title: Smernica Rady (EÚ) 2015/2376 z 8. decembra 2015, ktorou sa mení smernica 2011/16/EÚ, pokiaľ ide o povinnú automatickú výmenu informácií v oblasti daní

text:
               18.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 332/1

         SMERNICA RADY (EÚ) 2015/2376
   z 8. decembra 2015,
   ktorou sa mení smernica 2011/16/EÚ, pokiaľ ide o povinnú automatickú výmenu informácií v oblasti daní
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 115,
   so zreteľom na návrh Európskej komisie,
   po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu (1),
   so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (2),
   so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov (3),
   konajúc v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom,
   keďže:

               (1)

               Problémy spôsobované cezhraničným vyhýbaním sa daňovým povinnostiam, agresívnym daňovým plánovaním a škodlivou daňovou súťažou sa výrazne zväčšili a stali sa významným stredobodom pozornosti v Únii i na globálnej úrovni. Narúšaním základu dane sa výrazne znižujú vnútroštátne daňové príjmy, čo brzdí členské štáty pri uplatňovaní daňových politík podporujúcich rast. Vydávanie záväzných stanovísk, ktoré uľahčujú jednotné a transparentné uplatňovanie práva, je bežnou praxou aj v Únii. Vyjasnenie daňového práva pre daňovníkov môže poskytnutím istoty pre podniky podporiť investície a súlad s právom, a preto môže slúžiť cieľom ďalšieho rozvoja jednotného trhu v Únii na základe zásad a slobôd, z ktorých vychádzajú zmluvy. Záväzné stanoviská týkajúce sa štruktúr motivovaných daňami však v niektorých prípadoch viedli k nízkej úrovni zdanenia umelo vysokých súm príjmov v krajine, ktorá vydáva, mení alebo obnovuje záväzné stanovisko, pričom ponechali umelo nízke sumy príjmov na zdanenie v iných dotknutých krajinách. Preto je naliehavo potrebné zvýšenie transparentnosti. Na dosiahnutie tohto cieľa sa musia zlepšiť nástroje a mechanizmy stanovené v smernici Rady 2011/16/EÚ (4).

               (2)

               Európska rada vo svojich záveroch z 18. decembra 2014 zdôraznila naliehavú potrebu pokročiť v úsilí zameranom na boj proti vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam a agresívnemu daňovému plánovaniu na globálnej úrovni aj na úrovni Únie. S dôrazom na význam transparentnosti Európska rada uvítala zámer Komisie predložiť návrh o automatickej výmene informácií o záväzných stanoviskách v Únii.

               (3)

               V smernici 2011/16/EÚ sa stanovuje povinná spontánna výmena informácií medzi členskými štátmi v piatich konkrétnych prípadoch a pri dodržaní určitých lehôt. Spontánna výmena informácií v prípadoch, keď má príslušný orgán jedného členského štátu dôvod predpokladať, že môže dochádzať k daňovým stratám v inom členskom štáte, sa už uplatňuje v prípade záväzných stanovísk, ktoré členský štát vydáva, mení alebo obnovuje konkrétnemu daňovníkovi, pokiaľ ide o výklad alebo uplatňovanie daňových ustanovení v budúcnosti, a ktoré majú cezhraničný rozmer.

               (4)

               Účinnú spontánnu výmenu informácií o cezhraničných záväzných stanoviskách a záväzných stanoviskách k stanoveniu metódy ocenenia však brzdí niekoľko závažných praktických problémov, ako napríklad diskrečná právomoc, ktorá vydávajúcemu členskému štátu umožňuje rozhodnúť o tom, ktoré iné členské štáty by mali byť informované. Vymieňané informácie by preto vtedy, ak je to vhodné, mali byť prístupné všetkým ostatným členským štátom.

               (5)

               Rozsah automatickej výmeny cezhraničných záväzných stanovísk a záväzných stanovísk k stanoveniu metódy ocenenia, vydaných, zmenených alebo obnovených konkrétnej osobe alebo skupine osôb, na ktoré má táto osoba alebo skupina osôb právo spoliehať sa, by mal zahŕňať akúkoľvek materiálnu formu (bez ohľadu na ich záväznú či nezáväznú povahu a spôsob ich vydávania).

               (6)

               V záujme právnej istoty by sa smernica 2011/16/EÚ mala doplniť o príslušné vymedzenie pojmu cezhraničné záväzné stanovisko a záväzné stanovisko k stanoveniu metódy ocenenia. Rozsah týchto pojmov by mal byť dostatočne široký na to, aby pokrýval rozsiahlu škálu situácií vrátane, ale nie výlučne, nasledujúcich druhov cezhraničných záväzných stanovísk a záväzných stanovísk k stanoveniu metódy ocenenia:

                           —

                           jednostranné záväzné stanoviská k stanoveniu metódy ocenenia a/alebo rozhodnutia,

                           —

                           dvojstranné alebo mnohostranné záväzné stanoviská k stanoveniu metódy ocenenia a rozhodnutia,

                           —

                           stanoviská alebo rozhodnutia určujúce existenciu alebo neexistenciu stálej prevádzkarne,

                           —

                           stanoviská alebo rozhodnutia určujúce existenciu alebo neexistenciu skutočností, ktoré by mohli mať vplyv na základ dane stálej prevádzkarne,

                           —

                           stanoviská alebo rozhodnutia určujúce daňové postavenie hybridného subjektu v jednom členskom štáte, ktorý sa týka rezidenta v inej jurisdikcii,

                           —

                           ako aj stanoviská alebo rozhodnutia o vymeriavacom základe na odpisovanie určitého aktíva v jednom členskom štáte, ktoré je nadobudnuté od skupinovej spoločnosti v inej jurisdikcii.

               (7)

               Daňovníci sú oprávnení spoliehať sa na cezhraničné záväzné stanoviská alebo záväzné stanoviská k stanoveniu metódy ocenenia napríklad v daňových konaniach alebo počas daňových kontrol pod podmienkou, že skutočnosti, na ktorých je založené cezhraničné záväzné stanovisko alebo záväzné stanovisko k stanoveniu metódy ocenenia, sa prezentovali správne a že daňovníci dodržiavajú podmienky cezhraničných záväzných stanovísk alebo záväzných stanovísk k stanoveniu metódy ocenenia.

               (8)

               Členské štáty si budú vymieňať informácie bez ohľadu na to, či daňovník dodržiava podmienky cezhraničných záväzných stanovísk alebo záväzných stanovísk k stanoveniu metódy ocenenia.

               (9)

               Poskytnutie informácií by nemalo viesť k porušeniu obchodného, priemyselného či profesijného tajomstva alebo zverejneniu obchodného postupu alebo informácií, ktorých zverejnenie by odporovalo verejnému poriadku.

               (10)

               S cieľom využívať výhody povinnej automatickej výmeny cezhraničných záväzných stanovísk a záväzných stanovísk k stanoveniu metódy ocenenia by sa tieto informácie mali oznamovať urýchlene po ich vydaní, zmene alebo obnovení, a preto by sa mali stanoviť pravidelné intervaly oznamovania týchto informácií. Z toho istého dôvodu je taktiež vhodné stanoviť povinnú automatickú výmenu cezhraničných záväzných stanovísk a záväzných stanovísk k stanoveniu metódy ocenenia, ktoré boli vydané, zmenené alebo obnovené v období, ktoré sa začína päť rokov pred dátumom začatia uplatňovania tejto smernice, a ktoré sú stále platné k 1. januáru 2014. Avšak konkrétne osoby alebo skupiny osôb s celoskupinovým čistým ročným obratom vo výške menej ako 40 000 000 EUR by za určitých podmienok mohli byť z takejto povinnej automatickej výmeny vyňaté.

               (11)

               Z dôvodov právnej istoty je vhodné za veľmi prísnych podmienok vyňať z povinnej automatickej výmeny dvojstranné alebo mnohostranné záväzné stanoviská k stanoveniu metódy ocenenia dojednané s tretími krajinami v rámci existujúcich medzinárodných zmlúv s týmito krajinami, ak ustanovenia týchto zmlúv neumožňujú sprístupnenie informácií prijatých podľa tejto zmluvy tretej krajine, ktorá je zmluvnou stranou. V týchto prípadoch by sa však namiesto toho mali vymieňať informácie podľa článku 8a ods. 6 uvedené v žiadostiach, ktoré vedú k vydaniu takýchto dvojstranných alebo mnohostranných záväzných stanovísk k stanoveniu metódy ocenenia. V takých prípadoch by informácie, ktoré sa majú oznamovať, mali zahŕňať údaj o tom, že sa poskytujú na základe takejto žiadosti.

               (12)

               Povinná automatická výmena cezhraničných záväzných stanovísk a záväzných stanovísk k stanoveniu metódy ocenenia by mala v každom prípade zahŕňať oznamovanie vymedzeného súboru základných informácií, ktoré by boli prístupné všetkým členským štátom. Komisia by mala byť splnomocnená prijať praktické opatrenia potrebné na štandardizáciu oznamovania takýchto informácií podľa postupu stanoveného v smernici 2011/16/EÚ (ktorý zahŕňa Výbor pre administratívnu spoluprácu v oblasti zdaňovania) na vypracovanie vzorového formulára, ktorý sa bude používať na výmenu informácií. Taký postup by sa mal použiť aj pri prijímaní ďalších praktických opatrení na vykonávanie výmeny informácií, ako je špecifikácia jazykových požiadaviek, ktoré by boli uplatniteľné na výmenu informácií s použitím vzorového formulára.

               (13)

               Pri vypracúvaní takéhoto vzorového formulára na povinnú automatickú výmenu informácií je vhodné zohľadniť prácu vykonanú v rámci fóra OECD venovaného škodlivým daňovým praktikám, kde sa vypracúva vzorový formulár na výmenu informácií, a to v kontexte akčného plánu týkajúceho sa narúšania základu dane a presunu ziskov. Je tiež vhodné úzko spolupracovať s OECD koordinovaným spôsobom, a to nielen v oblasti vypracovania tohto vzorového formulára na povinnú automatickú výmenu informácií. Konečným cieľom by mali byť rovnaké podmienky na celom svete, pričom Únia by mala prevziať vedúcu úlohu pri presadzovaní toho, aby rozsah informácií o cezhraničných záväzných stanoviskách a záväzných stanoviskách k stanoveniu metódy ocenenia, ktoré sa majú vymieňať automaticky, bol dosť široký.

               (14)

               Členské štáty by si mali vymieňať základné informácie a obmedzený súbor základných informácií by sa mal tiež oznamovať Komisii. Komisii by to malo umožniť kedykoľvek monitorovať a hodnotiť účinné uplatňovanie povinnej automatickej výmeny informácií o cezhraničných záväzných stanoviskách a záväzných stanoviskách k stanoveniu metódy ocenenia. Informácie prijaté Komisiou by sa však nemali používať na žiadne iné účely. Takéto oznamovanie by okrem toho nemalo zbaviť členský štát povinnosti oznámiť Komisii akúkoľvek štátnu pomoc.

               (15)

               Poskytnutie spätnej väzby zo strany členského štátu, ktorému boli informácie zaslané, členskému štátu, ktorý ich zaslal, je nevyhnutným prvkom fungovania účinného systému automatickej výmeny informácií. Preto je vhodné zdôrazniť, že príslušné orgány členských štátov by mali raz za rok poskytnúť spätnú väzbu o automatickej výmene informácií ostatným dotknutým členským štátom. V praxi by sa táto povinná spätná väzba mala vykonávať na základe opatrení dohodnutých dvojstranne.

               (16)

               V prípade potreby by mal mať členský štát po fáze povinnej automatickej výmeny informácií podľa tejto smernice možnosť využiť článok 5 smernice 2011/16/EÚ, pokiaľ ide o výmenu informácií na žiadosť, s cieľom získať dodatočné informácie vrátane celého znenia cezhraničných záväzných stanovísk a záväzných stanovísk k stanoveniu metódy ocenenia od členského štátu, ktorý vydal takéto stanoviská.

               (17)

               Je vhodné pripomenúť, že v článku 21 ods. 4 smernice 2011/16/EÚ sa upravujú jazykové a prekladové požiadavky vzťahujúce sa na žiadosti o spoluprácu vrátane žiadostí o oznamovanie a pripojené dokumenty. Toto pravidlo by sa malo uplatňovať aj v prípadoch, keď členské štáty požadujú dodatočné informácie po fáze povinnej automatickej výmeny základných informácií o cezhraničných záväzných stanoviskách a záväzných stanoviskách k stanoveniu metódy ocenenia.

