title: Smenica Rady zo 17. mája 1977 zavádzajúca opatrenia spoločenstva na eradikáciu brucelózy, tuberkulózy a leukózy u hovädzieho dobytka

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31977L0391

Úradný vestník L 145 , 13/06/1977 S. 0044 - 0047 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 3 Zväzok 8 S. 0244  Grécke špeciálne vydanie: Kapitola 03 Zväzok 18 S. 0144  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 3 Zväzok 8 S. 0244  Španielske špeciálne vydanie: Kapitola 03 Zväzok 12 S. 0195  Portugalské špeciálne vydanie Kapitola 03 Zväzok 12 S. 0195

		Smenica Radyzo 17. mája 1977zavádzajúca opatrenia spoločenstva na eradikáciu brucelózy, tuberkulózy a leukózy u hovädzieho dobytka(77/391/EHS)RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva a najmä na jej články 43 a 100,so zreteľom na návrh Komisie,so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [1],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],keďže jednou z úloh spoločenstva vo veterinárnej oblasti je zlepšiť zdravotný stav dobytka, takto zvýšiť rentabilitu jeho chovu a zároveň tiež chrániť človeka proti určitým ochoreniam, ktoré sú na neho prenosné;keďže také opatrenia musia prispieť k odstráneniu prekážok v obchodovaní s čerstvým mäsom alebo živými zvieratami medzi členskými štátmi, ktoré sú spôsobené rozdielmi v zdravotnej situácii;keďže iniciatívy spoločenstva na tento účel sa musia na začiatku sústrediť na určité choroby, proti ktorým je okamžitý zásah možný; keďže to platí o brucelóze, tuberkulóze a leukóze;keďže ak navrhované opatrenia sú zamerané na dosiahnutie cieľov stanovených v článku 39 ods. 1 písm. a) zmluvy budú predstavovať spoločné opatrenia v zmysle článku 6 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) číslo 729/70 z 21. apríla 1970 o financovaní Spoločnej poľnohospodárskej politiky [3];keďže spoločenstvo prispieva na financovanie spoločných opatrení, musí mať možnosť zabezpečiť, aby ustanovenia prijaté členskými štátmi na uplatňovanie týchto opatrení prispeli k dosiahnutiu jeho cieľov; keďže na tento účel treba prijať ustanovenie o postupe stanovujúcom úzku spoluprácu medzi členskými štátmi a Komisiou v rámci Stáleho veterinárneho výboru, vytvoreného rozhodnutím 68/361/EHS [4],PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Účelom tejto smernice je zlepšiť zdravotný stav hovädzieho dobytka v spoločenstve prostredníctvom akcie spoločenstva na zrýchlenie alebo zintenzívnenie eradikácie brucelózy a tuberkulózy a eradikáciu leukózy.KAPITOLA 1 Technické ustanovenia týkajúce sa brucelózy, tuberkulózy a leukózyČlánok 21. Na účely tejto smernice členské štáty, v ktorých je populácia hovädzieho dobytka infikovaná brucelózou hovädzieho dobytka, vypracujú plány na zrýchlenie eradikácie tejto choroby na svojich územiach podľa podmienok stanovených v ods. 2 a 3.2. a) Plány na zrýchlenie eradikácie brucelózy hovädzieho dobytka sa vypracujú tak, aby po ich realizácii boli stáda klasifikované ako "úradne uznané bez výskytu brucelózy", v súlade s opatreniami spoločenstva v tejto oblasti a najmä smernicou Rady 64/432/EHS z 26. júna 1964 o problémoch zdravia zvierat ovplyvňujúcich obchodovanie v rámci spoločenstva s hovädzím dobytkom a ošípanými [5], naposledy zmenené a doplnené smernicou 75/379/EHS [6].b) Plán musí obsahovať opatrenia, ktoré a vykonajú na zrýchlenie a zintenzívnenie eradikácie brucelózy hovädzieho dobytka a musia špecifikovať opatrenia na boj a prevenciu tejto choroby.3. Členské štáty budú Komisii oznamovať:a) percento a celkový počet stád podrobených kontrolným opatreniam a stád s potvrdenou brucelózu hovädzieho dobytka;b) celkový počet:- zvierat podrobených kontrolným opatreniam,- zvierat s podozrením na brucelózu alebo považovaných za infikované,- infikovaných zvierat,- zabitých zvierat;c) plánované trvanie počiatočných programov eradikácie a zrýchlených plánov;d) metódu používanú na kontrolu efektívneho uplatňovania zrýchlených plánov;e) národné rozpočtové transfery na eradikáciu brucelózy hovädzieho dobytka a rozčlenenie podľa položiek týchto transferov.Informácie uvedené v písm. a), b) a e) sa budú poskytovať za tri roky pred zavedením zrýchľovacích opatrení a potom ročne.4. Členské štáty s populáciami hovädzieho dobytka bez brucelózy hovädzieho dobytka budú informovať Komisiu o všetkých opatreniach, ktoré prijali na prevenciu opätovného výskytu tejto choroby.Článok 31. Na účely tejto smernice členské štáty, v ktorých sú populácie hovädzieho dobytka infikované tuberkulózou hovädzieho dobytka, vypracujú plány na zrýchlenie eradikácie tohto ochorenia na svojich národných územiach podľa podmienok stanovených v odsekoch 2 a 3.2. a) Plány na zrýchlenie eradikácie turbekulózy hovädzieho dobytka budú pripravené tak, aby sa po ich realizácii stáda klasifikovali ako "úradne uznané bez výskytu tuberkulózy" v súlade s ustanoveniami spoločenstva v tejto oblasti a najmä smernicou 64/432/EHS.b) Plány musia uvádzať opatrenia, ktoré sa majú prijať na zrýchlenie, zintenzívnenie alebo realizáciu eradikácie tuberkulózy hovädzieho dobytka a musia špecifikovať opatrenia na boj s touto chorobou a prevenciu tejto choroby.3. Členské štáty budú oznamovať Komisii:a) percento a celkový počet stád podrobených kontrolným opatreniam a stád s potvrdenou tuberkulózu hovädzieho dobytka;b) celkový počet:- zvierat podrobených kontrolným opatreniam,- zvierat s podozrením na tuberkulózu alebo považovaných za infikované,- infikovaných zvierat,- zabitých zvierat;c) plánované trvanie počiatočných programov eradikácie a zrýchlených plánov;d) metódu používanú na kontrolu efektívneho uplatňovania zrýchlených plánov;e) národné rozpočtové transfery na eradikáciu tuberkulózy hovädzieho dobytka a rozčlenenie podľa položiek týchto transferov.Informácie uvedené v písm. a), b) a e) sa budú poskytovať za obdobie troch rokov pred zavedením zrýchľovacích opatrení a potom ročne.4. Členské štáty s populáciami hovädzieho dobytka bez tuberkulózy hovädzieho dobytka budú informovať Komisiu o všetkých opatreniach, ktoré prijali na prevenciu opätovného výskytu tejto choroby.Článok 4Na účely tejto smernice členské štáty, ktoré zistili prítomnosť enzootickej leukózy u hovädzieho dobytka na svojich územiach, vypracujú plány na eradikáciu tejto choroby.Plány musia špecifikovať opatrenia na boj s touto chorobou.Testy alebo metódy použité na deklarovanie stáda bez výskytu leukózy budú tie, ktoré stanovuje rozhodnutie Komisie 73/30/EHS z 23. januára 1973, povoľujúce Spolkovej republike Nemecko, aby použila špeciálne zdravotné záruky na prevenciu leukózy v prípade kusov hovädzieho dobytka dovážaných na chov alebo produkciu [7], ktoré bolo naposledy doplnené a upravené rozhodnutím 75/64/EHS [8], alebo akékoľvek iné testy alebo metódy uznávané postupom stanoveným v článku 11.Členské štáty predložia Komisii na jej žiadosť všetky informácie týkajúce sa plnenia plánov.KAPITOLA 2 Spoločné a finančné ustanoveniaČlánok 5Ak je zámerom splniť ciele definované v článku 39 ods. 1, písm. a) zmluvy, opatrenia upravené v 1. kapitole predstavujú spoločné opatrenia v zmysle článku 6 ods. 1 nariadenia (EHS) číslo 729/70.Článok 61. Lehota na vykonanie spoločných opatrení je tri roky.2. Celkový príspevok z Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu, ďalej "fond", k nákladom spoločných opatrení sa odhaduje na 130 miliónov účtovných jednotiek na tri roky.Článok 71. Výdavky členských štátov v súvislosti s opatreniami realizovanými podľa článku 2, 3 a 4 budú môcť byť uhradené z usmerňovacej sekcie fondu v rámci limitov uvedených v článku 6.2. Usmerňovacia sekcia zaplatí členským štátom 60 účtovných jednotiek na jednu kravu a 30 účtovných jednotiek na jeden kus hovädzieho dobytka iný ako krava, ktoré sú zabité podľa opatrení uvedených v 1. kapitole.3. Podrobné pravidlá na uplatňovanie tohto článku sa prijmú v súlade s postupom stanoveným v článku 13 nariadenia (EHS) číslo 729/70.4. Opatrenia realizované členskými štátmi nebudú môcť využívať finančné príspevky spoločenstva, ak sa neprijme vhodné rozhodnutie v súlade s článkom 9 v súvislosti s opatreniami, ktoré sa toho týkajú.Článok 81. Žiadosti o platbu sa budú týkať zabíjania realizovaného členskými štátmi v priebehu kalendárneho roku a budú sa predkladať Komisii do 1. júla nasledujúceho roka.2. O poskytnutí pomoci z fondu sa rozhodne podľa článku 7 ods. 1 nariadenia (EHS) číslo 729/70.3. Podrobné pravidlá na uplatňovanie tohto článku sa prijmú podľa postupu stanoveného v článku 13 nariadenia (EHS) číslo 729/70.Článok 91. Členské štáty predložia Komisii plány upravené v článkoch 2 a 3 a informácie požadované podľa článku 2 ods. 3, písm. c) a písm. d) a článku 3 ods. 3 písm. c) a písm. d) pred ich uplatnením, nie neskôr ako tri mesiace po nadobudnutí účinnosti tejto smernice a potom ročne. Plány uvedené v článku 4 budú Komisii predkladať ročne členské štáty a v prípade členských štátov, ktoré ešte plány nevypracovali, pred ich uplatňovaním.2. Komisia preskúma predložené plány v súlade s odsekom 1 s cieľom stanoviť, či v súlade s touto smernicou a so zreteľom na jej ciele, sú podmienky pre finančný príspevok spoločenstva splnené. Do dvoch mesiacov od prijatia akéhokoľvek plánu Komisia predloží návrh rozhodnutia Stálemu veterinárnemu výboru. Výbor predloží svoje stanovisko podľa postupu stanoveného v článku 11 v rámci časového limitu stanoveného jeho predsedom. S výborom Fondu sa budú konzultovať finančné aspekty.Článok 10Komisia vykoná pravidelné kontroly na mieste, aby z veterinárneho hľadiska overila, či sa plány uplatňujú.Členské štáty vykonajú potrebné kroky na zjednodušenie týchto kontrol a najmä zabezpečia, aby odborníci na svoju žiadosť dostali všetky informácie a dokumentáciu potrebné na zhodnotenie realizácie plánov.Opatrenia na uplatnenie tohto článku, najmä pokiaľ ide o frekvencie a metódy vykonávania kontrol, uvedených v prvom pododseku, pravidiel upravujúcich vymenovanie úradných veterinárnych lekárov a postupu, ktorý musia dodržiavať pri vypracovaní svojej správy, budú stanovené v súlade s postupom stanoveným v článku 11.Článok 111. Ak sa majú dodržiavať postupy stanovené v tomto článku, záležitosť predloží predseda buď so svojej vlastnej iniciatívy, alebo na žiadosť členského štátu Stálemu veterinárnemu výboru, ktorý sa ďalej označuje ako "výbor".2. V rámci výboru sa hlasy členských štátov vážia tak, ako to upravuje článok 148 ods. 2 zmluvy. Predseda nehlasuje.3. Zástupca Komisie predloží návrh opatrení na prijatie. Výbor predloží svoje stanovisko o týchto opatreniach v rámci časového limitu stanoveného predsedom so zreteľom na naliehavosť skúmaných otázok. Stanovisko sa nepredloží, ak nezíska minimálne 41 hlasov vo svoj prospech.4. Komisia prijme opatrenia a uplatní ich okamžite, ak sú v súlade so stanoviskom výboru. Ak nie sú v súlade so stanoviskom výboru, alebo ak nebolo predložené stanovisko, Komisia bezodkladne predloží Rade návrh opatrení na prijatie. Rada prijme opatrenia kvalifikovanou väčšinou.Ak Rada neprijala žiadne opatrenia do troch mesiacov odo dňa predloženia návrhu, Komisia prijme navrhované opatrenia a okamžite ich uplatní, okrem prípadu, ak Rada jednoduchou väčšinou rozhodla proti týmto opatreniam.Článok 12Článok 11 bude platiť do 21. júna 1981.Článok 13Rada konajúc na návrh Komisie do 1. augusta 1977 prijme opatrenia týkajúce sa kritérií, podľa ktorých sa národné plány pre eradikáciu uvedené v článkoch 2, 3 a 4 musia splniť, aby sa kvalifikovali pre finančný príspevok spoločenstva.Článok 14Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do dňa, keď nadobudnú účinnosť ustanovenia uvedené v článku 13.Článok 15Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 17. mája 1977Za RadupredsedaJ. Silkin[1] Ú. v. ES C 6, 10.1.1977, s. 13.[2] Ú. v. ES C 56, 7.3.1977, s. 28.[3] Ú. v. ES L 94, 28.4.1970, s. 13.[4] Ú. v. ES L 255, 28.10.1968, s. 23.[5] Ú. v. ES 121, 29.7.1964, s. 1977/64.[6] Ú. v. ES L 172, 3.7.1975, s. 17.[7] Ú. v. ES L 77, 26.3.1973, s. 40.[8] Ú. v. ES L 21, 28.1.1975, s. 20.--------------------------------------------------


title: Smernica Rady 96/96/ES z 20. decembra 1996 o aproximácii právnych predpisov členských štátov o kontrole technického stavu motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31996L0096

