title: Smernica Rady 2008/8/ES z  12. februára 2008 , ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2006/112/ES, pokiaľ ide o miesto poskytovania služieb

text:
               20.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 44/11

      SMERNICA RADY 2008/8/ES
   z 12. februára 2008,
   ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2006/112/ES, pokiaľ ide o miesto poskytovania služieb
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 93,
   so zreteľom na návrh Komisie,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu (1),
   so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (2),
   keďže:

               (1)

               Vytváranie vnútorného trhu, globalizácia, deregulácia a technologické zmeny spolu vyústili do nesmiernych zmien v objeme a štruktúre obchodu so službami. V čoraz väčšej miere je možné, aby sa mnohé služby poskytovali na diaľku. V tejto súvislosti sa prijali postupné kroky na riešenie tejto situácie a mnohé z vymedzených služieb sa v súčasnosti naozaj zdaňujú podľa zásady miesta určenia.

               (2)

               Riadne fungovanie vnútorného trhu si vyžaduje zmenu a doplnenie smernice Rady 2006/112//ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (3), pokiaľ ide o miesto poskytovania služieb, so zreteľom na stratégiu Komisie pre modernizáciu a zjednodušenie fungovania spoločného systému DPH.

               (3)

               Pre každé poskytovanie služieb by miestom zdaňovania malo byť v zásade miesto, kde dochádza ku skutočnej spotrebe. Ak by sa malo všeobecné pravidlo o mieste poskytovania služieb takto zmeniť, z administratívnych aj politických dôvodov by boli stále potrebné niektoré výnimky z tohto všeobecného pravidla.

               (4)

               Pokiaľ ide o služby poskytované zdaniteľným osobám, všeobecné pravidlo o mieste poskytovania služieb by sa malo zakladať skôr na mieste, kde je usadený príjemca, ako na mieste, kde je usadený poskytovateľ. Na účely určenia pravidiel o mieste poskytovania služieb a na účely minimalizácie zaťaženia podnikov by sa zdaniteľné osoby, ktoré vykonávajú aj nezdaniteľné činnosti, mali považovať za zdaniteľné na účely všetkých služieb, ktoré sa im poskytnú. Podobne by sa nezdaniteľné právnické osoby, ktoré sú identifikované pre DPH, mali považovať za zdaniteľné osoby. Tieto ustanovenia by sa v súlade s bežnými pravidlami nemali vzťahovať na poskytovanie služieb zdaniteľnej osobe, ktorá ich prijíma na vlastnú osobnú spotrebu alebo na osobnú spotrebu svojich zamestnancov.

               (5)

               Ak sa služby poskytujú nezdaniteľným osobám, naďalej by malo byť všeobecným pravidlom, že miestom poskytovania služieb je miesto, kde má poskytovateľ zriadené sídlo svojej ekonomickej činnosti.

               (6)

               Za určitých okolností sa všeobecné pravidlá, pokiaľ ide o miesto poskytovania služieb zdaniteľným aj nezdaniteľným osobám, neuplatňujú a namiesto nich by sa mali uplatňovať osobitné výnimky. Tieto výnimky by sa mali vo veľkej miere zakladať na existujúcich kritériách, mali by odrážať zásadu zdaňovania v mieste spotreby a zároveň neuvaľovať neprimerané administratívne zaťaženie na určité hospodárske subjekty.

               (7)

               Ak zdaniteľná osoba prijíma služby od osoby, ktorá nie je usadená v rovnakom členskom štáte, mal by sa v niektorých prípadoch povinne uplatňovať mechanizmus prenesenia daňovej povinnosti, čo znamená, že zdaniteľná osoba by si sama mala vymerať príslušnú výšku DPH z prijatej služby.

               (8)

               S cieľom zjednodušiť povinnosti podnikov, ktoré vykonávajú činnosti v členských štátoch, v ktorých nie sú usadené, by sa mal zriadiť režim, ktorý by im umožnil na identifikáciu pre DPH a daňové priznanie využívať jedno elektronické kontaktné miesto. Do zriadenia uvedeného režimu by sa mala využívať úprava, ktorá sa zaviedla s cieľom uľahčiť plnenie daňových povinností zdaniteľnými osobami neusadenými v rámci Spoločenstva.

               (9)

               S cieľom podporovať správne uplatňovanie tejto smernice by každá zdaniteľná osoba identifikovaná pre DPH mala predložiť súhrnný výkaz o zdaniteľných osobách a nezdaniteľných právnických osobách identifikovaných pre DPH, ktorým poskytla zdaniteľné služby, na ktoré sa vzťahuje mechanizmus prenesenia daňovej povinnosti.

               (10)

               Niektoré zmeny týkajúce sa miesta poskytovania služieb by mohli mať značný dosah na rozpočet členských štátov. S cieľom zabezpečiť hladký prechod by sa tieto zmeny mali vykonať postupne.

               (11)

               V súlade s bodom 34 Medziinštitucionálnej dohody o lepšom zákonodarstve (4) sa členské štáty vyzývajú, aby pre seba a v záujme Spoločenstva vypracovali a zverejnili vlastné tabuľky, ktoré budú čo najlepšie vyjadrovať vzájomný vzťah medzi touto smernicou a opatreniami na jej transpozíciu.

               (12)

               Smernica 2006/112/ES by sa preto mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť,

         PRIJALA TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Smernica 2006/112/ES sa týmto od 1. januára 2009 mení a dopĺňa takto:

               1.

               v článku 56 sa odsek 3 nahrádza takto:
               „3.   Písmená j) a k) odseku 1 a odsek 2 sa uplatňujú do 31. decembra 2009.“;

               2.

               v článku 57 sa odsek 2 nahrádza takto:
               „2.   Odsek 1 sa uplatňuje do 31. decembra 2009.“;

               3.

               v článku 59 sa odsek 2 nahrádza takto:
               „2.   Do 31. decembra 2009 členské štáty uplatňujú článok 58 písm. b) na služby rozhlasového a televízneho vysielania uvedené v článku 56 ods. 1 písm. j), poskytované zdaniteľnou osobou, ktorá má zriadené sídlo svojej ekonomickej činnosti alebo stálu prevádzkareň, odkiaľ sa služby poskytujú, mimo Spoločenstva, alebo ak takého sídlo ekonomickej činnosti alebo stála prevádzkareň neexistujú, ktorá má trvalé bydlisko alebo sa obvykle zdržiava mimo Spoločenstva, nezdaniteľným osobám, ktoré sú usadené v členskom štáte alebo ktoré majú trvalé bydlisko, alebo sa obvykle zdržiavajú v členskom štáte.“;

               4.

               článok 357 sa nahrádza takto:
               „Článok 357
               Táto kapitola sa uplatňuje do 31. decembra 2014.“.

         Článok 2
   Smernica 2006/112/ES sa týmto od 1. januára 2010 mení a dopĺňa takto:

               1.

               kapitola 3 hlavy V sa nahrádza takto:
               „KAPITOLA 3
               Miesto poskytovania služieb
               Oddiel 1
               Vymedzenie pojmov
               Článok 43
               Na účely uplatňovania pravidiel o mieste poskytovania služieb:

                           1.

                           sa zdaniteľná osoba, ktorá vykonáva aj činnosti alebo transakcie, ktoré sa nepovažujú za zdaniteľné dodanie tovaru ani poskytnutie služieb v súlade s článkom 2 ods. 1, považuje za zdaniteľnú osobu s ohľadom na všetky služby, ktoré sa jej poskytnú;

                           2.

                           sa nezdaniteľná právnická osoba, ktorá je identifikovaná pre DPH, považuje za zdaniteľnú osobu.

                     Oddiel 2
               Všeobecné pravidlá
               Článok 44
               Miestom poskytovania služieb zdaniteľnej osobe, ktorá koná ako taká, je miesto, kde má táto osoba zriadené sídlo svojej ekonomickej činnosti. Ak sa však tieto služby poskytujú stálej prevádzkarni zdaniteľnej osoby umiestnenej na inom mieste, ako je miesto, kde má táto osoba zriadené sídlo svojej ekonomickej činnosti, miestom poskytovania týchto služieb je miesto, kde sa nachádza táto stála prevádzkareň. Ak takéto sídlo ekonomickej činnosti alebo stála prevádzkareň neexistuje, miestom poskytovania služieb je miesto, kde má zdaniteľná osoba, ktorá uvedené služby prijíma, trvalé bydlisko alebo kde sa obvykle zdržiava.
               Článok 45
               Miestom poskytovania služieb nezdaniteľnej osobe je miesto, kde má poskytovateľ zriadené sídlo svojej ekonomickej činnosti. Ak sa však tieto služby poskytujú zo stálej prevádzkarne poskytovateľa umiestnenej na inom mieste, ako je sídlo jeho ekonomickej činnosti, miestom poskytovania týchto služieb je miesto, kde sa nachádza táto stála prevádzkareň. Ak takéto sídlo ekonomickej činnosti alebo stála prevádzkareň neexistuje, miestom poskytovania služieb je miesto, kde má poskytovateľ trvalé bydlisko alebo kde sa obvykle zdržiava.
               Oddiel 3
               Osobitné ustanovenia
               Pododdiel 1
               Poskytovanie služieb prostredníctvom sprostredkovateľov
               Článok 46
               Miestom poskytovania služieb, ktoré poskytuje nezdaniteľnej osobe sprostredkovateľ, ktorý koná v mene a na účet inej osoby, je miesto poskytovania základnej transakcie v súlade s ustanoveniami tejto smernice.
               Pododdiel 2
               Poskytovanie služieb vzťahujúcich sa na nehnuteľný majetok
               Článok 47
               Miestom poskytovania služieb vzťahujúcich sa nehnuteľný majetok vrátane služieb realitných agentov a znalcov, poskytovania ubytovania v hotelovom sektore alebo v sektoroch s podobnou funkciou, ako sú dovolenkové rezorty alebo miesta upravené na stanovanie, udelenia práv na používanie nehnuteľného majetku a služieb zameraných na prípravu a koordináciu stavebných prác, ako sú služby poskytované architektmi a podnikmi zabezpečujúcimi stavebný dozor, je miesto, kde sa tento nehnuteľný majetok nachádza.
               Pododdiel 3
               Poskytovanie prepravy
               Článok 48
               Miestom poskytovania prepravy cestujúcich je miesto, kde sa preprava vykonáva, úmerne k prekonaným vzdialenostiam.
               Článok 49
               Miestom poskytovania inej prepravy tovaru nezdaniteľným osobám ako prepravy tovaru v rámci Spoločenstva je miesto, kde sa preprava uskutočňuje, úmerne k prekonaným vzdialenostiam.
               Článok 50
               Miestom poskytovania prepravy tovaru v rámci Spoločenstva nezdaniteľným osobám je miesto začatia prepravy.
               Článok 51
               ‚Preprava tovaru v rámci Spoločenstva‘ je každá preprava tovaru, pri ktorej sa miesto začatia a miesto ukončenia prepravy nachádzajú na území dvoch rôznych členských štátov.
               ‚Miesto začatia prepravy‘ je miesto, kde sa preprava tovaru skutočne začína bez ohľadu na prekonanú vzdialenosť do miesta, kde sa tovar nachádza, a ‚miesto ukončenia prepravy‘ je miesto, kde sa preprava tovaru skutočne končí.
               Článok 52
               Členské štáty nemusia uplatňovať DPH na tú časť prepravy tovaru v rámci Spoločenstva pre nezdaniteľné osoby, ktorá sa uskutočňuje po vodách alebo nad vodami, ktoré nie sú súčasťou územia Spoločenstva.
               Pododdiel 4
               Poskytovanie kultúrnych, umeleckých, športových, vedeckých, vzdelávacích, zábavných a podobných služieb, doplnkových služieb pri preprave, oceňovanie hnuteľného majetku a práce na ňom
               Článok 53
               Miestom poskytovania služieb a doplnkových služieb súvisiacich s kultúrnymi, umeleckými, športovými, vedeckými, vzdelávacími, zábavnými alebo podobnými aktivitami, ako napríklad veľtrhmi a výstavami, vrátane poskytovania služieb organizátormi takýchto aktivít, je miesto, kde sa tieto aktivity fyzicky vykonávajú.
               Článok 54
               Miestom poskytovania nižšie uvedených služieb nezdaniteľným osobám je miesto, kde sa tieto služby fyzicky vykonávajú:

                           a)

                           doplnkové aktivity pri preprave, ako je nakladanie, vykladanie, manipulácia a podobné činnosti;

                           b)

                           oceňovanie hmotného hnuteľného majetku a práce na ňom.