               (18)

               Členské štáty by mali prijať všetky potrebné opatrenia, aby sa odstránili akékoľvek prekážky, ktoré môžu brzdiť účinnú a čo najširšiu možnú povinnú automatickú výmenu informácií o cezhraničných záväzných stanoviskách a záväzných stanoviskách k stanoveniu metódy ocenenia.

               (19)

               S cieľom zlepšiť efektívne využívanie zdrojov, uľahčiť výmenu informácií a vyhnúť sa tomu, aby každý členský štát musel podobným spôsobom vyvinúť svoje systémy s cieľom uchovávať informácie, by sa malo prijať osobitné ustanovenie zamerané na zriadenie centrálneho registra prístupného všetkým členským štátom a Komisii, do ktorého by členské štáty ukladali a v ktorom by uchovávali informácie namiesto ich výmeny prostredníctvom zabezpečeného e-mailu. Praktické opatrenia potrebné na zriadenie takéhoto registra by mala prijať Komisia v súlade s postupom uvedeným v článku 26 ods. 2 smernice 2011/16/EÚ.

               (20)

               So zreteľom na povahu a rozsah zmien zavedených smernicou Rady 2014/107/EÚ (5) a touto smernicou by sa mal rozšíriť časový rámec na predkladanie informácií, štatistických údajov a správ stanovených na základe smernice 2011/16/EÚ. Takéto rozšírenie by malo zabezpečiť, aby sa pri poskytovaní informácií mohli zohľadňovať skúsenosti vyplývajúce z uvedených zmien. Uvedené rozšírenie by sa malo vzťahovať na štatistické aj iné informácie, ktoré majú členské štáty predkladať do 1. januára 2018, ako aj na správu a prípadne návrh, ktoré má predložiť Komisia do 1. januára 2019.

               (21)

               Existujúce ustanovenia týkajúce sa dôvernosti informácií by sa mali zmeniť, aby odzrkadľovali rozšírenie povinnej automatickej výmeny informácií na cezhraničné záväzné stanoviská a záväzné stanoviská k stanoveniu metódy ocenenia.

               (22)

               Táto smernica rešpektuje základné práva a dodržiava zásady uznávané najmä Chartou základných práv Európskej únie. Cieľom tejto smernice je predovšetkým zabezpečiť úplné dodržiavanie práva na ochranu osobných údajov a slobodu podnikania.

               (23)

               Keďže cieľ tejto smernice, a to efektívnu administratívnu spoluprácu medzi členskými štátmi za podmienok zlučiteľných s riadnym fungovaním vnútorného trhu, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni jednotlivých členských štátov, ale z dôvodu požadovanej jednotnosti a účinnosti ho možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality stanovenou v uvedenom článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa.

               (24)

               Smernica 2011/16/EÚ by sa preto mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť,

         PRIJALA TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Smernica 2011/16/EÚ sa mení takto:

               1.

               Článok 3 sa mení takto:

                           a)

                           Bod 9 sa nahrádza takto:

                                       „9.

                                       ‚automatická výmena‘ je:

                                                   a)

                                                   na účely článku 8 ods. 1 a článku 8a systematické oznamovanie vopred určených informácií inému členskému štátu, a to bez predchádzajúcej žiadosti a vo vopred stanovených pravidelných intervaloch. Na účely článku 8 ods. 1 sa odkaz na dostupné informácie týka informácií, ktoré sa nachádzajú v daňových spisoch členského štátu oznamujúceho informácie, ktoré možno získať v súlade s postupmi zberu a spracúvania informácií v tomto členskom štáte;

                                                   b)

                                                   na účely článku 8 ods. 3a systematické oznamovanie vopred určených informácií o rezidentoch v iných členských štátoch príslušnému členskému štátu rezidencie, a to bez predchádzajúcej žiadosti a vo vopred stanovených pravidelných intervaloch. V kontexte článku 8 ods. 3a, článku 8 ods. 7a, článku 21 ods. 2 a článku 25 ods. 2 a 3 má akýkoľvek výraz, ktorý sa začína veľkým písmenom, význam podľa zodpovedajúceho vymedzenia pojmu uvedeného v prílohe I;

                                                   c)

                                                   na účely všetkých ustanovení tejto smernice s výnimkou článku 8 ods. 1 a 3a a článku 8a systematické oznamovanie vopred určených informácií poskytnutých v súlade s písmenami a) a b) tohto bodu;“.

                           b)

                           Dopĺňajú sa tieto body:

                                       „14.

                                       ‚cezhraničné záväzné stanovisko‘ je každá dohoda, oznámenie alebo akýkoľvek iný nástroj alebo opatrenie s podobnými účinkami vrátane stanoviska vydaného, zmeneného alebo obnoveného v rámci daňovej kontroly, ktoré spĺňa tieto podmienky:

                                                   a)

                                                   je vydané, zmenené alebo obnovené vládnym alebo daňovým orgánom členského štátu alebo nižším územným či správnym celkom členského štátu vrátane miestnych orgánov alebo v jeho mene bez ohľadu na to, či sa skutočne použije;

                                                   b)

                                                   je vydané, zmenené alebo obnovené konkrétnej osobe alebo skupine osôb, pričom táto osoba alebo skupina osôb je oprávnená spoliehať sa naň;

                                                   c)

                                                   týka sa výkladu alebo uplatňovania právneho alebo administratívneho ustanovenia týkajúceho sa správy alebo presadzovania vnútroštátnych daňových právnych predpisov členského štátu alebo jeho územného či správneho celku vrátane miestnych orgánov;

                                                   d)

                                                   súvisí s cezhraničnou transakciou alebo otázkou, či sa činnosťami, ktoré vykonáva osoba v inej jurisdikcii, vytvorí stála prevádzkareň, a

                                                   e)

                                                   je vypracované pred transakciami alebo činnosťami v inej jurisdikcii potenciálne vytvárajúcimi stálu prevádzkareň alebo pred podaním daňového priznania za obdobie, v ktorom sa transakcia alebo súbor transakcií či činností vykonali.
                                                   Cezhraničná transakcia môže zahŕňať okrem iného uskutočnenie investícií, poskytnutie tovaru, služieb, financií alebo použitie hmotného alebo nehmotného majetku a nemusí sa priamo vzťahovať na osobu, ktorej je určené cezhraničné záväzné stanovisko;

                                       15.

                                       ‚záväzné stanovisko k stanoveniu metódy ocenenia‘ je každá dohoda, oznámenie alebo akýkoľvek iný nástroj alebo opatrenie s podobnými účinkami vrátane stanoviska vydaného, zmeneného alebo obnoveného v rámci daňovej kontroly, ktoré spĺňa tieto podmienky:

                                                   a)

                                                   je vydané, zmenené alebo obnovené vládnym alebo daňovým orgánom jedného alebo viacerých členských štátov vrátane akéhokoľvek nižšieho územného či správneho celku členského štátu, vrátane miestnych orgánov alebo v jeho mene bez ohľadu na to, či sa skutočne použije;

                                                   b)

                                                   je vydané, zmenené alebo obnovené konkrétnej osobe alebo skupine osôb, pričom táto osoba alebo skupina osôb je oprávnená spoliehať sa naň, a

                                                   c)

                                                   určuje pred uskutočnením cezhraničných transakcií medzi pridruženými podnikmi vhodný súbor kritérií na stanovenie transferového oceňovania týchto transakcií alebo určuje pripísanie zisku stálej prevádzkarni.
                                                   Podniky sú pridruženými podnikmi vtedy, ak sa jeden podnik priamo alebo nepriamo podieľa na riadení, kontrole alebo kapitále iného podniku alebo ak sa tie isté osoby priamo alebo nepriamo podieľajú na riadení, kontrole alebo kapitále podnikov.
                                                   Transferové ceny sú ceny, za ktoré určitý podnik prevádza pridruženým podnikom fyzický tovar a nehmotný majetok alebo poskytuje služby, a ‚transferové oceňovanie‘ sa má chápať zodpovedajúcim spôsobom;

                                       16.

                                       na účely bodu 14 je ‚cezhraničná transakcia‘ transakciou alebo súborom transakcií, v prípade ktorých:

                                                   a)

                                                   nie všetky strany tejto transakcie alebo súboru transakcií sú rezidentmi na daňové účely v členskom štáte, ktorý vydáva, mení alebo obnovuje cezhraničné záväzné stanovisko;

                                                   b)

                                                   ktorákoľvek zo strán transakcie alebo súboru transakcií je rezidentom na daňové účely súčasne vo viacerých než v jednej jurisdikcii;

                                                   c)

                                                   jedna zo strán transakcie alebo súboru transakcií vykonáva podnikateľskú činnosť v inej jurisdikcii prostredníctvom stálej prevádzkarne a transakcia alebo súbor transakcií predstavuje časť podnikateľskej činnosti alebo celú podnikateľskú činnosť stálej prevádzkarne. Cezhraničná transakcia alebo súbor transakcií zahŕňa aj opatrenia, ktoré prijala osoba, pokiaľ ide o podnikateľské činnosti v inej jurisdikcii, ktoré táto osoba vykonáva prostredníctvom stálej prevádzkarne, alebo

                                                   d)

                                                   ide o také transakcie alebo súbor transakcií, ktoré majú cezhraničný vplyv.

                                             Na účely bodu 15 je ‚cezhraničná transakcia‘ transakciou alebo súborom transakcií zahŕňajúcich pridružené podniky, ktoré nie sú všetky rezidentmi na daňové účely na území jednej jurisdikcie, alebo ak transakcia alebo súbor transakcií majú cezhraničný vplyv;

                                       17.

                                       na účely bodov 15 a 16 je ‚podnik‘ akákoľvek forma podnikania.“

               2.

               V článku 8 sa odseky 4 a 5 vypúšťajú.

               3.

               Vkladajú sa tieto články:
               „Článok 8a
               Rozsah a podmienky povinnej automatickej výmeny informácií o cezhraničných záväzných stanoviskách a záväzných stanoviskách k stanoveniu metódy ocenenia
               1.   Príslušný orgán členského štátu, v ktorom bolo cezhraničné záväzné stanovisko alebo záväzné stanovisko k stanoveniu metódy ocenenia vydané, zmenené alebo obnovené po 31. decembri 2016, oznámi informácie o tomto stanovisku prostredníctvom automatickej výmeny príslušným orgánom všetkých ostatných členských štátov, ako aj Európskej komisii s výnimkou prípadov stanovených v odseku 8 tohto článku, a to v súlade s uplatňovanými praktickými opatreniami prijatými podľa článku 21.
               2.   Príslušný orgán členského štátu oznámi v súlade s uplatňovanými praktickými opatreniami prijatými podľa článku 21 príslušným orgánom všetkých ostatných členských štátov a s výnimkou prípadov stanovených v odseku 8 tohto článku aj Európskej komisii informácie o cezhraničných záväzných stanoviskách alebo záväzných stanoviskách k stanoveniu metódy ocenenia vydaných, zmenených alebo obnovených v období, ktoré sa začalo päť rokov pred 1. januárom 2017.
               Ak ide o cezhraničné záväzné stanoviská a záväzné stanoviská k stanoveniu metódy ocenenia vydané, zmenené alebo obnovené medzi 1. januárom 2012 a 31. decembrom 2013, toto oznámenie sa vykoná pod podmienkou, že sú stále platné k 1. januáru 2014.
               Ak ide o cezhraničné záväzné stanoviská a záväzné stanoviská k stanoveniu metódy ocenenia vydané, zmenené alebo obnovené medzi 1. januárom 2014 a 31. decembrom 2016, toto oznámenie sa vykoná bez ohľadu na ich platnosť.
               Členské štáty môžu vylúčiť z oznamovania uvedeného v tomto odseku informácie o cezhraničných záväzných stanoviskách a záväzných stanoviskách k stanoveniu metódy ocenenia vydaných, zmenených alebo obnovených pred 1. aprílom 2016 konkrétnej osobe alebo skupine osôb okrem tých, ktoré vykonávajú najmä finančné a investičné činnosti, s celoskupinovým čistým ročným obratom, ako sa vymedzuje v článku 2 bode 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/34/EÚ (6), nižším ako 40 000 000 EUR (alebo ekvivalentnou sumou v akejkoľvek inej mene) vo fiškálnom roku predchádzajúcom dňu vydania, zmeny alebo obnovenia týchto cezhraničných záväzných stanovísk alebo záväzných stanovísk k stanoveniu metódy ocenenia.
               3.   Dvojstranné alebo mnohostranné záväzné stanoviská k stanoveniu metódy ocenenia dohodnuté s tretími krajinami sú vyňaté z rozsahu pôsobnosti automatickej výmeny informácií podľa tohto článku, ak medzinárodná daňová dohoda, podľa ktorej sa záväzné stanovisko k stanoveniu metódy ocenenia dojednalo, nedovoľuje jeho sprístupnenie tretím stranám. Takéto dvojstranné alebo mnohostranné záväzné stanoviská k stanoveniu metódy ocenenia sa vymieňajú podľa článku 9, ak medzinárodná daňová dohoda, podľa ktorej sa záväzné stanovisko k stanoveniu metódy ocenenia dojednalo, dovoľuje jeho zverejnenie a príslušný orgán tretej krajiny povolí zverejnenie informácií.
               Ak by však dvojstranné alebo mnohostranné záväzné stanoviská k stanoveniu metódy ocenenia boli podľa prvej vety prvého pododseku tohto odseku vyňaté z automatickej výmeny informácií, informácie stanovené v odseku 6 tohto článku a uvedené v žiadosti, ktorá vedie k vydaniu takéhoto dvojstranného alebo mnohostranného záväzného stanoviska k stanoveniu metódy ocenenia, sa namiesto toho vymieňajú podľa odsekov 1 a 2 tohto článku.
               4.   Odseky 1 a 2 sa neuplatňujú v prípade, keď sa cezhraničné záväzné stanovisko týka výhradne daňových záležitostí jednej alebo viacerých fyzických osôb a zahŕňa výhradne tieto ich daňové záležitosti.
               5.   Výmena informácií sa uskutočňuje takto:

                           a)

                           pokiaľ ide o informácie vymieňané podľa odseku 1, do troch mesiacov od skončenia polovice kalendárneho roka, počas ktorého sa cezhraničné záväzné stanoviská alebo záväzné stanoviská k stanoveniu metódy ocenenia vydali, zmenili alebo obnovili;

                           b)

                           pokiaľ ide o informácie vymieňané podľa odseku 2, do 1. januára 2018.

                     6.   Informácie, ktoré má oznamovať členský štát podľa odsekov 1 a 2 tohto článku, zahŕňajú:

                           a)

                           identifikačné údaje inej osoby, než je fyzická osoba, a podľa potreby aj skupiny spoločností, ku ktorej patrí;

                           b)

                           zhrnutie obsahu cezhraničných záväzných stanovísk alebo záväzných stanovísk k stanoveniu metódy ocenenia vrátane opisu príslušných podnikateľských činností alebo transakcií, alebo súboru transakcií v abstraktných pojmoch, ktoré nevedú k porušeniu obchodného, priemyselného ani profesijného tajomstva alebo zverejneniu obchodného postupu, alebo informácií, ktorých zverejnenie by odporovalo verejnému poriadku;

                           c)

                           dátumy vydania, zmeny alebo obnovenia cezhraničných záväzných stanovísk alebo záväzných stanovísk k stanoveniu metódy ocenenia;

                           d)

                           počiatočný dátum obdobia platnosti cezhraničného záväzného stanoviska alebo záväzného stanoviska k stanoveniu metódy ocenenia, ak je stanovený;

                           e)

                           konečný dátum obdobia platnosti cezhraničného záväzného stanoviska alebo záväzného stanoviska k stanoveniu metódy ocenenia, ak je stanovený;

                           f)

                           druh cezhraničného záväzného stanoviska alebo záväzného stanoviska k stanoveniu metódy ocenenia;

                           g)

                           sumu transakcie alebo súboru transakcií, na ktoré sa vzťahuje cezhraničné záväzné stanovisko alebo záväzné stanovisko k stanoveniu metódy ocenenia, ak je takáto suma uvedená v cezhraničnom záväznom stanovisku alebo záväznom stanovisku k stanoveniu metódy ocenenia;

                           h)

                           opis súboru kritérií používaných na určenie transferového oceňovania alebo samotnej transferovej ceny v prípade záväzného stanoviska k stanoveniu metódy ocenenia;

                           i)

                           identifikáciu metódy použitej na určenie transferového oceňovania alebo samotnej transferovej ceny v prípade záväzného stanoviska k stanoveniu metódy ocenenia;

                           j)

                           identifikáciu ostatných členských štátov, ktorých by sa mohlo týkať cezhraničné záväzné stanovisko alebo záväzné stanovisko k stanoveniu metódy ocenenia, ak takého členské štáty existujú;

                           k)

                           identifikáciu inej ako fyzickej osoby v ostatných členských štátoch, ak takáto osoba existuje, ktorá by mohla byť ovplyvnená cezhraničným záväzným stanoviskom alebo záväzným stanoviskom k stanoveniu metódy ocenenia (pričom sa uvedie, s ktorým členským štátom sú dotknuté osoby prepojené), a

                           l)

                           uvedenie skutočnosti, či sú oznámené informácie založené na samotnom cezhraničnom záväznom stanovisku alebo záväznom stanovisku k stanoveniu metódy ocenenia alebo na žiadosti uvedenej v odseku 3 druhom pododseku tohto článku.

                     7.   Na uľahčenie výmeny informácií uvedených v odseku 6 tohto článku Komisia prijme praktické opatrenia potrebné na vykonávanie tohto článku vrátane opatrení na štandardizáciu oznamovania informácií uvedených v odseku 6 tohto článku ako súčasť postupu na vypracovanie vzorového formulára stanoveného v článku 20 ods. 5.
               8.   Informácie vymedzené v odseku 6 písm. a), b), h) a k) tohto článku sa neoznamujú Európskej komisii.
               9.   Príslušný orgán dotknutého členského štátu identifikovaného podľa odseku 6 písm. j) potvrdí, a to podľa možnosti elektronicky, príslušnému orgánu, ktorý informácie poskytol, bezodkladne a v každom prípade najneskôr sedem pracovných dní, že tieto informácie dostal. Toto opatrenie sa uplatňuje dovtedy, kým nebude funkčný register uvedený v článku 21 ods. 5.
               10.   Členské štáty môžu v súlade s článkom 5 a so zreteľom na článok 21 ods. 4 požiadať o dodatočné informácie vrátane celého textu cezhraničného záväzného stanoviska alebo záväzného stanoviska k stanoveniu metódy ocenenia.
               Článok 8b
               Štatistické údaje o automatických výmenách
               1.   Do 1. januára 2018 členské štáty poskytujú Komisii každoročne štatistické údaje o objeme automatických výmen podľa článkov 8 a 8a a v možnom rozsahu aj informácie o administratívnych a ostatných relevantných nákladoch a prínosoch, ktoré súvisia s uskutočnenými výmenami, a akýchkoľvek prípadných zmenách týkajúcich sa daňových správ a tretích strán.
               2.   Komisia predloží do 1. januára 2019 správu obsahujúcu prehľad a hodnotenie štatistických údajov a informácií prijatých na základe odseku 1 tohto článku, ktorá sa bude týkať takých otázok, ako sú administratívne a ostatné relevantné náklady a prínosy automatickej výmeny informácií, ako aj praktických aspektov, ktoré s ňou súvisia. Komisia prípadne predloží Rade návrh týkajúci sa kategórií a podmienok stanovených v článku 8 ods. 1 vrátane podmienky, že musia byť dostupné informácie o rezidentoch v iných členských štátoch, alebo týkajúce sa položiek uvedených v článku 8 ods. 3a, alebo v oboch.
               Rada pri posudzovaní návrhu predloženého Komisiou posúdi ďalšie posilnenie efektívnosti a fungovania automatickej výmeny informácií a zvyšovanie jej úrovne s cieľom stanoviť, aby:

                           a)

                           príslušný orgán každého členského štátu oznamoval prostredníctvom automatickej výmeny príslušnému orgánu ktoréhokoľvek iného členského štátu informácie za zdaňovacie obdobia od 1. januára 2019, pokiaľ ide o rezidentov v tomto inom členskom štáte, týkajúce sa všetkých kategórií príjmov a kapitálu uvedených v článku 8 ods. 1, ktoré sa majú chápať v zmysle vnútroštátnych právnych predpisov členského štátu, ktorý uvedené informácie oznamuje, a

                           b)

                           sa zoznamy kategórií a položiek stanovené v článku 8 ods. 1 a 3a rozšírili o ďalšie kategórie a položky vrátane licenčných poplatkov.

                  (6)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/34/EÚ z 26. júna 2013 o ročných účtovných závierkach, konsolidovaných účtovných závierkach a súvisiacich správach určitých druhov podnikov, ktorou sa mení smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/43/ES a zrušujú smernice Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS (Ú. v. EÚ L 182, 29.6.2013, s. 19).“"

               4.

               V článku 20 sa dopĺňa tento odsek:
               „5.   Vzorový formulár vrátane jazykového režimu prijme Komisia v súlade s postupom uvedeným v článku 26 ods. 2 do 1. januára 2017. Automatická výmena informácií o cezhraničných záväzných stanoviskách a záväzných stanoviskách k stanoveniu metódy ocenenia podľa článku 8a sa vykonáva s použitím vzorového formulára. Tento vzorový formulár neobsahuje zložky nad rámec výmeny informácií uvedených v článku 8a ods. 6 a iných súvisiacich kolónok spojených s týmito zložkami potrebných na dosiahnutie cieľov článku 8a.
               Jazykový režim uvedený v prvom pododseku nebráni členskému štátu v oznamovaní informácií uvedených v článku 8a v ktoromkoľvek úradnom a pracovnom jazyku Únie. Z tohto jazykového režimu však môže vyplývať, že kľúčové prvky takýchto informácií sa zasielajú aj v inom úradnom a pracovnom jazyku Únie.“

               5.

               Článok 21 sa mení takto:

                           a)

                           Odsek 3 sa nahrádza takto:
                           „3.   Osoby riadne akreditované orgánom bezpečnostnej certifikácie Komisie môžu mať k týmto informáciám prístup, len pokiaľ je to potrebné na účel servisu, údržby a vývoja registra uvedeného v odseku 5 a siete CCN.“

                           b)

                           Dopĺňa sa tento odsek:
                           „5.   Komisia do 31. decembra 2017 zriadi bezpečný centrálny register členských štátov pre administratívnu spoluprácu v oblasti daní, kde sa zaznamenávajú informácie, ktoré sa majú poskytovať v rámci článku 8a ods. 1 a 2, s cieľom vykonávať automatickú výmenu ustanovenú v uvedených odsekoch, a poskytne mu technickú a logistickú podporu. Príslušné orgány všetkých členských štátov majú prístup k informáciám zaznamenaným v tomto registri. Komisia má takisto prístup k informáciám zaznamenaným v tomto registri, ale len v rámci obmedzení stanovených v článku 8a ods. 8. Potrebné praktické opatrenia prijme Komisia v súlade s postupom uvedeným v článku 26 ods. 2.
                           Do začatia prevádzky takéhoto bezpečného centrálneho registra sa automatická výmena ustanovená v článku 8a ods. 1 a 2 vykonáva v súlade s odsekom 1 tohto článku a uplatňovanými praktickými opatreniami.“

               6.

               Článok 23 sa mení takto:

                           a)

                           Odsek 3 sa nahrádza takto:
                           „3.   Členské štáty oznamujú Komisii ročné hodnotenie účinnosti automatickej výmeny informácií uvedené v článkoch 8 a 8a, ako aj dosiahnuté praktické výsledky. Formu a podmienky oznamovania tohto ročného hodnotenia prijme Komisia v súlade s postupom uvedeným v článku 26 ods. 2.“

                           b)

                           Odseky 5 a 6 sa vypúšťajú.

               7.

               Vkladá sa tento článok:
               „Článok 23a
               Dôvernosť informácií
               1.   Informácie oznamované Komisii podľa tejto smernice uchováva Komisia ako dôverné v súlade s ustanoveniami uplatniteľnými na orgány Únie, pričom sa nesmú použiť na iné účely než tie, ktoré sú potrebné na určenie, či a do akej miery členské štáty dosiahli súlad s touto smernicou.
               2.   Informácie, ktoré oznamujú členské štáty Komisii podľa článku 23, ako aj akékoľvek správy alebo dokumenty, ktoré Komisia vypracúva s použitím takýchto informácií, sa môžu postúpiť iným členským štátom. Na takto postúpené informácií sa vzťahuje povinnosť zachovávať úradné tajomstvo, ako aj ochrana rozšírená na podobné informácie podľa vnútroštátnych právnych predpisov členského štátu, ktorý tieto informácie prijal.
               Správy a dokumenty vypracované Komisiou, ktoré sú uvedené v prvom pododseku, môžu členské štáty použiť len na analytické účely a nesmú ich zverejniť ani sprístupniť žiadnej inej osobe alebo orgánu bez výslovného súhlasu Komisie.“

               8.