Úradný vestník L 046 , 17/02/1997 S. 0001 - 0019

		Smernica Rady 96/96/ESz 20. decembra 1996o aproximácii právnych predpisov členských štátov o kontrole technického stavu motorových vozidiel a ich prípojných vozidielRADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva a najmä na jej článok 75,so zreteľom na návrh Komisie [1],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],konajúc v súlade s postupom stanoveným v článku 189c zmluvy [3],(1) keďže smernica Rady 77/143/EHS z 29. decembra 1976 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa kontroly technického stavu motorových a ich prípojných vozidiel [4] bola niekoľkokrát podstatne zmenená; keďže má byť teraz znovu zmenená a doplnená a z dôvodov zrozumiteľnosti by mala byť zjednotená do jediného znenia;(2) keďže v rámci spoločnej dopravnej politiky by mala byť niektorá cestná doprava prevádzkovaná v čo najpriaznivejších podmienkach pokiaľ ide o podmienky bezpečnosti a hospodárskej súťaže, ktoré sa uplatňujú voči dopravcom v členských štátoch;(3) keďže rast cestnej dopravy a výsledné zvýšenie nebezpečenstva a znečisťovania predstavuje pre všetky členské štáty bezpečnostné problémy, ktoré majú podobný charakter a závažnosť;(4) keďže súčasné normy a metódy kontroly technického stavu sa v jednotlivých členských štátoch odlišujú a táto situácia má vplyv na rovnocennosť úrovne bezpečnosti a environmentálnych dôsledkov prevádzky vozidiel pôsobiacich v členských štátoch; keďže okrem toho tento stav môže pravdepodobne narušiť podmienky, ktorými sa spravuje hospodárska súťaž medzi dopravnými podnikmi rôznych členských štátov;(5) keďže z toho dôvodu je potrebné harmonizovať čo možno najúčelnejšie frekvenciu kontrol a povinné položky, ktoré sa majú kontrolovať;(6) keďže kontrola v priebehu obdobia životnosti vozidla má byť relatívne jednoduchá, rýchla a nenákladná;(7) keďže minimálne normy a metódy spoločenstva, ktoré sa majú používať pre kontrolu položiek uvedených v prílohe II, by sa mali definovať v samostatných smerniciach;(8) keďže ako prechodné opatrenie ostávajú v platnosti vnútroštátne normy uplatniteľné na položky, ktoré nie sú predmetom samostatných smerníc;(9) keďže vzhľadom na technický pokrok je potrebné rýchlo upraviť normy a metódy stanovené v samostatných smerniciach a v záujme vykonávania opatrení potrebných pre tento účel vytvoriť postup zabezpečujúci úzku spoluprácu medzi členskými štátmi a Komisiou v rámci výboru na prispôsobenie kontrol technického stavu vozidiel technickému pokroku;(10) keďže vzhľadom na brzdové systémy by bolo predčasné stanoviť hodnoty nastavenia tlaku vzduchu, doby nastavenia atď., ktoré závisia na rôznom vybavení a metódach v spoločenstve;(11) keďže sa predpokladá ďalšia zmena tejto smernice tak, aby zahrnula harmonizovanú a zdokonalenú metodológiu kontrol;(12) keďže do tej doby, kým nebudú existovať harmonizované kontrolné postupy, môžu členské štáty podľa svojho uváženia používať kontrolný postup na posúdenie, či príslušné vozidlo spĺňa požiadavky na brzdy;(13) keďže každý členský štát musí vo oblasti svojej pôsobnosti zabezpečiť, aby sa kontroly technického stavu vozidla vykonávali metodicky a spĺňali vysoký štandard;(14) keďže Komisia by mala overiť praktické uplatňovanie tejto smernice a pravidelne podávať správy o výsledkoch Európskemu parlamentu a Rade;(15) keďže všetci účastníci kontrol vozidiel uznávajú, že metóda kontrol a najmä to, či je testované vozidlo zaťažené, čiastočne zaťažené alebo nezaťažené, môže ovplyvniť stupeň spoľahlivosti pracovníkov pokiaľ ide o spôsobilosť brzdového systému;(16) keďže predpísané referenčné hodnoty brzdnej sily pre rôzne podmienky zaťaženia pre každý model vozidla by mohli pomôcť obnoviť túto spoľahlivosť; keďže táto smernica umožňuje testovanie v tomto režime ako alternatívu k testovaniu s použitím minimálnych hodnôt účinnosti pre každú kategóriu vozidla;(17) keďže vzhľadom na brzdové systémy sa rozsah pôsobnosti tejto smernice vzťahuje hlavne na vozidlá, ktorým bolo udelené typové schválenie komponentu v súlade so smernicou 71/320/EHS [5], hoci sa uznáva, že niektorým typom vozidiel bolo udelené také schválenie v súlade s vnútroštátnymi normami, ktoré sa môžu líšiť od požiadaviek tejto smernice;(18) keďže členské štáty môžu rozšíriť rozsah testov brzdenia tak, aby zahŕňali vozidlá alebo kontrolované položky, ktoré nie sú predmetom tejto smernice;(19) keďže členské štáty môžu sprísniť testy brzdenia alebo zvýšiť frekvenciu kontrol;(20) keďže táto smernica je určená na udržanie nízkej úrovne emisií počas životnosti vozidla pomocou pravidelných testov výfukových emisií a má zabezpečiť, aby vozidlá, ktoré sú hlavnými znečisťovateľmi, boli stiahnuté z prevádzky až dovtedy, kým nebudú uvedené do príslušného stavu;(21) keďže zlé naladenie a neadekvátna údržba sú škodlivé nielen pre motor, ale aj pre životné prostredie, pretože spôsobujú zvýšenie znečistenia a spotreby paliva; keďže je dôležité, aby sa rozvíjala doprava priaznivá pre životné prostredie;(22) keďže v prípade vznetových (dieselových) motorov sa meranie priesvitnosti výfukových plynov považuje za primeraný indikátor úrovne údržby vozidla vzhľadom na emisie;(23) keďže pre zážihové (benzínové) motory sa meranie emisií oxidu uhoľnatého z výfuku s motorom vo voľnobežných otáčkach považuje za primeraný indikátor úrovne údržby vozidla z hľadiska emisií;(24) keďže poruchovosť pri emisných kontrolách vozidiel, u ktorých sa nevykonáva pravidelná údržba, môže byť dosť vysoká;(25) keďže v prípade vozidiel s benzínovými motormi, pre ktoré typovo schvaľovacie normy stanovujú, že musia byť vybavené modernými systémami na reguláciu emisií, ako sú trojcestné katalyzátory riadené lambda-sondou, musia byť normy pravidelných emisných kontrol prísnejšie než v prípade konvenčných vozidiel;(26) keďže členské štáty môžu, ak je to vhodné, vylúčiť z rozsahu pôsobnosti tejto smernice niektoré vozidlá, ktoré považujú za historické; keďže si môžu vytvoriť vlastné kontrolné normy pre takéto vozidlá; keďže však takáto právomoc nesmie viesť k uplatňovaniu prísnejších noriem než sú tie, ktoré mali príslušné vozidlá pôvodne spĺňať;(27) keďže musí byť z času na čas možné zmeniť a doplniť túto smernicu tak, aby brala na zreteľ vývoj v konštrukcii vozidiel, ktorý uľahčuje prevádzkové kontroly, a v kontrolovacích metódach, ktoré reálnejšie odrážajú skutočné podmienky za ktorých sa vozidlo používa;(28) keďže smernica Rady 92/6/EHS [6] vyžaduje inštaláciu zariadení obmedzujúcich rýchlosť u niektorých kategórií cestných vozidiel;(29) keďže v závislosti na vývoji technológií zariadení obmedzujúcich rýchlosť, ktoré uľahčia ich monitorovanie, by niektoré časti takých zariadení sa mohli napriek tomu podrobiť sérii kontrol pri kontrolách technického stavu vozidla tam, kde je to možné;(30) keďže posúdenie správneho fungovania zariadení obmedzujúcich rýchlosť je v súčasnosti v právomoci členských štátov, ktoré na tento účel využívajú akékoľvek prostriedky, ktoré považujú za primerané; keďže sa uvažuje o harmonizácii metód a noriem kontrol vo vhodnom čase;(31) keďže Komisia by mala pri prevádzkových kontrolách zhodnotiť správne fungovanie zariadení obmedzujúcich rýchlosť a mala by predložiť Rade správu; keďže závery tejto správy budú tvoriť východisko pre akékoľvek ďalšie návrhy zmien pravidiel uplatňovateľných na zariadenia obmedzujúce rýchlosť;(32) keďže technické požiadavky týkajúce sa taxíkov a sanitiek sú podobné ako požiadavky týkajúce sa súkromných automobilov; keďže položky, ktoré sa majú kontrolovať, môžu byť preto podobné, hoci frekvencia kontrol je rôzna;(33) keďže z hľadiska očakávaného dopadu tejto smernice na príslušný sektor a z hľadiska princípu subsidiarity opatrenia spoločenstva uvedené v tejto smernici sú potrebné na dosiahnutie harmonizácie pravidiel týkajúcich sa kontrol technického stavu vozidla, aby sa zabránilo narušeniu hospodárskej súťaže medzi dopravcami cestnej nákladnej dopravy a aby sa zaručilo, že vozidlá sú riadne kontrolované a udržiavané; keďže tieto ciele nemôžu dostatočne dosiahnuť jednotlivé členské štáty konajúce individuálne;(34) keďže táto smernica nerobí žiadny rozdiel medzi záväzkami členských štátov týkajúcimi sa termínov pre transpozíciu do vnútroštátneho práva a pre vykonávanie smerníc, ktoré boli zrušené,PRIJALA TÚTO SMERNICU:KAPITOLA IVšeobecné ustanoveniaČlánok 11. V každom členskom štáte sa motorové vozidlá registrované v tomto štáte a ich prívesy a návesy podrobia pravidelným kontrolám technického stavu vozidla v súlade s touto smernicou a najmä s jej prílohami I a II.2. Kategórie vozidiel, ktoré sa majú testovať, frekvencia kontrol technického stavu vozidla a kontrolované položky sú uvedené v prílohách I a II.Článok 2Kontroly technického stavu vozidla uvedené v tejto smernici vykoná štátny alebo verejný orgán poverený touto úlohou štátom, orgánmi alebo inštitúciami, ktoré štát určil a ktoré sú pod jeho priamou kontrolou, vrátane riadne autorizovaných súkromných subjektov. Najmä tam, kde prevádzkareň určená ako testovacie stredisko vykonáva tiež opravy vozidiel, členské štáty vyvinú všetko úsilie na to, aby zabezpečili objektívne kontroly vozidla a ich vysokú kvalitu.Článok 31. Členské štáty prijmú také opatrenia, aké považujú za nevyhnutné ako dôkaz, že sa vozidlo podrobilo kontrolám technického stavu vozidla, ktorá vyhovela aspoň ustanoveniam tejto smernice.Také opatrenia oznámia ostatných členským štátom a Komisii.2. Každý členský štát tak, ako by ho sám vydal, uzná dôkaz vydaný v inom členskom štáte, ktorý potvrdzuje, že motorové vozidlo registrované na území tohto iného štátu, spolu s prívesom alebo návesom, absolvovalo kontrolu technického stavu, ktorá vyhovela aspoň ustanoveniam tejto smernice.3. Členské štáty uplatnia vhodné postupy, ktorými sa, pokiaľ je to možné, má zabezpečiť, aby účinnosť bŕzd vozidiel registrovaných na ich území spĺňala požiadavky špecifikované v tejto smernici.KAPITOLA IIVýnimky a odchýlkyČlánok 41. Členské štáty majú právo vylúčiť z rozsahu pôsobnosti tejto smernice vozidlá patriace ozbrojeným silám, polícii a požiarnej službe.2. Členské štáty môžu po porade s Komisiou vylúčiť z rozsahu pôsobnosti tejto smernice alebo podrobiť osobitným ustanoveniam niektoré vozidlá prevádzkované alebo používané vo výnimočných podmienkach, ktoré nie sú nikdy alebo len s malou pravdepodobnosťou používané na verejných cestách, vrátane vozidiel historických vyrobených pred 1. januárom 1960, alebo vozidlá ktoré, sú dočasne stiahnuté z prevádzky.3. Členské štáty môžu po porade s Komisiou stanoviť svoje vlastné testovacie normy pre historické vozidlá.Článok 5Bez ohľadu na ustanovenia príloh I a II môžu členské štáty:- stanoviť skorší dátum prvej povinnej kontroly technického stavu vozidla a tam kde je to vhodné, podrobiť vozidlo pred registráciou kontrole,- skrátiť interval medzi dvoma následnými povinnými kontrolami,- stanoviť, že voliteľné kontroly vybavenia budú povinné,- zvýšiť počet kontrolovaných položiek,- rozšíriť požiadavku pravidelných kontrol na iné kategórie vozidiel,- predpísať špeciálne doplnkové kontroly,- vyžadovať pre vozidlá registrované na jeho území vyššie minimálne normy brzdnej účinnosti, než sú normy špecifikované v prílohe II, a môžu vykonať aj kontroly vozidiel s ťažším nákladom za predpokladu, že také požiadavky neprekračujú rámec požiadaviek na pôvodné typové schválenie vozidla.Článok 61. Odchylne od ustanovení príloh I a II a do 1. januára 1993 členské štáty môžu:- stanoviť neskorší dátum prvej povinnej kontroly technického stavu vozidla,- zväčšiť interval medzi dvoma za sebou nasledujúcimi povinnými kontrolami,- znížiť počet kontrolovaných položiek,- doplniť kategórie vozidiel podliehajúcich kontrolám,za predpokladu, že všetky ľahké úžitkové vozidlá uvedené v bode 5 prílohy I sa musia podrobiť kontrolám technického stavu vozidla v súlade s touto smernicou, pred uvedeným dátumom.Avšak v členských štátoch, v ktorých neexistoval žiadny systém pravidelných kontrol technického stavu vozidla, porovnateľný so systémom uvedeným v tejto smernici pre túto kategóriu vozidiel k 28. júlu 1988, odsek 1 platí do 1. januára 1995.2. Vzhľadom na súkromné automobily uvedené v bode 6 prílohy I platí odsek 1 do 1. januára 1994.Avšak v členských štátoch, v ktorých neexistoval žiadny systém pravidelných kontrol technického stavu vozidla, porovnateľný so systémom uvedeným v tejto smernici pre túto kategóriu vozidiel k 31. decembru 1991, odsek 1 platí do 1. januára 1998.KAPITOLA IIIZáverečné ustanoveniaČlánok 71. Rada kvalifikovanou väčšinou na návrhu Komisie, prijme samostatné smernice potrebné pre definovanie minimálnych noriem a metód kontrol položiek uvedených v prílohe II.2. Akékoľvek doplnky potrebné na prispôsobenie noriem a metód, definovaných v samostatných smerniciach, technickému pokroku, sa prijmú v súlade s postupom stanoveným v článku 8.