                     Pododdiel 5
               Poskytovanie reštauračných a stravovacích služieb
               Článok 55
               Miestom poskytovania reštauračných a stravovacích služieb, iných ako služieb fyzicky vykonávaných na palube lodí, lietadiel alebo vo vlakoch počas výkonu časti prepravy cestujúcich v rámci Spoločenstva, je miesto, kde sa tieto služby fyzicky vykonávajú.
               Pododdiel 6
               Prenájom dopravných prostriedkov
               Článok 56
               1.   Miestom krátkodobého prenájmu dopravných prostriedkov je miesto, kde sa dopravný prostriedok fyzicky poskytne zákazníkovi.
               2.   Na účely odseku 1 ‚krátkodobý‘ znamená prenechanie dopravných prostriedkov na nepretržité užívanie počas obdobia najviac tridsiatich dní a v prípade plavidiel najviac deväťdesiatich dní.
               Pododdiel 7
               Poskytovanie reštauračných a stravovacích služieb určených na spotrebu na palube lodí, lietadiel alebo vo vlakoch
               Článok 57
               1.   Miestom poskytovania reštauračných a stravovacích služieb, ktoré sa fyzicky vykonávajú na palube lodí, lietadiel alebo vo vlakoch počas tej časti prepravy cestujúcich, ktorá sa uskutočňuje na území Spoločenstva, je miesto začatia prepravy cestujúcich.
               2.   Na účely odseku 1 je ‚časť prepravy cestujúcich, ktorá sa uskutočňuje na území Spoločenstva‘ tá časť prepravy, ktorá sa uskutočňuje bez zastávky mimo územia Spoločenstva medzi miestom začatia a miestom ukončenia prepravy cestujúcich.
               ‚Miesto začatia prepravy cestujúcich‘ je prvé plánované miesto na území Spoločenstva, na ktorom môžu cestujúci nastúpiť do dopravného prostriedku, prípadne i po zastávke mimo územia Spoločenstva.
               ‚Miesto ukončenia prepravy cestujúcich‘ je posledné plánované miesto na území Spoločenstva, na ktorom môžu cestujúci, ktorí nastúpili v Spoločenstve, z dopravného prostriedku vystúpiť, prípadne i pred zastávkou mimo územia Spoločenstva.
               V prípade spiatočnej cesty sa preprava späť považuje za samostatnú prepravu.
               Pododdiel 8
               Poskytovanie elektronických služieb nezdaniteľným osobám
               Článok 58
               Miestom poskytovania elektronicky poskytovaných služieb, najmä tých, ktoré sú uvedené v prílohe II, ak zdaniteľná osoba, ktorá má zriadené sídlo svojej ekonomickej činnosti alebo stálu prevádzkareň, odkiaľ sa služby poskytujú, mimo územia Spoločenstva, alebo ak takéto sídlo ekonomickej činnosti alebo stála prevádzkareň neexistujú, ktorá má trvalé bydlisko alebo sa obvykle zdržiava mimo územia Spoločenstva, ich poskytuje nezdaniteľným osobám, ktoré sú usadené v členskom štáte alebo majú trvalé bydlisko, alebo sa obvykle zdržiavajú v členskom štáte, je miesto, kde je nezdaniteľná osoba usadená alebo kde má trvalé bydlisko, alebo kde sa obvykle zdržiava.
               Keď poskytovateľ služby a odberateľ komunikujú pomocou elektronickej pošty, samo osebe to neznamená, že poskytovaná služba je elektronicky poskytovaná služba.
               Pododdiel 9
               Poskytovanie služieb nezdaniteľným osobám mimo územia Spoločenstva
               Článok 59
               Miestom poskytovania nižšie uvedených služieb nezdaniteľnej osobe, ktorá je usadená, má trvalé bydlisko alebo sa obvykle zdržiava mimo Spoločenstva, je miesto, kde je táto osoba usadená, má trvalé bydlisko alebo kde sa obvykle zdržiava:

                           a)

                           prevody a postúpenia autorských práv, patentov, licencií, ochranných známok a podobných práv;

                           b)

                           reklamné služby;

                           c)

                           služby poradcov, technikov, poradenských firiem, právnikov, účtovníkov a iné podobné služby, ako aj spracovanie údajov a poskytovanie informácií;

                           d)

                           povinnosť zdržať sa zámeru vykonávať alebo zdržať sa vykonávania ekonomickej činnosti alebo práva uvedeného v tomto článku úplne alebo čiastočne;

                           e)

                           bankové, finančné a poistné transakcie vrátane zaisťovania s výnimkou prenájmu bezpečnostných schránok;

                           f)

                           poskytovanie zamestnancov;

                           g)

                           nájom hmotného hnuteľného majetku s výnimkou všetkých dopravných prostriedkov;

                           h)

                           poskytovanie prístupu k rozvodným sieťam zemného plynu a elektriny, poskytovanie prepravy a prenosu pomocou týchto sietí a poskytovanie ďalších priamo súvisiacich služieb;

                           i)

                           telekomunikačné služby;

                           j)

                           služby rozhlasového a televízneho vysielania;

                           k)

                           elektronicky poskytované služby, predovšetkým tie, ktoré sú uvedené v prílohe II.

                     Keď poskytovateľ služby a odberateľ komunikujú pomocou elektronickej pošty, samo osebe to neznamená, že poskytovaná služba je elektronicky poskytovaná služba.
               Pododdiel 10
               Zamedzenie dvojitému zdaneniu alebo nezdaneniu
               Článok 59a
               S cieľom zamedziť dvojitému zdaneniu, nezdaneniu alebo narušeniu hospodárskej súťaže členské štáty môžu vzhľadom na služby, ktorých miesto poskytovania upravujú články 44, 45, 56 a 59:

                           a)

                           považovať miesto poskytovania niektorých alebo všetkých takýchto služieb, ktoré sa nachádza na ich území, za miesto, ktoré sa nachádza mimo územia Spoločenstva, ak sa príslušné služby skutočne používajú a využívajú mimo územia Spoločenstva;

                           b)

                           považovať miesto poskytovania niektorých alebo všetkých takýchto služieb, ktoré sa nachádza mimo územia Spoločenstva, za miesto nachádzajúce sa na ich území, ak sa príslušné služby skutočne používajú a využívajú na ich území.

                     Toto ustanovenie sa však neuplatňuje na elektronicky poskytované služby, ak sa tieto služby poskytujú nezdaniteľným osobám neusadeným v rámci Spoločenstva.
               Článok 59b
               Členské štáty uplatňujú článok 59a písm. b) na telekomunikačné služby a služby rozhlasového a televízneho vysielania v zmysle článku 59 prvého odseku písm. j), ktoré poskytuje zdaniteľná osoba, ktorá má zriadené sídlo svojej ekonomickej činnosti alebo stálu prevádzkareň, odkiaľ sa služby poskytujú, mimo územia Spoločenstva, alebo ak takéto sídlo ekonomickej činnosti alebo stála prevádzkareň neexistujú, ktorá má trvalé bydlisko alebo sa obvykle zdržiava mimo územia Spoločenstva, nezdaniteľným osobám, ktoré sú usadené v členskom štáte alebo majú trvalé bydlisko, alebo sa obvykle zdržiavajú v členskom štáte.“;

               2.

               v článku 98 ods. 2 sa druhý pododsek nahrádza takto:
               „Znížené sadzby sa neuplatňujú na elektronicky poskytované služby.“;

               3.

               úvodná veta článku 170 sa nahrádza takto:
               „Každá zdaniteľná osoba, ktorá v zmysle článku 1 smernice Rady 86/560/EHS (5), bodu 1 článku 2 a článku 3 smernice 2008/9/ES (6) a článku 171 tejto smernice nie je usadená v členskom štáte, v ktorom nakupuje tovar a služby alebo do ktorého dováža tovar podliehajúci DPH, má právo na vrátenie DPH, pokiaľ sa tovar a služby použijú na tieto účely:

               4.

               článok 171 sa mení a dopĺňa takto:

                           a)

                           odsek 1 sa nahrádza takto:
                           „1.   DPH sa vracia zdaniteľným osobám, ktoré nie sú usadené v členskom štáte, v ktorom nakupujú tovar a služby alebo do ktorého dovážajú tovar podliehajúci DPH, ale ktoré sú usadené v inom členskom štáte, v súlade s podrobnými predpismi ustanovenými v smernici 2008/9/ES.“;

                           b)

                           odsek 3 sa nahrádza takto:
                           „3.   Smernica 86/560/EHS sa nevzťahuje na:

                                       a)

                                       sumy DPH, ktoré boli podľa právnych predpisov členského štátu vrátenia dane nesprávne vyfakturované;

                                       b)

                                       fakturované sumy DPH z tovaru, ktorého dodanie je alebo môže byť oslobodené v súlade s článkom 138 alebo článkom 146 ods. 1 písm. b)“;

               5.

               vkladá sa tento článok:
               „Článok 171a
               Členské štáty môžu namiesto vrátenia DPH podľa smerníc 86/560/EHS alebo 2008/9/ES z tovaru dodaného alebo služieb poskytnutých zdaniteľnej osobe, z ktorých je takáto osoba povinná platiť daň v súlade s článkami 194 až 197 alebo článkom 199, povoliť odpočítanie tejto dane v súlade s postupom ustanoveným v článku 168. Obmedzenia platné podľa článku 2 ods. 2 a článku 4 ods. 2 smernice 86/560/EHS možno ponechať.
               Členské štáty môžu na tento účel vylúčiť zdaniteľnú osobu povinnú platiť daň z postupu vrátenia dane podľa smerníc 86/560/EHS alebo 2008/9/ES“;

               6.

               do hlavy XI kapitoly 1 oddielu 1 sa vkladá tento článok:
               „Článok 192a
               Na účely tohto oddielu sa zdaniteľná osoba, ktorá má stálu prevádzkareň na území členského štátu, v ktorom je daň splatná, považuje za zdaniteľnú osobu, ktorá nie je usadená v tomto členskom štáte, ak sa splnia tieto podmienky:

                           a)

                           uvedená osoba uskutočňuje zdaniteľné dodanie tovaru alebo zdaniteľné poskytovanie služieb na území tohto členského štátu;

                           b)

                           prevádzkareň, ktorú má poskytovateľ alebo dodávateľ na území tohto členského štátu, do dodania tohto tovaru alebo poskytovania týchto služieb nezasahuje.“;

               7.

               článok 196 sa nahrádza takto:
               „Článok 196
               DPH platí každá zdaniteľná osoba alebo nezdaniteľná právnická osoba, ktorá je identifikovaná pre DPH, ktorej sa poskytujú služby uvedené v článku 44, ak služby poskytuje zdaniteľná osoba, ktorá nie je usadená na území členského štátu.“;

               8.

               v článku 214 sa dopĺňajú tieto písmená:

                           „d)

                           každej zdaniteľnej osoby, ktorá na svojom príslušnom území prijíma služby, za ktoré je povinná platiť DPH podľa článku 196;

                           e)

                           každej zdaniteľnej osoby usadenej na svojom príslušnom území, ktorá na území iného členského štátu poskytuje služby, z ktorých platí DPH výlučne príjemca podľa článku 196.“;

               9.

               článok 262 sa nahrádza takto:
               „Článok 262
               Každá zdaniteľná osoba identifikovaná pre DPH musí predložiť súhrnný výkaz týchto osôb:

                           a)

                           nadobúdateľov identifikovaných pre DPH, ktorým dodala tovar v súlade s podmienkami ustanovenými v článku 138 ods. 1 a ods. 2 písm. c);

                           b)

                           osôb identifikovaných pre DPH, ktorým dodala tovar, ktorý nadobudla v rámci Spoločenstva v zmysle článku 42;

                           c)

                           zdaniteľných osôb a nezdaniteľných právnických osôb identifikovaných pre DPH, ktorým poskytla iné služby ako tie, ktoré sú oslobodené od DPH v členskom štáte, v ktorom je transakcia zdaniteľná, a z ktorých je prijímateľ povinný platiť daň podľa článku 196.“;

               10.

               v článku 264 sa odsek 1 mení a dopĺňa takto:

                           a)

                           písmená a) a b) sa nahrádzajú takto:

                                       „a)

                                       identifikačné číslo pre DPH zdaniteľnej osoby v členskom štáte, v ktorom sa musí podať súhrnný výkaz a pod ktorým dodala tovar v súlade s podmienkami ustanovenými v článku 138 ods. 1 a poskytla zdaniteľné služby v súlade s podmienkami ustanovenými v článku 44;

                                       b)

                                       identifikačné číslo pre DPH osoby, ktorá nadobúda tovar alebo prijíma služby v inom členskom štáte, než je členský štát, v ktorom sa musí podať súhrnný výkaz, a pod ktorým jej bol dodaný tovar alebo poskytnuté služby;“

                           b)

                           písmeno d) sa nahrádza takto:

                                       „d)

                                       pre každú osobu, ktorá nadobudla tovar alebo prijala služby, celkovú hodnotu tovaru dodaného a celkovú hodnotu služieb poskytnutých zdaniteľnou osobou;“

               11.

               článok 358 sa mení a dopĺňa takto:

                           a)

                           bod 2 sa nahrádza takto:

                                       „2.