               V článku 25 sa vkladá tento odsek:
               „1a.   Nariadenie (ES) č. 45/2001 sa uplatňuje na každé spracovanie osobných údajov podľa tejto smernice inštitúciami a orgánmi Únie. Na účely správneho uplatňovania tejto smernice sa však rozsah povinností a práv stanovených v článku 11, článku 12 ods. 1 a článkoch 13 až 17 nariadenia (ES) č. 45/2001 obmedzí do takej miery, aká je potrebná na ochranu záujmov uvedených v článku 20 ods. 1 písm. b) uvedeného nariadenia.“

         Článok 2
   1.   Členské štáty prijmú a uverejnia do 31. decembra 2016 zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Komisii bezodkladne oznámia znenie týchto opatrení.
   Tieto opatrenia uplatňujú od 1. januára 2017.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 3
   Táto smernica nadobúda účinnosť dňom jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 4
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Bruseli 8. decembra 2015

            Za Radu

            predseda

         P. GRAMEGNA

      (1)  Stanovisko z 27. októbra 2015 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).

      (2)  Ú. v. EÚ C 332, 8.10.2015, s. 64.

      (3)  Stanovisko zo 14. októbra 2015 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).

      (4)  Smernica Rady 2011/16/EÚ z 15. februára 2011 o administratívnej spolupráci v oblasti daní a zrušení smernice 77/799/EHS (Ú. v. EÚ L 64, 11.3.2011, s. 1).

      (5)  Smernica Rady 2014/107/EÚ z 9. decembra 2014, ktorou sa mení smernica 2011/16/EÚ, pokiaľ ide o povinnú automatickú výmenu informácií v oblasti daní (Ú. v. EÚ L 359, 16.12.2014, s. 1).


title: Smernica Komisie (EÚ) 2016/774 z 18. mája 2016, ktorou sa mení príloha II k smernici Európskeho parlamentu a Rady 2000/53/ES o vozidlách po dobe životnosti (Text s významom pre EHP)

text:
                  19.5.2016

                  SK

                  Úradný vestník Európskej únie

                  L 128/4

            SMERNICA KOMISIE (EÚ) 2016/774
      z 18. mája 2016,
      ktorou sa mení príloha II k smernici Európskeho parlamentu a Rady 2000/53/ES o vozidlách po dobe životnosti
      (Text s významom pre EHP)
      EURÓPSKA KOMISIA,
      so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
      so zreteľom na smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2000/53/ES z 18. septembra 2000 o vozidlách po dobe životnosti (1), a najmä na článok 4 ods. 2 písm. b),
      keďže:

                  (1)

                  Článkom 4 ods. 2 písm. a) smernice 2000/53/ES sa zakazuje používanie olova, ortuti, kadmia alebo šesťmocného chrómu v materiáloch a súčiastkach vo vozidlách uvedených na trh po 1. júli 2003.

                  (2)

                  V prílohe II k smernici 2000/53/ES sa uvádzajú materiály a súčiastky vozidiel vyňaté zo zákazu stanoveného v článku 4 ods. 2 písm. a) uvedenej smernice. Výnimky 8 e), 8 f), 8 g), 8 h), 8 j) a 10 d) prílohy II sa preskúmajú v roku 2014.

                  (3)

                  Z posúdenia technického a vedeckého pokroku vyplýva, že používanie olova v rámci aplikácií, na ktoré sa vzťahujú výnimky 8 h), 8 j) a 10 d) by sa nemalo predĺžiť, pretože používanie olova v týchto aplikáciách už nie je nevyhnutné.

                  (4)

                  Z posúdenia technického a vedeckého pokroku vyplýva, že používanie olova v rámci aplikácii, na ktoré sa vzťahujú výnimky 8e), 8f) a 8g) je aj naďalej nevyhnutné, pretože náhradné riešenia ešte nie sú k dispozícii. Keďže však existujú informácie o možných budúcich náhradách olova v týchto aplikáciách, je vhodné stanoviť dátum preskúmania, ktorým sa umožní zistiť, či používanie olova v týchto aplikáciách možno zastaviť.

                  (5)

                  Opatrenia stanovené v tejto smernici sú v súlade so stanoviskom výboru zriadeného článkom 39 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES (2),

            PRIJALA TÚTO SMERNICU:
      Článok 1
      Príloha II k smernici 2000/53/ES sa nahrádza znením uvedeným v prílohe k tejto smernici.
      Článok 2
      1.   Členské štáty prijmú a uverejnia najneskôr do šiestich mesiacov od jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Komisii bezodkladne oznámia znenie týchto ustanovení.
      Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
      2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
      Článok 3
      Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
      Článok 4
      Táto smernica je určená členským štátom.

         V Bruseli 18. mája 2016

               Za Komisiu

               predseda

            Jean-Claude JUNCKER

         (1)  Ú. v. ES L 269, 21.10.2000, s. 34.

         (2)  Ú. v. EÚ L 312, 22.11.2008, s. 3.

         PRÍLOHA

               „PRÍLOHA II

                  Materiály a súčiastky vyňaté z článku 4 ods. 2 písm. a)

                           Materiály a súčiastky

                           Rozsah pôsobnosti a dátum skončenia platnosti výnimky

                           Majú byť označené alebo identifikovateľné v súlade s článkom 4 ods. 2 písm. b) bodom iv)

                              Olovo ako prvok na legovanie

                                       1 a)

                                       Oceľ na účely obrábania a súčiastky z ocele galvanizovanej ponorením do roztaveného kovu, s obsahom olova do 0,35 hmotnostného %

                                       1 b)

                                       Nepretržite galvanizované oceľové plechy s obsahom olova do 0,35 hmotnostného %

                           vozidlá s typovým schválením pred 1. januárom 2016 a náhradné súčiastky do týchto vozidiel

                                       2 a)

                                       Hliník na účely obrábania s obsahom olova najviac 2 hmotnostné %

                           ako náhradné diely do vozidiel uvedených na trh pred 1. júlom 2005

                                       2 b)

                                       Hliník s obsahom olova najviac 1,5 hmotnostného %

                           ako náhradné diely do vozidiel uvedených na trh pred 1. júlom 2008

                                       2 c)

                                       Hliník s obsahom olova najviac 0,4 hmotnostného %

                               (1)

                                       3.

                                       Legovaná meď s obsahom olova najviac 4 hmotnostné %

                               (1)

                                       4 a)

                                       Ložiskové panvy a puzdrá

                           ako náhradné diely do vozidiel uvedených na trh pred 1. júlom 2008

                                       4 b)

                                       Ložiskové panvy a puzdrá v motoroch, prevodových systémoch a kompresoroch klimatizačných systémov

                           ako náhradné diely do vozidiel uvedených na trh pred 1. júlom 2011

                              Olovo a zlúčeniny olova v súčiastkach

                                       5.

                                       Batérie

                               (1)

                           X

                                       6.

                                       Tlmiče kmitov

                           vozidlá s typovým schválením pred 1. januárom 2016 a náhradné súčiastky do týchto vozidiel

                           X

                                       7 a)

                                       Vulkanizačné činidlá a stabilizátory pre elastoméry pri použití v brzdových hadiciach, palivových hadiciach, ventilačných hadiciach, elastomérových/kovových častiach karosérií a montážnych súčastiach pre motory

                           ako náhradné diely do vozidiel uvedených na trh pred 1. júlom 2005

                                       7 b)

                                       Vulkanizačné činidlá a stabilizátory pre elastoméry pri použití v brzdových hadiciach, palivových hadiciach, ventilačných hadiciach, elastomérových/kovových častiach karosérií a montážnych súčastiach pre motory, s obsahom olova najviac 0,5 hmotnostného %

                           ako náhradné diely do vozidiel uvedených na trh pred 1. júlom 2006

                                       7 c)

                                       Tmeliace činidlá pre elastoméry pri použití v hnacích systémoch, s obsahom olova najviac 0,5 hmotnostného %

                           ako náhradné diely do vozidiel uvedených na trh pred 1. júlom 2009

                                       8 a)

                                       Olovo vo zvaroch na pripevnenie elektrických a elektronických súčiastok k elektronickým panelom plošných spojov a olovo použité v povrchových úpravách na koncovkách iných súčiastok, ako sú elektrolytické hliníkové kondenzátory, na kontaktných kolíkoch a na elektronických paneloch plošných spojov

                           vozidlá s typovým schválením pred 1. januárom 2016 a náhradné súčiastky do týchto vozidiel

                           X (3)

                                       8 b)

                                       Olovo vo zvaroch v iných elektrických aplikáciách ako zvaroch na elektronických paneloch plošných spojov alebo na skle

                           vozidlá s typovým schválením pred 1. januárom 2011 a náhradné súčiastky pre tieto vozidlá

                           X (3)

                                       8 c)

                                       Olovo použité v povrchových úpravách na koncovkách elektrolytických hliníkových kondenzátorov

                           vozidlá s typovým schválením pred 1. januárom 2013 a náhradné súčiastky do týchto vozidiel

                           X (3)

                                       8 d)

                                       Olovo použité vo zvaroch na skle v senzoroch prúdenia vzdušnej masy

                           vozidlá s typovým schválením pred 1. januárom 2015 a náhradné súčiastky do týchto vozidiel

                           X (3)

                                       8 e)

                                       Olovo vo zvaroch s vysokou teplotou topenia (t. j. zliatiny olova s obsahom olova aspoň 85 hmotnostných %)

                               (2)

                           X (3)

                                       8 f) a)

                                       Olovo v zodpovedajúcich systémoch pin konektorov

                           vozidlá s typovým schválením pred 1. januárom 2017 a náhradné súčiastky do týchto vozidiel

                           X (3)

                                       8 f) b)

                                       Olovo v zodpovedajúcich systémoch pin konektorov iných ako spojovacia časť konektorov káblových zväzkov vozidiel

                               (2)

                           X (3)

                                       8 g)

                                       Olovo vo zvaroch na zostavenie stabilného elektrického spojenia medzi polovodičovým čipom a nosičom v rámci sád integrovaného obvodu Flip Chip

                               (2)

                           X (3)

                                       8 h)

                                       Olovo vo zvaroch na pripevnenie výmenníkov tepla na vykurovacie médium v zostavách s polovodičmi vysokej vodivosti s veľkosťou čipu aspoň 1 cm2 plochy projekcie a s nominálnou hustotou prúdu aspoň 1 A/mm2 plochy silikónového čipu

                           vozidlá s typovým schválením pred 1. januárom 2016 a náhradné diely pre tieto vozidlá

                           X (3)

                                       8 i)

                                       Olovo vo zvaroch v elektrických aplikáciách na skle s výnimkou zvarov na vrstvenom skle

                           vozidlá s typovým schválením pred 1. januárom 2016 a náhradné diely pre tieto vozidlá

                           X (3)

                                       8 j)

                                       Olovo vo zvaroch na spájkovanie vrstveného skla

                           vozidlá s typovým schválením pred 1. januárom 2020 a náhradné diely pre tieto vozidlá

                           X (3)

                                       9.

                                       Sedlá ventilov

                           ako náhradné súčiastky pre typy motorov vyvinuté pred 1. júlom 2003

                                       10 a)

                                       Elektrické a elektronické súčiastky, ktoré obsahujú olovo v skle alebo keramike, v skle alebo keramickej hmote, v sklo-keramickom materiáli alebo v sklo-keramickej hmote.
                                       Táto výnimka sa nevzťahuje na používanie olova:

                                                   —

                                                   v skle v žiarovkách a zapaľovacích sviečkach,

                                                   —

                                                   v dielektrických keramických materiáloch súčiastok uvedených v položkách 10 b), 10 c) a 10 d).

                           X (4) (pre iné ako piezoelektrické súčiastky v motoroch)

                                       10 b)

                                       Olovo v dielektrických keramických materiáloch na báze zmesného oxidu olova, titánu a zirkónia v kondenzátoroch, ktoré sú súčasťou integrovaných obvodov alebo diskrétnych polovodičov

                                       10 c)

                                       Olovo v dielektrických keramických materiáloch kondenzátorov s menovitým napätím menej ako 125 V striedavého prúdu alebo 250 V jednosmerného prúdu

                           vozidlá s typovým schválením pred 1. januárom 2016 a náhradné súčiastky do týchto vozidiel

                                       10 d)

                                       Olovo v dielektrických keramických materiáloch kondenzátorov kompenzujúcich odchýlky senzorov ultrazvukových sonarových systémov súvisiace s teplotou

                           vozidlá s typovým schválením pred 1. januárom 2017 a náhradné diely pre tieto vozidlá

                                       11.

