title: Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/32/ES zo 6. júla 2005 o vytvorení rámca na stanovenie požiadaviek na ekodizajn výrobkov využívajúcich energiu a o zmene a doplnení smernice Rady 92/42/EHS a smerníc Európskeho parlamentu a Rady 96/57/ES a 2000/55/ES

text:
               22.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 191/29

      SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2005/32/ES
   zo 6. júla 2005,
   o vytvorení rámca na stanovenie požiadaviek na ekodizajn výrobkov využívajúcich energiu a o zmene a doplnení smernice Rady 92/42/EHS a smerníc Európskeho parlamentu a Rady 96/57/ES a 2000/55/ES
   EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 95,
   so zreteľom na návrh Komisie,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
   konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 251 zmluvy (2),
   keďže:

               (1)

               Rozdiely medzi právnymi predpismi alebo správnymi opatreniami prijatými členskými štátmi vo vzťahu k ekodizajnu výrobkov využívajúcich energiu môžu vytvárať prekážky obchodu a narúšať hospodársku súťaž v rámci Spoločenstva, a tým môžu mať priamy vplyv na vytvorenie a fungovanie vnútorného trhu. Harmonizácia vnútroštátnych právnych predpisov je jediným prostriedkom ako zabrániť takýmto prekážkam obchodu a nekalej hospodárskej súťaži.

               (2)

               Výrobky využívajúce energiu majú veľký podiel na spotrebúvaní prírodných zdrojov a energie v Spoločenstve. Majú aj množstvo iných významných vplyvov na životné prostredie. Vo veľkej väčšine kategórií výrobkov dostupných na trhu Spoločenstva možno pozorovať rôzne stupne vplyvu na životné prostredie napriek tomu, že majú podobný funkčný výkon. V záujme trvalo udržateľného rozvoja je potrebné podporovať nepretržité zlepšovanie celkového vplyvu týchto výrobkov na životné prostredie, a to predovšetkým zistením hlavných zdrojov negatívnych vplyvov na životné prostredie a zabránením prenosu znečistenia, ak toto zlepšovanie nespôsobuje nadmerné náklady.

               (3)

               Ekodizajn výrobkov je rozhodujúcim faktorom stratégie Spoločenstva v integrovanej politike výrobkov. Ako preventívny prístup vytvorený na účely optimalizácie environmentálnych vlastností výrobkov a zároveň zachovania ich funkčných vlastností, poskytuje výrobcom, spotrebiteľom a spoločnosti ako takej úplne nové možnosti.

               (4)

               Zlepšenie energetickej účinnosti — kde účinnejšie konečné využitie elektrickej energie predstavuje jednu z dostupných možností — sa považuje za výrazne prispievajúce k dosiahnutiu cieľov pre emisie skleníkových plynov v Spoločenstve. Dopyt po elektrickej energii je najrýchlejšie rastúcou kategóriou konečného využitia energie, a predpokladá sa, že v priebehu nasledujúcich 20 až 30 rokov vzrastie, ak sa na boj proti tomuto trendu neprijmú žiadne politické kroky. Významné zníženie spotreby energie, ako ho navrhuje Komisia v Európskom programe klimatickej zmeny (ECCP), je možné. Zmena klímy je jednou z priorít šiesteho environmentálneho akčného programu Spoločenstva ustanoveného rozhodnutím Európskeho parlamentu a Rady č. 1600/2002/ES (3). Úspora energie je z hľadiska nákladov najúčinnejší spôsob ako zvýšiť bezpečnosť zásobovania a znížiť závislosť od dovozu. Z tohto dôvodu by sa mali prijať zásadné opatrenia a ciele na strane dopytu.

               (5)

               Mali by sa prijať opatrenia vo fáze projektovania výrobkov využívajúcich energiu, pretože je zrejmé, že o znečistení spôsobenom počas životného cyklu výrobku sa rozhoduje práve v tejto fáze, a zároveň vtedy vzniká väčšina vzniknutých výdavkov.

               (6)

               Mal by sa vytvoriť jednotný rámec na uplatnenie požiadaviek Spoločenstva na ekodizajn výrobkov využívajúcich energiu s cieľom zabezpečiť voľný pohyb takých výrobkov, ktoré spĺňajú tieto požiadavky, a zlepšiť ich celkový vplyv na životné prostredie. Tieto požiadavky Spoločenstva by mali rešpektovať zásady spravodlivej hospodárskej súťaže a medzinárodného obchodu.

               (7)

               Požiadavky na ekodizajn by sa mali stanoviť so zreteľom na ciele a priority šiesteho environmentálneho akčného programu Spoločenstva, podľa potreby aj vrátane príslušných cieľov týkajúcich sa tematických stratégií tohto programu.

               (8)

               Cieľom tejto smernice je dosiahnuť vysokú úroveň ochrany životného prostredia prostredníctvom zníženia potenciálnych vplyvov výrobkov využívajúcich energiu na životné prostredie, čo bude v konečnom dôsledku prínosom pre spotrebiteľov a iných koncových užívateľov. Trvalo udržateľný rozvoj si vyžaduje aj náležité zohľadnenie zdravotného, sociálneho a hospodárskeho vplyvu plánovaných opatrení. Zlepšenie energetickej účinnosti výrobkov prispieva k bezpečnosti dodávok energie, čo je základnou podmienkou zdravej hospodárskej činnosti, a tým aj trvalo udržateľného rozvoja.