                                       ‚elektronické služby‘ a ‚elektronicky poskytované služby‘ sú služby uvedené v článku 59 prvom odseku písm. k);“

                           b)

                           bod 4 sa nahrádza takto:

                                       „4.

                                       ‚členský štát spotreby‘ je členský štát, v ktorom sa poskytovanie elektronických služieb považuje za uskutočnené v súlade s článkom 58;“

               12.

               v prílohe II sa názov nahrádza takto:
               „ORIENTAČNÝ ZOZNAM ELEKTRONICKY POSKYTOVANÝCH SLUŽIEB UVEDENÝCH V ČLÁNKU 58 A V ČLÁNKU 59 PRVOM ODSEKU PÍSM. K)“.

         Článok 3
   Články 53 a 54 smernice 2006/112/ES sa od 1. januára 2011 nahrádzajú takto:

      „Článok 53
      Miestom poskytovania služieb v súvislosti so vstupom na kultúrne, umelecké, športové, vedecké, vzdelávacie, zábavné alebo podobné podujatia, ako napríklad veľtrhy a výstavy, a doplnkových služieb súvisiacich s týmto vstupom, ktoré sa poskytujú zdaniteľnej osobe, je miesto, kde sa tieto podujatia skutočne konajú.
      Článok 54
      1.   Miestom poskytovania služieb a doplnkových služieb súvisiacich s kultúrnymi, umeleckými, športovými, vedeckými, vzdelávacími, zábavnými alebo podobnými aktivitami, ako napríklad veľtrhmi a výstavami, vrátane poskytovania služieb organizátormi takýchto aktivít, ktoré sa poskytujú nezdaniteľnej osobe, je miesto, kde sa tieto aktivity skutočne konajú.
      2.   Miestom poskytovania nižšie uvedených služieb nezdaniteľným osobám je miesto, kde sa tieto služby fyzicky vykonávajú:

                  a)

                  doplnkové aktivity pri preprave, ako je nakladanie, vykladanie, manipulácia a podobné činnosti;

                  b)

                  oceňovanie hmotného hnuteľného majetku a práce na ňom.“

   Článok 4
   Článok 56 ods. 2 smernice 2006/112/ES sa od 1. januára 2013 nahrádza takto:

      „2.   Miestom iného ako krátkodobého prenájmu dopravných prostriedkov nezdaniteľnej osobe je miesto, kde je zákazník usadený, má trvalé bydlisko alebo kde sa obvykle zdržiava.
      Avšak miestom iného ako krátkodobého prenájmu výletnej lode nezdaniteľnej osobe je miesto, kde sa výletná loď skutočne dá zákazníkovi k dispozícii, ak túto službu poskytovateľ skutočne poskytuje zo svojho sídla ekonomickej činnosti alebo zo stálej prevádzkarne, ktorá sa v tomto mieste nachádza.
      3.   Na účely odsekov 1 a 2 ‚krátkodobý‘ znamená prenechanie dopravných prostriedkov na nepretržité užívanie počas obdobia najviac tridsiatich dní a v prípade plavidiel najviac deväťdesiatich dní.“

   Článok 5
   Smernica 2006/112/ES sa týmto od 1. januára 2015 mení a dopĺňa takto:

               1.

               v hlave V kapitole 3 oddiele 3 sa pododdiel 8 nahrádza takto:
               „Pododdiel 8
               Poskytovanie telekomunikačných služieb, služieb rozhlasového a televízneho vysielania a elektronických služieb nezdaniteľným osobám
               Článok 58
               Miestom poskytovania nižšie uvedených služieb nezdaniteľnej osobe je miesto, kde je daná osoba usadená, má trvalé bydlisko alebo kde sa obvykle zdržiava:

                           a)

                           telekomunikačné služby;

                           b)

                           služby rozhlasového a televízneho vysielania;

                           c)

                           elektronicky poskytované služby, najmä tie, ktoré sú uvedené v prílohe II.

                     Ak poskytovateľ služby a odberateľ komunikujú pomocou elektronickej pošty, samo osebe to neznamená, že poskytovaná služba je elektronicky poskytovaná služba.“;

               2.

               v článku 59 sa písmená i), j) a k) prvého a druhého odseku vypúšťajú;

               3.

               článok 59a sa nahrádza takto:
               „Článok 59a
               S cieľom zamedziť dvojitému zdaneniu, nezdaneniu alebo narušeniu hospodárskej súťaže členské štáty môžu vzhľadom na služby, ktorých miesto poskytovania upravujú články 44, 45, 56, 58 a 59:

                           a)

                           považovať miesto poskytovania niektorých alebo všetkých takýchto služieb, ktoré sa nachádza na ich území, za miesto, ktoré sa nachádza mimo územia Spoločenstva, ak sa príslušné služby skutočne používajú a využívajú mimo územia Spoločenstva;

                           b)

                           považovať miesto poskytovania niektorých alebo všetkých takýchto služieb, ktoré sa nachádza mimo územia Spoločenstva, za miesto nachádzajúce sa na ich území, ak sa príslušné služby skutočne používajú a využívajú na ich území.“;

               4.

               článok 59b sa vypúšťa;

               5.

               v článku 204 ods. 1 sa tretí pododsek nahrádza takto:
               „Členské štáty však nesmú uplatniť možnosť uvedenú v druhom pododseku na zdaniteľnú osobu neusadenú v rámci Spoločenstva v zmysle článku 358a bodu 1, ktorá si zvolila osobitnú úpravu pre telekomunikačné služby, služby rozhlasového a televízneho vysielania alebo elektronické služby.“;

               6.

               v hlave XII sa názov kapitoly 6 nahrádza takto:

               „Osobitné úpravy pre neusadené zdaniteľné osoby, ktoré poskytujú telekomunikačné služby, služby rozhlasového a televízneho vysielania alebo elektronické služby nezdaniteľným osobám“;

               7.

               článok 357 sa vypúšťa;

               8.

               článok 358 sa nahrádza takto:
               „Článok 358
               Na účely tejto kapitoly a bez toho, aby boli dotknuté iné ustanovenia Spoločenstva, sa uplatňuje toto vymedzenie pojmov:

                           1.

                           ‚telekomunikačné služby‘ a ‚služby rozhlasového a televízneho vysielania‘ sú služby uvedené v článku 58 prvom odseku písm. a) a b);

                           2.

                           ‚elektronické služby‘ a ‚elektronicky poskytované služby‘ sú služby uvedené v článku 58 prvom odseku písm. c);

                           3.

                           ‚členský štát spotreby‘ je členský štát, v ktorom sa poskytovanie telekomunikačných služieb, služieb rozhlasového a televízneho vysielania alebo elektronických služieb považuje za uskutočnené v súlade s článkom 58;

                           4.

                           ‚daňové priznanie k DPH‘ je výkaz, ktorý obsahuje údaje potrebné na určenie výšky DPH splatnej v každom členskom štáte.“;

               9.

               v hlave XII kapitole 6 sa názov oddielu 2 nahrádza takto:

               „Osobitná úprava pre telekomunikačné služby, služby rozhlasového a televízneho vysielania alebo elektronické služby, ktoré poskytujú zdaniteľné osoby neusadené v rámci Spoločenstva“;

               10.

               do hlavy XII kapitoly 6 oddielu 2 sa vkladá tento článok:
               „Článok 358a
               Na účely tohto oddielu a bez toho, aby boli dotknuté iné ustanovenia Spoločenstva, sa uplatňuje toto vymedzenie pojmov:

                           1.

                           ‚zdaniteľná osoba neusadená v rámci Spoločenstva‘ je zdaniteľná osoba, ktorá nemá zriadené sídlo svojej ekonomickej činnosti ani stálu prevádzkareň na území Spoločenstva a od ktorej sa ani z iného dôvodu nevyžaduje identifikácia pre DPH;

                           2.

                           ‚členský štát identifikácie‘ je členský štát, ktorý si zdaniteľná osoba neusadená v rámci Spoločenstva vyberie s cieľom oznámiť mu začatie vykonávania činnosti ako zdaniteľná osoba na území Spoločenstva v súlade s ustanoveniami tohto oddielu.“;

               11.

               články 359 až 365 sa nahrádzajú takto:
               „Článok 359
               Členské štáty povolia zdaniteľnej osobe neusadenej v rámci Spoločenstva, ktorá poskytuje telekomunikačné služby, služby rozhlasového a televízneho vysielania alebo elektronické služby nezdaniteľnej osobe, ktorá je usadená, má trvalé bydlisko alebo sa obvykle zdržiava v členskom štáte, využívať túto osobitnú úpravu. Táto osobitná úprava sa vzťahuje na všetky tieto služby poskytnuté v rámci Spoločenstva.
               Článok 360
               Zdaniteľná osoba neusadená v rámci Spoločenstva oznámi členskému štátu identifikácie začatie alebo ukončenie vykonávania svojej činnosti ako zdaniteľnej osoby alebo zmenu tejto činnosti do takej miery, že už viac nespĺňa podmienky potrebné na využívanie tejto osobitnej úpravy. Toto oznámenie sa urobí elektronicky.
               Článok 361
               1.   Oznámenie, ktoré zdaniteľná osoba neusadená v rámci Spoločenstva musí predložiť členskému štátu identifikácie pri začatí zdaniteľnej činnosti, obsahuje tieto údaje:

                           a)

                           meno;

                           b)

                           poštovú adresu;

                           c)

                           elektronické adresy vrátane internetových stránok;

                           d)

                           národné daňové identifikačné číslo, ak existuje;

                           e)

                           vyhlásenie, že nie je identifikovaná pre DPH v Spoločenstve.

                     2.   Zdaniteľná osoba neusadená v rámci Spoločenstva oznámi členskému štátu identifikácie akékoľvek zmeny v predloženom oznámení.
               Článok 362
               Členský štát identifikácie pridelí zdaniteľnej osobe neusadenej v rámci Spoločenstva individuálne identifikačné číslo pre DPH a toto číslo jej elektronicky oznámi. Na základe informácií použitých pre túto identifikáciu členské štáty spotreby môžu použiť vlastné identifikačné systémy.
               Článok 363
               Členský štát identifikácie vylúči zdaniteľnú osobu neusadenú v rámci Spoločenstva z identifikačného registra v týchto prípadoch:

                           a)

                           ak mu táto osoba oznámi, že už ďalej neposkytuje telekomunikačné služby, služby rozhlasového a televízneho vysielania ani elektronické služby;

                           b)

                           ak možno inak predpokladať, že ukončila svoju zdaniteľnú činnosť;

                           c)

                           ak už viac nespĺňa podmienky potrebné na to, aby mohla využívať túto osobitnú úpravu;

                           d)

                           ak opakovane porušuje pravidlá, ktoré sa týkajú tejto osobitnej úpravy.

                     Článok 364
               Zdaniteľná osoba neusadená v rámci Spoločenstva podáva elektronicky členskému štátu identifikácie daňové priznanie k DPH za každý kalendárny štvrťrok bez ohľadu na to, či telekomunikačné služby, služby rozhlasového a televízneho vysielania alebo elektronické služby poskytla. Daňové priznanie k DPH sa podáva do 20 dní po skončení zdaňovacieho obdobia, za ktoré sa daňové priznanie podáva.
               Článok 365
               Daňové priznanie k DPH obsahuje identifikačné číslo a pre každý členský štát spotreby, v ktorom sa DPH stala splatnou, celkovú hodnotu bez DPH telekomunikačných služieb, služieb rozhlasového a televízneho vysielania a elektronických služieb poskytnutých počas zdaňovacieho obdobia a celkovú výšku zodpovedajúcej DPH pre každú sadzbu. V daňovom priznaní sa takisto musia uvádzať uplatniteľné sadzby DPH a celková výška splatnej dane.“;

               12.

               článok 366 ods. 1 sa nahrádza takto:
               „1.   Daňové priznanie k DPH sa vyhotovuje v eurách.
               Členské štáty, ktoré neprijali euro, môžu požadovať, aby sa daňové priznanie k DPH vyhotovovalo v ich národnej mene. Ak sa pri poskytnutí služieb použili iné meny, zdaniteľná osoba neusadená v rámci Spoločenstva používa pri vypĺňaní daňového priznania k DPH výmenný kurz platný pre posledný deň zdaňovacieho obdobia.“;

               13.

               články 367 a 368 sa nahrádzajú takto:
               „Článok 367
               Zdaniteľná osoba neusadená v rámci Spoločenstva platí DPH pri podaní daňového priznania k DPH, najneskôr však pred skončením lehoty, v ktorej sa musí daňové priznanie podať, pričom uvedie odkaz na príslušné daňové priznanie k DPH.
               Platba sa vykoná na bankový účet vedený v eurách a zriadený členským štátom identifikácie. Členské štáty, ktoré neprijali euro, môžu požadovať, aby sa platba vykonala na bankový účet vedený v ich vlastnej mene.
               Článok 368
               Zdaniteľná osoba neusadená v rámci Spoločenstva, ktorá využíva túto osobitnú úpravu, nesmie odpočítať DPH podľa článku 168 tejto smernice. Bez ohľadu na článok 1 ods. 1 smernice 86/560/EHS sa dotknutej zdaniteľnej osobe vráti daň v súlade s uvedenou smernicou. Článok 2 ods. 2 a 3 a článok 4 ods. 2 smernice 86/560/EHS sa neuplatňujú na vrátenie dane v súvislosti s telekomunikačnými službami, službami rozhlasového a televízneho vysielania alebo elektronickými službami, na ktoré sa vzťahuje táto osobitná úprava.“;

               14.