Článok 81. Komisii pomáha výbor na prispôsobenie smernice o kontrolách technického stavu motorových a ich prípojných vozidiel technickému pokroku, v ďalšom nazývaný "výbor", ktorý sa skladá zo zástupcov členských štátov a ktorého predsedom je zástupca Komisie.2. Výbor prijme svoje vlastný rokovací poriadok.3. Zástupca Komisie predloží výboru návrh opatrení, ktoré sa majú prijať. Výbor predloží svoje stanovisko k návrhu v priebehu lehoty, ktorú môže predseda stanoviť podľa naliehavosti prípadu. Stanovisko sa prijme na základe väčšiny uloženej článkom 148 ods. 2 zmluvy v prípade rozhodnutí, ktoré má Rada prijať na návrh Komisie. Hlasy zástupcov členských štátov vo výbore sú vážené podľa vyššie uvedeného článku. Predseda nehlasuje.4. a) Komisia prijme navrhované opatrenia, ak sú v súlade so stanoviskom výboru.b) Ak navrhované opatrenia nie sú v súlade so stanoviskom výboru, alebo ak nie je predložené žiadne stanovisko, Komisia bez zbytočného odkladu predloží Rade návrh týkajúci sa opatrení, ktoré sa majú prijať. Rada o ňom rozhodne kvalifikovanou väčšinou.Ak sa v priebehu troch mesiacov od predloženia návrhu Rade Rada nevyjadrí, navrhované opatrenia prijme Komisia.Článok 91. Komisia najneskôr do 31. decembra 1998 predloží Rade správu o vykonávaní kontrol technického stavu súkromných automobilov, ku ktorej sa priložia akékoľvek návrhy považované za potrebné, najmä pokiaľ ide o frekvenciu a obsah kontrol.2. Najneskôr do troch rokov po zavedení pravidelných kontrol zariadení obmedzujúcich rýchlosť Komisia na základe získaných skúseností preverí, či sú kontroly dostatočné na to, aby odhalili vadné alebo zmanipulované zariadenia obmedzujúce rýchlosť, alebo či sa majú pravidlá doplniť.Článok 10Smernice uvedené v prílohe III, časti A, sa týmto rušia od dátumu uvedeného v článku 11, bez toho, aby boli dotknuté záväzky členských štátov týkajúce sa konečných termínov transpozície a vykonávania uvedených v prílohe III, časti B.Odkazy na zrušené smernice sa chápu ako odkaz na túto smernicu v súlade s korelačnými tabuľkami uvedenými v prílohe IV.Článok 111. Členské štáty najneskôr do 9. marca 1998 uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.3. Členské štáty prijmú opatrenia potrebné na vykonávanie systému kontrol stanoveného v tejto smernici. Prijaté opatrenia musia byť účinné, primerané a odradzujúce.Článok 12Táto smernica nadobúda účinnosť 20. deň po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Článok 13Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 20. decembra 1996Za RadupredsedaS. Barrett[1] Ú. v. ES C 193, 4.7.1996, s. 5 a 31.[2] Ú. v. ES C 39, 12.2.1996, s. 24.[3] Stanovisko Európskeho parlamentu z 29. februára 1996 (Ú. v. ES C 78, 18.3.1996, s. 27), spoločná pozícia Rady z 18. júna 1996 (Ú. v. ES C 248, 26.8.1996, s. 49) a rozhodnutie Európskeho parlamentu z 24. októbra 1996 (Ú. v. ES C 347, 18.11.1996).[4] Ú. v. ES L 47, 18.2.1977, s. 47. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Komisie 94/23/ES (Ú. v. ES L 147, 14.6.1994, s. 6).[5] Smernica Rady 71/320/EHS z 26. júla 1971 o aproximácii právnych predpisov členských štátov, týkajúcich sa brzdných systémov určitých kategórií motorových a ich prípojných vozidiel (Ú. v. ES L 202, 6.9.1971, s. 37). Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 91/422/EHS (Ú. v. ES L 233, 22.8.1991, s. 21).[6] Smernica Rady 92/6/EHS z 10. februára 1992 o zavedení a používaní zariadení obmedzujúcich rýchlosť pre niektoré kategórie motorových vozidiel v spoločenstve (Ú. v. ES L 57, 2.3.1992, s. 27).--------------------------------------------------PRÍLOHA IKATEGÓRIE VOZIDIEL PODLIEHAJÚCICH KONTROLÁM TECHNICKÉHO STAVU A FREKVENCIA KONTROLKategórie vozidiel | Frekvencia kontrol |1.Motorové vozidlá používané na prepravu cestujúcich a s viac ako ôsmimi sedadlami okrem miesta vodiča | Jeden rok po dátume prvého použitia vozidla a potom každoročne |2.Motorové vozidlá používané na prepravu tovaru s maximálnou povolenou hmotnosťou presahujúcou 3500 kg | Jeden rok po dátume prvého použitia vozidla a potom každoročne |3.Prívesy a návesy s maximálnou povolenou hmotnosťou presahujúcou 3500 kg | Jeden rok po dátume prvého použitia vozidla a potom každoročne |4.Taxíky, sanitky | Jeden rok po dátume prvého použitia vozidla a potom každoročne |5.Motorové vozidlá s najmenej štyrmi kolesami normálne používané na cestnú prepravu tovaru s maximálnou povolenou hmotnosťou nepresahujúcou 3500 kg, s výnimkou poľnohospodárskych traktorov a strojov | Štyri roky po dátume prvého použitia vozidla a potom každé dva roky |6.Motorové vozidlá s najmenej štyrmi kolesami, používané na prepravu cestujúcich s maximálne ôsmimi sedadlami okrem sedadla vodiča | Štyri roky po dátume prvého použitia vozidla a potom každé dva roky |--------------------------------------------------PRÍLOHA IIPOVINNE KONTROLOVANÉ POLOŽKYKontrola musí zahŕňať aspoň položky uvedené nižšie za predpokladu, že sa tieto vzťahujú k povinnému vybaveniu vozidla, ktoré sa testuje v príslušnom členskom štáte.Kontroly obsiahnuté v tejto prílohe sa môžu vykonať vizuálne bez demontáže častí vozidla.Keď sa zistí, že vozidlo má vadu vzhľadom na nižšie uvedené kontrolované položky, príslušné orgány v členských štátoch musia prijať postup na stanovenie podmienok, za ktorých môže byť vozidlo používané predtým, než absolvuje ďalšiu kontrolu technického stavu vozidla.VOZIDLÁ KATEGÓRIÍ 1, 2, 3, 4, 5 A 6 |1.Brzdové systémyKontrola technického stavu brzdových systémov vozidla zahŕňa nasledovné položky. Výsledky kontrol získané v priebehu kontroly brzdových systémov musia byť ekvivalentné technickým požiadavkám smernice 71/320/EHS. |Kontrolované/testované položky | Príčiny poruchy |1.1.Mechanický stav a funkcia | |1.1.1.Otočný čap pedála nožnej brzdy | nadmerná tesnosťopotrebenie uloženianadmerné opotrebenie/vôľa |1.1.2.Stav pedála a dráha zariadenia ovládajúceho brzdu | nadmerná alebo nedostatočná rezerva dráhynesprávne uvoľnenie brzdového ovládaniaprotisklzový prípravok na brzdovom pedáli chýba, je uvoľnený alebo opotrebovaný do hladka |1.1.3.Podtlaková pumpa alebo kompresor a nádrže | nadmerný čas nastavenia tlaku vzduchu/podtlaku pre účinné pôsobenie bŕzd nedostatočný tlak vzduchu/podtlaku na to, aby sa mohli použiť brzdy minimálne dvakrátpo výstražnom varovaní (alebo potom, čo panel ukazuje nebezpečenstvo)unikanie vzduchu a značný pokles tlaku alebo počuteľné unikanie vzduchu |1.1.4.Ukazovateľ nízkeho tlaku alebo manometer | nesprávna činnosť alebo chybný ukazovateľ nízkeho tlaku alebo manometer |1.1.5.Ventil ručnej brzdy | prasknuté alebo poškodené ovládanie, nadmerné opotrebenienesprávna činnosť ventilunedostatočné pripevnenie ovládacieho zariadenia na hriadeli ventilu alebo nedostatočne zaistené teleso ventiluvoľné spoje alebo netesnosť v systémenedostatočná funkcia |1.1.6.Parkovacia brzda, pákové ovládanie, západka parkovacej brzdy | západka parkovacej brzdy dostatočne nedržínadmerné opotrebenie čapu páky alebo západkového mechanizmunadmerný pohyb páky naznačujúci nesprávne nastavenie |1.1.7.Brzdové ventily (nožný, vyrovnávač tlaku, regulačný, atď.) | poškodený, nadmerné unikanie vzduchunadmerné prepúšťanie oleja z kompresoranespoľahlivá/neodborná montážprepúšťanie tekutiny z hydraulickej brzdy |1.1.8.Spojovacie hlavice pre brzdy prípojného vozidla | chybná izolácia kohútikov alebo samotesniaceho ventilunedostatočne upevnené/neodborná montážnadmerná netesnosť |1.1.9.Zásobník energie, zásobník stlačeného vzduchu | poškodený, skorodovaný, netesnýnefunkčné odvodňovacie zariadenienedostatočne upevnené/neodborná montáž |1.1.10.Brzdový posilňovač, hlavný valec (hydraulické systémy) | brzdový posilňovač je poškodený alebo neúčinnýhlavný valec je chybný alebo netesnýhlavný valec je nedostatočne upevnenýnedostatočné množstvo brzdovej kvapalinychýbajúci uzáver nádrže hlavného valcasvetlo, ktoré upozorňuje na brzdovú kvapalinu, svieti alebo je poškodenénesprávne fungovanie výstražného zariadenia hladiny brzdovej kvapaliny |1.1.11.Tuhé brzdové potrubie | riziko poruchy alebo zlomenianetesnosť potrubia alebo prípojky spojovacej hlavicepoškodené alebo nadmerne skorodovanénesprávne umiestnené |1.1.12.Pružné brzdové hadice | riziko poruchy alebo zlomeniapoškodená, odretá, príliš krátka, prekrútenánetesná hadica alebo spojevydutie hadice pod tlakompórovitosť |1.1.13.Obloženie brzdy (brzdových doštičiek) | nadmerne opotrebovanéznečistené (olej, mastivo atď.) |1.1.14.Brzdové bubny, brzdové disky | nadmerne opotrebované, nadmerne ryhované, praskliny, nedostatočne pripevnené alebo zlomenéznečistené (olej, mastivo atď.)nedostatočne pripevnený držiak |1.1.15.Brzdové lanká, ťahadlá, páky, tyče | poškodené, zauzlenénadmerne opotrebované alebo skorodovanénedostatočne pripevnené lanko alebo spoj ťahadlachybné vedenie lankaakékoľvek obmedzenie voľného pohybu brzdového systémuakýkoľvek abnormálny pohyb pák/ťahadiel naznačujúci zlé nastavenie alebo nadmerné opotrebenie |1.1.16.Napínacie zariadenie brzdy (vrátane pružinových brzdových valcov alebo hydraulických brzdových valčekov kolesa) | prasknuté alebo poškodenénetesnénedostatočne pripevnené alebo neodborne namontovanénadmerne skorodovanénadmerná vôľa piesta alebo membránového mechanizmuchýba uzáver ochrany proti prachu, alebo je nadmerne poškodený |1.1.17.Regulátor brzdnej sily | chybné tyčenesprávne nastavenýzadretý, neúčinnýchýba |1.1.18.Automatický napínač tyčí | zadretie alebo príliš veľká dráha, nadmerné opotrebenie alebo zlé nastaveniechybný |1.1.19.Odľahčovacia brzda (ak je dispozícii alebo je požadovaná) | nespoľahlivé spojenia alebo montážchybná |1.2.Výkon a účinnosť prevádzkovej brzdy | |1.2.1.Výkon postupne zvyšovaný na maximálnu brzdnú silu | nedostatočná brzdná sila na jednom alebo viacerých kolesáchbrzdná sila na ktoromkoľvek z kolies je menšia než 70 % najväčšej zaznamenanej sily na inom kolese tej istej nápravy. V prípade testovania brzdy na ceste je potom odchýlka vozidla od priameho smeru nadmernábrzdná sila nie je odstupňovaná (tvrdý záber)abnormálne časové oneskorenie činnosti brzdy na ktoromkoľvek z koliesnadmerné kolísanie brzdnej sily následkom deformovaných diskov alebo elipsovitých bubnov |1.2.2.Účinnosť | brzdný pomer, ktorý sa vzťahuje na maximálne povolenú hmotnosť alebo, v prípade návesov ak je to možné, na súčet povolených zaťažení náprav, menší než nasledovné hodnoty:minimálna účinnosť brzdeniakategória 1: 50 %kategória 2: 43 %kategória 3: 40 %kategória 4: 50 %kategória 5: 45 %kategória 6: 50 %alebobrzdná sila menšia než sú referenčné hodnoty, ak sú špecifikované výrobcom vozidla pre nápravu vozidla |1.3.Výkon a účinnosť núdzovej brzdy (ak ide o samostatný systém) | |1.3.1.Výkon | neúčinnosť brzdy na jednej stranebrzdná sila na ktoromkoľvek z kolies je menšia než 70 % najväčšej zaznamenanej sily na inom kolese tej istej nápravybrzdná sila nie je odstupňovaná (tvrdý záber)automatický brzdový systém nepracuje u prípojného vozidla |1.3.2.Účinnosť | pre všetky kategórie vozidiel brzdný pomer menší než 50 %účinku prevádzkovej brzdy definovaného v bode 1.2.2 vzťahujúci sa na maximálne povolenú hmotnosť, alebo v prípade návesov, na súčet povolených zaťažení náprav |1.4.Výkon a účinnosť parkovacej brzdy | |1.4.1.Výkon | neúčinnosť brzdy na jednej strane |1.4.2.