                                       Pyrotechnické iniciátory

                           vozidlá s typovým schválením pred 1. júlom 2006 a náhradné súčiastky do týchto vozidiel

                                       12.

                                       Termoelektrické materiály obsahujúce olovo v automobilových elektrických aplikáciách na znižovanie emisií CO2 rekuperáciou tepla z výfuku

                           vozidlá s typovým schválením pred 1. januárom 2019 a náhradné súčiastky do týchto vozidiel

                           X

                              Šesťmocný chróm

                                       13 a)

                                       Krycie vrstvy proti korózii

                           ako náhradné diely do vozidiel uvedených na trh pred 1. júlom 2007

                                       13 b)

                                       Krycie vrstvy proti korózii používané v súpravách matíc a skrutiek pre karosériové aplikácie

                           ako náhradné diely do vozidiel uvedených na trh pred 1. júlom 2008

                                       14.

                                       Ako protikorózne činidlo v chladiarenských systémoch z uhlíkovej ocele v absorpčných chladničkách v motorových karavanoch do 0,75 hmotnostného % v chladiacom roztoku s výnimkou prípadu, keď existuje možnosť použiť iné technológie chladenia (t. j. technológie dostupné na trhu použité v aplikáciách v motorových karavanoch), ktoré nemajú negatívny vplyv na životné prostredie, zdravie ani/alebo bezpečnosť spotrebiteľov

                           X

                              Ortuť

                                       15 a)

                                       Výbojkové svetlá pre svetlometové aplikácie

                           vozidlá s typovým schválením pred 1. júlom 2012 a náhradné súčiastky do týchto vozidiel

                           X

                                       15 b)

                                       Žiarivky používané na osvetlenie prístrojového panelu

                           vozidlá s typovým schválením pred 1. júlom 2012 a náhradné súčiastky do týchto vozidiel

                           X

                              Kadmium

                                       16.

                                       Akumulátory do elektrických vozidiel

                           ako náhradné diely do vozidiel uvedených na trh pred 31. decembrom 2008

                  Poznámky:

               Toleruje sa maximálna hodnota koncentrácie obsahu olova, šesťmocného chrómu a ortuti v homogénnom materiáli najviac 0,1 hmotnostného % a obsahu kadmia v homogénnom materiáli do 0,01 hmotnostného %.
               Opätovné využitie súčiastok vozidiel, ktoré už boli na trhu k dátumu skončenia platnosti výnimky, je povolené bez obmedzenia, keďže sa naň nevzťahuje článok 4 ods. 2 písm. a).
               Náhradné súčiastky uvedené na trh po 1. júli 2003 a používané vo vozidlách uvedených na trh pred 1. júlom 2003 sú vyňaté z ustanovení článku 4 ods. 2 písm. a) (*).

            (1)  Táto výnimka sa preskúma v roku 2015.

            (2)  Táto výnimka sa preskúma v roku 2019.

            (3)  Demontáž, ak bola v súlade s položkou 10 a) prekročená priemerná hodnota 60 gramov na vozidlo. Na účely uplatnenia tohto ustanovenia sa nezohľadňujú elektronické zariadenia, ktoré nenamontoval výrobca pri sériovej výrobe.

            (4)  Demontáž, ak bola v súlade s položkami 8 a) až 8 j) prekročená priemerná hodnota 60 gramov na vozidlo. Na účely uplatnenia tohto ustanovenia sa nezohľadňujú elektronické zariadenia, ktoré nenamontoval výrobca pri sériovej výrobe.

            (*)  Toto ustanovenie sa nevzťahuje na vyvažovacie závažia kolies, uhlíkové kefky do elektrických motorov a brzdové obloženia.“


title: Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2012/28/EÚ z  25. októbra 2012 o určitých povolených spôsoboch použitia osirelých diel  Text s významom pre EHP

text:
               27.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 299/5

         SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2012/28/EÚ
   z 25. októbra 2012
   o určitých povolených spôsoboch použitia osirelých diel
   (Text s významom pre EHP)
   EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 53 ods. 1 a články 62 a 114,
   so zreteľom na návrh Európskej komisie,
   po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
   konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (2),
   keďže:

               (1)

               Verejne prístupné knižnice, vzdelávacie inštitúcie a múzeá, ako aj archívy, inštitúcie, ktoré sa zaoberajú filmovým alebo zvukovým dedičstvom, a verejnoprávni vysielatelia usadení v členských štátoch sa zúčastňujú na rozsiahlej digitalizácii svojich zbierok alebo archívov s cieľom vybudovať európske digitálne knižnice. Prispievajú k zachovaniu a šíreniu európskeho kultúrneho dedičstva, ktoré je dôležité aj pre vytvorenie európskych digitálnych knižníc, ako je Europeana. Technológie na hromadnú digitalizáciu tlačených materiálov a na vyhľadávanie a indexáciu zvyšujú výskumnú hodnotu knižničných zbierok. Vybudovaním veľkých online knižníc sa sprostredkúvajú nástroje elektronického vyhľadávania a zisťovania, ktoré sprístupňujú nové zdroje objavovania pre výskumných pracovníkov a členov akademickej obce, ktorí by sa inak museli uspokojiť s tradičnejšími a analógovými metódami vyhľadávania.

               (2)

               Potreba podporovať voľný pohyb znalostí a inovácie na vnútornom trhu je dôležitým prvkom stratégie Európa 2020, ako sa uvádza v oznámení Komisie s názvom „Európa 2020: Stratégia na zabezpečenie inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rastu“, do ktorej je zahrnutá Digitálna agenda pre Európu ako jedna z jej hlavných iniciatív.

               (3)

               Vytvorenie právneho rámca na uľahčenie digitalizácie a šírenia diel a ďalších predmetov ochrany, ktoré sú chránené autorským právom alebo právami súvisiacimi s autorským právom a pri ktorých sa neurčil nositeľ práv, a ak sa aj určil, nebol nájdený, takzvaných osirelých diel, je kľúčovým opatrením programu s názvom Digitálna agenda pre Európu, ako sa uvádza v oznámení Komisie Digitálna agenda pre Európu. Táto smernica je zameraná na špecifický problém právneho určenia statusu osirelého diela a jeho dôsledky, pokiaľ ide o oprávnených používateľov a povolené použitie diel alebo zvukových záznamov považovaných za osirelé.

               (4)

               Touto smernicou nie sú dotknuté osobitné riešenia, ktoré sa vypracúvajú v členských štátoch na riešenie väčších problémov hromadnej digitalizácie, ako napríklad v prípade tzv. komerčne nedostupných diel. Takéto riešenia zohľadňujú špecifiká rôznych typov obsahu a jednotlivých užívateľov a sú založené na konsenze príslušných zainteresovaných strán. Tento prístup sa uplatňoval aj v Memorande o porozumení o kľúčových zásadách digitalizácie a sprístupňovania komerčne nedostupných diel, ktoré 20. septembra 2011 podpísali pod záštitou Komisie zástupcovia európskych knižníc, autorov, vydavateľov a organizácií kolektívnej správy. Touto smernicou nie je dotknuté uvedené memorandum o porozumení, ktoré vyzýva členské štáty a Komisiu na zabezpečenie toho, aby sa na dobrovoľné dohody uzatvorené medzi užívateľmi, nositeľmi práv a organizáciami kolektívnej správy na účely vydania licencie na používanie v ňom uvedených komerčne nedostupných diel vzťahovali výhody požiadavky právnej istoty vo vnútroštátnom a cezhraničnom kontexte.

               (5)

               Autorské právo je ekonomický základ tvorivého odvetvia, pretože stimuluje inovácie, tvorbu, investície a výrobu. Hromadná digitalizácia a šírenie diel je preto prostriedkom na ochranu európskeho kultúrneho dedičstva. Autorské právo je dôležitý nástroj zabezpečujúci tvorivému odvetviu odmenu za jeho prácu.

               (6)

               Výhradné práva nositeľov práv týkajúce sa rozmnožovania a sprístupňovania ich diel a iných predmetov ochrany verejnosti, harmonizované podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti (3), sú také práva, ktoré vyžadujú pred digitalizáciou a sprístupňovaním diela verejnosti alebo iného predmetu ochrany predchádzajúci súhlas nositeľov práv.

               (7)

               V prípade osirelých diel nemožno získať tento predchádzajúci súhlas na rozmnožovanie alebo sprístupňovanie verejnosti.

               (8)

               Rozdielne prístupy členských štátov k uznávaniu statusu osirelých diel môžu predstavovať prekážky vo fungovaní vnútorného trhu, ako aj v používaní a cezhraničnom prístupe k osirelým dielam. Tieto rozdielne prístupy môžu takisto viesť k obmedzeniu voľného pohybu tovaru a služieb, ktoré zahŕňajú kultúrny obsah. Z toho dôvodu je vhodné zaručiť vzájomné uznávanie takého statusu, pretože to umožní prístup k osirelým dielam vo všetkých členských štátoch.

               (9)

               Spoločný prístup k určovaniu statusu osirelého diela a k povoleným spôsobom použitia osirelých diel je nevyhnutný na zaručenie právnej istoty na vnútornom trhu v súvislosti s používaním osirelých diel verejne prístupnými knižnicami, vzdelávacími inštitúciami a múzeami, ako aj archívmi, inštitúciami zaoberajúcimi sa filmovým alebo zvukovým dedičstvom a verejnoprávnymi vysielateľmi.

               (10)

               Medzi kinematografickými alebo audiovizuálnymi záznamami a zvukovými záznamami, ktoré sa nachádzajú v archívoch verejnoprávnych vysielateľov a ktoré tieto organizácie vyrobili, sa vyskytujú aj osirelé diela. Vzhľadom na osobitné postavenie rozhlasových a televíznych organizácií ako producentov zvukových záznamov a audiovizuálneho materiálu a vzhľadom na nutnosť prijať opatrenia na obmedzenie výskytu osirelých diel v budúcnosti je vhodné stanoviť lehotu na uplatňovanie tejto smernice na diela a zvukové záznamy v archívoch vysielateľov.

               (11)

               Za kinematografické a audiovizuálne diela a zvukové záznamy nachádzajúce sa v archívoch verejnoprávnych vysielateľov, ktoré boli nimi vyrobené, by sa mali na účely tejto smernice považovať tie kinematografické a audiovizuálne diela a zvukové záznamy, ktoré si tieto organizácie objednali na výhradné použitie nimi samými alebo ďalšími koprodukčnými verejnoprávnymi vysielateľmi. Kinematografické a audiovizuálne diela a zvukové záznamy nachádzajúce sa v archívoch verejnoprávnych vysielateľov, ktoré takéto organizácie nevyrobili ani neobjednali, ale na ich používanie dostali súhlas na základe licenčnej zmluvy, by nemali spadať do rozsahu pôsobnosti tejto smernice.

               (12)

               Z dôvodov zásady vzájomnosti v medzinárodných vzťahoch sa táto smernica uplatňuje len na diela a zvukové záznamy, ktoré boli prvý raz uverejnené na území niektorého členského štátu, alebo ak neboli uverejnené, na tie, ktoré boli prvýkrát odvysielané na území niektorého členského štátu, alebo ak neboli uverejnené ani odvysielané, na tie, ktoré boli so súhlasom nositeľov práv sprístupnené verejnosti beneficientmi podľa tejto smernice. V poslednom prípade by sa táto smernica mala uplatňovať len za predpokladu, že je rozumné predpokladať, že nositelia práv by nenamietali proti používaniu povolenému podľa tejto smernice.

               (13)

               Skôr než sa dielo alebo zvukový záznam môže považovať za osirelé dielo, malo by sa v dobrej viere uskutočniť dôsledné vyhľadávanie nositeľov práv k tomuto dielu alebo zvukovému záznamu vrátane nositeľov práv k dielam a iným predmetom ochrany, ktoré sú vložené alebo včlenené do tohto diela alebo zvukového záznamu. Členským štátom by sa malo umožniť, aby ustanovili, že také dôsledné vyhľadávanie môžu vykonávať organizácie uvedené v tejto smernici alebo iné organizácie. Tieto iné organizácie môžu za službu dôsledného vyhľadávania účtovať poplatky.