               článok 369 ods. 1 sa nahrádza takto:
               „1.   Zdaniteľná osoba neusadená v rámci Spoločenstva uchováva záznamy o transakciách, na ktoré sa vzťahuje táto osobitná úprava. Tieto záznamy musia byť dostatočne podrobné, aby umožnili správcovi dane členského štátu spotreby preveriť správnosť daňového priznania k DPH.“;

               15.

               v hlave XII kapitole 6 sa vkladá tento oddiel:
               „Oddiel 3
               Osobitná úprava pre telekomunikačné služby, služby rozhlasového a televízneho vysielania alebo elektronické služby, ktoré poskytujú zdaniteľné osoby usadené v rámci Spoločenstva, ale neusadené v členskom štáte spotreby
               Článok 369a
               Na účely tohto oddielu a bez toho, aby boli dotknuté iné ustanovenia Spoločenstva, sa uplatňuje toto vymedzenie pojmov:

                           1.

                           ‚zdaniteľná osoba neusadená v členskom štáte spotreby‘ je zdaniteľná osoba, ktorá má zriadené sídlo svojej ekonomickej činnosti alebo stálu prevádzkareň na území Spoločenstva, ale nemá zriadené sídlo svojej ekonomickej činnosti ani stálu prevádzkareň na území členského štátu spotreby;

                           2.

                           ‚členský štát identifikácie‘ je členský štát, na ktorého území má zdaniteľná osoba zriadené sídlo svojej ekonomickej činnosti, alebo v prípade, ak nemá zriadené sídlo svojej ekonomickej činnosti v Spoločenstve, je ním členský štát, v ktorom má zriadenú stálu prevádzkareň.

                     Ak zdaniteľná osoba nie je usadená v Spoločenstve, ale má tam viac než jednu stálu prevádzkareň, členským štátom identifikácie je členský štát, v ktorom má stálu prevádzkareň a v ktorom táto zdaniteľná osoba uvedie, že bude využívať túto osobitnú úpravu. Zdaniteľná osoba je viazaná týmto rozhodnutím počas dotknutého kalendárneho roku a nasledujúce dva kalendárne roky.
               Článok 369b
               Členské štáty povolia zdaniteľnej osobe neusadenej v členskom štáte spotreby, ktorá poskytuje telekomunikačné služby, služby rozhlasového a televízneho vysielania alebo elektronické služby nezdaniteľnej osobe, ktorá je usadená, má trvalé bydlisko alebo sa obvykle zdržiava v tomto členskom štáte, využívať túto osobitnú úpravu. Táto osobitná úprava sa vzťahuje na všetky uvedené služby poskytované v Spoločenstve.
               Článok 369c
               Zdaniteľná osoba neusadená v členskom štáte spotreby oznámi členskému štátu identifikácie začatie a ukončenie vykonávania svojej zdaniteľnej činnosti, na ktorú sa vzťahuje táto osobitná úprava, alebo zmenu tejto činnosti do takej miery, že už viac nespĺňa podmienky potrebné na využívanie tejto osobitnej úpravy. Toto oznámenie sa urobí elektronicky.
               Článok 369d
               Zdaniteľná osoba, ktorá využíva túto osobitnú úpravu, sa v súvislosti so zdaniteľnými transakciami uskutočnenými v rámci tejto úpravy identifikuje pre DPH iba v členskom štáte identifikácie. Na tento účel členský štát použije individuálne identifikačné číslo pre DPH, ktoré pridelil zdaniteľnej osobe v súvislosti s jej povinnosťami v rámci vnútorného systému.
               Na základe informácií použitých pre túto identifikáciu členské štáty spotreby môžu použiť vlastné identifikačné systémy.
               Článok 369e
               Členský štát identifikácie vylúči zdaniteľnú osobu neusadenú v členskom štáte spotreby z tejto osobitnej úpravy v týchto prípadoch:

                           a)

                           ak mu táto osoba oznámi, že už ďalej neposkytuje telekomunikačné služby, služby rozhlasového a televízneho vysielania ani elektronické služby;

                           b)

                           ak možno inak predpokladať, že ukončila svoju zdaniteľnú činnosť, na ktorú sa vzťahuje táto osobitná úprava;

                           c)

                           ak už viac nespĺňa podmienky potrebné na to, aby mohla využívať túto osobitnú úpravu;

                           d)

                           ak opakovane porušuje pravidlá, ktoré sa týkajú tejto osobitnej úpravy.

                     Článok 369f
               Zdaniteľná osoba neusadená v členskom štáte spotreby podáva elektronicky členskému štátu identifikácie daňové priznanie k DPH za každý kalendárny štvrťrok bez ohľadu na to, či telekomunikačné služby, služby rozhlasového a televízneho vysielania alebo elektronické služby poskytla. Daňové priznanie k DPH sa podáva do 20 dní po skončení zdaňovacieho obdobia, za ktoré sa daňové priznanie podáva.
               Článok 369g
               Daňové priznanie k DPH obsahuje identifikačné číslo uvedené v článku 369d a pre každý členský štát spotreby, v ktorom sa DPH stala splatnou, celkovú hodnotu bez DPH telekomunikačných služieb, služieb rozhlasového a televízneho vysielania alebo elektronických služieb poskytnutých počas zdaňovacieho obdobia a celkovú výšku zodpovedajúcej DPH pre každú sadzbu. V daňovom priznaní sa takisto musia uvádzať uplatniteľné sadzby DPH a celková výška splatnej dane.
               Ak má zdaniteľná osoba okrem stálych prevádzkarní, ktoré má zriadené v členskom štáte identifikácie, jednu alebo viacero iných stálych prevádzkarní, z ktorých poskytuje služby, v daňovom priznaní k DPH sa okrem informácií uvedených v prvom odseku uvádza za každý členský štát, v ktorom má prevádzkareň, celková hodnota poskytnutých telekomunikačných služieb, služieb rozhlasového a televízneho vysielania alebo elektronických služieb, na ktoré sa vzťahuje osobitná úprava, ktorá sa rozčlení podľa jednotlivých členských štátov spotreby, spolu s individuálnym identifikačným číslom pre DPH alebo daňovým registračným číslom danej prevádzkarne.
               Článok 369h
               1.   Daňové priznanie k DPH sa vyhotovuje v eurách.
               Členské štáty, ktoré neprijali euro, môžu požadovať, aby sa daňové priznanie k DPH vyhotovovalo v ich národnej mene. Ak sa pri poskytnutí služieb použili iné meny, zdaniteľná osoba neusadená v členskom štáte spotreby používa pri vypĺňaní daňového priznania k DPH výmenný kurz platný pre posledný deň zdaňovacieho obdobia.
               2.   Prepočet sa vykoná podľa výmenných kurzov uverejnených Európskou centrálnou bankou pre uvedený deň alebo ak v tento deň neboli tieto kurzy uverejnené, podľa výmenných kurzov uverejnených v nasledujúci deň.
               Článok 369i
               Zdaniteľná osoba neusadená v členskom štáte spotreby platí DPH pri podaní daňového priznania k DPH, najneskôr však pred skončením lehoty, v ktorej sa musí daňové priznanie podať, pričom uvedie odkaz na príslušné daňové priznanie k DPH.
               Platba sa vykoná na bankový účet vedený v eurách a zriadený členským štátom identifikácie. Členské štáty, ktoré neprijali euro, môžu požadovať, aby sa platba vykonala na bankový účet vedený v ich vlastnej mene.
               Článok 369j
               Zdaniteľná osoba neusadená v členskom štáte spotreby, ktorá využíva túto osobitnú úpravu, nesmie v súvislosti so zdaniteľnou činnosťou, na ktorú sa vzťahuje táto úprava, odpočítať DPH podľa článku 168 tejto smernice. Bez ohľadu na článok 2 bod 1 a článok 3 smernice 2008/9/ES sa dotknutej zdaniteľnej osobe vráti daň v súlade s uvedenou smernicou.
               Ak zdaniteľná osoba neusadená v členskom štáte spotreby využíva túto osobitnú úpravu a súčasne vykonáva v členskom štáte spotreby činnosti, na ktoré sa táto úprava nevzťahuje a v súvislosti s ktorými musí byť zaregistrovaná na účely DPH, odpočíta v daňovom priznaní k DPH, ktoré sa má podať v súlade s článkom 250, DPH za zdaniteľné činnosti, na ktoré sa táto úprava vzťahuje.
               Článok 369k
               1.   Zdaniteľná osoba neusadená v členskom štáte spotreby uchováva záznamy o transakciách, na ktoré sa vzťahuje táto osobitná úprava. Tieto záznamy musia byť dostatočne podrobné, aby umožnili správcovi dane členského štátu spotreby preveriť správnosť daňového priznania k DPH.
               2.   Záznamy uvedené v odseku 1 musia byť elektronicky sprístupnené členskému štátu spotreby a členskému štátu identifikácie na základe ich žiadosti.
               Tieto záznamy sa uchovávajú počas obdobia desiatich rokov od 31. decembra roka, v ktorom sa transakcia uskutočnila.“

               16.

               v prílohe II sa názov nahrádza takto:
               „ORIENTAČNÝ ZOZNAM ELEKTRONICKY POSKYTOVANÝCH SLUŽIEB UVEDENÝCH V ČLÁNKU 58 PRVOM ODSEKU PÍSM. C)“.

         Článok 6
   Do 31. decembra 2014 Komisia predloží správu, v ktorej uvedie, či možno účinne uplatňovať pravidlo stanovené v článku 5 na poskytovanie telekomunikačných služieb, služieb rozhlasového a televízneho vysielania a elektronicky poskytovaných služieb nezdaniteľným osobám a či toto pravidlo v uvedenom čase stále zodpovedá všeobecnej politike týkajúcej sa miesta poskytovania služieb.
   Článok 7
   1.   Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s článkami 1 až 5 tejto smernice od zodpovedajúcich dátumov uvedených v týchto ustanoveniach.
   Bezodkladne o tom informujú Komisiu. Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 8
   Táto smernica nadobúda účinnosť dňom jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 9
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Bruseli 12. februára 2008

            Za Radu

            predseda

         A. BAJUK

      (1)  Ú. v. EÚ C 104 E, 30.4.2004, s. 143, a stanovisko zo 16. mája 2006 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).

      (2)  Ú. v. EÚ C 117, 30.4.2004, s. 15, a Ú. v. EÚ C 195, 18.8.2006, s. 54.

      (3)  Ú. v. EÚ L 347, 11.12.2006, s. 1. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 2007/75/ES (Ú. v. EÚ L 346, 29.12.2007, s. 13).

      (4)  Ú. v. EÚ C 321, 31.12.2003, s. 1.

      (5)  Trinásta smernica Rady 86/560/EHS zo 17. novembra 1986 o harmonizácii zákonov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – postup vrátenia dane z pridanej hodnoty osobám podliehajúcim zdaneniu, ktoré nesídlia na území Spoločenstva (Ú. v. ES L 326, 21.11.1986, s. 40).

      (6)  Smernica Rady 2008/9/ES z 12. februára 2008, ktorou sa ustanovujú podrobné pravidlá vrátenia dane z pridanej hodnoty ustanovené v smernici 2006/112/ES zdaniteľným osobám, ktoré nie sú usadené v členskom štáte vrátenia dane, ale ktoré sú usadené v inom členskom štáte (Ú. v. EÚ L 44, 20.2.2008, s. 23).“;


title: Smernica Komisie 2012/22/EÚ z  22. augusta 2012 , ktorou sa mení a dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 98/8/ES s cieľom zaradiť didecyl-dimetyl-amónium-karbonát ako aktívnu látku do prílohy I k uvedenej smernici  Text s významom pre EHP

text:
               23.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 227/7

         SMERNICA KOMISIE 2012/22/EÚ
   z 22. augusta 2012,
   ktorou sa mení a dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 98/8/ES s cieľom zaradiť didecyl-dimetyl-amónium-karbonát ako aktívnu látku do prílohy I k uvedenej smernici
   (Text s významom pre EHP)
   EURÓPSKA KOMISIA,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
   so zreteľom na smernicu Európskeho parlamentu a Rady 98/8/ES zo 16. februára 1998 o uvádzaní biocídnych výrobkov na trh (1), a najmä na jej článok 11 ods. 4,
   keďže:

               (1)

               Spojené kráľovstvo dostalo 17. januára 2007 v súlade s článkom 11 ods. 1 smernice 98/8/ES žiadosť od spoločnosti Lonza o zaradenie aktívnej látky didecyl-dimetyl-amónium-karbonát do prílohy I k uvedenej smernici na použitie vo výrobkoch typu 8, prostriedkoch na ochranu dreva, definovaných v prílohe V k smernici 98/8/ES. V čase uvedenom v článku 34 ods. 1 smernice 98/8/ES nebol didecyl-dimetyl-amónium-karbonát na trhu ako aktívna látka žiadneho biocídneho výrobku.

