitu a dlhu stanovenými v súlade so ZFEÚ;

               b)

               prijatie viacročného fiškálneho plánovacieho horizontu vrátane dodržiavania strednodobého rozpočtového cieľa členského štátu.

         Článok 6
   1.   Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia ZFEÚ týkajúce sa rámca Únie pre rozpočtový dohľad, numerické fiškálne pravidlá špecifické pre jednotlivé štáty obsahujú špecifikácie týchto prvkov:

               a)

               vymedzenie cieľa a rozsah pôsobnosti pravidiel;

               b)

               účinné a včasné monitorovanie dodržiavania pravidiel založené na spoľahlivej a nezávislej analýze, ktorú vykonávajú nezávislé orgány alebo orgány s funkčnou nezávislosťou od fiškálnych orgánov členských štátov;

               c)

               následky v prípade nedodržania pravidiel.

         2.   Ak numerické fiškálne pravidlá obsahujú únikové doložky, v týchto doložkách sa stanoví obmedzené množstvo konkrétnych okolností, ktoré sú v súlade s povinnosťami členského štátu v oblasti rozpočtovej politiky vyplývajúcimi zo ZFEÚ, a prísne postupy, pri ktorých sa povoľuje dočasné nedodržanie pravidiel.
   Článok 7
   Do právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa ročného rozpočtu sa premietnu platné numerické fiškálne pravidlá špecifické pre jednotlivé štáty.
   Článok 8
   Články 5 až 7 sa nevzťahujú na Spojené kráľovstvo.
   KAPITOLA V

      STREDNODOBÉ ROZPOČTOVÉ RÁMCE

   Článok 9
   1.   Členské štáty zavedú dôveryhodný a účinný strednodobý rozpočtový rámec, ktorým sa zabezpečuje prijatie fiškálneho plánovacieho horizontu trvajúceho minimálne tri roky, s cieľom zabezpečiť, aby vnútroštátne fiškálne plánovanie vychádzalo z viacročného výhľadu fiškálneho plánovania.
   2.   Strednodobé rozpočtové rámce obsahujú postupy na zavedenie týchto položiek:

               a)

               komplexné a transparentné viacročné rozpočtové ciele, pokiaľ ide o deficit verejnej správy, dlh a všetky ostatné súhrnné fiškálne ukazovatele, ako napríklad výdavky, čím sa zaistí ich zlučiteľnosť so všetkými platnými numerickými fiškálnymi pravidlami, ako sa ustanovuje v kapitole IV;

               b)

               projekcie každej významnejšej výdavkovej a príjmovej položky verejnej správy s presnejšou špecifikáciou na úrovni ústrednej štátnej správy a fondov sociálneho zabezpečenia v danom rozpočtovom roku a neskôr pri nezmenenej politike;

               c)

               opis strednodobých predpokladaných politík a ich vplyvu na financie verejnej správy rozdelené na významné príjmové a výdavkové položky, z ktorého bude zrejmý spôsob, akým sa dosiahne úprava smerom k strednodobým rozpočtovým cieľom v porovnaní s projekciami pri nezmenených politikách;

               d)

               posúdenie, ako uvedené predpokladané politiky so zreteľom na ich priamy dlhodobý vplyv na financie verejnej správy pravdepodobne ovplyvnia dlhodobú udržateľnosť verejných financií.

         3.   Projekcie prijaté ako súčasť strednodobých rozpočtových rámcov sa zakladajú na realistických makroekonomických a rozpočtových prognózach v súlade s kapitolou III.
   Článok 10
   Právne predpisy týkajúce sa ročného rozpočtu sú zlučiteľné s ustanoveniami strednodobého rozpočtového rámca. Konkrétne projekcie príjmov a výdavkov a priority vyplývajúce zo strednodobého rozpočtového rámca, ako sa stanovuje v článku 9 ods. 2, predstavujú základ na vypracovanie ročného rozpočtu. Každý odklon od týchto ustanovení je potrebné náležite odôvodniť.
   Článok 11
   Žiadne ustanovenie tejto smernice nebráni novozvolenej vláde členského štátu aktualizovať strednodobý rozpočtový rámec s cieľom zohľadniť jej nové politické priority. V tomto prípade nová vláda upozorní na rozdiely oproti predchádzajúcemu strednodobému rozpočtovému rámcu.
   KAPITOLA VI

      TRANSPARENTNOSŤ VEREJNÝCH FINANCIÍ A KOMPLEXNÝ ROZSAH ROZPOČTOVÝCH RÁMCOV

   Článok 12
   Členské štáty zabezpečia, aby všetky opatrenia vykonané s cieľom dosiahnuť súlad s kapitolami II, III a IV boli konzistentné vo všetkých subsektoroch verejnej správy a aby tieto subsektory komplexne zahŕňali. To vyžaduje najmä konzistentnosť pravidiel a postupov účtovania a integritu ich príslušných systémov na zhromažďovanie a spracovanie údajov.
   Článok 13
   1.   Členské štáty zavedú vhodné mechanizmy na koordináciu v subsektoroch verejnej správy s cieľom komplexne a konzistentne zohľadniť všetky subsektory verejnej správy vo fiškálnom plánovaní, numerických fiškálnych pravidlách špecifických pre jednotlivé štáty a pri vypracúvaní rozpočtových prognóz a stanovovaní viacročného plánovania, ako sa stanovuje najmä vo viacročnom rozpočtovom rámci.
   2.   S cieľom podporovať fiškálnu zodpovednosť sa jasne stanoví rozpočtová zodpovednosť orgánov verejnej moci v rôznych subsektoroch verejnej správy.
   Článok 14
   1.   V rámci ročných rozpočtových postupov sa určia a uvedú všetky subjekty verejnej správy a fondy, ktoré nie sú súčasťou riadnych rozpočtov na subsektorovej úrovni, spolu s ďalšími príslušnými informáciami. Kombinovaný vplyv na saldo verejnej správy a dlhy týchto subjektov verejnej správy a fondov sa uvedie v rámci ročných rozpočtových postupov a strednodobých rozpočtových plánov.
   2.   Členské štáty uverejnia podrobné informácie o vplyve daňových výdavkov na príjmy.
   3.   Členské štáty za všetky subsektory verejnej správy uverejnia príslušné informácie o podmienených záväzkoch s možným veľkým vplyvom na rozpočet verejnej správy vrátane štátnych záruk, problémových úverov a záväzkov vyplývajúcich z činnosti verejnoprávnych korporácií vrátane ich rozsahu. Členské štáty tiež uverejnia informácie o kapitálovej účasti verejnej správy v súkromných a verejnoprávnych korporáciách, a to pokiaľ ide o hospodársky významné sumy.
   KAPITOLA VII

      ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA

   Článok 15
   1.   Členské štáty uvedú do účinnosti ustanovenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 31. decembra 2013. Komisii bezodkladne oznámia znenie týchto ustanovení. Rada vyzýva členské štáty, aby vo vlastnom záujme a v záujme Únie vypracovali a zverejnili tabuľky zhody, ktoré budú čo najlepšie vyjadrovať vzájomný vzťah medzi touto smernicou a transpozičnými opatreniami.
   2.   Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   3.   Komisia vypracuje priebežnú správu o vykonávaní hlavných ustanovení tejto smernice na základe príslušných informácií členských štátov, ktorú predloží Európskemu parlamentu a Rade do 14. decembra 2012.
   4.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 16
   1.   Komisia uverejní do 14. decembra 2018 preskúmanie primeranosti tejto smernice.
   2.   V preskúmaní sa posúdi okrem iného primeranosť:

               a)

               štatistických požiadaviek pre všetky subsektory štátnej správy;

               b)

               štruktúry a účinnosti numerických fiškálnych pravidiel v členských štátoch;

               c)

               všeobecnej úrovne transparentnosti verejných financií v členských štátoch.

         3.   Komisia vypracuje do 31. decembra 2012 posúdenie primeranosti medzinárodných účtovných štandardov pre verejný sektor pre členské štáty.
   Článok 17
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 18
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Bruseli 8. novembra 2011

            Za Radu

            predseda

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  Stanovisko Európskeho parlamentu z 28. septembra 2011 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).

      (2)  Ú. v. EÚ C 150, 20.5.2011, s. 1.

      (3)  Ú. v. EÚ L 87, 31.3.2009, s. 164.

      (4)  Ú. v. EÚ L 145, 10.6.2009, s. 1.

      (5)  Ú. v. ES L 310, 30.11.1996, s. 1.

      (6)  Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (7)  Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 6.

      (8)  Ú. v. EÚ C 321, 31.12.2003, s. 1.


title: Smernica Európskeho parlamentu a Rady č. 2002/47/ES zo 6. júna 2002 o dohodách o finančných zárukách