               (9)

               Členský štát, ktorý považuje za potrebné zachovať vnútroštátne ustanovenia z dôvodu výraznej potreby ochrany životného prostredia, alebo zaviesť nové ustanovenia založené na nových vedeckých dôkazoch týkajúcich sa ochrany životného prostredia ohľadom problému, ktorý je špecifický pre daný členský štát a ktorý sa vyskytne po prijatí platného vykonávacieho opatrenia, tak môže urobiť za podmienok uvedených v článku 95 ods. 4, 5 a 6 zmluvy, podľa ktorého sa vyžaduje predchádzajúce oznámenie tejto skutočnosti Komisii a jej súhlas.

               (10)

               S cieľom maximalizovať environmentálne prínosy vyplývajúce zo zlepšeného projektovania môže byť potrebné informovať spotrebiteľov o environmentálnej charakteristike a vlastnostiach výrobkov využívajúcich energiu a upovedomiť ich o tom, ako výrobky používať spôsobom, ktorý je ohľaduplný voči životnému prostrediu.

               (11)

               Cieľom prístupu ustanoveného v Zelenej knihe o integrovanej politike výrobkov, ktorý predstavuje hlavný inovačný prvok šiesteho environmentálneho akčného programu Spoločenstva, je zníženie vplyvu výrobku na životné prostredie počas jeho celého životného cyklu. Zváženie vplyvu výrobku na životné prostredie počas jeho životného cyklu už vo fáze projektovania má vysoký potenciál umožniť environmentálne zlepšenie hospodárnym spôsobom. Mala by existovať dostatočná flexibilita, aby sa tento faktor mohol začleniť do projektovania výrobku, a pritom zohľadniť technické, funkčné a ekonomické zretele.

               (12)

               Napriek tomu, že je žiaduce mať komplexný prístup k environmentálnym vlastnostiam, zníženie emisií skleníkových plynov prostredníctvom zvýšenej energetickej účinnosti by sa malo do prijatia pracovného plánu považovať za prvoradý environmentálny cieľ.

               (13)

               Môže byť potrebné a opodstatnené vytvoriť konkrétne kvantifikované požiadavky na ekodizajn niektorých výrobkov alebo niektorých ich environmentálnych aspektov s cieľom zaručiť, aby ich vplyv na životné prostredie bol minimálny. V súvislosti s naliehavou potrebou prispieť k dosiahnutiu záväzkov v rámci Kjótskeho protokolu k Rámcovému dohovoru OSN o zmene klímy (UNFCCC) a bez toho, aby bol dotknutý integrovaný prístup podporovaný v tejto smernici, je potrebné prideliť istú prioritu tým opatreniam, ktoré majú vysoký potenciál znížiť emisie skleníkových plynov pri nízkych nákladoch. Takéto opatrenia môžu prispievať aj k trvalo udržateľnému využívaniu zdrojov a tvoria hlavný prínos desaťročnému rámcu programov pre trvalo udržateľnú výrobu a spotrebu dohodnutý na Svetovom summite o trvalo udržateľnom rozvoji v Johannesburgu v septembri roku 2002.

               (14)

               Vo všeobecnosti by sa mala spotreba energie výrobkov využívajúcich energiu v stave pohotovosti alebo vo vypnutom stave znížiť na minimum nevyhnutné na ich riadne fungovanie.

               (15)

               Zatiaľ čo najvýkonnejšie výrobky či technológie dostupné na trhu, vrátane medzinárodných trhov, by sa mali považovať za referenčné, úroveň požiadaviek na ekodizajn by sa mala stanoviť na základe technických, ekonomických a ekologických analýz. Pružná metóda stanovenia úrovne týchto požiadaviek môže uľahčiť rýchle zlepšenie ekologického profilu. Pri tejto analýze treba konzultovať so zainteresovanými stranami, ktoré by mali na nej aktívne spolupracovať. Vypracovanie povinných opatrení si vyžaduje riadne konzultácie zainteresovaných strán. Počas týchto konzultácií sa môže ukázať, že je nutné tieto opatrenia zavádzať postupne alebo že sú potrebné prechodné opatrenia. Stanovenie dočasných cieľov zvyšuje predvídateľnosť politiky, umožňuje prispôsobiť vývojové cykly výrobku a uľahčuje zainteresovaným stranám dlhodobé plánovanie.

               (16)

               Mali by sa uprednostniť alternatívne postupy, ako je samoregulácia zo strany priemyselného odvetvia, ak by takýto postup zabezpečil výsledky danej politiky rýchlejšie alebo lacnejšie ako záväzné požiadavky. Legislatívne opatrenia môžu byť potrebné v prípadoch, keď sa trhové sily nedokážu vyvíjať správnym smerom alebo prijateľne rýchlo.

               (17)

               Samoregulácia vrátane dobrovoľných dohôd ponúknutých ako jednostranné záväzky zo strany priemyselného odvetvia, môže zabezpečiť rýchly pokrok vďaka rýchlemu a nenákladnému vykonaniu a umožňuje pružné a vhodné prispôsobenie sa technickým možnostiam a citlivým stránkam trhu.

               (18)

               Na to, aby sa mohli vyhodnotiť dobrovoľné dohody, či iné samoregulačné opatrenia predstavované ako alternatívy k vykonávacím opatreniam, mali by byť k dispozícii informácie aspoň o nasledujúcich otázkach: o otvorenosti účasti, pridanej hodnote, reprezentatívnosti, kvantifikovaných a rozvrhnutých cieľoch, zapojení občianskej spoločnosti, monitorovaní a predkladaní správ, nákladovej efektívnosti samoregulačnej iniciatívy, trvalej udržateľnosti.