               (2)

               Po vykonaní hodnotenia Spojené kráľovstvo predložilo Komisii 11. novembra 2010 svoju správu spolu s odporúčaním.

               (3)

               Členské štáty a Komisia preskúmali správu 2. marca 2012 v rámci Stáleho výboru pre biocídne výrobky a zistenia z preskúmania boli zapracované do hodnotiacej správy.

               (4)

               Z hodnotení vyplýva, že v prípade biocídnych výrobkov, ktoré sa používajú ako prostriedky na ochranu dreva a obsahujú didecyl-dimetyl-amónium-karbonát, sa dá očakávať, že budú spĺňať požiadavky stanovené v článku 5 smernice 98/8/ES. Preto je vhodné zaradiť didecyl-dimetyl-amónium-karbonát na použitie vo výrobkoch typu 8 do prílohy I k uvedenej smernici.

               (5)

               Na úrovni Únie sa nehodnotili všetky možné použitia. Predmetom posúdenia nebolo napríklad použitie neprofesionálnymi používateľmi. Preto je vhodné požadovať od členských štátov, aby posúdili tieto spôsoby použitia alebo scenáre vystavenia vplyvu látky a tie riziká pre prostredia a populácie, ktoré sa pri hodnotení rizika na úrovni Únie nezohľadnili reprezentatívnym spôsobom, a aby pri udeľovaní povolení výrobkov zabezpečili prijatie primeraných opatrení alebo zavedenie osobitných podmienok v záujme zmiernenia zistených rizík na prijateľnú úroveň.

               (6)

               Vzhľadom na zistené riziká pre ľudské zdravie je v prípade priemyselných používateľov vhodné požadovať, aby sa zaviedli bezpečné prevádzkové postupy a aby sa výrobky používali s vhodným osobným ochranným vybavením okrem prípadov, keď sa v žiadosti o povolenie výrobku preukáže, že riziká, ktoré daný výrobok predstavuje, možno znížiť na prijateľnú úroveň iným spôsobom.

               (7)

               Vzhľadom na zistené riziká pre pôdne a vodné prostredie je vhodné požadovať, aby sa v rámci uzavretej oblasti alebo na nepriepustnom tvrdom povrchu so spevnenými okrajmi vykonala priemyselná aplikácia, aby sa čerstvo ošetrené drevo po ošetrení skladovalo pod ochranným krytom alebo na nepriepustnom tvrdom povrchu alebo pri splnení obidvoch podmienok a aby sa pri použití výrobkov ako prostriedkov na ochranu dreva a obsahujúcich didecyl-dimetyl-amónium-karbonát zachytili akékoľvek úniky na účely opätovného použitia alebo likvidácie.

               (8)

               Zistili sa neprijateľné riziká pre životné prostredie v situáciách, keď drevo ošetrené namáčaním v didecyl-dimetyl-amónium-karbonáte bolo nepretržite vystavované vplyvu poveternostných podmienok alebo často vystavované navlhnutiu (trieda použitia 3 podľa OECD (2)) a keď drevo ošetrené didecyl-dimetyl-amónium-karbonátom bolo použité vo vonkajších stavbách v blízkosti vody alebo nad jej hladinou (scenár pre most v triede použitia 3 podľa vymedzenia OECD (3)) alebo bolo v styku so sladkou vodou (trieda použitia 4b podľa OECD (4)). Preto je vhodné požadovať, aby tieto výrobky neboli povolené na ošetrovanie dreva určeného na takéto používanie okrem prípadov, keď sa na základe predložených údajov potvrdí, že výrobok bude spĺňať požiadavky článku 5 smernice 98/8/ES aj prílohy VI k uvedenej smernici, pričom sa v prípade potreby uplatnia primerané opatrenia na zmiernenie rizika.

               (9)

               Ustanovenia tejto smernice by sa mali uplatňovať súbežne vo všetkých členských štátoch, aby sa zabezpečilo, že s biocídnymi výrobkami typu 8 obsahujúcimi aktívnu látku didecyl-dimetyl-amónium-karbonát sa bude zaobchádzať na trhu Únie rovnako, a aby sa vo všeobecnosti uľahčilo riadne fungovanie trhu s biocídnymi výrobkami.

               (10)

               Skôr ako sa aktívna látka zaradí do prílohy I k smernici 98/8/ES, by členské štáty mali mať k dispozícii primeraný čas na to, aby uviedli do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia nevyhnutné na dosiahnutie súladu s touto smernicou.

               (11)

               Smernica 98/8/ES by sa preto mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť.

               (12)

               Opatrenia stanovené v tejto smernici sú v súlade so stanoviskom Stáleho výboru pre biocídne výrobky,

         PRIJALA TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Príloha I k smernici 98/8/ES sa mení a dopĺňa v súlade s prílohou k tejto smernici.
   Článok 2
   1.   Členské štáty prijmú a uverejnia najneskôr do 31. januára 2013 zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou.
   Tieto ustanovenia sa uplatňujú od 1. februára 2013.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 3
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 4
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Bruseli 22. augusta 2012

            Za Komisiu

            predseda

         José Manuel BARROSO

      (1)  Ú. v. ES L 123, 24.4.1998, s. 1.

      (2)  Séria dokumentov OECD obsahujúcich emisné scenáre, číslo 2, dokument s emisnými scenármi pre prípravky na ochranu dreva, časť 2, s. 64.

      (3)  Tamtiež.

      (4)  Tamtiež.

      PRÍLOHA
      Do prílohy I k smernici 98/8/ES sa dopĺňa táto položka:

                     Číslo

                     Bežný názov

                     Názov IUPAC
                     Identifikačné čísla

                     Minimálna čistota aktívnej látky v biocídnom výrobku uvedenom na trh

                     Dátum zaradenia do prílohy

                     Termín na dosiahnutie súladu s článkom 16 ods. 3 (okrem výrobkov obsahujúcich viac než jednu aktívnu látku, pre ktoré sa termín na dosiahnutie súladu s článkom 16 ods. 3 vymedzí v poslednom z rozhodnutí o zaradení do prílohy venovaných týmto aktívnym látkam)

                     Dátum ukončenia zaradenia do prílohy

                     Typ výrobku

                     Osobitné ustanovenia (1)

                     „58

                     didecyl-dimetyl-amónium-karbonát

                     Reakčná zmes N,N-didecyl-N,N-dimetylamónium karbonátu a N,N-didecyl-N,N-dimetylamónium bikarbonátu
                     Číslo ES: 451-900-9
                     Číslo CAS: 894406-76-9

                     Hmotnosť sušiny: 740 g/kg

                     1. február 2013

                     Neuplatňuje sa.

                     31. január 2023

                     8

                     Na úrovni Únie sa nehodnotili všetky možné použitia; niektoré použitia, napríklad použitie neprofesionálnymi používateľmi, boli vylúčené. Pri posudzovaní žiadostí o povolenie výrobku v súlade s článkom 5 a prílohou VI členské štáty posudzujú, ak je to v prípade konkrétneho výrobku relevantné, tie spôsoby použitia alebo scenáre vystavenia vplyvu látky, ako aj tie riziká pre prostredia a populácie, ktoré sa pri hodnotení rizika na úrovni Únie nezohľadnili reprezentatívnym spôsobom.
                     Členské štáty zabezpečia, aby sa povolenia udeľovali iba za týchto podmienok:

                                 1.

                                 pre priemyselných používateľov sa musia zaviesť bezpečné prevádzkové postupy a výrobky sa musia používať s vhodným osobným ochranným vybavením, okrem prípadov, keď sa v žiadosti o povolenie výrobku preukáže, že riziká, ktoré tieto výrobky predstavujú, možno znížiť na prijateľnú úroveň iným spôsobom;

                                 2.

                                 na označeniach a prípadne poskytnutých kartách bezpečnostných údajov povolených výrobkov sa musí uviesť, že v rámci uzavretej oblasti alebo na nepriepustnom tvrdom povrchu so spevnenými okrajmi sa vykoná priemyselná aplikácia, že sa čerstvo ošetrené drevo po ošetrení bude skladovať pod ochranným krytom alebo na nepriepustnom tvrdom povrchu alebo obidvomi spôsobmi, aby sa predišlo priamym únikom do pôdy alebo vody, a že pri použití výrobkov sa akékoľvek úniky zachytia na účely opätovného použitia alebo likvidácie;

                                 3.

                                 nepovoľuje sa použitie výrobkov na ošetrenie dreva, ktoré bude v styku so sladkou vodou alebo sa použije vo vonkajších konštrukciách v blízkosti vody alebo nad jej hladinou, alebo na ošetrenie namáčaním dreva, ktoré bude nepretržite vystavované vplyvu poveternostných podmienok alebo často vystavované navlhnutiu, okrem prípadov, keď sa predložia údaje, ktorými sa preukáže, že výrobok bude spĺňať požiadavky článku 5 a prílohy VI, pričom sa v prípade potreby uplatnia vhodné opatrenia na zmiernenie.“

         (1)  V záujme vykonávania spoločných princípov uvedených v prílohe VI sú obsah a závery hodnotiacich správ k dispozícii na webovej stránke Komisie: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm


title: Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/22/ES z  15. marca 2006  o minimálnych podmienkach vykonávania nariadení Rady (EHS) č. 3820/85 a (EHS) č. 3821/85 o právnych predpisoch v sociálnej oblasti, ktoré sa týkajú cestnej dopravy, a o zrušení smernice Rady 88/599/EHS   (Text s významom pre EHP  - Vyhlásenia

text:
               11.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 102/35

      SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2006/22/ES

   z 15. marca 2006
   o minimálnych podmienkach vykonávania
   nariadení Rady (EHS) č. 3820/85 a (EHS) č. 3821/85
   o právnych predpisoch v sociálnej oblasti, ktoré sa týkajú cestnej dopravy, a o zrušení smernice Rady 88/599/EHS
   (Text s významom pre EHP)
   EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 71 ods. 1,
   so zreteľom na návrh Komisie,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
   po porade s Výborom regiónov,
   konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 251 zmluvy (2), v zmysle spoločného textu schváleného Zmierovacím výborom dňa 8. decembra 2005,
   keďže:

               (1)

               Nariadenia Rady (EHS) č. 3820/85 z 20. decembra 1985 o zosúlaďovaní niektorých právnych predpisov v sociálnej oblasti, ktoré sa týkajú cestnej dopravy (3), a (EHS) č. 3821/85 z 20. decembra 1985 o záznamovom zariadení v cestnej doprave (4) a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/15/ES z 11. marca 2002 o organizácii pracovnej doby osôb vykonávajúcich mobilné činnosti v cestnej doprave (5) sú dôležité pre vytvorenie spoločného trhu pre vnútrozemské dopravné služby, pre bezpečnosť na cestách a pracovné podmienky.

               (2)

               Vo svojej Bielej knihe „Európska dopravná politika do roku 2010: čas rozhodnúť“ Komisia uvádza potrebu sprísniť kontroly a sankcie najmä v právnych predpisoch v sociálnej oblasti, ktoré sa týkajú cestnej dopravy, a to konkrétne zvýšiť počet kontrol, podporiť systematickú výmenu informácií medzi členskými štátmi, koordinovať inšpekčné činnosti a podporovať odbornú prípravu osôb zabezpečujúcich dodržiavanie týchto predpisov.

               (3)

               Je preto potrebné zabezpečiť správne uplatňovanie a harmonizovaný výklad pravidiel v sociálnej oblasti, týkajúcich sa cestnej dopravy, prostredníctvom stanovenia minimálnych požiadaviek pre jednotné a účinné kontroly, vykonávané členskými štátmi ohľadom dodržiavania príslušných ustanovení. Tieto kontroly by mali viesť k zníženiu a predchádzaniu porušovania predpisov. Ďalej je potrebné zaviesť mechanizmus, ktorý zabezpečí, že podniky, hodnotené ako vysoko rizikové, sú kontrolované podrobnejšie a častejšie.

               (4)

               Aj prostredníctvom zabezpečenia dodržiavania smernice 2002/15/ES by sa mali riešiť riziká, vyplývajúce z únavy vodičov.

               (5)

               Opatrenia, ustanovené v tejto smernici by mali viesť nielen k väčšej bezpečnosti na cestách, ale mali by prispieť aj k harmonizácii pracovných podmienok v rámci Spoločenstva a podporovať rovnaké podmienky pre všetkých.