text:
Dôležité právne oznámenie

|

32002L0047

Úradný vestník L 168 , 27/06/2002 S. 0043 - 0050

		Smernica Európskeho parlamentu a Rady č. 2002/47/ESzo 6. júna 2002o dohodách o finančných zárukáchEURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na jej článok 95,so zreteľom na návrh Komisie [1],so zreteľom na stanovisko Európskej centrálnej banky [2],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],konajúc v súlade s postupom stanoveným v článku 251 zmluvy [4],keďže:(1) smernica č. 98/26/ES Európskeho parlamentu a Rady z 19. mája 1998 o konečnom zúčtovaní v systémoch na zúčtovanie platieb a cenných papierov [5] bola významným medzníkom v tvorbe zdravého právneho rámca pre systémy zúčtovania platieb a cenných papierov. Pri zavádzaní tejto smernice do praxe sa ukázala dôležitosť obmedzenia systémového rizika spojeného s takýmito systémami, ktoré vyplýva z rôznych vplyvov viacerých právnych oblastí, ako aj prínosy jednotných pravidiel týkajúcich sa záruk používaných v takýchto systémoch;(2) Komisia sa vo svojom oznámení z 11. mája 1999 adresovanom Európskemu parlamentu a Rade o finančných službách, zavádzaní rámca pre finančné trhy a pláne opatrení, po porade s odborníkmi na problematiku trhu a s národnými orgánmi, zaviazala pracovať na ďalších návrhoch legislatívnych krokov v oblasti záruk, a tak podporovať ďalší pokrok v tejto oblasti nad rámec smernice č. 98/26/ES;(3) v rámci Spoločenstva by sa mal vytvoriť režim poskytovania cenných papierov a hotovosti v podobe záruk, tak v rámci záložných štruktúr, ako aj v rámci štruktúr vytvorených na prevode vlastníckych práv, vrátane zmlúv o spätnom odkúpení (repo obchody). To prispeje k integrácii a nákladovej efektívnosti finančného trhu, ako aj k stabilite finančného systému Spoločenstva, a tým podporí slobodné poskytovanie služieb a voľný pohyb kapitálu v rámci jednotného trhu finančných služieb. Táto smernica sa sústreďuje na bilaterálne dohody o finančných zárukách;(4) táto smernica bola prijatá v európskom právnom kontexte, ktorý pozostáva predovšetkým z uvedenej smernice č. 98/26/ES, ako aj zo smernice Európskeho parlamentu a Rady č. 2001/24/ES zo 4. apríla 2001 o reorganizácii a likvidácii úverových inštitúcií [6], smernice Európskeho parlamentu a Rady č. 2001/17/ES z 19. marca 2001 o reorganizácii a likvidácii poisťovní [7], a nariadenia Rady (ES) č. 1346/2000 z 29. mája 2000 o konkurznom konaní [8]. Táto smernica zapadá do všeobecného rámca týchto skorších právnych predpisov a nie je s nimi v rozpore. Táto smernica uvedené právne predpisy dopĺňa tým, že sa zaoberá ďalšími otázkami a ďalej rozvíja konkrétne otázky riešené v týchto právnych predpisoch;(5) členské štáty by kvôli zvýšeniu právnej istoty dohôd o finančných zárukách mali zabezpečiť, aby sa niektoré ustanovenia právnych predpisov o platobnej neschopnosti na takéto dohody nevzťahovali, a to najmä ustanovenia, ktoré by bránili účinnej realizácii finančných záruk alebo spochybnili platnosť súčasných techník, ako napr. bilaterálneho konečného čistého zúčtovania, poskytovania dodatočných záruk a náhrad záruk;(6) táto smernica nerieši prípadné práva osôb v súvislosti s majetkom poskytnutým v podobe finančnej záruky, ktoré vznikajú inak ako za podmienok príslušnej dohody o finančnej záruke a inak ako na základe právnych ustanovení alebo predpisov z titulu začatia alebo pokračovania likvidácie, alebo reorganizačných opatrení, ako je napríklad reštitúcia vyplývajúca z omylu, chyby alebo nedostatočnej kapacity;(7) zásada stanovená v smernici č. 98/26/ES, podľa ktorej sa na zaknihované cenné papiere, poskytnuté ako záruka, vzťahuje právo právnej oblasti, v ktorej sa nachádza príslušný register, účet alebo centrálny depozitný systém, by sa mala rozšíriť, aby sa zaistila právna istota, pokiaľ ide o použitie takýchto cenných papierov držaných v cezhraničnom kontexte a použitých ako finančná záruka v rámci tejto smernice;(8) pravidlo lex rei sitae, podľa ktorého je na určenie toho, či je dohoda o finančnej záruke bezchybná, a teda dobrá voči tretím stranám, rozhodujúce právo krajiny, kde sa finančná záruka nachádza, v súčasnosti uznávajú všetky členské štáty. Bez vplyvu na uplatňovanie tejto smernice na priamo držané cenné papiere by sa malo určiť umiestnenie zaknihovaných cenných papierov poskytnutých ako finančná záruka a držaných prostredníctvom jedného prostredníka alebo viacerých prostredníkov. Ak má osoba prijímajúca záruku platnú a účinnú dohodu o záruke, ktorá sa riadi právom krajiny, v ktorej je vedený príslušný účet, potom by sa jej platnosť voči akémukoľvek konkurenčnému vlastníckemu alebo záložnému právu a vymáhateľnosť záruky mala riadiť výlučne právom tejto krajiny, čím by sa predišlo právnej neistote v dôsledku iných nepredvídaných právnych predpisov;(9) vnútroštátne právne predpisy môžu na zníženie administratívneho zaťaženia osôb, ktoré využívajú finančné záruky v pôsobnosti tejto smernice, v súvislosti s bezchybnosťou finančnej záruky požadovať jedine to, aby finančná záruka bola doručená, prevedená, držaná, registrovaná alebo inak určená tak, aby bola v držbe alebo pod kontrolou prijímateľa záruky, resp. osoby konajúcej v jeho mene, pričom sa nevylučujú záručné techniky, pri ktorých je poskytovateľ záruky oprávnený predmet záruky nahradiť alebo nadbytočnú časť záruky vybrať;(10) z rovnakých dôvodov by zriadenie, platnosť, bezchybnosť, vymáhateľnosť alebo dôkazná prípustnosť dohody o finančnej záruke nemali závisieť od vykonania žiadneho formálneho úkonu, akým je napríklad vystavenie nejakého dokumentu v konkrétnej podobe alebo konkrétnym spôsobom, podanie na úradný alebo verejný orgán, zápis do verejného registra, uverejnenie oznámenia v novinách alebo časopise, v