               (19)

               Kapitola 6 „Oznámenia o environmentálnych zmluvách na úrovni Spoločenstva v rámci akčného plánu o zjednodušení a zlepšení regulačného prostredia“ vydaného Komisiou by mohli poskytnúť užitočný návod pri posudzovaní samoregulácie zo strany priemyselného odvetvia v súvislosti s touto smernicou.

               (20)

               Táto smernica by mala podporiť začlenenie ekodizajnu aj v malých a stredných podnikoch (MSP) a vo veľmi malých podnikoch. Začleneniu môže pomôcť široká dostupnosť a ľahký prístup k informáciám týkajúcim sa udržateľnosti ich výrobkov.

               (21)

               Na výrobky využívajúce energiu, ktoré spĺňajú požiadavky na ekodizajn ustanovené vo vykonávacích opatreniach k tejto smernici, by malo byť umiestnené označenie CE a súvisiace informácie, aby sa mohli uviesť na vnútorný trh a voľne pohybovať. Rigorózna vynútiteľnosť vykonávacích opatrení je potrebná na to, aby sa znížil vplyv regulovaných výrobkov využívajúcich energiu na životné prostredie a aby sa zabezpečila spravodlivá hospodárska súťaž.

               (22)

               Pri príprave vykonávacích opatrení a svojho pracovného plánu by Komisia mala konzultovať so zástupcami členských štátov, ako aj so zainteresovanými stranami, ktorých sa týka daná skupina výrobkov, napríklad s priemyselným odvetvím, vrátane MSP a remeselných odvetví, s odbormi, obchodníkmi, maloobchodníkmi, dovozcami, skupinami na ochranu životného prostredia a spotrebiteľskými organizáciami.

               (23)

               Pri príprave vykonávacích opatrení by Komisia mala tiež riadne zohľadniť existujúce vnútroštátne právne predpisy týkajúce sa životného prostredia, najmä tie, ktoré sa týkajú toxických látok, o ktorých členské štáty uviedli, že sa domnievajú, že by sa mali zachovať bez toho, aby sa zmenšila existujúca a opodstatnená úroveň ochrany v členských štátoch.

               (24)

               Mali by sa zohľadniť moduly a pravidlá určené na použitie v technických harmonizačných smerniciach podľa rozhodnutia Rady 93/465/EHS z 22. júla 1993 o moduloch používaných v technických harmonizačných smerniciach pre rozličné fázy procesu posudzovania zhody a pravidlách umiestňovania a používania označenia zhody CE (4).

               (25)

               Orgány dohľadu by si mali vymieňať informácie o opatreniach plánovaných v rámci rozsahu pôsobnosti tejto smernice s cieľom zlepšiť dohľad nad trhom. Takáto spolupráca by mala v maximálnej miere využívať elektronické spôsoby komunikácie a príslušné programy Spoločenstva. Mala by sa uľahčiť výmena informácií o environmentálnych vlastnostiach počas životného cyklu a o výsledkoch dosiahnutých vďaka konštrukčným riešeniam. Jedným z najvýznamnejších prínosov tejto smernice je zhromažďovanie a rozširovanie fondu poznatkov vytvorených snahou výrobcov o ekodizajn.

               (26)

               Príslušným orgánom je vo všeobecnosti verejný alebo súkromný orgán, určený verejnými orgánmi, a predstavuje potrebné záruky nestrannosti a technickej spôsobilosti potrebnej na overenie toho, či je výrobok v zhode s platnými vykonávacími opatreniami.

               (27)

               So zreteľom na to, že je dôležité vyhnúť sa nezhode, členské štáty by mali zabezpečiť, aby boli k dispozícii potrebné prostriedky na účinný dohľad nad trhom.

               (28)

               V súvislosti s prípravou a informáciami o ekodizajne pre MSP môže byť vhodné zvážiť sprievodné činnosti.

               (29)

               V záujme fungovania vnútorného trhu je mať normy, ktoré boli harmonizované na úrovni Spoločenstva. Po uverejnení odkazu na takúto normu v Úradnom vestníku Európskej únie by mal súlad s danou normou zakladať domnienku zhody s príslušnými požiadavkami ustanovenými vo vykonávacom opatrení prijatom na základe tejto smernice, hoci by sa mali pripustiť aj iné spôsoby preukázania takejto zhody.

               (30)

               Jednou z hlavných úloh harmonizovaných noriem by mala byť pomoc výrobcom pri uplatňovaní vykonávacích opatrení prijatých podľa tejto smernice. Tieto normy môžu byť kľúčové na stanovenie metodiky merania a skúšania. V prípade všeobecných požiadaviek na ekodizajn by harmonizované normy mohli výrazne prispieť k tomu, aby naviedli výrobcov k vytvoreniu ekologického profilu svojich výrobkov v súlade s požiadavkami platného vykonávacieho opatrenia. Tieto normy by mali jasne označovať vzťah medzi ich ustanoveniami a predmetnými požiadavkami. Harmonizované normy by nemali mať za cieľ stanovovať limity pre environmentálne aspekty.

               (31)

               Na účely vymedzenia pojmov použitých v tejto smernici je užitočné odkazovať na príslušné medzinárodné normy, napríklad ISO 14040.