               (14)

               V záujme zaistenia vysokej úrovne ochrany autorských práv a práv súvisiacich s autorským právom v Únii je vhodné v prípade takého dôsledného vyhľadávania stanoviť harmonizovaný prístup. Dôsledné vyhľadávanie by malo zahŕňať možnosť nahliadnuť do zdrojov, ktoré poskytujú informácie o dielach a iných predmetoch ochrany, ako je v súlade s touto smernicou stanovené členským štátom, v ktorom je nutné dôsledné vyhľadávanie vykonať. Členské štáty by tak mohli využívať pokyny na dôsledné vyhľadávanie dohodnuté v rámci pracovnej skupiny na vysokej úrovni pre digitálne knižnice zriadenej ako súčasť iniciatívy i2010 na vytvorenie digitálnej knižnice.

               (15)

               S cieľom predísť duplicite úsilia pri vyhľadávaní by sa dôsledné vyhľadávanie malo vykonávať v tom členskom štáte, v ktorom boli dielo či zvukový záznam prvýkrát zverejnené, alebo v prípadoch, že neboli zverejnené, kde boli prvýkrát odvysielané. Dôsledné vyhľadávanie kinematografických alebo audiovizuálnych diel, ktorých producent má sídlo alebo obvyklý pobyt v členskom štáte, by sa malo vykonávať v tomto členskom štáte. V prípade kinematografických alebo audiovizuálnych diel, ktoré boli vytvorené v koprodukcii producentmi usadenými v rôznych členských štátoch, by sa malo dôsledné vyhľadávanie vykonávať v každom z týchto členských štátov. Čo sa týka diel a zvukových záznamov, ktoré neboli uverejnené ani odvysielané, ale ktoré boli so súhlasom nositeľa práv sprístupnené verejnosti beneficientmi podľa tejto smernice, dôsledné vyhľadávanie by sa malo vykonávať v členskom štáte, v ktorom je usadená organizácia, ktorá dielo alebo zvukový záznam sprístupnila verejnosti so súhlasom nositeľa práv. Dôsledné vyhľadávanie nositeľov práv k dielu a iným predmetom ochrany, ktoré sú vložené alebo včlenené do diela alebo zvukového záznamu, by sa malo vykonávať v členskom štáte, v ktorom sa vykonáva dôsledné vyhľadávanie diela alebo zvukového záznamu, ktoré obsahuje vložené alebo včlenené dielo alebo zvukový záznam, alebo iný predmet ochrany. Malo by sa nahliadnuť aj do zdrojov informácií v iných krajinách, ak existujú dôkazy o tom, že v týchto iných krajinách sa nachádzajú relevantné informácie týkajúce sa nositeľov práv. Vykonávaním dôsledného vyhľadávania možno získať rozličné informácie, ako je záznam a výsledok vyhľadávania. Záznam o vyhľadávaní by mal byť zdokumentovaný, aby príslušné organizácie mohli doložiť, že vyhľadávanie bolo dôsledné.

               (16)

               Členské štáty by mali zabezpečiť, aby príslušné organizácie viedli záznamy o dôslednom vyhľadávaní a aby sa výsledky takéhoto vyhľadávania spočívajúce predovšetkým v zistení, že dielo alebo zvukový záznam sa má považovať za osirelé dielo v zmysle tejto smernice, ako aj informácie o zmene statusu a použití osirelých diel zhromažďovali a sprístupnili širokej verejnosti, a to najmä zaznamenaním príslušných informácií v online databáze. Najmä vzhľadom na celoeurópsky rozmer a s cieľom zabrániť duplicite úsilia je vhodné ustanoviť vytvorenie jedinej online databázy pre Úniu, ktorá bude obsahovať takéto informácie, a transparentným spôsobom ju sprístupniť širokej verejnosti. To umožní, aby tak organizácie vykonávajúce dôkladné vyhľadávanie, ako aj nositelia práv mali k takýmto informáciám ľahký prístup. Databáza by tiež mohla zohrávať významnú úlohu pri predchádzaní a zamedzovaní možnému porušovaniu autorských práv, najmä v prípade zmeny statusu osirelých diel a zvukových záznamov. Podľa nariadenia (EÚ) č. 386/2012 (4) sú Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ďalej len „úrad“) zverené určité úlohy a činnosti financované s využitím vlastných rozpočtových prostriedkov, ktorých cieľom je uľahčiť a podporiť činnosti vnútroštátnych orgánov, súkromného sektora a orgánov Únie v boji proti porušovaniu práv duševného vlastníctva vrátane predchádzania ich porušovaniu.
               Podľa článku 2 ods. 1 písm. g) tohto nariadenia tieto úlohy zahŕňajú najmä zabezpečenie mechanizmov na podporu zlepšenia online výmeny relevantných informácií medzi príslušnými orgánmi členských štátov a podporu spolupráce s týmito orgánmi a medzi nimi. Je preto vhodné prenechať úradu vytvorenie a správu európskej databázy obsahujúcej informácie týkajúce sa osirelých diel uvedených v tejto smernici.

               (17)

               K určitému dielu alebo zvukovému záznamu sa môžu viazať práva viacerých nositeľov práv a samotné diela alebo zvukové záznamy môžu zahŕňať iné diela alebo iný predmet ochrany. Touto smernicou by nemali byť dotknuté práva určených a nájdených nositeľov práv. Ak bol určený a nájdený aspoň jeden nositeľ práv, nemalo by sa dielo ani zvukový záznam považovať za osirelé dielo. Beneficientom podľa tejto smernice by malo byť dovolené použiť dielo alebo zvukový záznam, ktorého nositeľ práv alebo viacero nositeľov práv nebol(-i) určený(-í) alebo nájdený(-í), iba ak získal(-i) povolenie na reprodukciu a sprístupňovanie verejnosti podľa článkov 2 a 3 smernice 2001/29/ES od nositeľov práv, ktorí boli určení a nájdení, vrátane nositeľov práv k dielam a iným predmetom ochrany, ktoré sú vložené alebo včlenené do diel alebo zvukových záznamov. Nositelia práv, ktorí boli určení a nájdení, môžu tento súhlas poskytnúť len vo vzťahu k právam, ktorých sú sami nositeľmi, a to preto, že ide o ich práva alebo práva, ktoré na nich boli prevedené, a nemali by podľa tejto smernice povoliť žiadne použitie v mene nositeľov práv, ktorí neboli určení a nájdení. Podobne v prípade, keď sa prihlásia pôvodne neurčení alebo nenájdení nositelia práv a nárokujú si práva na dielo alebo zvukový záznam, môžu beneficienti naďalej oprávnene používať dielo alebo zvukový záznam len vtedy, ak títo nositelia práv na to poskytnú súhlas podľa smernice 2001/29/ES vo vzťahu k právam, ktorých sú sami nositeľmi.

               (18)

               Nositelia práv by mali byť oprávnení ukončiť status osirelého diela v prípade, keď sa prihlásia s nárokom na svoje práva k dielu alebo inému predmetu ochrany. Nositelia práv, ktorí ukončia status osirelého diela pri diele alebo inom predmete ochrany, by mali dostať spravodlivú odmenu za použitie ich diel a iných predmetov ochrany podľa tejto smernice, ktorú stanoví členský štát, v ktorom je usadená organizácia, ktorá osirelé dielo používa. Členské štáty by mali mať možnosť sami určiť okolnosti, na základe ktorých môže byť určená výplata tejto odmeny, ako aj termín jej splatnosti. Na účely určenia možnej výšky spravodlivej odmeny by sa mali náležite zohľadniť okrem iného ciele členských štátov, pokiaľ ide o podporu kultúry, nekomerčná povaha použitia príslušnými organizáciami v snahe dosiahnuť ciele spojené s ich úlohami vo verejnom záujme, ako je podpora vzdelávania a šírenie kultúry a možná ujma spôsobená nositeľom práv.

               (19)

               Ak sa dielo alebo zvukový záznam v dôsledku nedôsledného vyhľadávania nesprávne považoval za osirelý, zostávajú v právnych predpisoch členských štátov zachované právne prostriedky ochrany proti porušeniu autorského práva ustanovené v súlade s relevantnými predpismi vnútroštátneho práva a práva Únie.

               (20)

               S cieľom podporovať vzdelávanie a šírenie kultúry by členské štáty mali ustanoviť aj iné výnimky alebo obmedzenia ako tie, ktoré sú stanovené v článku 5 smernice 2001/29/ES. Uvedené výnimky alebo obmedzenia by mali určitým organizáciám, ktoré sú uvedené v článku 5 ods. 2 písm. c) smernice 2001/29/ES, a inštitúciám, ktoré sa zaoberajú filmovým alebo zvukovým dedičstvom a ktoré pôsobia na neziskovom základe, ako aj verejnoprávnym vysielateľom povoliť, aby v zmysle uvedenej smernice reprodukovali a sprístupňovali osirelé diela verejnosti za predpokladu, že týmto použitím plnia svoje úlohy vo verejnom záujme, najmä pokiaľ ide o uchovávanie, reštaurovanie a poskytovanie prístupu k svojim zbierkam na kultúrne a vzdelávacie účely vrátane ich digitálne uchovávaných zbierok. Inštitúcie, ktoré sa zaoberajú filmovým alebo zvukovým dedičstvom, by mali na účely tejto smernice zahŕňať organizácie určené členskými štátmi, aby zhromažďovali, katalogizovali, uchovávali a reštaurovali filmy a iné audiovizuálne diela alebo zvukové záznamy, ktoré tvoria súčasť ich kultúrneho dedičstva. Medzi verejnoprávnych vysielateľov by sa na účely tejto smernice mali zaradiť vysielatelia plniaci poslanie verejnoprávnej služby, tak ako im je zverené, vymedzené a organizované každým členským štátom. Výnimkami alebo obmedzeniami stanovenými touto smernicou s cieľom povoliť používanie osirelých diel nie sú dotknuté výnimky a obmedzenia ustanovené v článku 5 smernice 2001/29/ES. Tieto výnimky sa môžu vzťahovať len na niektoré osobitné prípady, ktoré nie sú v rozpore s bežným využívaním diela alebo iného predmetu ochrany a neprimerane nezasahujú do oprávnených záujmov nositeľa práv.

               (21)

               V záujme podpory digitalizácie by malo byť beneficientom podľa tejto smernice povolené vytvárať príjmy v súvislosti s používaním osirelých diel podľa tejto smernice na dosiahnutie cieľov spojených s ich úlohami vo verejnom záujme, najmä v súvislosti s uzatváraním dohôd o spolupráci verejného a súkromného sektora.

               (22)

               Zmluvné ustanovenia môžu zohrávať úlohu v podporovaní digitalizácie európskeho kultúrneho dedičstva, čo sa rozumie tak, že verejne prístupné knižnice, vzdelávacie inštitúcie a múzeá, ako aj archívy, inštitúcie, ktoré sa zaoberajú filmovým alebo zvukovým dedičstvom, a verejnoprávni vysielatelia by mohli na účely realizácie spôsobov použitia, ktoré povoľuje táto smernica, uzatvárať dohody s obchodnými partnermi o digitalizácii a sprístupňovaní osirelých diel verejnosti. Tieto dohody môžu zahŕňať finančné príspevky uvedených partnerov. Takéto dohody by beneficientom podľa tejto smernice nemali ukladať žiadne obmedzenia, pokiaľ ide o ich používanie osirelých diel, a nemali by komerčným partnerom udeľovať žiadne práva na použitie alebo kontrolu používania osirelých diel.

               (23)

               Na podporu prístupu občanov Únie k európskemu kultúrnemu dedičstvu je takisto potrebné zaistiť, aby osirelé diela, ktoré sa digitalizovali a sprístupnili verejnosti v jednom členskom štáte, mohli byť sprístupnené verejnosti aj v ostatných členských štátoch. Verejne prístupné knižnice, vzdelávacie inštitúcie a múzeá, ako aj archívy, inštitúcie zaoberajúce sa filmovým alebo zvukovým dedičstvom a verejnoprávni vysielatelia, ktorí využívajú osirelé dielo s cieľom plniť svoje úlohy vo verejnom záujme, by mali mať možnosť sprístupniť toto osirelé dielo verejnosti v ďalších členských štátoch.

               (24)

               Touto smernicou nie sú dotknuté právne úpravy v členských štátoch, ktoré sa týkajú správy práv, ako sú napríklad rozšírené kolektívne licencie, právne predpoklady zastúpenia alebo prevodu, kolektívna správa práv či podobné systémy alebo ich kombinácie vrátane systémov pre hromadnú digitalizáciu.