úradnom registri alebo uverejnenie akýmkoľvek iným spôsobom, podanie oznámenia verejnému úradníkovi alebo poskytnutie dokladu v konkrétnej podobe ohľadom dňa vystavenia dokumentu alebo nástroja, výšky príslušných finančných záväzkov alebo akejkoľvek inej záležitosti. Táto smernica však musí vytvoriť rovnováhu medzi efektívnosťou trhu a bezpečnosťou účastníkov dohody a tretích osôb, a tým okrem iného predísť riziku podvodu. Táto rovnováha by sa mala dosiahnuť prostredníctvom rozsahu platnosti tejto smernice, t. j. že táto smernica sa bude vzťahovať len na tie dohody o finančných zárukách, ktoré obsahujú určitú formu vyvlastnenia, t. j. poskytnutie finančnej záruky, a pri ktorých sa poskytnutie finančnej záruky dá doložiť písomne alebo trvalým médiom, čím sa zabezpečí možnosť sledovania záruky. Pre účely tejto smernice by sa úkony požadované podľa práva členského štátu ako podmienka prevodu finančných nástrojov alebo vytvorenia záložného práva na finančné nástroje, s výnimkou zaknihovaných cenných papierov, ako je napr. indosovanie v prípade nástrojov na rad, alebo zápis do registra emitentov v prípade nástrojov na meno, nemali považovať za formálne úkony;(11) táto smernica by okrem toho mala ochraňovať len dohody o finančných zárukách, ktoré sa dajú preukázať. Takéto dôkazy možno predložiť v písomnej podobe alebo iným právne vymáhateľným spôsobom stanoveným právom príslušným pre danú dohodu o finančnej záruke;(12) zjednodušenie používania finančných záruk vďaka obmedzeniu administratívnej záťaže zvyšuje efektívnosť cezhraničných operácií Európskej centrálnej banky a národných centrálnych bánk členských štátov zapojených do hospodárskej a menovej únie, ktoré sú potrebné na realizáciu spoločnej menovej politiky. Naviac poskytnutie obmedzenej ochrany dohodám o finančných zárukách pred niektorými pravidlami stanovenými v zákonoch o platobnej neschopnosti podporuje aj širší aspekt menovej politiky, pri ktorom si účastníci peňažného trhu sami medzi sebou riadia celkový objem likvidity na trhu pomocou cezhraničných obchodov krytých zárukami;(13) účelom tejto smernice je ochraňovať platnosť dohôd o finančných zárukách, ktoré sú založené na prevode plného vlastníctva finančných záruk, napr. eliminovaním tzv. recharakterizácie takýchto dohôd o finančných zárukách (vrátane dohôd o spätnom odkúpení) na záložné práva;(14) vymáhateľnosť bilaterálneho konečného čistého zúčtovania by mala byť chránená, a to nielen ako vymáhací mechanizmus pre dohody o finančných zárukách, ktorých predmetom je zabezpečovací prevod vlastníckych práv, vrátane dohôd o spätnom odkúpení, ale aj v širšom ponímaní, pri ktorom konečné čisté zúčtovanie predstavuje súčasť dohody o finančnej záruke. Zdravé praktiky riadenia rizík používané na finančnom trhu by mali byť chránené tým, že účastníci budú mať možnosť riadiť a znižovať svoje úverové angažovanosti vyplývajúce zo všetkých druhov finančných transakcií založených na čistom zúčtovaní, pri ktorých sa úverová angažovanosť počíta ako súčet všetkých odhadovaných súčasných angažovaností vyplývajúcich zo všetkých neuzavretých transakcií s danou protistranou, ktorý po započítaní recipročných položiek predstavuje jednu celkovú sumu, ktorá sa porovnáva so súčasnou hodnotou záruky;(15) táto smernica by nemala narušiť žiadne obmedzenia ani požiadavky stanovené národným právom týkajúce sa zohľadňovania pohľadávok, povinného započítavania alebo čistého zúčtovania, napr. pokiaľ ide o ich reciprocitu alebo skutočnosť, že boli uzavreté skôr ako prijímateľ záruky vedel, resp. mal vedieť o začatí (alebo o nejakom povinnom právnom úkone vedúcom k začatiu) likvidácie alebo reorganizačných opatrení poskytovateľa záruky;(16) zdravé trhové praktiky, ktoré uprednostňujú regulačné orgány a pri ktorých účastníci finančného trhu používajú dohody o dodatočných finančných zárukách na riadenie a obmedzovanie svojich úverových rizík vo vzájomných vzťahoch pomocou kalkulácií súčasnej trhovej hodnoty úverových angažovaností a trhovej hodnoty finančných záruk, a v závislosti od nej požadujú dodatočné finančné záruky, resp. vracajú prebytočné finančné záruky, by mali byť chránené voči niektorým pravidlám o automatickom zrušení. To isté platí aj pre možnosť nahradenia aktív poskytnutých ako finančná záruka inými aktívami rovnakej hodnoty. Ide len o to, aby poskytovanie dodatočných alebo náhradných finančných záruk nebolo spochybňované len kvôli tomu, že príslušné finančné záväzky existovali pred poskytnutím finančnej záruky, resp. že finančná záruka bola poskytnutá počas predpísanej lehoty. Tým sa však nevylučuje možnosť spochybniť, na základe národného práva, dohody o finančných zárukách a poskytnutie finančných záruk v rámci počiatočného poskytnutia, dodatočného poskytnutia alebo náhrady finančných záruk, napr. v prípade, že sa tak stalo úmyselne so zámerom poškodiť ostatných veriteľov (vzťahuje sa to okrem iného na podvodné konanie alebo podobné pravidlá zrušenia, ktoré môžu platiť počas predpísanej lehoty);(17) táto smernica stanovuje rýchle a neformálne postupy vymáhania v snahe zachovať finančnú stabilitu a obmedziť možnosti nákazy v prípade, že niektorý z účastníkov dohody o finančnej záruke nesplní svoje záväzky. Táto smernica však tieto ciele balansuje s ochranou poskytovateľa záruky a tretích osôb, pričom jednoznačne potvrdzuje, že členské štáty majú možnosť si vo svojich vnútroštátnych právnych predpisoch ponechať, resp. zaviesť následnú kontrolu, ktorú môžu vykonávať súdy v súvislosti s realizáciou a oceňovaním finančných záruk a kalkuláciou príslušných finančných záväzkov. Tento druh kontroly by súdnym orgánom mal umožniť overiť si, či realizácia, resp. ocenenie bolo vykonané komerčne opodstatneným