Účinnosť | pre všetky kategórie vozidiel brzdný pomer menší než 16 % vo vzťahu k maximálnej povolenej hmotnosti, alebo pre motorové vozidlá menší než 12 % vo vzťahu k maximálnej povolenej hmotnosti jazdnej súpravy podľa toho, ktorá hodnota je väčšia |1.5.Odľahčovacia brzda alebo motorová brzda | brzdná sila nie je odstupňovaná (odľahčovacia brzda)chybná |1.6.Protiblokovacie zariadenie | chybná funkcia protiblokovacieho výstražného zariadeniachybné |VOZIDLÁ KATEGÓRIE 1, 2 A 3 | VOZIDLÁ KATEGÓRIE 4, 5 A 6 |2.Riadenie a volant | 2.Riadenie |2.1.Mechanický stav2.2.Volant2.3.Vôľa riadenia2.4.Ložiská kolesa | 2.1.Mechanický stav2.2.Vôľa riadenia2.3.Príslušenstvo systému riadenia |3.Výhľad | 3.Výhľad |3.1.Zorné pole3.2.Stav skla3.3.Spätné zrkadlá3.4.Stierače predného okna3.5.Ostrekovače okien | 3.1.Zorné pole3.2.Stav skla3.3.Spätné zrkadlá3.4.Stierače predného okna3.5.Ostrekovače okien |4.Svietidlá, odrážače a elektrické príslušenstvo | 4.Osvetľovacie zariadenie |4.1.Diaľkové a stretávacie svetlomety4.1.1.Stav a funkcia4.1.2.Orientácia4.1.3.Vypínače4.1.4.Optická účinnosť | 4.1.Diaľkové a stretávacie svetlomety4.1.1.Stav a funkcia4.1.2.Orientácia4.1.3.Vypínače |4.2.Obrysové svetlá a doplnkové obrysové svetlá4.2.1.Stav a funkcia4.2.2.Farba a optická účinnosť | 4.2.Stav a funkcia, stav rozptylových skiel, farba a optická účinnosť:4.2.1.Obrysových svetiel4.2.2.Brzdových svetiel4.2.3.Smerových svetiel4.2.4.Spätných svetlometov4.2.5.Hmlových svetiel4.2.6.Svetiel na osvetlenie zadnej registračnej tabuľky4.2.7.Odrazových skiel4.2.8.Svetelného výstražného signálu |4.3.Brzdové svetlá4.3.1.Stav a funkcia4.3.2.Farba a optická účinnosť | |4.4.Smerové svetlá4.4.1.Stav a funkcia4.4.2.Farba a optická účinnosť4.4.3.Vypínače4.4.4.Frekvencia zábleskov | |4.5.Predné a zadné hmlové svetlá4.5.1.Umiestnenie4.5.2.Stav a funkcia4.5.3.Farba a optická účinnosť | |4.6.Spätné svetlomety4.6.1.Stav a funkcia4.6.2.Farba a optická účinnosť | |4.7.Svetlo na osvetlenie zadnej registračnej tabuľky | |4.8.Odrazové sklástav a farba | |4.9.Oznamovače | |4.10.Elektrické spojenie medzi ťažným vozidlom a prívesom alebo návesom | |4.11.Elektrické vedenie | |5.Nápravy, kolesá, pneumatiky, zavesenie | 5.Nápravy, kolesá, pneumatiky, zavesenie |5.1.Nápravy | 5.1.Nápravy |5.2.Kolesá a pneumatiky | 5.2.Kolesá a pneumatiky |5.3.Zavesenie | 5.3.Zavesenie |6.Podvozok a jeho príslušenstvo | 6.Podvozok a jeho príslušenstvo |6.1.Podvozok alebo rám a príslušenstvo6.1.1.Celkový stav6.1.2.Výfukové potrubie a tlmiče6.1.3.Palivová nádrž a potrubie6.1.4.Geometrické charakteristiky a stav zadného ochranného zariadenia, ťažké nákladné vozidlá6.1.5.Nosič rezervného kolesa6.1.6.Spojovací mechanizmus na ťažných vozidlách, prívesoch a návesoch | 6.1.Podvozok alebo rám a príslušenstvo6.1.1.Celkový stav6.1.2.Výfukové potrubie a tlmiče6.1.3.Palivová nádrž a potrubie6.1.4.Nosič rezervného kolesa6.1.5.Bezpečnosť spojovacieho mechanizmu (ak je namontovaný) |6.2.Kabína a karoséria6.2.1.Celkový stav6.2.2.Uchytenie6.2.3.Dvere a zámky6.2.4.Podlaha6.2.5.Sedadlo vodiča6.2.6.Stúpačky | 6.2.Karoséria6.2.1.Stav konštrukcie6.2.2.Dvere a zámky |7.Ostatné vybavenie | 7.Ostatné vybavenie |7.1.Bezpečnostné pásy | 7.1.Uchytenie sedadla vodiča |7.2.Hasiaci prístroj | 7.2.Uchytenie batérie |7.3.Zámky a zariadenie proti krádeži | 7.3.Výstražné zvukové zariadenie |7.4.Výstražný trojuholník | 7.4.Výstražný trojuholník |7.5.Skrinka prvej pomoci7.5.1.Bezpečnosť uchytenia7.5.3.Manipulácia | 7.5.Bezpečnostné pásy7.5.2.Stav pásov |7.6.Kliny pod kolesá | |7.7.Výstražné zvukové zariadenie | |7.8.Rýchlomer | |7.9.Tachograf (prítomnosť a neporušenosť plomb)kontrola platnosti štítku tachografu, ak sa vyžaduje podľa nariadenia (EHS) č. 3821//85v prípade pochybnosti kontrola, či sa menovitý obvod alebo rozmer pneumatík zhoduje s údajmi na štítku tachografuak je to účelné, kontrola neporušenosti plomb tachografu a ak je to vhodné, akýchkoľvek iných prostriedkov ochrany proti podvodnej manipulácii | |7.10.Zariadenie obmedzujúce rýchlosťkde je to možné, kontrola inštalovania obmedzovača podľa požiadaviek smernice 92/6/EHSkontrola platnosti štítku obmedzovačaak je to účelné, kontrola neporušenosti plomb obmedzovača a, ak je to vhodné, akýchkoľvek iných prostriedkov ochrany proti podvodnej manipulácii | |8.Zaťaženie životného prostredia | 8.Zaťaženie životného prostredia |8.1.Hluk | 8.1.Hluk |VOZIDLÁ KATEGÓRIE 1, 2, 3, 4, 5 a 6 |8.2.Výfukové emisie8.2.1.Motorové vozidlá vybavené motormi so zážihovým zapaľovaním (benzínové)a)Keď výfukové emisie nie sú regulované zdokonaleným kontrolným emisným systémom, ako je trojcestný katalyzátor, ktorý je riadený lambda-sondou:1.Vizuálna kontrola výfukového systému, aby sa zistilo unikanie.2.Ak je to vhodné, vizuálna kontrola emisného kontrolného systému, aby sa zistilo, či požadované zariadenie je inštalované.Po primeranej dobe upravenia motora (berúc do úvahy odporúčania výrobcu vozidla) je meraný obsah kysličníka uhoľnatého (CO) vo výfukových plynoch pri voľnobehu motoru (nezaťažený).Maximálny prípustný obsah CO vo výfukových plynoch je stanovený výrobcom vozidla. Keď táto informácia nie je prístupná, alebo keď sa príslušné orgány členských štátov rozhodnú nepoužiť referenčnú hodnotu, obsah CO nesmie prekročiť nasledovné:pre vozidlá registrované alebo dané do prevádzky po prvýkrát v období medzi dátumom, od ktorého členské štáty vyžadujú, aby vozidlá vyhovovali smernici 70/220/EHS, a 1. októbrom 1986: CO - 4,5 % objemu,pre vozidlá registrované alebo dané po prvýkrát do prevádzky po 1. októbri 1986: CO - 3,5 % objemu.b)Keď výfukové emisie sú regulované zdokonaleným kontrolným emisným systémom, ako je trojcestný katalyzátor, ktorý je riadený lambda-sondou.1.Vizuálna kontrola výfukového systému, aby sa zistilo unikanie a kompletnosť všetkých častí.2.Vizuálna kontrola emisného kontrolného systému, aby sa zistilo, či požadované zariadenie je inštalované.3.Stanovenie účinnosti emisného kontrolného systému vozidla meraním hodnoty lambda a obsahu CO vo výfukových plynoch, v zhode s bodom 4 alebo postupmi navrhnutými výrobcami a schválenými v dobe typového schválenia. Pre každý z testov motora je nastavovanie v zhode s odporúčaniami výrobcu vozidla.4.Výfukové emisie — limitné hodnotyMeranie pri voľnobehu motora:Maximálny prípustný obsah CO vo výfukových plynoch je stanovený výrobcom vozidla. Keď táto informácia nie je dostupná, maximálny obsah CO nesmie presiahnuť 0,5 % objemu.Meranie pri voľnobehu pri vysokých voľnobežných otáčkach, otáčky motoru najmenej 2000 min-1.Obsah CO: max. 0,3 % objemuLambda: 1 ± 0,03 v súlade so špecifikáciou výrobcu.8.2.2.Motorové vozidlá vybavené motormi s kompresným zapaľovaním (vznetové)Meranie priesvitnosti metódou voľnej akcelerácie (nezaťažené od voľnobehu k prerušovaným otáčkam). Úroveň koncentrácie nesmie presiahnuť úroveň zaznamenanú na štítku podľa smernice 72/306/EHS. Keď informácia nie je dostupná, alebo ak príslušné orgány členských štátov rozhodnú o tom, že sa informácia nepoužije ako referenčná, limitné hodnoty koeficientu absorpcie sú nasledovné:Maximálny koeficient absorbcie pre:nepreplňované vznetové motory = 2,5 m-1,preplňované vznetové motory = 3,0 m-1,alebo ekvivalentné hodnoty, keď sa použije zariadenie rozdielne od typu, ktorý sa použil pre typové schválenie EHS.Vozidlá registrované alebo dané po prvýkrát do prevádzky pred 1. januárom 1980 nemusia spĺňať tieto požiadavky.8.2.3.Testovacie zariadenieEmisie vozidiel sa testujú zariadením, ktoré presne označuje, či výrobcom predpísané alebo naznačené limitné hodnoty boli dodržané.8.2.4.Keď sa počas typového schvaľovania EHS zistí, že typ vozidla nevyhovuje limitným hodnotám uloženým touto smernicou, členské štáty môžu uložiť vyššie limitné hodnoty pre takýto typ vozidla na základe dôkazu poskytnutého výrobcom. Musia o tom informovať Komisiu a obratom ostatné členské štáty. |VOZIDLÁ KATEGÓRIE 1, 2 A 3 | VOZIDLÁ KATEGÓRIE 4, 5 A 6 |8.3.Rádiové odrušenie | |9.Doplnkové testy pre vozidlá verejnej dopravy | |9.1.Núdzový(é) východy) (vrátane kladiviek pre rozbitie okien, značky označujúce núdzové východy) | |9.2.Vykurovací systém | |9.3.Systém vetrania | |9.4.Rozmiestnenie sedadiel | |9.5.Vnútorné osvetlenie | |10.Identifikácia vozidla | 10.Identifikácia vozidla |10.1.Tabuľka s registračným číslom | 10.1.Tabuľka s registračným číslom |10.2.Číslo podvozku | 10.2.Číslo podvozku |--------------------------------------------------PRÍLOHA IIIČASŤ AZrušené smernice(uvedené v článku 10)Smernica Rady 77/143/EHS z 29. decembra 1976 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa kontroly technického stavu motorových a ich prípojných vozidiel a smernice meniace a dopĺňajúce túto smernicu:- smernica Rady 88/449/EHS,- smernica Rady 91/225/EHS,- smernica Rady 91/328/EHS,- smernica Rady 92/54/EHS,- smernica Rady 92/55/EHS,- smernica Rady 94/23/ES.ČASŤ BSmernica | Konečné termíny |pre transpozíciu | pre vykonávanie |77/143/EHS (Ú. v. ES L 47, 18.2.1977, s. 47) | 31. december 1977 | 31. december 1977 |88/449/EHS (Ú. v. ES L 222, 12.8.1988, s. 10) | 28. júl 1990 | 28. júl 1990 |91/225/EHS (Ú. v. ES L 103, 23.4.1991, s. 3) | 1. január 1992 | 1. január 1992 |91/328/EHS (Ú. v. ES L 178, 6.7.1991, s. 29) | 1. júl 1993 | 1. júl 1993 |92/54/EHS (Ú. v. ES L 225, 10.8.1992, s. 63) | 22. jún 1993 | 22. jún 1993 |92/55/EHS (Ú. v. ES L 225, 10.8.1992, s. 68) | 22. jún 1993 | |pre vozidlá uvedené v oddiele 8.2.1. písm. a) prílohy II | | 1. január 1994 |pre vozidlá uvedené v oddieli 8.2.2 prílohy II | | 1. január 1996 |pre vozidlá uvedené v oddieli 8.2.1 písm. b) prílohy II | | 1. január 1997 |94/23/ES (Ú. v. ES L 147, 14.6.1994, s. 6) | 1. január 1997 | 1. január 1997 |--------------------------------------------------PRÍLOHA IVKORELAČNÁ TABUĽKA č. 1(výroková časť)Táto smernica | 77/143/EHS | 88/449/EHS | 91/225/EHS | 91/328/EHS | 92/54/EHS | 92/55/EHS | 94/23/ES |Článok 1 ods. 1 | Článok 1 | | | | | | |Článok 1 ods. 2 | Článok 2 ods. 1 | | | | | | |Článok 2 | Článok 4 | | | | | | |Článok 3 ods. 1 bod 1 | Článok 5 ods. 1 | | | | | | |Článok 3 ods. 1 bod 2 | Článok 5 ods. 2 | | | | | | |Článok 3 ods. 2 | Článok 5 ods. 3 | | | | | | |Článok 3 ods. 3 | | | | | | | Článok 2 |Článok 4 ods. 1 | Článok 2 ods. 2 | | | | | | |Článok 4 ods. 2 | Článok 2 ods. 3 | | | | | | |Článok 4 ods. 3 | | | | | | | Článok 4 |Článok 5 (zarážky 1 až 6) | Článok 3 | | | | | | |Článok 5 (zarážka 7) | | | | | | | Článok 3 |Článok 6 ods. 1 | Článok 7 ods. 1 | Článok 1 ods. 1 | | | | | |Článok 6 ods. 2 | | | | Článok 1 ods. 1 | | | |Článok 7 ods. 1 a 2 | | | Článok 1 | | | | |Článok 8 ods. 1 až 4 | | | Článok 1 | | | | |Článok 9 ods. 1 | | | | Článok 3 | | | |Článok 9 ods. 2 | | | | | | | |Článok 10 | | | | | | | |Článok 11 ods. 1 | Článok 6 | Článok 2 ods. 1 | Článok 2 ods. 1 | Článok 2 ods. 1 | Článok 2 ods. 1 | Článok 2 ods. 1 až 3 | Článok 5 ods. 1 |Článok 11 ods. 2 | | Článok 2 ods. 2 | Článok 2 ods. 2 | Článok 2 ods. 2 | Článok 2 ods. 2 | | Článok 5 ods. 2 |Článok 11 ods. 3 | | | | | | | |Článok 12 | | | | | | Článok 2 ods. 4 | |Článok 13 | | | | | | | |KORELAČNÁ TABUĽKA č. 2(kategórie vozidiel podliehajúce kontrolám technického stavu vozidla)Táto smernica | 77/143/EHS | 88/449/EHS | 91/225/EHS | 91/328/EHS | 92/54/EHS | 92/55/EHS | 94/23/ES |Príloha I | Príloha I | | | | | | |kategória 1 | kategória 1 | | | | | | |kategória 2 | kategória 2 | | | | | | |kategória 3 | kategória 3 | | | | | | |kategória 4 | kategória 4 | | | | | | |kategória 5 | | Článok 1 ods. 2 | | | | | |kategória 6 | | | | Článok 1 ods. 2 | | | |KORELAČNÁ TABUĽKA č. 3(kontrolované/testované položky)Táto smernica | 77/143/EHS | 88/449/EHS | 91/225/EHS | 91/328/EHS | 92/54/EHS | 92/55/EHS | 94/23/ES |Príloha II | Príloha II | | | | | | |Úvodná pozn. 1 | Úvodná pozn. 1 | | | | | | |Úvodná pozn. 2 | | | | | Článok 1 ods. 1 | | |Úvodná pozn. 3 | | | | | Článok 1 ods. 1 | | |Bod 1 | | | | | Článok 1 ods. 1 | | |Bod 1.2 | | | | | | | |Bod 1.2.1 | | | | | | | Článok 1 |Bod 1.2.2 | | | | | | | |Bod 1.3 | | | | | Článok 1 ods. 1 | | |Bod 1.3.1 | | | | | | | |Bod 1.3.2 | | | | | | | Článok 1 |Bod 1.4 | | | | | Článok 1 ods. 1 | | |Bod 1.4.1 | | | | | | | |Bod 1.4.2 | | | | | | | Článok 1 |Bod 1.5 | | | | | Článok 1 ods. 1 | | |Bod 1.6 | | | | | | | |Bod 2 | | Článok 1 ods. 3 | | | | | |Bod 7.8 | | | | | | | |Bod 7.9 (názov) (zarážky 1 až 3) | Článok 1 ods. 3 | | | | | | |Bod 7.10 (zarážky 1 až 3) | | | | | | | |Bod 8 | | Článok 1 ods. 3 | | | | | |Bod 8.1 | | | | | | | |Bod 8.2 | | | | | | | |Bod 8.2.4 | | | | | | Článok 1 ods. 1 | |Bod 8.3 | | Článok 1 ods. 3 | | | | | |Bod 10.2 | | | | | | | |--------------------------------------------------