               (6)

               Výmena analógových tachografov za digitálne postupne umožní rýchlejšie a presnejšie skontrolovanie väčšieho množstva údajov a z tohto dôvodu budú môcť členské štáty vykonávať čoraz väčšie množstvo kontrol. Pri kontrolách by sa teda percento dní, ktoré odpracovali vodiči vozidiel, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti kontrolovaných právnych predpisov v sociálnej oblasti, malo postupne zvýšiť na 4 %.

               (7)

               Pokiaľ ide o kontrolné systémy, cieľom musí byť rozvoj vnútroštátnych systémov smerom k európskej interoperabilite a použiteľnosti.

               (8)

               Všetky jednotky, zabezpečujúce dodržiavanie predpisov, by mali mať k dispozícii postačujúce štandardné vybavenie a príslušné právomoci, ktoré im umožnia plniť ich povinnosti efektívne a účinne.

               (9)

               Bez toho, aby bolo dotknuté riadne plnenie úloh uložených touto smernicou, členské štáty by sa mali snažiť zabezpečiť, aby sa cestné kontroly vykonávali účinne a rýchlo s cieľom vykonať ich za čo najkratší čas a s čo najmenším zdržaním pre vodiča.

               (10)

               V každom členskom štáte by mal byť jeden orgán pre styk s inými príslušnými orgánmi v rámci Spoločenstva. Tento orgán by mal tiež zostavovať príslušné štatistiky. Členské štáty by mali takisto na svojom území uplatňovať súdržnú národnú stratégiu dodržiavania týchto predpisov a môžu určiť jeden orgán, ktorý bude koordinovať jej vykonávanie.

               (11)

               Spolupráca medzi orgánmi členských štátov, zabezpečujúcimi dodržiavanie týchto predpisov, by ďalej mala byť podporovaná zosúladenými kontrolami, spoločnými iniciatívami odbornej prípravy, elektronickou výmenou informácií a výmenou poznatkov a skúseností.

               (12)

               Osvedčené postupy pri činnostiach, ktoré zabezpečujú dodržiavanie predpisov v oblasti cestnej dopravy, a to najmä na účely zabezpečenia harmonizovaného prístupu k otázke potvrdení o čerpaní dovolenky vodičom alebo o práceneschopnosti vodiča, by sa mali uľahčiť a podporiť prostredníctvom fóra orgánov členských štátov, zabezpečujúcich dodržiavanie predpisov.

               (13)

               Opatrenia, potrebné na vykonávanie tejto smernice, by sa mali prijímať v súlade s rozhodnutím Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu (6).

               (14)

               Keďže cieľ tejto smernice, a to ustanovenie jednoznačných spoločných pravidiel týkajúcich sa minimálnych podmienok kontroly správneho a jednotného vykonávania nariadení (EHS) č. 3820/85 a (EHS) č. 3821/85 a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 561/2006 z 15. marca 2006 o harmonizácii niektorých právnych predpisov v sociálnej oblasti, ktoré sa týkajú cestnej dopravy, a ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia Rady (EHS) č. 3821/85 a (ES) č. 2135/98 a zrušuje nariadenie Rady (EHS) č. 3820/85 (7) nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni jednotlivých členských štátov, ale z dôvodov potreby koordinovaného nadnárodného postupu ho možno lepšie dosiahnuť na úrovni Spoločenstva, môže Spoločenstvo prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 zmluvy. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa.

               (15)

               Smernica Rady 88/599/EHS (8) o štandardných kontrolných postupoch pre vykonávanie nariadení (EHS) č. 3820/85 a (EHS) č. 3821/85 by preto mala byť zrušená,

         PRIJALI TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Predmet úpravy
   Táto smernica ustanovuje minimálne podmienky pre vykonávanie nariadení (EHS) č. 3820/85 a (EHS) č. 3821/85.
   Článok 2
   Kontrolné systémy
   1.   Členské štáty zorganizujú systém vhodnej a pravidelnej kontroly správneho a jednotného vykonávania predpisov, ako je uvedené v článku 1, pri cestných kontrolách, ako aj pri kontrolách v priestoroch podnikov, a to pre všetky kategórie dopravy.
   Tieto kontroly každý rok obsiahnu veľký a reprezentatívny podiel mobilných pracovníkov, vodičov, podnikov a vozidiel všetkých kategórií dopravy, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti nariadení (EHS) č. 3820/85 a (EHS) č. 3821/85.
   Členské štáty zabezpečia, aby sa na ich území uplatňovala súdržná národná stratégia pre dodržiavanie týchto predpisov. Členské štáty môžu na tieto účely určiť orgán koordinujúci činnosti uskutočnené na základe článkov 4 a 6 a v tomto prípade bude o ňom informovaná Komisia a ostatné členské štáty.
   2.   Ak sa tak ešte nestalo, členské štáty udelia najneskôr do 1. mája 2007 oprávneným inšpekčným úradníkom príslušné právomoci, ktoré im umožnia riadne vykonávanie ich inšpekčných povinností, ako sa vyžaduje v tejto smernici.
   3.   Každý členský štát zorganizuje kontroly tak, aby sa od 1. mája 2006 skontrolovalo 1 % dní odpracovaných vodičmi vozidiel, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti nariadení (EHS) č. 3820/85 a (EHS) č. 3821/85. Toto percento sa od 1. januára 2008 zvýši najmenej na 2 % a od 1. januára 2010 najmenej na 3 %.
   Komisia môže od 1. januára 2012 toto minimálne percento zvýšiť na 4 % v súlade s postupom uvedeným v článku 12 ods. 2, ak štatistiky zozbierané podľa článku 3 preukážu, že priemerne viac ako 90 % všetkých kontrolovaných vozidiel je vybavených digitálnym tachografom. Pri tomto rozhodnutí Komisia zohľadní účinnosť existujúcich opatrení na dodržiavanie predpisov, a to najmä dostupnosti údajov z digitálnych tachografov v priestoroch podnikov.
   Počas najmenej 15 % dní z celkového počtu skontrolovaných pracovných dní sa vykonávajú cestné kontroly a počas najmenej 30 % sa vykonávajú kontroly v priestoroch podnikov. Od 1. januára 2008 sa počas najmenej 30 % dní z celkového počtu skontrolovaných pracovných dní vykonávajú cestné kontroly a počas najmenej 50 % sa vykonávajú kontroly v priestoroch podnikov.
   4.   Informácie predkladané Komisii v súlade s článkom 16 ods. 2 nariadenia (EHS) č. 3820/85 obsahujú počet vodičov skontrolovaných pri cestnej kontrole počet kontrol vykonaných v priestoroch podnikov, počet skontrolovaných pracovných dní a počet a druh hlásených porušení predpisov s poznámkou, či išlo o osobnú alebo nákladnú dopravu.
   Článok 3
   Štatistika
   Členské štáty zabezpečia, aby štatistické údaje zozbierané pri kontrolách organizovaných v súlade s článkom 2 ods. 1 a ods. 3 boli rozdelené do týchto kategórií:

               a)

               pri cestných kontrolách:

                           i)

                           druh cesty, a to konkrétne či ide o diaľnicu, cestu vyššej alebo nižšej kategórie a krajinu evidencie kontrolovaného vozidla, aby sa predchádzalo diskriminácii;

                           ii)

                           typ tachografu, analógový alebo digitálny;

               b)

               pri kontrolách v priestoroch podniku:

                           i)

                           druh dopravnej činnosti, a to konkrétne či ide o medzinárodnú alebo vnútroštátnu činnosť, osobnú dopravu alebo nákladnú dopravu, na vlastný účet alebo v prenájme, alebo za úhradu;

                           ii)

                           veľkosť vozidlového parku spoločnosti;

                           iii)

                           typ tachografu, analógový alebo digitálny.

         Tieto štatistické údaje sa každé dva roky predkladajú Komisii a uverejňujú sa v správe.
   Príslušné orgány členských štátov uschovajú štatistické údaje zozbierané za predchádzajúci rok.
   Podniky zodpovedné za vodičov uschovajú na dobu jedného roka dokumenty, výsledné protokoly a iné príslušné údaje im odovzdané orgánmi zabezpečujúcimi dodržiavanie predpisov, ktoré sa týkajú kontrol vykonaných v priestoroch týchto podnikov a/alebo u ich vodičov pri cestnej kontrole.
   Komisia zabezpečí akékoľvek ďalšie potrebné vyjasnenia vymedzení pojmov pre kategórie uvedené v písmenách a) a b) v súlade s postupom uvedeným v článku 12 ods. 2.
   Článok 4
   Cestné kontroly
   1.   Cestné kontroly sa organizujú na rôznych miestach a v ľubovoľnom čase a pokrývajú dostatočne širokú časť cestnej siete tak, aby bolo ťažké vyhnúť sa kontrolným bodom.
   2.   Členské štáty zabezpečia, aby:

               a)

               sa vytvoril dostatočný počet kontrolných bodov na existujúcich alebo plánovaných cestách alebo v ich blízkosti a v prípade potreby môžu ako kontrolné body slúžiť čerpacie stanice a iné bezpečné miesta popri diaľniciach;

               b)

               sa kontroly vykonávali náhodným rotačným systémom so zachovaním primeranej geografickej rovnováhy.

         3.   Prvky preverované pri cestnej kontrole sú ustanovené v prílohe I časti A. Ak si to situácia vyžiada, kontroly sa môžu zameriavať na konkrétny prvok.
   4.   Bez toho, aby bol dotknutý článok 9 ods. 2, cestné kontroly sa vykonávajú nediskriminačne. Úradné osoby zabezpečujúce dodržiavanie predpisov nesmú diskriminovať najmä z týchto dôvodov:

               a)

               krajina evidencie vozidla;

               b)

               krajina bydliska vodiča;

               c)

               krajina, kde je podnik usadený;

               d)

               východiskové a cieľové miesto cesty;

               e)

               typ tachografu, analógový alebo digitálny.

         5.   Úradná osoba zabezpečujúca dodržiavanie predpisov je vybavená:

               a)

               zoznamom hlavných prvkov, ktoré treba skontrolovať, podľa prílohy I časti A;

               b)

               štandardným kontrolným vybavením podľa prílohy II.

         6.   Ak pri cestnej kontrole v členskom štáte nález u vodiča vozidla evidovaného v inom členskom štáte poskytne dôvody domnievať sa, že došlo k porušeniu predpisu, ktoré však nemožno dokázať počas kontroly kvôli nedostatku potrebných údajov, príslušné orgány dotknutých členských štátov si vzájomne poskytujú pomoc pri vyjasnení situácie.
   Článok 5
   Zosúladené kontroly
   Členské štáty najmenej šesťkrát do roka vykonávajú zosúladené cestné kontroly vodičov a vozidiel, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti nariadení (EHS) č. 3820/85 a (EHS) č. 3821/85. Takéto kontroly vykonávajú súčasne orgány zabezpečujúce dodržiavanie predpisov dvoch alebo viacerých členských štátov, každý konajúc na vlastnom území.
   Článok 6
   Kontroly v priestoroch podnikov
   1.   Kontroly v priestoroch podnikov sa organizujú so zreteľom na predchádzajúce skúsenosti s rôznymi druhmi dopravy a podnikov. Vykonajú sa aj v prípade zistenia závažného porušenia nariadení (EHS) č. 3820/85 alebo (EHS) č. 3821/85 pri cestnej kontrole.
   2.   Kontroly v priestoroch podnikov zahŕňajú prvky uvedené v prílohe I časti A a časti B.
   3.   Úradná osoba zabezpečujúca dodržiavanie predpisov je vybavená:

               a)

               zoznamom hlavných prvkov, ktoré treba skontrolovať podľa prílohy I časti A a časti B;

               b)

               štandardným kontrolným vybavením podľa prílohy II.

         4.   Úradné osoby zabezpečujúce dodržiavanie predpisov v členskom štáte zohľadnia počas kontroly všetky informácie poskytnuté určeným orgánom pre styk iného členského štátu podľa článku 7 ods. 1 týkajúce sa príslušnej činnosti podniku v tomto inom členskom štáte.
   5.   Na účely odsekov 1 až 4 majú kontroly vykonávané v priestoroch príslušných orgánov na základe relevantných dokumentov alebo údajov predložených podnikmi na žiadosť týchto orgánov rovnaké postavenie ako kontroly vykonané v priestoroch podnikov.
   Článok 7
   Styk v rámci spoločenstva
   1.   Členské štáty určia orgán, ktorý plní tieto úlohy:

               a)

               zabezpečuje koordináciu s rovnocennými orgánmi v iných dotknutých členských štátoch vo vzťahu k činnostiam uskutočneným podľa článku 5;

               b)

               predkladá Komisii dvojročné štatistické výkazy podľa článku 16 ods. 2 nariadenia (EHS) č. 3820/85;

               c)

               nesie primárnu zodpovednosť za pomoc príslušným orgánom ostatných členských štátov podľa článku 4 ods. 6.