               (32)

               Táto smernica je v súlade s určitými zásadami vykonávania nového prístupu ustanoveného v uznesení Rady zo 7. mája 1985 o novom prístupe k technickej harmonizácii a normám (5) a odkazovania na harmonizované európske normy. Uznesenie Rady z 28. októbra 1999 o úlohe štandardizácie v Európe (6) odporúča, aby Komisia preskúmala, či zásadu nového prístupu možno rozšíriť aj na doposiaľ nepokryté sektory ako prostriedok na skvalitnenie a zjednodušenie právnych predpisov vždy, keď je to možné.

               (33)

               Táto smernica dopĺňa existujúce nástroje Spoločenstva, napríklad smernicu Rady 92/75/EHS z 22. septembra 1992 o udávaní spotreby energie a iných zdrojov domácimi spotrebičmi na štítkoch a štandardných informáciách o výrobkoch (7), nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1980/2000 zo 17. júla 2000 o revidovanej metóde Spoločenstva pri udeľovaní environmentálnej značky (8), nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2422/2001 zo 6. novembra 2001 o programe označovania energetickej účinnosti kancelárskych zariadení v Spoločenstve (9), smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2002/96/ES z 27. januára 2003 o odpade z elektrických a elektronických zariadení (OEEZ) (10), smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2002/95/ES z 27. januára 2003 o obmedzení používania určitých nebezpečných látok v elektrických a elektronických zariadeniach (11) a smernicu Rady 76/769/EHS z 27. júla 1976 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov o obmedzení uvádzania na trh a používania niektorých nebezpečných látok a prípravkov (12). Synergické účinky medzi touto smernicou a existujúcimi nástrojmi Spoločenstva by mali prispieť k zvýšeniu ich príslušných vplyvov a k stanoveniu koherentných požiadaviek, ktoré budú môcť výrobcovia uplatňovať.

               (34)

               Keďže smernica Rady 92/42/EHS z 21. mája 1992 o požiadavkách na účinnosť nových teplovodných kotlov na kvapalné alebo plynné palivá (13), smernica Európskeho parlamentu a Rady 96/57/ES z 3. septembra 1996 o požiadavkách na energetickú účinnosť elektrických chladničiek, mrazničiek pre domácnosť a ich kombinácií (14) a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/55/ES z 18. septembra 2000 o požiadavkách na energetickú účinnosť predradníkov pre žiarivkové osvetlenie (15) už obsahujú ustanovenia potrebné na preskúmanie požiadaviek na energetickú účinnosť, mali by sa začleniť do súčasného rámca.

               (35)

               Smernica 92/42/EHS ustanovuje systém hodnotenia hviezdičkami, ktorý je určený na ohodnotenie energetického výkonu kotlov. Keďže členské štáty a priemyselné odvetvie súhlasia, že sa preukázalo, že systémom hodnotenia hviezdičkami sa nedosiahli očakávané výsledky, smernicu 92/42/EHS je potrebné zmeniť a doplniť tak, aby otvorila cestu účinnejším metódam.

               (36)

               Požiadavky ustanovené v smernici Rady 78/170/EHS z 13. februára 1978 o výkone zdrojov tepla na vykurovanie priestorov a prípravu teplej úžitkovej vody v nových alebo existujúcich nepriemyselných budovách a o izolácii rozvodov tepla a teplej úžitkovej vody pre domácnosť v nových nepriemyselných budovách (16) boli nahradené ustanoveniami smernice 92/42/EHS, smernice Rady 90/396/EHS z 29. júna 1990 o aproximácii právnych predpisov členských štátov, týkajúcich sa plynových spotrebičov (17) a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/91/ES zo 16. decembra 2002 o energetickej hospodárnosti budov (18). Smernica 78/170/EHS by preto mala byť zrušená.

               (37)

               Smernica Rady 86/594/EHS z 1. decembra 1986 o hluku prenášanom vzduchom, ktorý spôsobujú domáce spotrebiče (19), ustanovuje podmienky, za ktorých môžu členské štáty požadovať zverejnenie informácií o hluku vydávanom takýmito spotrebičmi a definuje postup určovania hladiny hluku. Na účely harmonizácie by emisie hluku mali byť zahrnuté do integrovaného posudzovania environmentálnych vlastností. Keďže táto smernica ustanovuje takýto integrovaný prístup, smernica 86/594/EHS by mala byť zrušená.

               (38)

               Opatrenia potrebné na vykonávanie tejto smernice by sa mali prijať v súlade s rozhodnutím Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu (20).

               (39)

               Členské štáty by mali ustanoviť sankcie, ktoré sa uložia v prípade porušenia vnútroštátnych ustanovení prijatých podľa tejto smernice. Tieto sankcie musia byť účinné, primerané a odrádzajúce.

               (40)

               Malo by sa pamätať na to, že odsek 34 Medziinštitucionálnej dohody o lepšom zákonodarstve (21) uvádza, že Rada „podporuje členské štáty, aby si pre seba a v záujme Spoločenstva vytvorili vlastné tabuľky, ktoré budú čo najlepšie znázorňovať vzťah medzi smernicami a transponujúcimi opatreniami, a aby ich zverejnili“.