               (25)

               Keďže cieľ tejto smernice, najmä zabezpečenie právnej istoty so zreteľom na používanie osirelých diel, sa nemôže dostatočne dosiahnuť na úrovni členských štátov, a preto sa môže z dôvodu potreby jednotnosti pravidiel upravujúcich používanie osirelých diel lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, Únia môže prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity, ako je ustanovené v článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality, ako je uvedené v predmetnom článku, táto smernica neprekračuje rámec toho, čo je potrebné na dosiahnutie tohto cieľa,

         PRIJALI TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Predmet úpravy a rozsah pôsobnosti
   1.   Táto smernica sa týka určitých spôsobov použitia osirelých diel verejne prístupnými knižnicami, vzdelávacími inštitúciami a múzeami, ako aj archívmi, inštitúciami zaoberajúcimi sa filmovým alebo zvukovým dedičstvom, verejnoprávnymi vysielateľmi, ktorí sú usadení v členských štátoch, na dosiahnutie cieľov spojených s ich úlohami vo verejnom záujme.
   2.   Táto smernica sa vzťahuje na:

               a)

               diela uverejnené vo forme kníh, odborných časopisov, novín, zábavných časopisov alebo iných písomných materiálov, ktoré sa nachádzajú v zbierkach verejne prístupných knižníc, vzdelávacích inštitúcií alebo múzeí, ako aj v zbierkach archívov alebo inštitúcií zaoberajúcich sa filmovým alebo zvukovým dedičstvom;

               b)

               kinematografické alebo audiovizuálne diela a zvukové záznamy, ktoré sa nachádzajú v zbierkach verejne prístupných knižníc, vzdelávacích inštitúcií alebo múzeí, ako aj v zbierkach archívov alebo inštitúcií zaoberajúcich sa filmovým alebo zvukovým dedičstvom, a

               c)

               kinematografické alebo audiovizuálne diela a zvukové záznamy, ktoré vytvorili verejnoprávni vysielatelia do 31. decembra 2002 vrátane a ktoré sa nachádzajú v ich archívoch,

         ktoré sú chránené autorským právom alebo právami súvisiacimi s autorským právom a ktoré boli prvýkrát zverejnené, alebo ak neboli zverejnené, prvýkrát odvysielané v členskom štáte.
   3.   Táto smernica sa vzťahuje aj na diela a zvukové záznamy uvedené v odseku 2, ktoré neboli nikdy uverejnené ani odvysielané, ale ktoré boli so súhlasom nositeľov práv sprístupnené verejnosti organizáciami uvedenými v odseku 1, za predpokladu, že je rozumné predpokladať, že nositelia práv by nenamietali proti spôsobom použitia uvedeným v článku 6. Členské štáty môžu obmedziť uplatňovanie tohto odseku na diela a zvukové záznamy, ktoré boli uložené v týchto organizáciách pred 29. októbrom 2014.
   4.   Do pôsobnosti tejto smernice spadajú aj diela a iné predmety ochrany vložené alebo včlenené do diela alebo zvukového záznamu podľa odsekov 2 a 3 alebo tvoriace ich neoddeliteľnú súčasť.
   5.   Táto smernica nemá vplyv na žiadne právne úpravy týkajúce sa správy práv na národnej úrovni.
   Článok 2
   Osirelé diela
   1.   Dielo alebo zvukový záznam sa považuje za osirelé dielo, ak žiaden z nositeľov práv k tomuto dielu ani zvukovému záznamu nie je určený, alebo ak bol určený, nemožno ho nájsť ani napriek dôslednému vyhľadávaniu nositeľov práv k dielu alebo zvukovému záznamu, ktoré bolo vykonané a zaznamenané v súlade s článkom 3.
   2.   Ak existuje viac ako jeden nositeľ práv k dielu alebo zvukovému záznamu a nie všetci boli určení, a ak aj boli určení, neboli nájdení napriek dôslednému vyhľadávaniu, ktoré bolo vykonané a zaznamenané v súlade s článkom 3, môže sa dielo alebo zvukový záznam použiť v súlade s touto smernicou, ak nositelia práv, ktorí boli určení a nájdení, udelili vo vzťahu k právam, ktorých sú sami nositeľmi, súhlas organizáciám uvedeným v článku 1 ods. 1 na reprodukciu a sprístupňovanie verejnosti podľa článkov 2 a 3 smernice 2001/29/ES.
   3.   Odsekom 2 nie sú dotknuté práva nositeľov práv k dielu alebo zvukovému záznamu, ktorí boli určení a nájdení.
   4.   Článok 5 sa použije primerane na nositeľov práv, ktorí neboli určení a nájdení, pokiaľ ide o diela uvedené v odseku 2.
   5.   Touto smernicou nie sú dotknuté vnútroštátne ustanovenia o anonymných alebo pseudonymných dielach.
   Článok 3
   Dôsledné vyhľadávanie
   1.   Na účely stanovenia, či dielo alebo zvukový záznam je osirelým dielom, organizácie uvedené v článku 1 ods. 1 zabezpečia, aby sa v súvislosti s každým jednotlivým dielom alebo iným predmetom ochrany vykonalo v dobrej viere dôsledné vyhľadávanie prostredníctvom preskúmania zdrojov príslušných pre kategóriu uvedených diel a iného predmetu ochrany. Dôsledné vyhľadávanie sa vykonáva pred použitím diela alebo zvukového záznamu.
   2.   Zdroje, ktoré sú príslušné pre každú kategóriu uvedených diel alebo zvukového záznamu, určí každý členský štát po porade s nositeľmi práv a používateľmi a zahrnú sa do nich aspoň relevantné zdroje uvedené v prílohe.
   3.   Dôsledné vyhľadávanie sa vykonáva na území členského štátu, v ktorom bolo dielo prvýkrát uverejnené, alebo v prípade, že nebolo uverejnené, prvýkrát odvysielané, s výnimkou prípadov kinematografických alebo audiovizuálnych diel, ktorých producent má sídlo alebo obvyklý pobyt v členskom štáte, v prípade ktorých sa dôsledné vyhľadávanie vykonáva v členskom štáte jeho sídla alebo obvyklého pobytu.
   V prípade uvedenom v článku 1 ods. 3 sa dôsledné vyhľadávanie vykonáva v členskom štáte, kde je usadená organizácia, ktorá so súhlasom nositeľa práv dielo alebo zvukový záznam sprístupnila verejnosti.
   4.   Ak existujú dôkazy naznačujúce, že relevantné informácie o nositeľoch práv možno nájsť v iných krajinách, preskúmajú sa aj zdroje informácií dostupných v týchto krajinách.
   5.   Členské štáty zabezpečia, aby organizácie uvedené v článku 1 ods. 1 uchovávali záznamy o svojom dôslednom vyhľadávaní a aby poskytovali príslušným štátnym orgánom tieto informácie:

               a)

               výsledky dôsledného vyhľadávania, ktoré tieto organizácie vykonali a na základe ktorých dospeli k záveru, že určité dielo alebo zvukový záznam sa považuje za osirelé dielo;

               b)

               používanie osirelých diel týmito organizáciami v súlade s touto smernicou;

               c)

               akékoľvek zmeny štatútu osirelého diela podľa článku 5 v prípade diela a zvukového záznamu, ktoré tieto organizácie používajú;

               d)

               príslušné kontaktné informácie dotknutej organizácie.

         6.   Členské štáty prijmú potrebné opatrenia s cieľom zabezpečiť, aby sa informácie uvedené v odseku 5 zaznamenávali v jedinej verejne prístupnej online databáze zriadenej a spravovanej Úradom pre harmonizáciu vnútorného trhu (ďalej len „úrad“) v súlade s nariadením (EÚ) č. 386/2012. Na tento účel odovzdávajú tomuto úradu uvedené informácie bezodkladne po tom, ako ich dostanú od organizácií uvedených v článku 1 ods. 1.
   Článok 4
   Vzájomné uznávanie statusu osirelého diela
   Dielo alebo zvukový záznam, ktorý sa považuje za osirelé dielo podľa článku 2 v niektorom členskom štáte, sa považuje za osirelé dielo vo všetkých členských štátoch. Uvedené dielo alebo zvukový záznam sa môže použiť a byť dostupný podľa tejto smernice vo všetkých členských štátoch. To isté platí aj o dielach a zvukových záznamoch uvedených v článku 2 ods. 2, pokiaľ ide o práva nositeľov práv, ktorí neboli určení ani nájdení.
   Článok 5
   Ukončenie statusu osirelého diela
   Členské štáty zabezpečia, aby nositeľ práv k dielu alebo zvukovému záznamu, ktorý sa považuje za osirelé dielo, mohol kedykoľvek ukončiť status osirelého diela v rozsahu, v akom sú dotknuté jeho práva.
   Článok 6
   Povolené spôsoby použitia osirelých diel
   1.   Členské štáty ustanovia výnimku alebo obmedzenie práva na reprodukciu a práva na sprístupňovanie verejnosti ustanovených v článkoch 2 a 3 smernice 2001/29/ES s cieľom zabezpečiť, aby organizácie uvedené v článku 1 ods. 1 mohli používať osirelé diela nachádzajúce sa v ich zbierkach týmito spôsobmi:

               a)

               sprístupňovaním osirelého diela verejnosti v zmysle článku 3 smernice 2001/29/ES;

               b)

               rozmnožovaním v zmysle článku 2 smernice 2001/29/ES na účely digitalizácie, sprístupňovania, indexácie, katalogizovania, uchovávania alebo reštaurovania.

         2.   Organizácie uvedené v článku 1 ods. 1 používajú osirelé dielo v súlade s odsekom 1 tohto článku len na dosiahnutie cieľov súvisiacich s ich úlohami vo verejnom záujme, a to najmä uchovávania a reštaurovania a umožnenia prístupu k dielam a zvukovým záznamom obsiahnutým v ich zbierke na vzdelávacie a kultúrne účely. Organizácie môžu pri takomto používaní vytvárať príjmy výlučne na účely pokrytia nákladov, ktoré im vzniknú v súvislosti s digitalizáciou osirelých diel a ich sprístupňovaním verejnosti.
   3.   Členské štáty zabezpečia, aby organizácie uvedené v článku 1 ods. 1 uvádzali mená určených autorov a iných nositeľov práv pri každom použití osirelého diela.
   4.   Táto smernica sa nedotýka zmluvnej slobody týchto organizácií pri plnení ich úloh verejného záujmu, najmä pokiaľ ide o dohody v súvislosti s verejno-súkromným partnerstvom.
   5.   Členské štáty stanovia, že nositelia práv, ktorí ukončia status osirelého diela svojich diel alebo iných predmetov ochrany, majú nárok na spravodlivú odmenu za použitie týchto diel alebo iných predmetov ochrany organizáciami uvedenými v článku 1 ods. 1 v súlade s odsekom 1 tohto článku. Členské štáty môžu určiť, za akých podmienok možno túto odmenu vyplatiť. Výška tejto odmeny sa určí podľa právnych predpisov členského štátu, v ktorom je usadená organizácia, ktorá dotknuté osirelé dielo používa, a to v medziach stanovených právnymi predpismi Únie.
   Článok 7
   Pokračovanie uplatňovania iných právnych ustanovení
   Táto smernica sa uplatňuje bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia týkajúce sa predovšetkým patentových práv, ochranných známok, práv k dizajnom, úžitkových vzorov, topografií polovodičových výrobkov, ochrany typu písma, podmieneného prístupu, prístupu do káblových rozvodov vysielacích spoločností, ochrany národných kultúrnych hodnôt, požiadaviek na právnu záruku, zákonov o kartelových praktikách a nekalej súťaži, obchodného tajomstva, bezpečnosti, dôvernosti, ochrany údajov a súkromia, prístupu k verejným dokumentom, zmluvného práva a pravidiel týkajúcich sa slobody tlače a slobody prejavu v médiách.
   Článok 8
   Časová pôsobnosť
   1.   Táto smernica sa uplatňuje na všetky diela a zvukové záznamy uvedené v článku 1, ktoré sú chránené právnymi predpismi členských štátov v oblasti autorského práva ku dňu 29. októbra 2014 alebo po tomto dni.
   2.   Táto smernica sa uplatňuje bez toho, aby boli dotknuté akékoľvek uzavreté právne akty a práva nadobudnuté pred 29. októbrom 2014.
   Článok 9
   Transpozícia
   1.   Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 29. októbra 2014. Komisii bezodkladne oznámia znenie týchto ustanovení.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 10
   Doložka o preskúmaní
   Komisia priebežne skúma vývoj informačných zdrojov o právach a do 29. októbra 2015 a následne v ročných intervaloch predkladá správu o možnom zahrnutí vydavateľov a diel alebo iných predmetov ochrany do rozsahu uplatňovania tejto smernice, ktoré v súčasnosti nie sú zahrnuté do jej rozsahu, a to najmä samostatných fotografií a iných obrazových materiálov.
   Do 29. októbra 2015 Komisia predloží Európskemu parlamentu, Rade a Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru správu o uplatňovaní tejto smernice v súvislosti s vývojom digitálnych knižníc.
   Komisia v prípade potreby predloží návrhy zmien a doplnení tejto smernice najmä s cieľom zabezpečiť fungovanie vnútorného trhu.
   Ak má členský štát oprávnené dôvody domnievať sa, že implementácia tejto smernice obmedzuje niektoré vnútroštátne ustanovenia týkajúce sa správy práv uvedených v článku 1 ods. 5, môže na túto vec upozorniť Komisiu, pričom doloží všetky relevantné dôkazy. Komisia tieto dôkazy zohľadní pri vypracúvaní správy uvedenej v druhom odseku tohto článku a pri zvažovaní toho, či je potrebné predložiť návrhy na zmenu a doplnenie tejto smernice.
   Článok 11
   Nadobudnutie účinnosti
   Táto smernica nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 12
   Adresáti
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Štrasburgu 25. októbra 2012

            Za Európsky parlament

            predseda

         M. SCHULZ

            Za Radu

            predseda

         A. D. MAVROYIANNIS

      (1)  Ú. v. EÚ C 376, 22.12.2011, s. 66.