title: Trinásta smernica Rady zo 17. novembra 1986 o harmonizácii zákonov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — postup vrátenia dane z pridanej hodnoty osobám podliehajúcim zdaneniu, ktoré nesídlia na území spoločenstva

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31986L0560

Úradný vestník L 326 , 21/11/1986 S. 0040 - 0041 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 9 Zväzok 1 S. 0130  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 9 Zväzok 1 S. 0130

		Trinásta Smernica Radyzo 17. novembra 1986o harmonizácii zákonov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — postup vrátenia dane z pridanej hodnoty osobám podliehajúcim zdaneniu, ktoré nesídlia na území spoločenstva(86/560/EHS)RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä na jej články 99 a 100,so zreteľom na Šiestu smernicu Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o harmonizácii zákonov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločného systému dane z pridanej hodnoty: jednotného základu jej stanovenia [1], a najmä jej článku 17 (4),so zreteľom na návrh Komisie [2],so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [3],vzhľadom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [4],keďže článok 8 smernice 79/1072/EHS [5] o postupe vrátenia dane z pridanej hodnoty osobám podliehajúcim zdaneniu, ktoré nesídlia na území príslušnej krajiny, stanovuje, že v prípade osôb podliehajúcich zdaneniu, ktoré nesídlia na území spoločenstva, môžu členské štáty odmietnuť vrátenie alebo ho podmieniť osobitnými podmienkami,keďže je potrebné zabezpečiť harmonický rozvoj obchodných vzťahov medzi spoločenstvom a tretími krajinami založený na ustanoveniach smernice 79/1072/EHS a pritom zohľadniť odlišné pomery v tretích krajinách,keďže je treba predchádzať určitým formám daňových únikov alebo neplatenia daní,PRIJALA NASLEDUJÚCU SMERNICU:Článok 1Na účely tejto smernice:1. pojem "osoba podliehajúca zdaneniu, ktorá nesídli na území spoločenstva" predstavuje osobu podliehajúcu zdaneniu podľa článku 4 (1) smernice 77/388/EHS, ktorá v priebehu obdobia uvedeného v článku 3 (1) tejto smernice nemala na uvedenom území ani pracovisko ani trvalé sídlo, z ktorého sa uskutočňovali obchodné operácie a ak takéto pracovisko ani trvalé sídlo neexistovalo, ani trvalú adresu alebo zvyčajné miesto pobytu, a ktorá počas uvedeného obdobia neposkytla žiadny tovar ani služby, ktoré sa považujú za dodané v členskom štáte podľa článku 2, s výnimkou:a) prepravných služieb a s nimi súvisiacich služieb oslobodených od daní podľa článku 14 (l) i), článku 15 alebo článku 16 (1) B, C a D smernice 77/388/EHS,b) služieb v prípadoch, keď je daň splatná výhradne osobou, ktorej boli tieto služby poskytnuté na základe článku 21 (1) b) smernice 77/388/EHS,2. pojem "územie spoločenstva" predstavuje územia členských štátov, pre ktoré platí smernica 77/388/EHS.Článok 21. Bez toho, aby boli dotknuté články 3 a 4, vráti každý členský štát všetkým osobám podliehajúcim zdaneniu, ktoré nesídlia na území spoločenstva, na základe podmienok stanovených v nasledujúcom texte daň z pridanej hodnoty, ktorou sú zaťažené poskytnuté služby alebo hnuteľný majetok dodané týmto osobám na príslušnom území alebo v príslušnej krajine inými osobami podliehajúcimi zdaneniu, alebo ktorou je zaťažený dovoz tovaru do tejto krajiny, pokiaľ sa tento tovar a služby použijú na účely plnení uvedených v článku 17 (3) a) a b) smernice 77/388/EHS alebo na zabezpečenie služieb uvedených v bode 1 b) článku 1 tejto smernice.2. Členské štáty môžu podmieniť vrátenie dane podľa odseku 1 poskytnutím porovnateľných výhod týkajúcich sa daní z obratu tretími štátmi.3. Členské štáty môžu požadovať vymenovanie daňového zástupcu.Článok 31. Vrátenia dane podľa článku 2 (1) sa poskytnú na základe žiadosti osoby podliehajúcej zdaneniu. Členské štáty určia podmienky na podávanie žiadostí vrátane predkladacích lehôt, obdobia, ku ktorému sa musia žiadosti vzťahovať, príslušného orgánu, ktorému sa žiadosti podávajú, a minimálnej čiastky, na ktorú sa môžu žiadosti vzťahovať. Okrem toho určia podrobnosti vrátenia dane vrátane lehôt. Žiadateľovi uložia povinnosti potrebné na stanovenie toho, či je žiadosť oprávnená, a na predchádzanie podvodom, predovšetkým povinnosť predložiť dôkaz o tom, že sa príslušná osoba zaoberá hospodárskou činnosťou v súlade s článkom 4 (1) smernice 77/388/EHS. Žiadateľ musí v písomnom prehlásení potvrdiť, že počas stanoveného obdobia neuskutočnil žiadne plnenie, ktoré nezodpovedá podmienkam stanoveným v bode 1 článku 1 tejto smernice.2. Vrátenie dane sa nesmie poskytnúť za výhodnejších podmienok, ako sú podmienky používané na osoby podliehajúce zdaneniu v spoločenstve.Článok 41. Na účely tejto smernice sa nárok na vrátenie dane stanoví v súlade s článkom 17 smernice 77/388/EHS, ako sa používa v členskom štáte, v ktorom sa má vrátená daň vyplatiť.2. Členské štáty však môžu vylúčiť určité výdavky alebo vrátenie podriadiť dodatočným podmienkam.3. Táto smernica sa nesmie aplikovať na tovar, ktorý je alebo môže byť oslobodený od daní na základe bodu 2 článku 15 smernice 77/388/EHS.Článok 51. Členské štáty prijmú právne a správne predpisy potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou s účinnosťou najneskôr 1. januára 1988. Táto smernica sa uplatí len na žiadosti o vrátenie týkajúce sa dane z pridanej hodnoty z tovaru zakúpeného, zo služieb fakturovaných, alebo z dovozu uskutočneného v tento deň alebo neskôr.2. Členské štáty oznámia Komisii hlavné ustanovenia vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti podliehajúcej tejto smernici a upovedomia Komisiu o tom, či využijú možnosti poskytované článkom 2 (2). Komisia o tom informuje ostatné členské štáty.Článok 6Do troch rokov od dátumu uvedeného v článku 5 Komisia po konzultácii s členskými štátmi predloží Rade a Európskemu parlamentu správu o používaní tejto smernice, najmä jej článku 2 (2).Článok 7Počnúc dňom zavedenia tejto smernice a v každom prípade počnúc dátumom uvedeným v článku 5 sa pre všetky členské štáty ruší platnosť poslednej vety článku 17 (4) smernice 77/388/EHS a článku 8 smernice 79/1072/EHS.Článok 8Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 17. novembra 1986Za RadupredsedaN. Lawson[1] Ú. v. ES L 145, 13.6.1977, s. 1.[2] Ú. v. ES C 223, 27.8.1982, s. 5 a Ú. v. ES C 196, 23.7.1983, s. 6.[3] Ú. v. ES C 161, 20.6.1983, s. 111.[4] Ú. v. ES C 176, 4.7.1983, s. 22.[5] Ú. v. ES L 331, 27.12.1979, s. 11.--------------------------------------------------