               (41)

               Keďže cieľ navrhovanej činnosti, a to zabezpečenie fungovania vnútorného trhu tým, že sa bude vyžadovať, aby výrobky dosahovali primeranú úroveň environmentálnych vlastností, nemožno uspokojivo dosiahnuť činnosťou samotných členských štátov, a preto ho z dôvodov rozsahu a dôsledkov možno lepšie dosiahnuť na úrovni Spoločenstva, môže Spoločenstvo prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 zmluvy. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku neprekračuje táto smernica rámec nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa.

               (42)

               S Výborom regiónov sa konzultovalo, ale neprijal žiadne stanovisko,

         PRIJALI TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Predmet úpravy a rozsah pôsobnosti
   1.   Táto smernica vytvára rámec na stanovenie požiadaviek Spoločenstva na ekodizajn výrobkov využívajúcich energiu s cieľom zabezpečiť voľný pohyb týchto výrobkov v rámci vnútorného trhu.
   2.   Táto smernica ustanovuje určenie požiadaviek, ktoré musia spĺňať výrobky využívajúce energiu, na ktoré sa vzťahujú vykonávacie opatrenia, aby mohli byť uvedené na trh a/alebo uvedené do prevádzky. Prispieva k trvalo udržateľnému rozvoju tým, že zvyšuje energetickú účinnosť a úroveň ochrany životného prostredia, pričom zároveň zvyšuje bezpečnosť dodávky energie.
   3.   Táto smernica sa nevzťahuje na osobné alebo nákladné dopravné prostriedky.
   4.   Touto smernicou a vykonávacími opatreniami prijatými podľa nej nie sú dotknuté právne predpisy Spoločenstva o odpadovom hospodárstve a právne predpisy Spoločenstva o chemikáliách vrátane právnych predpisov Spoločenstva o fluórovaných skleníkových plynoch.
   Článok 2
   Vymedzenie pojmov
   Na účely tejto smernice:

               1.

               „výrobok využívajúci energiu“ alebo „EuP“ znamená výrobok, ktorý je po uvedení na trh a/alebo uvedení do prevádzky závislý od prísunu energie (elektrickej energie, fosílnych palív a obnoviteľných zdrojov energie), aby fungoval podľa plánovaného použitia alebo výrobok určený na tvorbu, prenos a meranie takejto energie, vrátane dielov závislých od prísunu energie a určených na začlenenie do výrobku využívajúceho energiu, na ktorý sa vzťahuje táto smernica, a uvedených na trh a/alebo uvádzaných do prevádzky ako samostatné diely pre koncových užívateľov, ktorých environmentálne vlastnosti možno samostatne ohodnotiť;

               2.

               „súčiastky a podzostavy“ znamenajú diely, ktoré sa majú začleniť do výrobku využívajúceho energiu a ktoré sa neuvádzajú na trh a/alebo sa neuvádzajú do prevádzky ako samostatné diely pre koncových užívateľov, alebo ktorých environmentálne vlastnosti nemožno samostatne ohodnotiť;

               3.

               „vykonávacie opatrenia“ znamenajú opatrenia prijaté podľa tejto smernice, ktoré stanovujú požiadavky na ekodizajn vymedzených výrobkov využívajúcich energiu alebo ich environmentálne aspekty;

               4.

               „uvedenie na trh“ znamená sprístupnenie výrobku využívajúceho energiu po prvýkrát na trhu Spoločenstva na účely jeho šírenia alebo používania v rámci Spoločenstva, či už odplatne alebo bezodplatne, a bez ohľadu na techniku predaja;

               5.

               „uvedenie do prevádzky“ znamená prvé použitie výrobku využívajúceho energiu na plánovaný účel koncovým užívateľom v Spoločenstve;

               6.

               „výrobca“ znamená fyzickú alebo právnickú osobu, ktorá vyrába výrobky využívajúce energiu definované podľa tejto smernice a je zodpovedná za ich zhodu s touto smernicou berúc do úvahy, že sú umiestňované na trhu a/alebo sú prevádzkované pod výrobcovým vlastným menom alebo obchodnou značkou alebo slúžia na výrobcove vlastné použitie. V prípade, že neexistuje výrobca tak, ako je definovaný v prvej vete, ani dovozca, ako je definovaný v bode 8, akákoľvek fyzická osoba alebo právnická osoba, ktorá umiestni na trh a/alebo prevádzkuje výrobky využívajúce energiu podľa tejto smernice, je považovaná za výrobcu;

               7.

               „splnomocnený zástupca“ znamená akúkoľvek fyzickú osobu alebo právnickú osobu usadenú v Spoločenstve, ktorá bola výrobcom písomne poverená, aby v jeho mene vykonávala všetky alebo niektoré povinnosti a formality spojené s touto smernicou;

               8.

               „dovozca“ znamená fyzickú osobu alebo právnickú osobu usadenú v Spoločenstve, ktorá v rámci svojej obchodnej činnosti umiestni výrobok pochádzajúci z tretej krajiny na trh Spoločenstva;

               9.

               „materiály“ znamenajú všetky materiály použité počas životného cyklu výrobku využívajúceho energiu;

               10.

               „projektovanie výrobku“ znamená súbor postupov, ktoré pretvárajú právne, technické, bezpečnostné, funkčné, trhové alebo iné požiadavky, ktoré výrobok využívajúci energiu musí spĺňať, na technické špecifikácie takého výrobku využívajúceho energiu;

               11.

               „environmentálny aspekt“ znamená prvok alebo funkciu výrobku využívajúceho energiu, ktoré môžu počas jeho životného cyklu pôsobiť na životné prostredie;

               12.