spôsobom;(18) by malo byť možné poskytovať záruky v hotovosti, a to tak pri štruktúrach postavených na prevode vlastníckych práv ako aj pri záložných štruktúrach, ktoré sú chránené uznávaním čistého zúčtovania, resp. zložením hotovostnej záruky. Pod hotovosťou sa rozumejú len peniaze v podobe pripísania na účet alebo podobné nároky na vrátenie peňazí (ako napr. vklady na peňažnom trhu), čím sa jednoznačne vylučujú bankovky;(19) táto smernica stanovuje užívacie právo v prípade dohôd o finančných zárukách v podobe cenných papierov, čím sa zvyšuje likvidita na finančnom trhu v dôsledku ďalšieho použitia "založených" cenných papierov. Takéto ďalšie použitie by nemalo mať vplyv na vnútroštátne právne predpisy o oddelení aktív a nespravodlivom zaobchádzaní s veriteľmi;(20) táto smernica nemá vplyv na uplatnenie a účinok zmluvných podmienok finančných nástrojov poskytnutých ako finančná záruka, ako napr. práva a povinnosti a iné podmienky stanovené v emisných podmienkach a iných podmienkach, ktoré platia vo vzťahu medzi emitentmi a držiteľmi takýchto nástrojov;(21) tento akt je v súlade so základnými právami a zásadami stanovenými najmä v Listine základných práv Európskej únie;(22) vzhľadom na to, že cieľ navrhovaných opatrení, t. j. vytvoriť minimálny režim týkajúci sa použitia finančných záruk, nemôžu jednotlivé členské štáty v dostatočnej miere dosiahnuť, a preto, vzhľadom na rozsah a účinky týchto opatrení, sa dá lepšie dosiahnuť na úrovni Spoločenstva, Spoločenstvo môže prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 zmluvy. V súlade so zásadou úmernosti stanovenou v uvedenom článku táto smernica nezachádza ďalej ako je na dosiahnutie uvedeného cieľa potrebné,PRIJALI TÚTO SMERNICU:Článok 1Predmet a rozsah1. Táto smernica vytvára režim Spoločenstva pre dohody o finančných zárukách, ktoré spĺňajú požiadavky uvedené v odsekoch 2 až 5, a pre finančné záruky v súlade s podmienkami uvedenými v odsekoch 4 a 5.2. Príjemca záruky a poskytovateľ záruky musia patriť do jednej z nasledujúcich skupín:a) verejný orgán (s výnimkou verejne ručených podnikov, ak nespadajú do písmen b) až e)) vrátane:i) orgánov verejného sektoru členských štátov poverených riadením alebo zasahujúcich do riadenia verejného dlhu; aii) orgánov verejného sektoru členských štátov oprávnených viesť účty pre svojich klientov;b) centrálna banka, Európska centrálna banka, Banka pre medzinárodné zúčtovanie, multilaterálna rozvojová banka v zmysle článku 1 ods. 19 smernice Európskeho parlamentu a Rady č. 2000/12/ES z 20. marca 2000 o podnikaní úverových inštitúcií [9], Medzinárodný menový fond a Európska investičná banka;c) finančná inštitúcia podliehajúca obozretnému dohľadu, vrátane:i) úverovej inštitúcie v zmysle článku 1 ods. 1 smernice č. 2000/12/ES, vrátane inštitúcií uvedených v článku 2 ods. 3 uvedenej smernice;ii) investičnej firmy v zmysle článku 1 ods. 2 smernice Rady č. 93/22/EHS z 10. mája 1993 o investičných službách v oblasti cenných papierov [10];iii) finančnej inštitúcie v zmysle článku 1 ods. 5 smernice č. 2000/12/ES;iv) poisťovne v zmysle článku 1 písm. a) smernice Rady č. 92/49/EHS z 18. júna 1992 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa priamych poistení s výnimkou životného poistenia [11] a životných poisťovní v zmysle článku 1 písm. a) smernice Rady č. 92/96/EHS z 10. novembra 1992 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa priameho životného poistenia [12];v) podniku pre kolektívne investovanie do prevoditeľných cenných papierov (UCITS) v zmysle článku 1 ods. 2 smernice Rady č. 85/611/EHS z 20. decembra 1985 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa podnikov pre kolektívne investovanie do prevoditeľných cenných papierov (UCITS) [13];vi) správcovskej spoločnosti v zmysle článku 1 písm. a) ods. 2 smernice č.85/611/EHS;d) ústredná protistrana, zúčtovací agent alebo clearingové centrum v zmysle článku 2 písm. c), d) a e) smernice č. 98/26/ES, vrátane podobných inštitúcií regulovaných podľa národného práva, pôsobiacich na trhu s termínovanými obchodmi, opciami a derivátmi v rozsahu nepokrytom uvedenou smernicou, a osoba - nie fyzická - ktorá koná ako správca alebo zástupca v mene jednej alebo viacerých osôb, medzi ktoré patria držitelia dlhopisov alebo držitelia iných druhov dlhových cenných papierov alebo akákoľvek inštitúcia v zmysle písm. a) až d);e) osoba - nie fyzická - vrátane podnikov, ktoré nie sú právnickými osobami, a verejných obchodných spoločnosti, pokiaľ druhou stranou je inštitúcia v zmysle písm. a) až d).3. Členské štáty môžu z rozsahu tejto smernice vylúčiť dohody o finančných zárukách, pri ktorých je jednou zo zúčastnených strán osoba uvedená v odseku 2 písm. e).Ak túto možnosť využijú, členské štáty sú povinné to oznámiť Komisii, ktorá bude o tejto skutočnosti následne informovať ostatné členské štáty.4. a) Poskytované finančné záruky musia pozostávať z hotovosti alebo finančných nástrojov.b) Členské štáty môžu z rozsahu tejto smernice vylúčiť finančné záruky pozostávajúce z vlastných akcií poskytovateľa záruk, akcií v príbuzných podnikoch v zmysle siedmej smernice Rady č. 83/349/EHS z 13. júna 1983 o konsolidovaných účtoch [14] a akcií v podnikoch, ktorých výlučným účelom je vlastniť výrobné prostriedky nevyhnutné na podnikanie poskytovateľa záruky alebo vlastniť nehnuteľnosti.5. Táto smernica týkajúca sa finančnej záruky platí od chvíle jej poskytnutia, ak jej poskytnutie možno písomne preukázať.Pri preukazovaní poskytnutia finančnej záruky musí byť možné identifikovať finančnú záruku, na ktorú sa vzťahuje. Na tento účel stačí preukázať, že záruka v podobe zaknihovaných cenných papierov bola pripísaná na príslušný účet, resp. že predstavuje kladný zostatok na príslušnom účte, resp. že hotovostná záruka bola pripísaná na stanovený účet, resp. že predstavuje kladný zostatok na stanovenom účte.Táto smernica platí pre dohody o finančných zárukách, ktoré možno preukázať písomne alebo iným právne ekvivalentným spôsobom.