title: Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/24/ES z  23. apríla 2009 o právnej ochrane počítačových programov (kodifikované znenie) (Text s významom pre EHP)

text:
               5.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 111/16

      SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2009/24/ES
   z 23. apríla 2009
   o právnej ochrane počítačových programov
   (kodifikované znenie)
   (Text s významom pre EHP)
   EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 95,
   so zreteľom na návrh Komisie,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
   konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 251 zmluvy (2),
   keďže:

               (1)

               Obsah smernice Rady 91/250/EHS zo 14. mája 1991 o právnej ochrane počítačových programov (3) bol zmenený a doplnený (4). V záujme jasnosti a prehľadnosti by sa mala uvedená smernica kodifikovať.

               (2)

               Rozvoj počítačových programov vyžaduje investovanie značných ľudských, technických a finančných prostriedkov, zatiaľ čo počítačové programy možno kopírovať za zlomok nákladov, potrebných na ich samostatné vytvorenie.

               (3)

               Počítačové programy zohrávajú neustále dôležitejšiu úlohu v mnohých priemyselných odvetviach a z tohto dôvodu možno predpokladať, že technológia počítačových programov má základný význam pre rozvoj priemyslu v Spoločenstve.

               (4)

               Určité rozdiely v právnej ochrane počítačových programov, poskytovanej právnymi poriadkami členských štátov, majú priame negatívne účinky na fungovanie vnútorného trhu v oblasti počítačových programov.

               (5)

               Existujúce rozdiely s takýmito dôsledkami treba odstrániť a zabrániť tomu, aby vznikli nové, zatiaľ čo rozdiely, ktoré nepriaznivo neovplyvňujú fungovanie vnútorného trhu v podstatnej miere, sa nemusia odstrániť, ani nie je nutné brániť ich vzniku.

               (6)

               Právny rámec Spoločenstva na ochranu počítačových programov môže byť vymedzený predovšetkým tak, že členské štáty budú povinné priznať ochranu počítačovým programom podľa autorského zákona ako literárnym dielam, a ďalej tým, že určia nositeľa a predmet ochrany, výlučné práva na udelenie povolenia alebo zákazu určitých konaní, ktorých sa chránené osoby môžu dovolať, ako aj trvanie ochrany.

               (7)

               Na účely tejto smernice pojem „počítačový program“ zahŕňa programy v akejkoľvek forme vrátane tých, ktoré sú včlenené do technického vybavenia počítača (hardvéru). Tento pojem zahŕňa aj prípravnú koncepčnú prácu vedúcu k vyvinutiu počítačového programu pod podmienkou, že na základe jej povahy bude možné v neskoršom štádiu vytvoriť počítačový program.

               (8)

               Kritériá používané na určenie, či je počítačový program pôvodným dielom, alebo nie, by nemali zahŕňať žiadne skúšky kvalitatívnych alebo estetických vlastností programu.

               (9)

               Spoločenstvo je plne zaviazané podporovať medzinárodnú normalizáciu.

               (10)

               Funkciou počítačového programu je komunikovať a pracovať spolu s ostatnými prvkami počítačového systému a s jeho používateľmi. Na tento účel sa vyžaduje logické a prípadne fyzické prepojenie a interakcia potrebná na plné fungovanie prvkov programu (softvéru) a technického vybavenia (hardvéru) s iným programom (softvérom) a technickým vybavením (hardvérom) a s používateľmi. Časti programu, ktoré umožňujú také prepojenie a interakciu medzi prvkami programu (softvéru) a technického vybavenia (hardvéru), sa všeobecne nazývajú „rozhranie“ (interfaces). Toto funkčné prepojenie a interakcia sa všeobecne nazýva „styková prevádzková schopnosť“ (interoperabilita). Takáto interoperabilita sa môže definovať ako schopnosť vymieňať si informácie a vzájomne používať vymenené informácie.

               (11)

               Na predchádzanie pochybnostiam treba spresniť, že chránené je len vyjadrenie počítačového programu a že myšlienky a princípy, na ktorých je založený každý prvok programu vrátane tých, ktoré sú podkladom ich rozhrania, nie sú chránené autorským právom podľa tejto smernice. V súlade s touto zásadou autorského práva nie sú myšlienky a princípy, ktoré tvoria základ logiky, algoritmov a programovacích jazykov, chránené podľa tejto smernice. V súlade s právnymi predpismi a judikatúrou členských štátov, ako aj s medzinárodnými dohovormi o autorských právach, je autorskými právami chránené vyjadrenie týchto myšlienok a princípov.

               (12)

               Na účely tejto smernice pojem „nájom“ znamená poskytnutie počítačového programu alebo jeho rozmnoženiny na použitie na obmedzený čas a s cieľom dosiahnuť zisk. Tento pojem nezahŕňa verejnú pôžičku, ktorá nespadá do rozsahu pôsobnosti tejto smernice.

               (13)

               Na výlučné práva autora na zabránenie neoprávnenému rozmnožovaniu jeho diela by sa mala vzťahovať obmedzená výnimka umožňujúca pri počítačovom programe vyhotovenie rozmnoženiny technicky potrebnej na využívanie tohto programu jeho oprávneným nadobúdateľom. To znamená, že konania spočívajúce v zavádzaní a prevádzke potrebnej na využívanie oprávnene nadobudnutej rozmnoženiny programu a konania na účely opravy jeho chýb nesmú byť zmluvne zakázané. Ak nie je osobitne zmluvne dohodnuté inak, najmä v prípade predaja rozmnoženiny programu, akékoľvek iné konania potrebné na využívanie rozmnoženiny programu môžu byť jej oprávneným nadobúdateľom uskutočnené v súlade so zamýšľaným účelom.

               (14)

               Osobe, ktorá má právo používať počítačový program, nemožno brániť v činnosti potrebnej na skúmanie, štúdium alebo skúšanie fungovania programu pod podmienkou, že tieto činnosti neohrozujú autorské právo k programu.

               (15)

               Neoprávnené rozmnožovanie, preklad, úprava alebo zmena formy kódu, v ktorej bola rozmnoženina počítačového programu dodaná, ohrozuje výlučné práva autora. Za určitých okolností sú vyhotovené rozmnoženiny kódu a preklad jeho formy nevyhnutné na získanie informácie potrebnej na dosiahnutie interoperability nezávisle vytvoreného programu s inými programami. Z tohto dôvodu treba ustanoviť, že len za týchto obmedzených okolností je vyhotovovanie rozmnoženiny a prekladu osobou, ktorá má právo používať rozmnoženinu programu, alebo v jej mene, oprávnené a zodpovedá dobrým mravom, a preto nevyžaduje povolenie majiteľa práv. Jedným z cieľov tejto výnimky je umožniť prepojenie všetkých prvkov počítačového systému vrátane tých, ktoré vytvorili rôzni výrobcovia, a to tak, aby mohli fungovať spoločne. Takáto výnimka z autorových výlučných práv nemôže byť použitá tak, aby spôsobila ujmu oprávneným záujmom majiteľa práv alebo aby ohrozila zvyčajné využívanie programu.

               (16)

               Ochrana počítačových programov podľa autorských zákonov by nemala byť na prekážku tomu, aby sa v prípade potreby použili iné formy ochrany. Avšak všetky zmluvné ustanovenia, ktoré sú v rozpore s ustanoveniami tejto smernice o spätnom preklade alebo s výnimkami stanovenými touto smernicou v súvislosti s vyhotoveniami záložnej rozmnoženiny alebo so skúmaním, študovaním alebo skúšaním fungovania programu, by sa mali považovať za neplatné od počiatku.

               (17)

               Ustanovenia tejto smernice sa nedotýkajú použitia pravidiel hospodárskej súťaže podľa článku 81 a 82 zmluvy, ak dodávateľ v dominantnom postavení odmietne sprístupniť informáciu, ktorá je potrebná na interoperabilitu, ako je definovaná v tejto smernici.

               (18)

               Ustanovenia tejto smernice by sa nemali dotýkať osobitných požiadaviek práva Spoločenstva prijatých vzhľadom na zverejňovanie rozhrania v oblasti telekomunikácií a ani rozhodnutia Rady o normalizácii v odbore informačných technológií a telekomunikácií.

               (19)

               Táto smernica sa nedotýka odchýlok stanovených vnútroštátnymi právnymi predpismi v súlade s Bernským dohovorom v bodoch, na ktoré sa táto smernica nevzťahuje.

               (20)

               Táto smernica by sa nemala dotýkať povinností členských štátov týkajúcich sa lehôt na transpozíciu smerníc uvedených v prílohe I časti B do vnútroštátneho práva,

         PRIJALI TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Predmet ochrany
   1.   V súlade s ustanoveniami tejto smernice členské štáty chránia počítačové programy podľa autorského práva ako literárne diela v zmysle Bernského dohovoru o ochrane literárnych a umeleckých diel. Na účely tejto smernice zahŕňa pojem „počítačové programy“ aj ich prípravný koncepčný materiál.
   2.   Ochrana podľa tejto smernice sa vzťahuje na vyjadrenia počítačového programu v akejkoľvek forme. Myšlienky a princípy, na ktorých je založený ktorýkoľvek prvok počítačového programu, vrátane tých, ktoré sú podkladom jeho rozhrania, nie sú podľa tejto smernice chránené autorským právom.
   3.   Počítačový program je chránený, ak je pôvodný v tom zmysle, že je autorovým vlastným duševným výtvorom. Žiadne iné kritériá na určenie ochrany sa nepoužijú.
   4.   Ustanovenia tejto smernice sa vzťahujú aj na programy vytvorené pred 1. januárom 1993 bez toho, aby boli dotknuté úkony, ku ktorým došlo pred týmto dátumom, a práva nadobudnuté pred týmto dátumom.
   Článok 2
   Autorstvo počítačových programov
   1.   Autorom počítačového programu je fyzická osoba alebo skupina fyzických osôb, ktorá program vytvorila, alebo, kde to umožňuje právny poriadok členského štátu, právnická osoba označená týmto právnym poriadkom za majiteľa práv.
   Ak sú právnym poriadkom členského štátu uznávané kolektívne diela, pokladá sa za ich autora osoba považovaná právnym poriadkom členského štátu za tú, ktorá vytvorila dielo.
   2.   Pri počítačovom programe vytvorenom spoločne skupinou fyzických osôb patria výlučné práva týmto osobám spoločne.
   3.   Ak je počítačový program vytvorený zamestnancom pri plnení jeho povinnosti alebo podľa pokynov vydaných jeho zamestnávateľom, je zamestnávateľ výlučne oprávnený vykonávať všetky majetkové práva k takto vytvorenému programu, ak nie je v zmluve dohodnuté inak.
   Článok 3
   Užívatelia ochrany
   Ochrana sa priznáva všetkým fyzickým alebo právnickým osobám, ktorým prislúcha podľa vnútroštátnych autorskoprávnych predpisov vzťahujúcich sa na literárne diela.
   Článok 4
   Úkony podliehajúce obmedzeniam
   1.   S výnimkou ustanovení článkov 5 a 6 zahŕňajú výlučné práva majiteľa práv v zmysle článku 2 právo robiť alebo povoľovať:

               a)

               trvalé alebo dočasné rozmnoženiny počítačového programu akýmikoľvek prostriedkami a v akejkoľvek forme, čiastočne alebo v celku. Ak si zavedenie, predvedenie, prevádzka, prenos alebo uloženie počítačového programu vyžaduje takú rozmnoženinu, na takéto úkony sa vyžaduje povolenie zo strany majiteľa práv;

               b)

               preklad, spracovanie, úpravu a každú inú zmenu počítačového programu a rozmnožovanie takto vzniknutých programov bez toho, aby tým boli dotknuté práva osoby, ktorá mení program;

               c)

               akúkoľvek formu verejného rozširovania originálu alebo rozmnoženiny počítačového programu vrátane nájmu.