               „vplyv na životné prostredie“ znamená akúkoľvek zmenu životného prostredia, ktorá je úplne alebo čiastočne spôsobená výrobkom využívajúcim energiu počas jeho životného cyklu;

               13.

               „životný cyklus“ znamená po sebe nasledujúce a vzájomne prepojené fázy výrobku využívajúceho energiu počínajúc od použitia základnej suroviny až po konečné zneškodnenie;

               14.

               „opätovné použitie“ znamená akúkoľvek činnosť, pri ktorej sa výrobok využívajúci energiu alebo jeho súčiastky po dosiahnutí konca svojho prvého použitia použijú na ten istý účel, na ktorý boli vytvorené, vrátane nepretržitého používania výrobku využívajúceho energiu, ktorý bol vrátený do zberne, distribútorovi, recyklovateľovi alebo výrobcovi, ako aj opätovné používanie výrobku využívajúceho energiu po jeho renovácii;

               15.

               „recyklácia“ znamená opätovné spracovanie odpadového materiálu vo výrobnom procese na pôvodné účely alebo na iné účely s výnimkou energetického zhodnotenia;

               16.

               „energetické zhodnotenie“ znamená použitie horľavého odpadu ako prostriedku na vytvorenie energie prostredníctvom priameho spálenia s iným odpadom alebo bez neho, avšak so zhodnotením tepla;

               17.

               „zhodnotenie“ znamená ktorúkoľvek z príslušných činností uvedených v prílohe IIB k smernici Rady 75/442/EHS z 15. júla 1975 o odpadoch (22);

               18.

               „odpad“ znamená akúkoľvek látku alebo predmet z kategórií uvedených v prílohe I k smernici 75/442/EHS, ktorých sa držiteľ zbavuje, ktorých sa chce zbaviť alebo ktorých je povinný sa zbaviť;

               19.

               „nebezpečný odpad“ znamená každý odpad, na ktorý sa vzťahuje článok 1 ods. 4 smernice Rady 91/689/EHS z 12. decembra 1991 o nebezpečných odpadoch (23);

               20.

               „ekologický profil“ znamená opis vstupov a výstupov (napr. materiálov, emisií a odpadu) súvisiacich s výrobkom využívajúcim energiu počas jeho životného cyklu, ktoré sú významné z hľadiska jeho vplyvu na životné prostredie a vyjadrujú sa vo fyzikálnych veličinách, ktoré možno odmerať, a to v súlade s vykonávacími opatreniami vzťahujúcimi sa na výrobky využívajúce energiu;

               21.

               „environmentálne vlastnosti“ výrobku využívajúceho energiu znamenajú výsledky riadenia environmentálnych aspektov výrobkov využívajúcich energiu zo strany výrobcu, ako sú uvedené v spise s technickou dokumentáciou výrobku;

               22.

               „zlepšenie environmentálnych vlastností“ znamená proces skvalitnenia environmentálnych vlastností výrobkov využívajúcich energiu v priebehu nasledujúcich generácií, hoci nie nevyhnutne všetkých environmentálnych aspektov výrobku súčasne;

               23.

               „ekodizajn“ znamená začlenenie environmentálnych aspektov do projektovania výrobku s cieľom zlepšiť environmentálne vlastnosti výrobkov využívajúcich energiu počas celého ich životného cyklu;

               24.

               „požiadavka na ekodizajn“ znamená akúkoľvek požiadavku ohľadom výrobku využívajúceho energiu alebo akúkoľvek požiadavku ohľadom projektovania výrobku využívajúceho energiu, ktorá má zlepšiť jeho environmentálne vlastnosti, alebo akúkoľvek požiadavku na poskytnutie informácií týkajúcich sa environmentálnych aspektov výrobku využívajúceho energiu;

               25.

               „všeobecná požiadavka na ekodizajn“ znamená akúkoľvek požiadavku na ekodizajn na základe ekologického profilu výrobku využívajúceho energiu ako celku bez stanovených limitných hodnôt pre konkrétne environmentálne aspekty;

               26.

               „špecifická požiadavka na ekodizajn“ znamená kvantifikovanú a merateľnú požiadavku na ekodizajn týkajúcu sa jednotlivého environmentálneho aspektu výrobku využívajúceho energiu, napríklad energetickej spotreby pri používaní vypočítanej na danú jednotku výstupného výkonu;

               27.

               „harmonizovaná norma“ znamená technickú špecifikáciu prijatú uznanou normalizačnou inštitúciou na základe mandátu Komisie v súlade s postupmi ustanovenými v smernici Európskeho parlamentu a Rady 98/34/ES z 22. júna 1998 o postupe pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov (24) na účely vytvorenia európskej požiadavky, zhoda s ktorou nie je povinná.

         Článok 3
   Uvedenie na trh a/alebo uvedenie do prevádzky
   1.   Členské štáty prijmú všetky vhodné opatrenia, aby sa zabezpečilo, že výrobky využívajúce energiu, na ktoré sa vzťahujú vykonávacie opatrenia, môžu byť uvedené na trh a/alebo uvedené do prevádzky iba vtedy, ak spĺňajú požiadavky týchto opatrení a sú označené označením CE v súlade s článkom 5.
   2.   Členské štáty určia orgány zodpovedné za dohľad nad trhom. Zabezpečia, aby tieto orgány mali a využívali právomoci potrebné na prijatie vhodných opatrení, ktoré im boli zverené na základe tejto smernice. Členské štáty vymedzia úlohy, právomoci a organizačné opatrenia príslušných orgánov, ktoré sú oprávnené:

               i)

               organizovať v primeranej miere príslušné kontroly zhody výrobkov využívajúcich energiu a zaväzovať výrobcu alebo jeho splnomocneného zástupcu k stiahnutiu výrobkov využívajúcich energiu, ktoré nie sú v zhode, z trhu v súlade s článkom 7,

               ii)

               vyžadovať, aby dotknuté strany predložili všetky potrebné informácie uvedené vo vykonávacích opatreniach,

               iii)

               odoberať vzorky výrobkov a podrobovať ich overeniu zhody.