Článok 2Definície pojmov1. Na účely tejto smernice:a) "dohoda o finančnej záruke" je dohoda o finančnej záruke s prevodom vlastníckeho práva alebo záložná dohoda o finančnej záruke, bez ohľadu na to, či sa na ne vzťahuje rámcová zmluva alebo všeobecné podmienky;b) "dohoda o finančnej záruke s prevodom vlastníckeho práva" je dohoda, vrátane dohôd o spätnom odkúpení, pri ktorej poskytovateľ záruky prevádza plné vlastnícke právo k finančnej záruke na príjemcu záruky s cieľom zabezpečenia alebo iného krytia plnenia príslušných finančných záväzkov;c) "záložná dohoda o finančnej záruke" je dohoda, pri ktorej poskytovateľ záruky poskytuje finančnú záruku v podobe zálohy v prospech alebo do rúk príjemcu záruky, pričom poskytovateľ záruky si pri zriadení záložného práva ponecháva plné vlastnícke právo k záruke;d) "hotovosť" sú peniaze pripísané na účet v akejkoľvek mene alebo podobné nároky na vrátenie peňazí, ako napr. vklady na peňažnom trhu;e) "finančné nástroje" sú akcie v obchodných spoločnostiach a iné cenné papiere ekvivalentné akciám v obchodných spoločnostiach, dlhopisy a iné druhy dlhových nástrojov obchodovateľných na kapitálovom trhu a všetky ostatné cenné papiere, ktoré sa bežne obchodujú a ktoré sú spojené s právom nadobudnúť takéto akcie, dlhopisy a iné cenné papiere formou upísania, kúpy alebo výmeny, alebo ktoré vedú k hotovostnému zúčtovaniu (s výnimkou platobných nástrojov), vrátane podielov v podnikoch na kolektívne investovanie, nástrojov peňažného trhu a nárokov a práv súvisiacich s niektorým z horeuvedených;f) "príslušné finančné záväzky" sú záväzky, ktoré sú zabezpečené dohodou o finančnej záruke a ktoré dávajú právo na hotovostné zúčtovanie a/alebo na doručenie finančných nástrojov.Príslušné finančné záväzky môžu pozostávať z nasledujúcich záväzkov, resp. ich obsahovať:i) súčasné alebo budúce, skutočné alebo podmienené alebo eventuálne záväzky (vrátane takýchto záväzkov vyplývajúcich z rámcovej zmluvy alebo podobnej dohody);ii) záväzky, ktoré má voči príjemcovi záruky osoba iná ako je poskytovateľ záruky; aleboiii) záväzky určitej triedy alebo druhu, ktoré vznikajú priebežne;g) "záruka v podobe zaknihovaných cenných papierov" je finančná záruka poskytnutá v rámci dohody o finančnej záruke, ktorá pozostáva z finančných nástrojov s vlastníckym právom preukazovaným formou zápisu v registri alebo na účte vedenom prostredníkom, resp. v jeho mene;h) "príslušný účet" v súvislosti so zárukou v podobe zaknihovaných cenných papierov, ktorá je predmetom dohody o finančnej záruke, je register alebo účet - ktorý môže viesť príjemca záruky - kde sa zapisujú zmeny, ktorými sa predmetné zaknihované cenné papiere poskytujú príjemcovi záruky;i) "ekvivalentná záruka":i) v súvislosti s hotovosťou je platba rovnakej sumy v rovnakej mene;ii) v súvislosti s finančnými nástrojmi sú finančné nástroje rovnakého emitenta alebo dlžníka, ktoré sú súčasťou rovnakej emisie alebo triedy a majú rovnakú nominálnu hodnotu, menu a popis, alebo v prípade, že dohoda o finančnej záruke obsahuje prevod iných aktív po výskyte udalosti týkajúcej sa alebo majúcej vplyv na finančné nástroje poskytnuté v podobe finančnej záruky, takéto iné aktíva;j) "likvidácia" je kolektívne konanie, pri ktorom ide o speňaženie aktív a rozdelenie likvidačného výnosu medzi veriteľov, akcionárov, resp. Spoločníkov, a ktoré je spojené so zásahom administratívnych alebo súdnych orgánov, vrátane prípadov, kde sa toto kolektívne konanie končí vyrovnaním alebo iným obdobných opatrením, bez ohľadu na to, či vyplývajú z platobnej neschopnosti alebo či sú dobrovoľné alebo nútené;k) "reorganizačné opatrenia" sú opatrenia, pri ktorých ide o zásah administratívnych alebo súdnych orgánov s cieľom udržania alebo ozdravenia finančnej situácie a ktoré majú vplyv na skôr existujúce práva tretích osôb, okrem iného vrátane opatrení spojených s pozastavením platieb, pozastavením vymáhacích opatrení alebo krátením pohľadávok;l) "vymáhacia udalosť" je udalosť predstavujúca neplnenie (default) alebo podobná udalosť dohodnutá medzi stranami, pri ktorej výskyte je príjemca záruky za podmienok stanovených v dohode o finančnej záruke alebo zo zákona oprávnený realizovať alebo privlastniť si finančnú záruku, resp. pri ktorej nadobúda účinnosť ustanovenie o konečnom čistom zúčtovaní;m) "užívacie právo" je právo príjemcu záruky používať finančnú záruku poskytnutú v rámci záložnej dohody o finančnej záruke a nakladať s ňou ako jej vlastník v súlade s podmienkami záložnej dohody o finančnej záruke;n) "ustanovenie o konečnom čistom zúčtovaní" je ustanovenie dohody o finančnej záruke, resp. dohody, ktorej súčasťou je dohoda o finančnej záruke, resp. v prípade absencie takéhoto ustanovenia akékoľvek zákonné pravidlo, podľa ktorého pri výskyte vymáhacej udalosti, či už uplatnením čistého zúčtovania alebo započítania alebo inak:i) sa záväzky zmluvných strán urýchlia tak, že sa stanú okamžite splatnými a vyjadria sa ako záväzok zaplatiť sumu predstavujúcu ich odhadovanú súčasnú hodnotu, resp. zaniknú a nahradia sa záväzkom zaplatiť takúto sumu; a/aleboii) sa zúčtujú vzájomné záväzky každej zmluvnej strany, v dôsledku čoho zmluvnej strane, ktorej záväzok je vyšší, vznikne záväzok zaplatiť čistú sumu rovnú zúčtovaciemu saldu.2. Zmienky o "poskytovaní" alebo "poskytnutí" finančnej záruky v tejto smernici znamenajú doručenie, prevod, držbu, registráciu alebo iné určenie finančnej záruky vedúce k jej prechodu do držby alebo pod kontrolu príjemcu záruky alebo osoby konajúcej v jeho mene. Žiadne právo na náhradu alebo na vybratie prebytočnej finančnej záruky v prospech poskytovateľa finančnej záruky nemá vplyv na poskytnutie finančnej záruky príjemcovi záruky v zmysle tejto smernice.3. Zmienky o "písomnej podobe" v tejto smernici zahŕňajú elektronické prostriedky a iné trvalé médiá.