         Orgán je zastúpený vo výbore uvedenom v článku 12 ods. 1.
   2.   Členské štáty informujú Komisiu o určení tohto orgánu a Komisia o tom zodpovedajúcim spôsobom upovedomí ostatné členské štáty.
   3.   Výmena údajov, skúseností a poznatkov medzi členskými štátmi sa aktívne podporuje, predovšetkým, avšak nie výhradne prostredníctvom výboru uvedeného v článku 12 ods. 1 a akéhokoľvek orgánu, ktorý Komisia určí v súlade s postupom uvedeným v článku 12 ods. 2.
   Článok 8
   Výmena informácií
   1.   Dvojstranne sprístupnené informácie podľa článku 17 ods. 3 nariadenia (EHS) č. 3820/85 alebo článku 19 ods. 3 nariadenia (EHS) č. 3821/85 si vymieňajú určené orgány oznámené Komisii v súlade s článkom 7 ods. 2:

               a)

               najmenej raz za šesť mesiacov odo dňa nadobudnutia účinnosti tejto smernice;

               b)

               na základe osobitnej žiadosti členského štátu v jednotlivých prípadoch.

         2.   Členské štáty sa snažia o vytvorenie systémov na elektronickú výmenu informácií. Komisia v súlade s postupom uvedeným v článku 12 ods. 2 definuje spoločnú metodiku účinnej výmeny informácií.
   Článok 9
   Systém hodnotenia rizikovosti
   1.   Členské štáty zavedú systém hodnotenia rizikovosti podnikov na základe počtu a závažnosti akéhokoľvek porušenia nariadení (EHS) č. 3820/85 alebo (EHS) č. 3821/85, ktorého sa konkrétny podnik dopustil. Komisia podporí dialóg medzi členskými štátmi s cieľom podporiť súlad týchto systémov hodnotenia rizikovosti.
   2.   Podniky s vysokým stupňom rizikovosti sa kontrolujú podrobnejšie a častejšie. Kritériá a podrobné pravidlá zavedenia tohto systému sa prerokujú vo výbore uvedenom v článku 12 s cieľom vytvoriť systém výmeny informácií o osvedčených postupoch.
   3.   Východiskový zoznam porušení nariadení (EHS) č. 3820/85 a (EHS) č. 3821/85 je stanovený v prílohe III.
   Na účely vydania usmernení o posudzovaní závažnosti porušení nariadení (EHS) č. 3820/85 a (EHS) č. 3821/85 môže Komisia v prípade potreby a v súlade s postupom uvedeným v článku 12 ods. 2 prispôsobiť prílohu III na účely vytvorenia usmernení o spoločnom súbore porušení predpisov, v rozdelení do kategórií podľa ich závažnosti.
   Kategória najzávažnejších porušení predpisov by mala zahŕňať tie porušenia, kde pri nedodržaní príslušných ustanovení nariadení (EHS) č. 3820/85 a (EHS) č. 3821/85 vzniká vysoké riziko úmrtia alebo vážnej ujmy na zdraví.
   Článok 10
   Správa
   Do 1. mája 2009 predloží Komisia Európskemu parlamentu a Rade správu, v ktorej analyzuje sankcie za závažné porušenia predpisov ustanovené v právnych predpisoch členských štátov.
   Článok 11
   Osvedčené postupy
   1.   Komisia v súlade s postupom uvedeným v článku 12 ods. 2 vytvorí usmernenia o osvedčených postupoch pri zabezpečovaní dodržiavania predpisov.
   Tieto usmernenia budú uverejnené v dvojročnej správe Komisie.
   2.   Členské štáty vytvoria spoločné programy odbornej prípravy o osvedčených postupoch, ktoré sa budú konať najmenej raz ročne a ktoré najmenej raz ročne umožnia výmenu pracovníkov ich orgánov pre styk v rámci Spoločenstva v ostatných členských štátoch.
   3.   Komisia zostaví elektronický formulár, vhodný pre tlač, v súlade s postupom uvedeným v článku 12 ods. 2, ktorý sa použije, ak je vodič práceneschopný alebo čerpá riadnu dovolenku, alebo ak vodič viedol iné vozidlo, ktoré je vyňaté z rozsahu pôsobnosti nariadenia (EHS) č. 3820/85, počas obdobia uvedeného v prvej zarážke prvého pododseku článku 15 ods. 7 nariadenia (EHS) č. 3821/85.
   4.   Členské štáty zabezpečia, aby úradné osoby zabezpečujúce dodržiavanie predpisov boli dobre vyškolené na výkon svojich úloh.
   Článok 12
   Postup výboru
   1.   Komisii pomáha výbor zriadený podľa článku 18 ods. 1 nariadenia (EHS) č. 3821/85.
   2.   Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňujú sa články 5 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES so zreteľom na ustanovenia jeho článku 8.
   Lehota ustanovená v článku 5 ods. 6 rozhodnutia 1999/468/ES je tri mesiace.
   3.   Výbor prijme svoj rokovací poriadok.
   Článok 13
   Vykonávacie opatrenia
   Na žiadosť členského štátu alebo z vlastného podnetu Komisia, konajúc v súlade s postupom uvedeným v článku 12 ods. 2, prijme vykonávacie opatrenia, a to najmä pre tieto ciele:

               a)

               podporovať spoločný prístup k vykonaniu tejto smernice;

               b)

               napomáhať súdržnosti prístupu orgánov zabezpečujúcich dodržiavanie predpisov a harmonizovanému výkladu nariadenia (EHS) č. 3820/85 zo strany orgánov zabezpečujúcich dodržiavanie predpisov;

               c)

               uľahčiť dialóg medzi odvetvím dopravy a orgánmi zabezpečujúcimi dodržiavanie predpisov.

         Článok 14
   Rokovania s tretími stranami
   Po nadobudnutí účinnosti tejto smernice začne Spoločenstvo rokovania s príslušnými tretími krajinami na účely uplatňovania pravidiel, ktoré sú rovnocenné s pravidlami ustanovenými v tejto smernici.
   Do skončenia týchto rokovaní zahrnú členské štáty údaje o kontrolách vykonaných na vozidlách z tretích krajín do svojich oznámení pre Komisiu, ako je ustanovené v článku 16 ods. 2 nariadenia (EHS) č. 3820/85.
   Článok 15
   Aktualizácia príloh
   Zmeny a doplnenia príloh, ktoré sú potrebné na ich prispôsobenie vývoju v oblasti osvedčených postupov, sa prijímajú v súlade s postupom uvedeným v článku 12 ods. 2.
   Článok 16
   Transpozícia
   1.   Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 1. apríla 2007. Členské štáty bezodkladne oznámia Komisii znenie týchto ustanovení a tabuľku zhody medzi týmito ustanoveniami a touto smernicou.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 17
   Zrušenie
   1.   Smernica 88/599/EHS sa týmto zrušuje.
   2.   Odkazy na zrušenú smernicu sa považujú za odkazy na túto smernicu.
   Článok 18
   Nadobudnutie účinnosti
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 19
   Adresáti
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Štrasburgu 15. marca 2006

            Za Európsky parlament

            predseda

         J. BORRELL FONTELLES

            Za Radu

            predseda

         H. WINKLER

      (1)  Ú. v. EÚ C 241, 28.9.2004, s. 65.

      (2)  Stanovisko Európskeho parlamentu z 20. apríla 2004 (Ú. v. EÚ C 104 E, 30.4.2004, s. 385), spoločná pozícia Rady z 9. decembra 2004 (Ú. v. EÚ C 63 E, 15.3.2005, s. 1) a pozícia Európskeho parlamentu z 13. apríla 2005 (Ú. v. EÚ C 33 E, 9.2.2006, s. 415). Legislatívne uznesenie Európskeho parlamentu z 2. februára 2006 a rozhodnutie Rady z 2. februára 2006.

      (3)  Ú. v. ES L 370, 31.12.1985, s. 1. Nariadenie zmenené a doplnené smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/59/ES (Ú. v. EÚ L 226, 10.9.2003, s. 4).

      (4)  Ú. v. ES L 370, 31.12.1985, s. 8. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené nariadením Komisie (ES) č. 432/2004 (Ú. v. EÚ L 71, 10.3.2004, s. 3).

      (5)  Ú. v. ES L 80, 23.3.2002, s. 35.

      (6)  Ú. v. ES L 184, 17.7.1999, s. 23.

      (7)  Ú. v. EÚ L 102, 11.4.2006, s. 1.

      (8)  Ú. v. ES L 325, 29.11.1988, s. 55. Smernica zmenená a doplnená nariadením (ES) č. 2135/98 (Ú. v. ES L 274, 9.10.1998, s. 1).

      PRÍLOHA I
      ČASŤ A
      CESTNÉ KONTROLY
      Cestná kontrola vo všeobecnosti zahŕňa tieto prvky:

                  1.

                  denné a týždenné časy jazdy, prestávky a doby denného a týždenného odpočinku; taktiež záznamové listy z predchádzajúcich dní, ktoré sa musia uchovávať vo vozidle v súlade s článkom 15 ods. 7 nariadenia (EHS) č. 3821/85, a/alebo údaje uložené za rovnaké obdobie na karte vodiča a/alebo v pamäti záznamového zariadenia v súlade s prílohou II tejto smernice a/alebo vo výtlačkoch;

                  2.

                  za obdobie uvedené v článku 15 ods. 7 nariadenia (EHS) č. 3821/85 akékoľvek prípady prekročenia povolenej rýchlosti vozidla, vymedzené ako každé obdobie trvajúce dlhšie ako jedna minúta, počas ktorého rýchlosť vozidla prekročila 90 km/h pre vozidlá kategórie N3 alebo 105 km/h pre vozidlá kategórie M3 (kategórie N3 a M3 sú vymedzené v prílohe II časti A smernice Rady 70/156/EHS zo 6. februára 1970 o aproximácii právnych predpisov členských štátov o typovom schválení motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel (1);

                  3.

                  podľa potreby okamžité rýchlosti dosiahnuté vozidlom, ako ich zaznamenalo záznamové zariadenie počas najviac 24 predchádzajúcich hodín používania vozidla;

                  4.

                  správne fungovanie záznamového zariadenia (zistenie možného zneužitia zariadenia a/alebo karty vodiča a/alebo záznamových listov) alebo prípadne prítomnosť dokumentov uvedených v článku 14 ods. 5 nariadenia (EHS) č. 3820/85.

            ČASŤ B
      KONTROLY V PRIESTOROCH PODNIKOV
      V priestoroch podnikov sa okrem prvkov stanovených v časti A skontrolujú aj tieto prvky:

                  1.

                  doby týždenného odpočinku a časy jazdy medzi týmito dobami odpočinku;

                  2.

                  dodržiavanie dvojtýždňového obmedzenia časov jazdy;

                  3.

                  záznamové listy, údaje z vozidlovej jednotky a z karty vodiča a výtlačky.

            Členské štáty môžu prípadne pri zistení porušenia predpisu preveriť spoluzodpovednosť ďalších podnecovateľov alebo vedľajších účastníkov v dopravnom reťazci, akými sú napríklad odosielatelia, zasielatelia alebo dodávatelia, vrátane preverenia, či sú zmluvy o poskytnutí dopravných služieb v súlade s nariadeniami (EHS) č. 3820/85 a (EHS) č. 3821/85.

         (1)  Ú. v. ES L 42, 23.2.1970, s. 1. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Komisie 2006/28/ES (Ú. v. EÚ L 65, 7.3.2006, s. 27).

      PRÍLOHA II
      Štandardné vybavenie, ktoré majú k dispozícii jednotky zabezpečujúce dodržiavanie predpisov
      Členské štáty zabezpečia, aby jednotky zabezpečujúce dodržiavanie predpisov, ktoré plnia povinnosti ustanovené v prílohe I, mali k dispozícii toto štandardné vybavenie:

                  1.

                  zariadenie umožňujúce stiahnutie údajov z vozidlovej jednotky a z karty vodiča z digitálneho tachografu, prečítanie údajov a analýzu údajov a/alebo prenos nálezu do centrálnej databázy na analýzu;

                  2.

                  zariadenie na kontrolu tachografových listov.

      PRÍLOHA III
      Porušenie predpisov
      V súlade s článkom 9 ods. 3 obsahuje tento neúplný zoznam na účely tejto smernice návod na to, čo sa má považovať za porušenie predpisov:

                  1.

                  prekročenie maximálneho denného, týždenného či dvojtýždňového času jazdy;

                  2.

                  nedodržiavanie minimálnej doby denného alebo týždenného odpočinku;

                  3.

                  nedodržiavanie minimálnych prestávok;

                  4.

                  nesúlad s požiadavkami nariadenia (EHS) č. 3821/85 týkajúcimi sa umiestnenia tachografu.