      (2)  Pozícia Európskeho parlamentu z 13. septembra 2012 (zatiaľ neuverejnená v úradnom vestníku) a rozhodnutie Rady zo 4. októbra 2012.

      (3)  Ú. v. ES L 167, 22.6.2001, s. 10.

      (4)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 386/2012 z 19. apríla 2012 o poverení Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a dizajny) úlohami súvisiacimi s vymožiteľnosťou práv duševného vlastníctva vrátane zhromažďovania zástupcov verejného a súkromného sektora ako Európskeho strediska pre sledovanie porušovania práv duševného vlastníctva (Ú. v. EÚ L 129, 16.5.2012, s. 1).

      PRÍLOHA
      Zdroje uvedené v článku 3 ods. 2 zahŕňajú:

                  1.

                  v prípade zverejnených kníh:

                              a)

                              povinné výtlačky, katalógy knižníc a úradné záznamy vedené knižnicami a inými inštitúciami;

                              b)

                              asociácie vydavateľov a autorov v príslušnej krajine;

                              c)

                              existujúce databázy a registre, WATCH (spisovatelia, umelci a držitelia ich práv), ISBN (medzinárodné štandardné číslo knihy) a databázy kníh vydaných tlačou;

                              d)

                              databázy príslušných organizácií kolektívnej správy, najmä organizácií spravujúcich práva na rozmnožovanie;

                              e)

                              zdroje zahŕňajúce databázy a registre vrátane projektu VIAF (virtuálny medzinárodný súbor autorít) a ARROW (prístupný register informácií o autorských právach a osirelých dielach);

                  2.

                  v prípade novín, časopisov, odborných časopisov a periodík:

                              a)

                              ISSN (medzinárodné štandardné číslo sériových publikácií) pre periodické publikácie;

                              b)

                              indexy a katalógy z knižničných fondov a zbierok;

                              c)

                              povinné výtlačky;

                              d)

                              združenia vydavateľov a združenia autorov a novinárov v príslušnej krajine;

                              e)

                              databázy príslušných organizácií kolektívnej správy vrátane organizácií spravujúcich práva na rozmnožovanie;

                  3.

                  v prípade vizuálnych diel vrátane výtvarných diel, fotografií, ilustrácií, dizajnu, architektonických diel, ich náčrtov a ostatných takýchto diel, ktoré sa nachádzajú v knihách, odborných časopisoch, novinách a zábavných časopisoch, alebo iných diel:

                              a)

                              zdroje uvedené v bodoch 1 a 2;

                              b)

                              databázy príslušných organizácií kolektívnej správy predovšetkým pre vizuálne umenia vrátane organizácií spravujúcich práva na rozmnožovanie;

                              c)

                              databázy obrazových agentúr tam, kde to prichádza do úvahy;

                  4.

                  v prípade audiovizuálnych diel a zvukových záznamov:

                              a)

                              povinnú rozmnoženinu;

                              b)

                              združenia producentov v príslušnej krajine;

                              c)

                              databázy inštitúcií zaoberajúcich sa filmovým alebo zvukovým dedičstvom a databázy národných knižníc;

                              d)

                              databázy s príslušnými normami a identifikátormi, ako je napríklad ISAN (medzinárodné štandardné číslo audiovizuálnych záznamov) pre audiovizuálne materiály, ISWC (medzinárodný štandardný kód pre hudobné diela) pre hudobné diela a ISRC (medzinárodný štandardný kód zvukových záznamov) pre zvukové záznamy;

                              e)

                              databázy príslušných organizácií kolektívnej správy najmä pre autorov, výkonných umelcov, výrobcov zvukových záznamov a výrobcov audiovizuálnych diel;

                              f)

                              titulky a ostatné informácie uvedené na obale diela;

                              g)

                              databázy ostatných relevantných asociácií reprezentujúcich konkrétnu kategóriu nositeľov práv.


title: Smernica Komisie zo 6. septembra 1979 o tovare prepustenom do režimu aktívny zošľachťovací styk, na ktorý sa uplatní, ak je dovezený na účely jeho prepustenia do režimu voľný obeh, zvýhodnené sadzobné zaobchádzanie z dôvodu jeho konečného použitia

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31979L0802

Úradný vestník L 237 , 21/09/1979 S. 0029 - 0030 Grécke špeciálne vydanie: Kapitola 02 Zväzok 7 S. 0285  Španielske špeciálne vydanie: Kapitola 02 Zväzok 6 S. 0070  Portugalské špeciálne vydanie Kapitola 02 Zväzok 6 S. 0070

		Smernica Komisiezo 6. septembra 1979o tovare prepustenom do režimu aktívny zošľachťovací styk, na ktorý sa uplatní, ak je dovezený na účely jeho prepustenia do režimu voľný obeh, zvýhodnené sadzobné zaobchádzanie z dôvodu jeho konečného použitia(79/802/EHS)KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,so zreteľom na smernicu Rady 69/73/EHS zo 4. marca o harmonizácii ustanovení stanovených zákonom, iným právnym predpisom alebo správnym opatrením pre režim aktívny zošľachťovací styk [1], naposledy zmenenú a doplnenú smernicou 76/119/EHS [2], a najmä na jej článok 28,keďže podľa článku 16 smernice 69/73/EHS clo, ktoré sa má zaplatiť za zošľachtené výrobky, čiastočne prepracované výrobky alebo tovar v nezmenenom stave prepustený do režimu aktívny zošľachťovací styk podľa sadzby alebo sumy platnej v deň prijatia príslušného colného dokladu príslušnými orgánmi;keďže na určitý tovar, ak je prepúšťaný do voľného obehu, sa môže z dôvodu jeho konečného použitia v súlade s príslušnými ustanoveniami spoločenstva uplatniť pri dovoze zvýhodnené sadzobné zaobchádzanie pozostávajúce zo zníženej sadzby cla;keďže je potrebné objasniť, že ak sa ten istý tovar prepustí do režimu aktívny zošľachťovací styk na účely získať zušľachtené výrobky, pre vyššie uvedené konečné použitie sadzba cla, ktorá sa má zaplatiť podľa článku 16 smernice 69/73/EHS, je sadzbou, ktorá zodpovedá zvýhodnenému sadzobnému zaobchádzaniu, ak daný tovar skutočne dosiahol konečné použitie, čo dovoľuje uplatniť takého zaobchádzanie v súlade s príslušnými ustanoveniami spoločenstva alebo podlieha podmienkam ustanoveným spoločenstvom pre uplatnenie uvedeného zaobchádzania;keďže táto znížená sadzba sa musí uplatniť aj vtedy, ak v čase prepustenia tovaru do režimu aktívny zošľachťovací styk tento nebol uvedený v colnom vyhlásení pod sadzobnou podpoložkou, na základe ktorej sa uplatňuje zvýhodnené sadzobné zaobchádzanie z dôvodu konečného použitia;keďže sa môže stať, že v niektorých prípadoch tovar prepustený do režimu aktívny zošľachťovací styk nedosiahne konečné použitie, vzhľadom na ktoré bolo uplatnené zvýhodnené sadzobné zaobchádzanie; keďže orgány môžu preto požadovať zloženie zálohy alebo záruky celej sumy cla, ktoré sa bežne platí za zušľachtené výrobky, čiastočne prepracované výrobky alebo za tovar v nezmenenom stave, ak tieto boli prepustené do voľného obehu;keďže lehota, v ktorej musí tovar dosiahnuť konečné použitie, v rámci zvýhodneného tarifného dojednania, začína plynúť v deň, keď príslušné orgány prijmú vyhlásenie na jeho prepustenie do voľného obehu; keďže v prípade zaobchádzania pri aktívnom zošľachťovacom styku táto lehota musí následne začať plynúť v okamihu, kedy kompetentné orgány prijmú colný doklad týkajúci sa prepustenia tovaru do režimu aktívny zošľachťovací styk;keďže opatrenia ustanovené v tejto smernici sú v súlade so stanoviskom Výboru pre dojednania o colnom spracovaní,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 11. Clo, ktoré sa má zaplatiť podľa článku 16 smernice 69/73/EHS za tovar, ktorý v čase jeho prepustenia do režimu aktívny zošľachťovací styk spĺňal podmienky pre zvýhodnené sadzobné zaobchádzanie z dôvodu jeho konečného použitia, sa vypočíta na základe sadzby, ktorá zodpovedá tomuto zvýhodnenému sadzobnému zaobchádzaniu, pokiaľ uvedený tovar:a) skutočne dosiahol konečné použitie, ktoré umožňuje priznanie tohto dojednania v súlade s príslušnými ustanoveniami spoločenstva,alebob) podlieha podmienkam ustanoveným spoločenstvom, na základe ktorých sa uplatňuje uvedené zaobchádzanie.2. Ustanovenia odseku 1 sa uplatňujú aj vtedy, keď v čase prepustenia tovaru do režimu aktívny zošľachťovací styk tovar nebol uvedený v colnom vyhlásení pod sadzobnou podpoložkou, na základe ktorej sa uplatňuje zvýhodnené sadzobné zaobchádzanie z dôvodu jeho konečného použitia, za predpokladu, že to umožňujú predpísané kontrolné opatrenia.3. Ak je tovar uvedený v colnom vyhlásení v čase jeho prepustenia do režimu aktívny zošľachťovací styk pod sadzobnou podpoložkou, na základe ktorej sa uplatňuje zvýhodnené sadzobné zaobchádzanie z dôvodu jeho konečného použitia, kompetentné orgány môžu požadovať zloženie zálohy alebo záruky celej sumy cla, ktoré by bolo zaplatené, keby povolili prepustenie zušľachtených výrobkov, čiastočne prepracovaných výrobkov a tovaru v nezmenenom stave do voľného obehu bez toho, aby tovar dosiahol konečné použitie, vzhľadom na ktoré sa uplatňuje zvýhodnené sadzobné zaobchádzanie.Článok 21. Ustanovenia článku 1 ods. 1 sa uplatňujú len vtedy, ak tovar dosiahne konečné použitie, na základe ktorého sa uplatňuje zvýhodnené sadzobné zaobchádzanie pred uplynutím lehoty určenej v tejto súvislosti v nariadeniach stanovujúcich podmienky, ktorým podlieha prijatie uvedeného tovaru pre uplatňovanie tohto zaobchádzania. Táto lehota začína plynúť, keď príslušné orgány prijmú colný doklad týkajúci sa prepustenia tovaru do režimu aktívny zošľachťovací styk.2. Príslušné orgány však môžu predĺžiť lehotu uvedenú v odseku 1, ak tovar nedosiahol príslušné konečné použitie z dôvodu udalosti, ktorej sa nedá vyhnúť alebo force majeure alebo z dôvodov neoddeliteľných od technických požiadaviek pre spracovanie alebo prepracovanie tovaru.Článok 31. Členské štáty uvedú do účinnosti ustanovenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 1. januára 1980. Bezodkladne o tom budú informovať Komisiu.2. Komisia o tom bude informovať ostatné členské štáty.Článok 4Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 6. septembra 1979Za KomisiuÉtienne Davignončlen Komisie[1] Ú. v. ES L 58, 8.3.1969, s. 1.[2] Ú. v. ES L 24, 30.1.1976, s. 58.--------------------------------------------------