Článok 3Formálne požiadavky1. Členské štáty nesmú požadovať, aby zriadenie, platnosť, bezchybnosť, vymáhateľnosť a dôkazná prípustnosť dohody o finančnej záruke alebo poskytnutie finančnej záruky v rámci dohody o finančnej záruke boli podmienené vykonaním akéhokoľvek formálneho úkonu.2. Odsek 1 nemá vplyv na uplatňovanie tejto smernice na finančnú záruku až potom, ako bola poskytnutá, ak jej poskytnutie možno preukázať písomne a ak dohodu o finančnej záruke možno preukázať písomne alebo iným právne ekvivalentným spôsobom.Článok 4Vymáhanie dohôd o finančných zárukách1. Členské štáty zabezpečia, aby v prípade výskytu vymáhacej udalosti príjemca záruky bol schopný doleuvedeným spôsobom realizovať akúkoľvek finančnú záruku poskytnutú v rámci záložnej dohody o finančnej záruke a za podmienok v nej dohodnutých:a) finančné nástroje predajom alebo privlastnením a započítaním ich hodnoty proti príslušným finančným záväzkom, resp. na ich vyrovnanie;b) hotovosť započítaním sumy voči príslušným finančným záväzkom, resp. na ich vyrovnanie.2. Privlastnenie je možné len vtedy, ak:a) sa na ňom zmluvné strany dohodli v záložnej dohode o finančnej záruke; a akb) sa zmluvné strany v záložnej dohode o finančnej záruke dohodli na spôsobe ocenenia finančných nástrojov.3. Členské štáty, ktoré nedovoľujú privlastnenie k 27. júnu 2002, nie sú povinné ho uznávať.Ak túto možnosť využijú, členské štáty sú povinné to oznámiť Komisii, ktorá bude o tejto skutočnosti následne informovať ostatné členské štáty.4. Za podmienok dohodnutých v záložnej dohode o finančnej záruke sa na spôsoby realizácie finančnej záruky uvedené v odseku 1 nevzťahuje žiadna povinnosť:a) podať predchádzajúce oznámenie o zámere realizácie;b) nechať si podmienky realizácie schváliť súdom, verejným úradníkom alebo inou osobou;c) vykonať realizáciu formou verejnej dražby alebo iným predpísaným spôsobom; alebod) uplynutia nejakej dodatočnej lehoty.5. Členské štáty zabezpečia, aby dohody o finančných zárukách mohli nadobudnúť účinnosť v súlade s ich podmienkami, bez ohľadu na začatie alebo pokračovanie likvidácie alebo reorganizačných opatrení týkajúcich sa poskytovateľa alebo príjemcu záruky.6. Tento článok a články 5, 6 a 7 nemajú vplyv na žiadne požiadavky vyplývajúce z národného práva, podľa ktorých sa realizácia alebo ocenenie finančnej záruky a kalkulácia príslušných finančných záväzkov musia vykonať komerčne opodstatneným spôsobom.Článok 5Právo na užívanie finančnej záruky v rámci záložných dohôd o finančných zárukách1. Ak to stanovujú podmienky záložnej dohody o finančnej záruke, a v rozsahu nimi stanovenom, členské štáty zabezpečia, aby príjemca záruky bol oprávnený vykonávať právo na užívanie finančnej záruky poskytnutej v rámci záložnej dohody o finančnej záruke.2. Ak príjemca záruky užívacie právo vykonáva, vzniká mu tým povinnosť previesť ekvivalentnú záruku na nahradenie pôvodnej finančnej záruky najneskôr v deň splatnosti príslušných finančných záväzkov krytých záložnou dohodou o finančnej záruke.Ďalšou možnosťou je, že príjemca záruky v deň splatnosti príslušných finančných záväzkov buď prevedie ekvivalentnú záruku alebo, ak to stanovujú podmienky záložnej dohody o finančnej záruke a v rozsahu nimi stanovenom, započíta hodnotu ekvivalentnej záruky proti príslušným finančným záväzkom alebo na ich vyrovnanie.3. Na ekvivalentnú záruku prevedenú na splnenie povinnosti v zmysle odseku 2, prvý pododsek, sa vzťahuje rovnaká záložná dohoda o finančnej záruke ako na pôvodnú finančnú záruku a berie sa tak, ako keby bola poskytnutá v rámci záložnej dohody o finančnej záruke v čase, keď bola prvý raz poskytnutá pôvodná finančná záruka.4. Členské štáty zabezpečia, aby užívanie finančnej záruky príjemcom záruky v zmysle tohto článku nespôsobilo neplatnosť alebo nevymáhateľnosť práv príjemcu záruky vyplývajúcich zo záložnej dohody o finančnej záruke v súvislosti s finančnou zárukou prevedenou príjemcom záruky na splnenie povinnosti v zmysle odseku 2, prvý pododsek.5. Ak v čase, keď je povinnosť v zmysle odseku 2, prvý pododsek, ešte nesplnená, nastane vymáhacia udalosť, na túto povinnosť sa môže vzťahovať ustanovenie o konečnom čistom zúčtovaní.Článok 6Uznávanie dohôd o finančných zárukách s prevodom vlastníckeho práva1. Členské štáty zabezpečia, aby dohody o finančných zárukách s prevodom vlastníckeho práva mohli nadobudnúť účinnosť v súlade s ich podmienkami.2. Ak v čase, keď je ešte nesplnená povinnosť príjemcu záruky previesť ekvivalentnú záruku v rámci dohody o finančných zárukách s prevodom vlastníckeho práva, nastane vymáhacia udalosť, na túto povinnosť sa môže vzťahovať ustanovenie o konečnom čistom zúčtovaní.Článok 7Uznávanie ustanovení o konečnom čistom zúčtovaní1. Členské štáty zabezpečia, aby ustanovenia o konečnom čistom zúčtovaní mohli nadobudnúť účinnosť v súlade s ich podmienkami:a) bez ohľadu na začatie alebo pokračovanie likvidácie alebo reorganizačných opatrení týkajúcich sa poskytovateľa alebo príjemcu záruky; a/alebob) bez ohľadu na údajné postúpenie, súdne alebo iné zabavenie alebo iné nakladanie s takýmito právami alebo v súvislosti s nimi.2. Členské štáty zabezpečia, aby použitie ustanovenia o konečnom čistom zúčtovaní nebolo podmienené žiadnou z požiadaviek uvedených v článku 4 ods. 4, ak sa zmluvné strany nedohodnú inak.