         VYHLÁSENIA

      Komisia v súvislosti s členením závažných porušení vyhlasuje, že za závažné porušenia nariadenia o harmonizácii niektorých právnych predpisov v sociálnej oblasti, ktoré sa týkajú cestnej dopravy, považuje:

                  1.

                  prekročenie maximálneho denného, šesťdňového alebo dvojtýždňového limitu času jazdy o 20 % a viac;

                  2.

                  nedodržanie minimálnej doby denného alebo týždenného odpočinku o 20 % a viac;

                  3.

                  nedodržanie minimálnej prestávky o 33 % a viac a

                  4.

                  tachograf nespĺňa požiadavky nariadenia Rady (EHS) č. 3821/85.

            Komisia a členské štáty vyvinú maximálne úsilie na zabezpečenie toho, aby sa do dvoch rokov od nadobudnutia účinnosti tejto smernice ustanovenia AETR zosúladili s ustanoveniami tejto smernice. Ak sa takéto zosúladenie nedosiahne v rámci tejto lehoty, Komisia navrhne primeraný postup na vyriešenie tejto situácie.


title: Smernica Rady 2001/88/ES z 23. októbra 2001, ktorá mení a dopĺňa smernicu 91/630/EHS stanovujúcu minimálne normy na ochranu ošípaných

text:
Dôležité právne oznámenie

|

32001L0088

Úradný vestník L 316 , 01/12/2001 S. 0001 - 0004

		Smernica Rady 2001/88/ESz 23. októbra 2001,ktorá mení a dopĺňa smernicu 91/630/EHS stanovujúcu minimálne normy na ochranu ošípanýchRADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na jej článok 37,so zreteľom na návrh Komisie [1],so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [2],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],po konzultácii s Výborom pre regióny,keďže:(1) protokol o ochrane a prosperite zvierat pripojený k zmluve vyžaduje, aby sa pri formulácii a implementácii poľnohospodárskej politiky spoločenstva venovala plná pozornosť požiadavkám týkajúcim sa prosperity zvierat, pri súčasnom rešpektovaní právnych predpisov alebo administratívnych ustanovení a zvyklostí členských štátov, a najmä tých, ktoré sa týkajú náboženských rituálov, kultúrnych tradícií a regionálneho dedičstva;(2) podľa článku 6 smernice Rady 91/630/EHS [4] Komisia predložila správu o systémoch intenzívneho chovu ošípaných, pričom brala do úvahy najmä prosperitu prasníc chovaných v rôznych stupňoch ohraničeného priestoru a v skupinách, a pripravila návrhy na prispôsobenie pravidiel;(3) ošípané, ako živé zvieratá, sú zahrnuté do zoznamu produktov, ktorý je súčasťou prílohy I k zmluve;(4) v stanovisku Vedeckého veterinárneho výboru z 30. septembra 1997 sa dospelo k záveru, že ošípané by mali mať prospech z prostredia, ktoré bude zodpovedať ich potrebám pre pohyb a zvedavé správanie, a že sa zdá, že prosperita ošípaných sa stáva pri silne obmedzenom priestore pochybnou;(5) ak majú prasnice k dispozícii slobodu pohybu a kompletné životné prostredie, uprednostňujú sociálny kontakt s ostatnými ošípanými. Mala by sa preto zakázať súčasná prax nepretržitého chovu prasníc v obmedzenom priestore. Je však vhodné poskytnúť výrobcom dostatok času na potrebné štrukturálne zmeny v ich výrobných zariadeniach;(6) musí sa zachovať rovnováha medzi rôznymi aspektmi, ako je prosperita, zdravie, hospodárske a sociálne úvahy, ako aj dosah na životné prostredie, ktoré je potrebné brať do úvahy;(7) pre ďalšie zlepšenie životných podmienok ošípaných je potrebné, aby Komisia predložila novú správu s prihliadnutím na ďalší výskum a praktické skúsenosti, najmä vo vzťahu k aspektom, na ktoré sa nevzťahuje smernica 91/630 EHS;(8) opatrenia potrebné pre implementáciu smernice 91/630/EHS by sa mali prijať v súlade so smernicou Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorá stanovuje postup na uplatňovanie právomocí delegovaných na Komisiu [5],PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Smernica 91/630/EHS sa týmto mení a dopĺňa takto:1. Článok 3 sa nahradí nasledujúcim textom:"Článok 3Členské štáty zabezpečia, aby:1. všetky chovy spĺňali nasledujúce požiadavky:a) voľný podlažný priestor, ktorý je k dispozícii každému odstavčaťu alebo chovnej ošípanej chovanej v skupine, okrem pripustených prasničiek a prasníc, musí byť aspoň:Živá hmotnosť (kg) | m2 |do 10 | 0,15 |od 10 do 20 | 0,20 |od 20 do 30 | 0,30 |od 30 do 50 | 0,40 |od 50 do 85 | 0,55 |od 85 do 110 | 0,65 |viac ako 110 | 1,00 |b) celková voľná podlažná plocha, ktorú má k dispozícii každá pripustená prasnička a každá prasnica, pokiaľ sa prasničky a prasnice chovajú v skupinách, musí byť aspoň 1,64 m2 a 2,25 m2. Ak sú tieto zvieratá chované v skupinách menších ako 6 kusov, musí sa zväčšiť voľná podlažná plocha o 10 %. Ak sa tieto zvieratá chovajú v skupinách po 40 alebo viac kusov, môže sa voľná podlažná plocha zmenšiť o 10 %;2. povrch podláh musí spĺňať tieto požiadavky:a) pri prasničkách a prasných ošípaných: časť plochy požadovanej v 1 b), rovnajúca sa aspoň 0,95 m2 pre jednu prasničku a aspoň 1,3 m2 pre prasnicu, musí byť súvislá pevná podlaha, z ktorej možno maximálne 15 % ponechať pre odtokové otvory;b) v prípade použitia betónových roštových podláh pre ošípané chované v skupinách:i) musí byť maximálna šírka otvorov:- 11 mm pre ciciaky,- 14 mm pre odstavčatá,- 18 mm pre chovné ošípané,- 20 mm pre pripustené prasničky a prasnice;ii) minimálna šírka roštov musí byť:- 50 mm pre ciciaky a odstavčatá a- 80 mm pre chovné ošípané, pripustené prasničky a prasnice;3. konštrukcia chovných priestorov, ale aj prestavba na také chovné priestory, v ktorých sa prasnice a prasničky uväzujú, je zakázaná. Od 1. januára 2006 bude zakázané uväzovanie prasníc a prasničiek;4. a) prasnice a prasničky sa musia chovať v skupinách počas obdobia, ktoré sa začína 4 týždne po krytí do 1 týždňa pred očakávaným časom vrhu. Ohrada, v ktorej sa skupina chová, musí mať strany dlhšie ako 2,8 m. Pri počte menej ako 6 kusov chovaných v skupine musí mať ohrada, v ktorej sa skupina chová, strany dlhšie ako 2,4 m;b) ako výnimku z ustanovení a), možno prasnice a prasničky chované v chovoch menších ako 10 prasníc držať individuálne počas obdobia uvedeného v a), ak sa môžu vo svojich boxoch ľahko otáčať;5. bez toho, aby boli dotknuté požiadavky stanovené v prílohe, prasnice a prasničky musia mať stály prístup k manipulovateľnému materiálu, ktorý spĺňa aspoň základné požiadavky tejto prílohy;6. prasnice a prasničky chované v skupinách musia byť kŕmené systémom, ktorý zabezpečí, že každý kus získa dostatok potravy aj pri konkurencii pri kŕmení;7. všetky prasné ošípané a prasničky musia dostať dostatočné množstvo objemového a vysokoenergetického krmiva alebo krmiva s vysokým obsahom vlákniny, aby sa uspokojil ich hlad a potreba prežúvať;8. ošípané, ktoré sa musia chovať v skupinách, ktoré sú zvlášť agresívne, ktoré boli napadnuté inými ošípanými, ktoré sú choré alebo zranené, môžu byť dočasne chované v individuálnych ohradách. V tomto prípade individuálna ohrada musí umožniť zvieraťu ľahké otáčanie, ak to nie je v rozpore so špecifickým príkazom veterinárneho lekára;9. ustanovenia stanovené v bodoch 1 b), 2, 4, 5 a posledná veta bodu 8 sa budú od 1. januára 2003 vzťahovať na všetky nové alebo prestavané chovy, alebo chovy, ktoré sa uvedú po prvý raz do prevádzky po tomto dátume. Od 1. januára 2013 sa budú tieto ustanovenia vzťahovať na všetky chovy.Ustanovenia uvedené v bode 4 a) sa nebudú vzťahovať na chovy menšie ako desať prasníc."2. Vloží sa tento článok:"Článok 5aČlenské štáty musia zabezpečiť, aby:1. každá osoba, ktorá zamestnáva osoby ošetrujúce ošípané, zabezpečila, aby osoba, ktorá ošetruje zvieratá dostala inštrukcie a pokyny o základných ustanoveniach článkov 3 a prílohy;2. boli k dispozícii vhodné školiace kurzy. Tieto kurzy sa musia zvlášť sústrediť na aspekty prosperity zvierat."3. Článok 6 bude nahradený týmto textom:"Článok 61. Ak je to možné, Komisia predloží pred 1. januárom 2005, ale v každom prípade do 1. júla 2005, Rade správu pripravenú na základe stanoviska Vedeckého výboru pre zdravie a prosperitu zvierat. Správa musí zohľadňovať socio-ekonomické a sanitárne dôsledky, účinky na životné prostredie a rôzne klimatické podmienky. Musí zohľadňovať vývoj techník a systémov produkcie ošípaných a spracovania mäsa, ktoré by mohli znížiť potrebu využívania chirurgickej kastrácie. V prípade potreby musia byť k správe priložené návrhy právnych predpisov o účinkoch rôznych priestorov a typov podláh, ktoré je možné uplatniť pri prosperite odstavčiat a chovných ošípaných. Rada musí o týchto návrhoch rozhodovať nadpolovičnou väčšinou.2. Najneskôr do 1. januára 2008 musí Komisia predložiť Rade správu pripravenú na základe stanoviska Vedeckého výboru pre zdravie a prosperitu zvierat.Správa bude zahŕňať najmä:a) účinky hustoty obsadenia, vrátane veľkosti skupín a metódy zoskupovania zvierat v rôznych systémoch chovu pre prosperitu a zdravie ošípaných;b) dosah projektu maštale a rôznych typov podláh na ochranu a zdravie zvierat, pričom sa zohľadnia rôzne klimatické podmienky;c) rizikové faktory spojené s ohryzovaním chvostov a odporúčania na zníženie potreby kupírovania chvostov;d) ďalší vývoj systémového ustajnenia pre prasné ošípané, pričom zohľadní patologické, zootechnické, fyziologické a ekologické hľadiská rôznych systémov a dosah na ich zdravie a životné prostredie a dosah rôznych klimatických podmienok;e) určenie priestorových požiadaviek, vrátane krycieho priestoru pre individuálne ustajnené dospelé chovné kance;f) ďalší vývoj voľného ustajňovacieho systému pre pripustené prasnice a pre rodiace prasnice, ktoré uspokojujú potreby prasnice bez toho, aby ohrozovali život ciciakov;g) postoje spotrebiteľov a ich správanie v súvislosti s bravčovým mäsom v prípade rôznych úrovní zlepšení týkajúcich sa prosperity zvierat;h) socio-ekonomické súvislosti rôznych systémov chovu ošípaných a ich účinky na hospodárskych partnerov spoločenstva.Správa môže byť v prípade potreby doplnená príslušnými legislatívnymi návrhmi."4. Článok 10 sa nahradí takto:"Článok 101. Komisii musí pomáhať Stály veterinárny výbor zriadený rozhodnutím 68/361/EHS [6] (ďalej len ako "výbor".).2. V prípade odkazu na tento článok, budú platiť články 5 a 7 rozhodnutia Rady 1999/468/ES [7].Obdobie uvedené v článku 5 (6) rozhodnutia 1999/468/ES sa stanoví na tri mesiace.3. Výbor prijme svoj rokovací poriadok.".Článok 21. Členské štáty uvedú do platnosti zákony, iné predpisy a administratívne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 1. januára 2003. Okamžite o tom budú informovať Komisiu.2. Keď členské štáty prijmú tieto opatrenia, budú obsahovať odkaz na túto smernicu alebo ich takýto odkaz musí sprevádzať pri ich úradnom uverejnení. Spôsob takéhoto odkazu stanovia členské štáty.Článok 3Táto smernica nadobudne účinnosť dňom jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Článok 4Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Luxemburgu 23. októbra 2001Za RadupredsedaA. Neyts-Uyttebroeck[1] Ú. v. ES C 154 E, 29.5.2001, s. 114.[2] Stanovisko Európskeho parlamentu zo 14. júna 2001 (ešte nebolo publikované v úradnom vestníku).[3] Ú. v. ES C 221, 7.8.2001, s. 74.[4] Ú. v. ES L 340, 11.12.1991, s. 33.[5] Ú. v. ES L 184, 17.7. 1999, s. 23.[6] Ú. v. ES L 255, 18.10.1968, s. 23.[7] Ú. v. ES L 184, 17.7.1999, s. 23.--------------------------------------------------