         2.   Prvý predaj rozmnoženiny počítačového programu v Spoločenstve uskutočnený majiteľom práv alebo s jeho súhlasom vyčerpáva právo na verejné rozširovanie takejto rozmnoženiny v Spoločenstve, s výnimkou práva na kontrolu ďalšieho nájmu počítačového programu alebo jeho rozmnoženiny.
   Článok 5
   Výnimky z úkonov podliehajúcich obmedzeniam
   1.   Ak nie sú osobitné zmluvné ustanovenia, úkony uvedené v článku 4 ods. 1 písm. a) a b) nevyžadujú povolenie majiteľa práv, ak ide o úkony potrebné na použitie počítačového programu oprávneným nadobúdateľom v súlade so zamýšľaným účelom, vrátane opravy chýb.
   2.   Osobe oprávnenej používať počítačový program sa nesmie zmluvne brániť, aby z neho vyhotovila záložnú rozmnoženinu, pokiaľ je na takéto použitie potrebná.
   3.   Osoba, ktorá má právo používať rozmnoženinu počítačového programu, je oprávnená bez povolenia majiteľa práv tento program skúmať, študovať alebo skúšať jeho fungovanie na účely zistenia myšlienok a princípov, na ktorých je založený ktorýkoľvek prvok programu, ak tak koná pri niektorom z úkonov zavádzania, predvedenia, prevádzkovania, prenášania alebo ukladania, ktoré je oprávnená vykonať.
   Článok 6
   Spätný preklad
   1.   Povolenie majiteľa práv sa nevyžaduje tam, kde reprodukcia kódu alebo preklad jeho formy v zmysle článku 4 ods. 1 písm. a) a b) sú nevyhnutné na získanie informácie potrebnej na dosiahnutie interoperability nezávisle vytvoreného počítačového programu s inými programami pod podmienkou, že sú splnené nasledujúce predpoklady:

               a)

               tieto úkony uskutočňuje nadobúdateľ licencie alebo iná osoba, ktorá má právo používať rozmnoženinu počítačového programu, alebo osoba oprávnená tak konať v ich mene;

               b)

               informácia potrebná na dosiahnutie interoperability nebola osobám uvedeným v písmene a) skôr ľahko a rýchlo dostupná a

               c)

               tieto úkony sú obmedzené na tie časti pôvodného programu, ktoré sú potrebné na dosiahnutie interoperability.

         2.   Ustanovenia odseku l nedovoľujú, aby informácia získaná ich uplatnením:

               a)

               bola použitá na iné ciele, ako na dosiahnutie interoperability nezávisle vytvoreného počítačového programu;

               b)

               bola poskytnutá iným, s výnimkou prípadov, keď je to potrebné na dosiahnutie interoperability nezávisle vytvoreného počítačového programu, alebo

               c)

               bola využitá na vývoj, výrobu alebo odbyt počítačového programu v podstate podobného v jeho vyjadrení, alebo na akékoľvek iné úkony, ktoré porušujú autorské právo.

         3.   V súlade s ustanoveniami Bernského dohovoru o ochrane literárnych a umeleckých diel nesmú byť ustanovenia tohto článku vykladané tak, že dovoľujú, aby bol použitý spôsobom, ktorý neodôvodnene spôsobuje ujmu oprávnených záujmov majiteľa práv, alebo ktorý je v rozpore so zvyčajným využívaním počítačového programu.
   Článok 7
   Osobitné ochranné opatrenia
   1.   Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článkov 4, 5 a 6, členské štáty v súlade so svojimi vnútroštátnymi právnymi predpismi ustanovia primerané prostriedky nápravy voči osobe, ktorá sa dopustí niektorého z nasledujúcich činov:

               a)

               každé uvedenie nedovolenej rozmnoženiny počítačového programu do obehu vedome alebo v domnienke, že ide o nedovolenú rozmnoženinu;

               b)

               držbu nedovolenej rozmnoženiny počítačového programu na obchodné účely vedome alebo v domnienke, že ide o nedovolenú rozmnoženinu;

               c)

               každé uvedenie do obehu alebo držba na obchodné účely akýchkoľvek prostriedkov, ktorých jediným zamýšľaným účelom je uľahčiť neoprávnené odstránenie alebo obídenie akéhokoľvek technického zariadenia, ktoré by mohlo byť použité na ochranu počítačového programu.

         2.   Nedovolené rozmnoženiny počítačového programu budú zabavené podľa právneho poriadku príslušného členského štátu.
   3.   Členské štáty môžu ustanoviť zabavenie akýchkoľvek prostriedkov uvedených v odseku 1 písm. c).
   Článok 8
   Zachovanie iných právnych ustanovení
   Ustanovenia tejto smernice sa nedotýkajú žiadnych iných právnych ustanovení, vzťahujúcich sa najmä na patentové právo, ochranné známky, nekalú súťaž, obchodné tajomstvo, ochranu polovodičových výrobkov alebo zmluvné právo.
   Všetky zmluvné ustanovenia, ktoré sú v rozpore s článkom 6 alebo s výnimkami ustanovenými v článku 5 ods. 2 a 3, sú neplatné od počiatku.
   Článok 9
   Oznámenie
   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 10
   Zrušenie
   Smernica 91/250/EHS, zmenená a doplnená smernicou uvedenou v prílohe I časti A, sa zrušuje bez toho, aby boli dotknuté povinnosti členských štátov týkajúce sa lehôt na transpozíciu smerníc do vnútroštátneho práva, ktoré sú uvedené v prílohe I časti B.
   Odkazy na zrušenú smernicu sa považujú za odkazy na túto smernicu a znejú v súlade s tabuľkou zhody uvedenou v prílohe II.
   Článok 11
   Nadobudnutie účinnosti
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 12
   Adresáti
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Štrasburgu 23. apríla 2009

            Za Európsky parlament

            predseda

         H.-G. PÖTTERING

            Za Radu

            predseda

         P. NEČAS

      (1)  Ú. v. EÚ C 204, 9.8.2008, s. 24.

      (2)  Stanovisko Európskeho parlamentu zo 17. júna 2008 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku) a rozhodnutie Rady z 23. marca 2009.

      (3)  Ú. v. ES L 122, 17.5.1991, s. 42.

      (4)  Pozri prílohu I časť A.

      PRÍLOHA I
      ČASŤ A

         Zrušená smernica so zoznamom neskorších zmien a doplnení

         (v zmysle článku 10)

                  Smernica Rady 91/250/EHS
                  (Ú. v. ES L 122, 17.5.1991, s. 42)

                  Smernica Rady 93/98/EHS
                  (Ú. v. ES L 290, 24.11.1993, s. 9)

                  Iba článok 11 ods. 1

            ČASŤ B

         Lehoty na transpozíciu do vnútroštátneho práva

         (v zmysle článku 10)

                  Smernica

                  Lehota na transpozíciu

                  91/250/EHS

                  31. december 1992

                  93/98/EHS

                  30. jún 1995

      PRÍLOHA II

         Tabuľka zhody

                  Smernica 91/250/EHS

                  Táto smernica

                  Článok 1 ods. 1, 2 a 3

                  Článok 1 ods. 1, 2 a 3

                  Článok 2 ods. 1 prvá veta

                  Článok 2 ods. 1 prvý pododsek

                  Článok 2 ods. 1 druhá veta

                  Článok 2 ods. 1 druhý pododsek

                  Článok 2 ods. 2 a 3

                  Článok 2 ods. 2 a 3

                  Článok 3

                  Článok 3

                  Článok 4 úvodné slová

                  Článok 4 ods. 1 úvodné slová

                  Článok 4 písm. a)

                  Článok 4 ods. 1 písm. a)

                  Článok 4 písm. b)

                  Článok 4 ods. 1 písm. b)

                  Článok 4 písm. c) prvá veta

                  Článok 4 ods. 1 písm. c)

                  Článok 4 písm. c) druhá veta

                  Článok 4 ods. 2

                  Články 5, 6 a 7

                  Články 5, 6 a 7

                  Článok 9 ods. 1 prvá veta

                  Článok 8 prvý odsek

                  Článok 9 ods. 1 druhá veta

                  Článok 8 druhý odsek

                  Článok 9 ods. 2

                  Článok 1 ods. 4

                  Článok 10 ods. 1

                  —

                  Článok 10 ods. 2

                  Článok 9

                  —

                  Článok 10

                  —

                  Článok 11

                  Článok 11

                  Článok 12

                  —

                  Príloha I

                  —

                  Príloha II


title: Smernica Komisie 1999/76/ES z 23. júla 1999 stanovujúca analytickú metódu spoločenstva pre stanovenie lasalocidu sodného v krmiváchText s významom pre EHP