Článok 8Niektoré neplatné ustanovenia o platobnej neschopnosti1. Členské štáty zabezpečia, aby dohoda o finančnej záruke, ako aj poskytnutie finančnej záruky v rámci takejto dohody, nemohli byť vyhlásené za neplatné alebo neúčinné alebo byť zrušené len na základe toho, že dohoda o finančnej záruke vznikla, resp. že finančná záruka bola poskytnutá:a) v deň začatia likvidácie alebo reorganizačných opatrení, ale pred vydaním príkazu alebo rozhodnutia o ich začatí;b) v predpísanej lehote pred začiatkom takéhoto konania alebo opatrení, ktorá sa určuje v nadväznosti na tento začiatok alebo v nadväznosti na vydanie príkazu alebo rozhodnutia alebo vykonanie iného úkonu alebo výskyt inej udalosti v priebehu takéhoto konania alebo opatrení.2. Členské štáty zabezpečia, aby v prípade, že dohoda o finančnej záruke alebo príslušný finančný záväzok vznikne, alebo finančná záruka je poskytnutá, v deň, ale po začatí, likvidácie alebo reorganizačných opatrení, bola právne vymáhateľná a záväzná pre tretie osoby, ak príjemca záruky preukáže, že o začatí takéhoto konania alebo opatrení nevedel alebo nemal vedieť.3. Ak dohoda o finančnej záruke obsahuje:a) povinnosť poskytnúť finančnú záruku alebo dodatočnú finančnú záruku v dôsledku zmeny hodnoty finančnej záruky alebo výšky príslušných finančných záväzkov, alebob) právo finančnú záruku vybrať pri poskytnutí finančnej záruky v podstate rovnakej hodnoty formou náhrady alebo výmeny,členské štáty zabezpečia, aby poskytnutie finančnej záruky, dodatočnej finančnej záruky, náhradnej alebo vymenenej finančnej záruky v rámci takejto povinnosti alebo práva sa nepovažovalo za neplatné, zrušené, alebo vyhlásené za neúčinné len na základe toho, že:i) takéto poskytnutie sa vykonalo v deň začatia likvidácie alebo reorganizačných opatrení, ale pred vydaním príkazu alebo rozhodnutia o ich začatí alebo v predpísanej lehote pred začiatkom likvidácie alebo reorganizačných opatrení, ktorá sa určuje v nadväznosti na tento začiatok alebo v nadväznosti na vydanie príkazu alebo rozhodnutia, alebo vykonanie iného úkonu, alebo inú udalosť v priebehu takéhoto konania alebo opatrení; a/aleboii) príslušné finančné záväzky vznikli pred dňom poskytnutia finančnej záruky, dodatočnej finančnej záruky, náhradnej alebo vymenenej finančnej záruky.4. Bez vplyvu na odseky 1, 2 a 3 sa táto smernica nedotýka všeobecných pravidiel národného práva o platobnej neschopnosti týkajúcich sa neplatnosti transakcií uzavretých počas predpísanej lehoty uvedenej v odseku 1 písm. b) a v odseku 3 bod i).Článok 9Kolízia zákonov1. Akékoľvek otázky týkajúce sa záležitostí uvedených v odseku 2 v súvislosti so zárukami v podobe zaknihovaných cenných papierov sa riadia právom krajiny, v ktorej je vedený príslušný účet. Odkaz na právo krajiny je odkazom na jej národné právo, bez ohľadu na akékoľvek pravidlo, podľa ktorého by sa pri rozhodovaní v predmetnej otázke malo odvolávať na právo inej krajiny.2. Skutočnosti uvedené v odseku 1 sú:a) právna povaha a vlastnícke účinky záruk v podobe zaknihovaných cenných papierov;b) požiadavky na bezchybné vyhotovenie dohody o finančnej záruke v podobe zaknihovaných cenných papierov a poskytovanie záruk v podobe zaknihovaných cenných papierov v rámci takejto dohody, a viac všeobecne na vykonanie opatrení potrebných na to, aby sa takáto dohoda a poskytnutie stali účinnými voči tretím osobám;c) či je vlastnícke alebo záložné právo osoby na takúto záruku v podobe zaknihovaných cenných papierov prevážené konkurenčným právom, alebo mu je podradené, alebo či nastalo nadobudnutie v dobrej viere;d) opatrenia nevyhnutné na realizáciu záruky v podobe zaknihovaných cenných papierov po výskyte vymáhacej udalosti.Článok 10Správa KomisieKomisia predloží Európskemu parlamentu a Rade najneskôr do 27. decembra 2006 správu o uplatňovaní tejto smernice, najmä o uplatňovaní článku 1 ods. 3, článku 4 ods. 3 a článku 5, spolu s prípadnými návrhmi na jej zmeny.Článok 11VykonávanieČlenské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 27. decembra 2003. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.Článok 12Nadobudnutie účinnostiTáto smernica nadobúda účinnosť dňom jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Článok 13AdresátiTáto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 6. júna 2002Za Európsky parlamentpredsedaP. Coxza RadupredsedaA. M. Birulés Y Bertrán[1] Ú. v. ES C 180 E, 26.6.2001, s. 312.[2] Ú. v. ES C 196, 12.7.2001, s. 10.[3] Ú. v. ES C 48, 21.2.2002, s. 1.[4] Stanovisko Európskeho parlamentu z 13. decembra 2001 (ešte nezverejnené v úradnom vestníku), spoločná pozícia Rady z 5. marca 2002 (ešte nezverejnená v úradnom vestníku) a rozhodnutie Európskeho parlamentu z 15. mája 2002.[5] Ú. v. ES L 166, 11.6.1998, s. 45.[6] Ú. v. ES L 125, 5.5.2001, s. 15.[7] Ú. v. ES L 110, 20.4.2001, s. 28.[8] Ú. v. ES L 160, 30.6.2000, s. 1.[9] Ú. v. ES L 126, 26.5.2000, s. 1, v znení posledných zmien a dodatkov smernice č. 2000/28/ES (Ú. v. ES L 275, 27.10.2000, s. 37).[10] Ú. v. ES L 141, 11.6.1993, s. 27, v znení posledných zmien a dodatkov smernice Európskeho parlamentu a Rady č. 2000/64/ES (Ú. v. ES L 290, 17.11.2000, s. 27).[11] Ú. v. ES L 228, 11.8.1992, s. 1, v znení posledných zmien a dodatkov smernice Európskeho parlamentu a Rady č. 2000/64/ES.[12] Ú. v. ES L 360, 9.12.1992, s. 1, v znení posledných zmien a dodatkov smernice Európskeho parlamentu a Rady č. 2000/64/ES.[13] Ú. v. ES L 375, 31.12.1985, s. 3, v znení posledných zmien a dodatkov smernice Európskeho parlamentu a Rady č. 2001/108/ES (Ú. v. ES L 41, 13.2.2002, s. 35).[14] Ú. v. ES L 193, 18.7.1983, s. 1, v znení posledných zmien a dodatkov smernice Európskeho parlamentu a Rady č. 2001/65/ES (Ú. v. ES L 283, 27.10.2001, s. 28).--------------------------------------------------