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31999L0076

Úradný vestník L 207 , 06/08/1999 S. 0013 - 0017

		Smernica Komisie 1999/76/ESz 23. júla 1999stanovujúca analytickú metódu spoločenstva pre stanovenie lasalocidu sodného v krmivách(Text s významom pre EHP)KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,so zreteľom na smernicu Rady č. 70/373/EHS z 20. júla 1970 o zavedení metód spoločenstva pre odber vzoriek a analýzu na účely úradnej kontroly krmív [1], naposledy zmenenú a doplnenú Aktom o pristúpení Rakúska, Fínska a Švédska, a najmä jej článok 2,(1) keďže smernica č. 70/373/EHS stanovuje, že úradné kontroly krmív s cieľom kontroly dodržania požiadaviek na ich kvalitu a zloženie uložených zákonmi, inými právnymi predpismi a administratívnymi opatreniami, sa musia vykonávať metódami spoločenstva pre odber vzoriek a analýzu;(2) keďže smernica Rady č. 70/524/EHS z 23. novembra 1970, ktorá sa týka prímesí v krmivách [2], naposledy zmenená a doplnená nariadením Komisie (ES) č. 866/1999 z 26. apríla 1999 [3], stanovuje, že obsah lasalocidu sodného musí byť označený na štítku v prípade ak sú tieto látky pridané do predzmesí a krmív;(3) keďže musia byť stanovené analytické metódy spoločenstva pre kontrolu týchto látok;(4) keďže opatrenia upravené v tejto smernici sú v súlade so stanoviskom Stáleho výboru pre krmivá,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Členské štáty stanovia, že analýzy vykonávané s cieľom úradnej kontroly obsahu lasalocidu v krmivách a predzmesiach sa vykonávajú pomocou metódy opísanej v prílohe k tejto smernici.Článok 2Členské štátypríjmu, najneskôr do 31. januára 2000, zákony, iné právne predpisy a administratívne opatrenia potrebné pre dosiahnutie súladu s ustanoveniami tejto smernice. Budú o tom bezodkladne informovať Komisiu.Opatrenia uplatnia od 1. februára 2000.Keď členské štáty prijmú tieto opatrenia, budú tieto obsahovať odkaz na túto smernicu alebo budú doplnené o takýto odkaz v čase svojho úradného uverejnenia. Členské štáty prijmú postup pre takýto odkaz.Článok 3Táto smernica nadobúda účinnosť 20. deň po svojom uverejnení v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Článok 4Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 23. júla 1999Za KomisiuFranz Fischlerčlen Komisie[1] Ú. v. ES L 170, 3.8.1970, s. 2.[2] Ú. v. ES L 270, 14.12.1970, s. 1.[3] Ú. v. ES L 108, 27.4.1999, s. 20.--------------------------------------------------PRÍLOHASTANOVENIE LASALOCIDU SODNÉHOSodná soľ polyéterovej monokarboxylovej kyseliny produkovanej Streptomyces lasaliensis1. Rozsah a účelMetóda je pre stanovenie lasalocidu sodného v krmivách a predzmesiach. Limit zistenia je 5mg/kg, limit stanovenia je 30 mg/kg.2. PrincípLasalocid sodný je extrahovaný zo vzorky do okysleného metanolu a stanovený pomocou vysokovýkonnej kvapalinovej chromatografie s obrátenou fázou (HPLC – high performance liquid chromatography) pomocou spektrofluorimetrického detektora.3. Činidlá3.1. Dihydrogénfosforečnan draselný (KH2PO4)3.2. Kyselina ortofosforečná, w = 85 %3.3. Roztok kyseliny ortofosforečnej, σ = 20 %Zrieďte vodou 23,5 ml kyseliny fosforečnej (3.2) na 100 ml.3.4. 6-metyl-2-heptylamín (1,5 – dimetylhexylamín), w = 99 %3.5. Metanol, akosť HPLC3.6. Kyselina chlorovodíková, ρ20 = 1,19 g/ml3.7. Tlmivý roztok fosforečnanu, c = 0,01 mol/lRozpustite 1,36 g KH2PO4 (3.1) v 500 ml vody (3.11), pridajte 3,5 ml kyseliny ortofosforečnej (3.2) a 10,0 ml 6-metyl-2-heptylamínu (3.4). Upravte pH na 4,0 roztokom kyseliny ortofosforečnej (3.3) a zrieďte vodou na 1000 ml (3.11).3.8. Okyslený metanolPreveďte 5,0 ml kyseliny chlorovodíkovej (3.6) do 1000 ml kalibrovanej banky, doplňte po značku metanolom (3.5) a zmiešajte. Tento roztok musí byť pripravený čerstvý pred použitím.3.9. HPLC mobilná fáza, roztok metanolu tlmený fosforečnanom 5 + 95 (V + V)Zmiešajte 5 ml roztoku fosforečnanu (3.7) s 95 ml metanolu (3.5).3.10. Štandardná látka lasalocid sodný so zaručenou čistotou, C34H53O8Na (sodná soľ polyéterovej monokarboxylovej kyseliny vyrobená Streptomyces lasaliensis), E7633.10.1. Štandardný zásobný roztok lasalocidu sodného, 500 μg/mlOdvážte po nabližší 0,1 mg, 50 mg lasalocidu sodného (3.10) do 100 ml kalibrovanej banky, rozpustite v okyslenom metanole (3.8), doplňte po značku rovnakým rozpúšťadlom a zmiešajte. Tento roztok musí byť čerstvo pripravený pred použitím.3.10.2. Pomocný štandardný roztok lasalocidu sodného, 50 μg/mlPipetujte 10,0 ml zásobného štandardného roztoku (3.10.1) do 100 ml kalibrovanej banky, doplňte po značku okysleným metanolom (3.8) a zmiešajte. Tento roztok musí byť čerstvo pripravený pred použitím.3.10.3. Kalibračné roztokyDo radu 50 ml kalibrovaných baniek preneste 1.0, 2.0, 4.0, 5.0 a 10.0 ml pomocného štandardného roztoku (3.10.2). Doplňte po značku okysleným metanolom (3.8) a zmiešajte. Tieto roztoky zodpovedajú 1.0, 2.0, 4.0, 5.0 a 10.0 μg lasalocidu sodného na 1 ml. Tieto roztoky musia byť čerstvo pripravené pred použitím.3.11. Voda, HPLC akosť4. Prístroje4.1. Ultrazvukový kúpeľ (alebo vodný kúpeľ v trepačke) s reguláciou teploty4.2. Membránové filtre, 0,45 μm4.3. HPLC zariadenie so vstrekovacím systémom, vhodné pre vstrekovanie objemov 20 μl.4.3.1. Kvapalinový chromatografický stĺpec 125 mm x 4 mm, s obrátenou fázou C18, balenie 5 μm alebo ekvivalentné4.3.2. Spektrofluorimeter s úpravou excitácie a emisnej vlnovej dĺžky premenlivou vlnovou dĺžkou5. Postup5.1. Všeobecne5.1.1. Slepé krmivoPre vykonanie testu regenerácie (5.1.2) by sa malo analyzovať slepé krmivo, aby sa skontrolovalo, že nie sú prítomné ani lasalocid sodný ani rušivé látky. Slepé krmivo by malo byť typovo podobné vzorke a lasalocid sodný alebo rušivé látky by nemali byť zistené.5.1.2. Test regenerácieTest regenerácie by sa mal vykonať analyzovaním slepého krmiva, ktoré bolo zosilnené pridaním určitého množstva lasalocidu sodného, podobného tomu, ktorý je prítomný vo vzorke. Aby sa posilnilo na úroveň 100 mg/kg, preneste 10,0 ml zásobného štandardného roztoku (3.10.1) do 250 ml kužeľovej banky a nechajte odparovať roztok do približne 0,5 ml. Pridajte 50 g slepého krmiva, dôkladne premiešajte a nechajte 10 minút, pričom miešajte opäť niekoľkokrát pred ďalším krokom – extrakciou (5.2).Prípadne, ak nie je k dispozícii slepé krmivo typovo podobné vzorke (pozri 5.1.1), možno test regenerácie vykonať štandardnou metódou pripočítania. V takom prípade je vzorka, ktorú je potrebné analyzovať, posilnená množstvom lasalocidu sodného, ktorý je podobný množstvu, ktorý je už prítomný vo vzorke. Táto vzorka je analyzovaná spolu s neposilnenou vzorkou a regenerácia sa vypočíta odpočítaním.5.2. Extrakcia5.2.1. KrmiváOdvážte po najbližšiu 0,01 g, od 5 g po 10 g vzorky do 250 ml kužeľovej banky s uzáverom. Pridajte 100,0 ml okysleného metanolu (3.8) pipetou. Voľne uzavrite a rýchlo krúžte bankou tak, aby došlo k disperzii. Umiestnite banku do ultrazvukového kúpeľa (4.1) pri približne 40 °C počas 20 minút, potom zoberte a ochlaďte na izbovú teplotu. Nechajte postáť približne 1 hodinu, kým sa suspendovaná látka neusadí, potom prefiltrujte pomernú časť cez 0,45 μm membránový filter (4.2) do vhodnej nádoby. Pristúpte k HPLC stanoveniu (5.3).5.2.2. PredzmesiOdvážte na najbilžší 0,001 g približne 2 g nerozomletej predzmesi do 250 ml kalibrovanej banky. Pridajte 100,0 ml okysleného metanolu (3.8) a rýchlo krúžte, aby došlo k disperzii. Umiestnite banku a obsah do ultrazvukového kúpeľa (4.1) pri približne 40 °C na 20 minút, potom vyberte a ochlaďte na izbovú teplotu. Zrieďte po značku okysleným metanolom (3.8) a dôkladne premiešajte. Nechajte postáť jednu hodinu, kým sa suspendovaná látka neusadí, potom prefiltrujte pomernú časť cez 0,45 μm membránový filter (4.2). Rozrieďte primeraný objem čistého filtrátu okysleným metanolom (3.8), tým sa pripraví roztok pre konečný test, ktorý obsahuje približne 4 μg/ml lasalocidu sodného. Pristúpte k HPLC stanoveniu (5.3).5.3. Stanovenie HPLC5.3.1. ParametreAko orientačné sú ponúknuté nasledujúce podmienky; je možné použiť iné podmienky za predpokladu, že budú mať rovnocenné výsledky:Kvapalinový chromatografický stĺpec (4.3.1): | 125 mm x 4 mm, C18 s obrátenou fázou, balenie 5 μm alebo rovnocenné |Mobilná fáza (3.9): | Zmes tlmiaceho roztoku fosforečnanu (3.7) a metanolu (3.5), 5 + 95(V + V) |Prietok: | 1,2 ml/min. |Detekčné vlnové dĺžky:–Excitácia | 310 nm |–Emisia: | 419 nm |Objem vstrekovania: | 20 μl |Skontrolujte stabilitu chromatografického systému, vstreknutím kalibračného roztoku (3.10.3) obsahujúceho 4,0 μg/ml niekoľkokrát, kým sa nedosiahnu konštantné výšky vrcholov (alebo oblastí) a časy retencie.5.3.2. Kalibračný grafVstrieknite každý kalibračný roztok (3.10.3) niekoľkokrát a stanovte stredné vrcholové výšky (oblasti) pre každú koncentráciu. Narysujte kalibračný graf pomocou stredných vrcholových výšok (oblastí) ako súradníc y a zodpovedajúcich koncentrácií v μg/ml ako súradníc x.5.3.3. Roztok vzorkyVstreknite extrakty vzoriek získané v 5.2.1 alebo 5.2.2 niekoľkokrát, použitím rovnakého objemu, ako bol odobratý pre kalibračný roztok, a stanovte stredné vrcholové výšky (oblasti) pre vrcholové hodnoty lasalocidu sodného.6. Výpočet výsledkovZo strednej vrcholovej výšky (oblasti) vytvorenej vstrekovaním roztoku vzorky (5.3.3) stanovte koncentráciu lasalocidu sodného (μg/ml) odkazom na kalibračný graf.6.1. KrmiváObsah lasalocidu sodného, w (mg/kg) vo vzorke je daný nasledujúcim vzorcom:w =β · Vkde:β = koncentrácia lasalocidu sodného v roztoku vzorky (5.2.1) v μg/mlV1 = objem extraktu vzorky podľa 5.2.1 v ml (t. j. 100)m = hmotnosť testovanej dávky v g6.2. PredzmesiObsah lasalocidu sodného, w (mg/kg) vo vzorke je daný nasledovným vzorcom:w =β · V· fkde:β = koncentrácia lasalocidu sodného v roztoku vzorky (5.2.2) v μg/mlV2 = objem extraktu vzorky podľa 5.2.2 v ml (t. j. 250)f = faktor zriedenia podľa 5.2.2.m = hmotnosť testovanej dávky v g7. Overenie výsledkov7.1. TotožnosťMetódy založené na spektrofluorimetrii menej podliehajú rušeniu, než tie, v ktorých sa používa detekcia ultrafialovým žiarením. Analytická totožnosť môže byť potvrdená súbežnou chromatografiou.7.1.1. Súbežná chromatografiaVzorkový extrakt (5.2.1 alebo 5.2.2) je posilnený pridaním primeraného množstva kalibračného roztoku (3.10.3). Množstvo pridaného lasalocidu sodného by malo byť podobné množstvu lasalocidu sodného zisteného v extrakte vzorky. Iba výška vrcholu lasalocidu sodného by mala byť rozmerovo posilnená do rozsahu založenom na množstve pridaného lasalocidu sodného a zriedení extraktu. Šírka vrcholu v polovičnej výške musí byť v rozsahu ± 10 % pôvodnej šírky vrcholu vytvorenej neposilneným extraktom vzorky.7.2. OpakovateľnosťRozdiel medzi výsledkami dvoch súbežných stanovení vykonaných na rovnakej vzorke nesmie presiahnuť:- 15 % voči vyššej hodnote pre obsah lasalocidu sodného od 30 mg/kg po 100 mg/kg- 15 mg/kg pre obsah lasalocidu sodného od 100 mg/kg po 200 mg/kg;- 7,5 % voči vyššej hodnote pre obsah lasalocidu sodného nad 200 mg/kg.7.3. RegeneráciaPre posilnenú vzorku slepého krmiva, by regenerácia mala byť aspoň 80 %. U posilnených vzoriek predzmesí by regenerácia mala byť aspoň 90 %.8. Výsledky štúdie v spolupráciBola zostavená štúdia [1] v spolupráci, v ktorej boli analyzované 2 predzmesi (vzorky 1 a 2) a 5 krmív (vzorky 3-7) 12 laboratóriami. Na každej vzorke boli vykonané duplicitné analýzy. Výsledky sú uvedené v nasledujúcej tabuľke:L = počet laboratóriín = počet jednotlivých výsledkovSr = štandardná odchýlka opakovatelnostiSR = štandardná odchýlka reprodukovatelnostiCVr = koeficient variácie opakovatelnosti, %CVR = koeficient variácie reprodukovatelnosti, %| Vzorka 1 Kuracia predzmes | Vzorka 2 Morčacia predzmes | Vzorka 3 Morčacie pelety | Vzorka 4 Kuracie drobky | Vzorka 5 Morčacia potrava | Vzorka 6 Hydinová potrava A | Vzorka 7 Hydinová potrava B |L | 12 | 12 | 12 | 12 | 12 | 12 | 12 |N | 23 | 23 | 23 | 23 | 23 | 23 | 23 |Stred (mg/kg) | 5050 | 16200 | 76,5 | 78,4 | 92,9 | 48,3 | 32,6 |sr (mg/kg) | 107 | 408 | 1,71 | 2,23 | 2,27 | 1,93 | 1,75 |Cvr (%) | 2,12 | 2,52 | 2,24 | 2,84 | 2,44 | 4,00 | 5,37 |SR (mg/kg) | 286 | 883 | 3,85 | 7,32 | 5,29 | 3,47 | 3,49 |CVR (%) | 5,66 | 5,45 | 5,03 | 9,34 | 5,69 | 7,18 | 10,70 |Nominál. obsah (mg/kg) | 5000 | 16000 | 80 | 105 | 120 | 50 | 35 |[1] Analyst, 1995, 120, 2175 – 2180.--------------------------------------------------