         3.   Členské štáty informujú Komisiu o výsledkoch dohľadu nad trhom a Komisia v prípade potreby postúpi takéto informácie ostatným členským štátom.
   4.   Členské štáty zabezpečia, aby spotrebitelia a iné dotknuté strany dostali príležitosť predkladať príslušným orgánom pripomienky k zhode výrobkov.
   Článok 4
   Povinnosti dovozcu
   Ak výrobca nie je usadený na území Spoločenstva a nemá splnomocneného zástupcu, je dovozca povinný

               —

               zabezpečiť, že výrobok využívajúci energiu uvedený na trh alebo do prevádzky je v zhode s touto smernicou a s platnými vykonávacími opatreniami a

               —

               mať k dispozícii vyhlásenie o zhode a technickú dokumentáciu.

         Článok 5
   Označovanie a vyhlásenie o zhode
   1.   Pred uvedením výrobku využívajúceho energiu, na ktorý sa vzťahuje táto smernica, na trh a/alebo pred jeho uvedením do prevádzky sa naň umiestni označenie zhody CE a vydá sa vyhlásenie o zhode, v ktorom výrobca alebo jeho splnomocnený zástupca zaručí a vyhlási, že výrobok využívajúci energiu spĺňa všetky príslušné ustanovenia platného vykonávacieho opatrenia.
   2.   Označenie CE sa skladá z písmen „CE“, ako je znázornené v prílohe III.
   3.   Vyhlásenie o zhode obsahuje prvky uvedené v prílohe VI a odkazuje na príslušné vykonávacie opatrenie.
   4.   Na výrobky využívajúce energiu sa zakazuje umiestňovať označenia, ktoré by mohli významom alebo formou zavádzať užívateľov a spôsobiť zámenu s označením CE.
   5.   Členské štáty môžu vyžadovať, aby informácie predkladané v zmysle prílohy I časti 2 boli vyhotovené v úradnom jazyku (úradných jazykoch), keď je výrobok využívajúci energiu odovzdaný koncovému užívateľovi.
   Členské štáty tiež povolia poskytovanie týchto informácií aj v jednom alebo vo viacerých úradných jazykoch Spoločenstva.
   Pri uplatňovaní prvého pododseku členské štáty zohľadnia najmä:

               a)

               či informácie možno poskytnúť formou harmonizovaných symbolov alebo uznávaných kódov alebo inými prostriedkami,

               b)

               predpokladaný typ užívateľa výrobku využívajúceho energiu a povahu informácií, ktoré treba poskytnúť.

         Článok 6
   Voľný pohyb
   1.   Členské štáty na svojich územiach nezakážu, neobmedzia ani nebránia uvedeniu na trh takého výrobku využívajúceho energiu, ktorý spĺňa všetky relevantné ustanovenia platného vykonávacieho opatrenia a na ktorom je umiestnené označenie CE v súlade s článkom 5, a/alebo jeho uvedeniu do prevádzky z dôvodu požiadaviek na ekodizajn týkajúcich sa parametrov ekodizajnu uvedených v prílohe I časti 1, na ktoré sa vzťahuje platné vykonávacie opatrenie.
   2.   Členské štáty na svojich územiach nezakážu, neobmedzia ani nebránia uvedeniu na trh takého výrobku využívajúceho energiu, na ktorom je umiestnené označenie CE v súlade s článkom 5, a/alebo jeho uvedeniu do prevádzky z dôvodu požiadaviek na ekodizajn týkajúcich sa parametrov ekodizajnu uvedených v prílohe I časti 1, pre ktorý sa v platnom vykonávacom opatrení ustanovuje, že nie sú potrebné žiadne požiadavky na ekodizajn.
   3.   Členské štáty nebránia vystavovaniu takých výrobkov využívajúcich energiu, ktoré nie sú v zhode s ustanoveniami platného vykonávacieho opatrenia, napríklad na obchodných veľtrhoch, výstavách a predvádzacích akciách, ak je viditeľne uvedené, že nesmú byť uvedené na trh a/alebo uvedené do prevádzky, pokým sa nezabezpečí ich zhoda.
   Článok 7
   Ochranná doložka
   1.   Ak členský štát zistí, že výrobok využívajúci energiu, na ktorom je umiestnené označenie CE uvedené v článku 5 a ktorý je používaný podľa určeného spôsobu použitia, nespĺňa všetky príslušné ustanovenia platného vykonávacieho opatrenia, výrobca alebo jeho splnomocnený zástupca je povinný zabezpečiť, aby výrobok využívajúci energiu spĺňal všetky ustanovenia platného vykonávacieho opatrenia a/alebo označenia CE, a ukončil takýto protiprávny stav podľa podmienok stanovených členským štátom.
   Ak existujú dôkazy, ktoré dostatočne preukazujú, že výrobok využívajúci energiu možno nie je v zhode, prijme členský štát potrebné opatrenia, ktoré, podľa závažnosti tejto nezhody, môžu viesť až k zákazu uvedenia tohto výrobku využívajúceho energiu na trh, kým takýto výrobok nebude uvedený do zhody.
   Ak nezhoda trvá i naďalej, členský štát prijme rozhodnutie obmedzujúce alebo zakazujúce uvedenie na trh predmetného výrobku využívajúceho energiu a/alebo jeho uvedenie do prevádzky alebo zabezpečí jeho stiahnutie z trhu.
   V prípade zákazu alebo stiahnutia z trhu budú Komisia a ostatné členské štáty okamžite informované.
   2.   V každom rozhodnutí členského štátu v zmysle tejto smernice, ktoré obmedzuje alebo zakazuje uvedenie výrobku využívajúceho energiu na trh a/alebo jeho uvedenie do prevádzky, sa uvedú dôvody, na ktorých je založené.
   Dotknutá strana je o takomto rozhodnutí bezodkladne informovaná a zároveň oboznámená aj o opravných prostriedkoch, ktoré má k dispozícii podľa vnútroštátnych právnych predpisov platných v dotknutom členskom štáte, a o lehotách vzťahujúcich sa na uvedené opravné prostriedky.
   3.   Členský štát bezodkladne informuje Komisiu a ostatné členské štáty o akomkoľvek rozhodnutí prijatom podľa odseku 1, pričom uvedie dôvody takéhoto rozhodnutia a najmä to, či je nezhoda spôsobená:

               a)

               nesplnením požiadaviek platného vykonávacieho opatrenia,

               b)

               nesprávnym uplatňovaním harmonizovaných noriem podľa článku 10 ods. 2,

               c)

               nedostatkami v harmonizovaných normách podľa článku 10 ods. 2

         4.   Komisia bezodkladne začne konzultácie s dotknutými stranami a môže využívať odborné poradenstvo poskytované nezávislými externými odborníkmi.
   Po konzultáciách Komisia bezodkladne informuje členský štát, ktorý prijal rozhodnutie, a ďalšie členské štáty o svojich názoroch.
   Ak sa Komisia domnieva, že rozhodnutie je neopodstatnené, bezodkladne o tom informuje členský štát.
   5.   Ak je rozhodnutie uvedené v odseku 1 založené na nedostatkoch v harmonizovanej norme, Komisia bezodkladne začne postup ustanovený v článku 10 ods. 2, 3 a 4. Komisia zároveň informuje aj výbor uvedený v článku 19 ods. 1
   6.   Členské štáty a Komisia prijmú všetky opatrenia potrebné na zabezpečenie dôvernosti informácií poskytnutých v rámci tohto postupu, ak je to opodstatnené.
   7.   Rozhodnutia prijaté členskými štátmi v zmysle tohto článku sa transparentným spôsobom zverejnia.
   8.   Stanovisko Komisie k týmto rozhodnutiam sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 8
   Posudzovanie zhody
   1.   Pred uvedením výrobku využívajúceho energiu, na ktorý sa vzťahuje vykonávacie opatrenie, na trh a/alebo jeho uvedením do prevádzky zabezpečí výrobca alebo jeho splnomocnený zástupca vykonanie posúdenia zhody výrobku využívajúceho energiu so všetkými relevantnými požiadavkami platného vykonávacieho opatrenia.
   2.   Postupy posudzovania zhody sa upravia vo vykonávacích opatreniach a výrobcom ponechajú výber medzi vnútornou kontrolou projektovania vymedzenou v prílohe IV a systémom riadenia vymedzeným v prílohe V. Ak je to riadne opodstatnené a primerané riziku, postup posúdenia zhody sa vyberie spomedzi príslušných modulov opísaných v rozhodnutí 93/465/EHS.
   Ak má členský štát k dispozícii presvedčivé údaje o pravdepodobnej nezhode výrobku využívajúceho energiu, čo najskôr uverejní odôvodnené hodnotenie zhody tohto výrobku využívajúceho energiu, ktoré môže vykonať príslušný orgán s cieľom podniknúť v prípade potreby včasné kroky na nápravu.
   Ak je výrobok využívajúci energiu, na ktorý sa vzťahujú vykonávacie opatrenia, projektovaný organizáciou zaregistrovanou v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 761/2001 z 19. marca 2001, ktorým sa umožňuje dobrovoľná účasť organizácií v systéme Spoločenstva pre ekologické riadenie a audit (EMAS) (25) a projektovanie výrobkov je zahrnuté v predmete tejto registrácie, predpokladá sa, že systém riadenia takejto organizácie je v súlade s požiadavkami prílohy V k tejto smernici.
   Ak je výrobok využívajúci energiu, na ktorý sa vzťahujú vykonávacie opatrenia, projektovaný organizáciou so systémom riadenia, ktorý zahŕňa projektovanie výrobkov a ktorý sa uplatňuje v súlade s harmonizovanými normami, ktorých referenčné čísla boli uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie, predpokladá sa, že tento systém riadenia je v súlade s príslušnými požiadavkami prílohy V.
   3.   Po uvedení výrobku využívajúceho energiu, na ktorý sa vzťahujú vykonávacie opatrenia, na trh alebo jeho uvedení do prevádzky, uchováva výrobca alebo jeho splnomocnený zástupca príslušné dokumenty týkajúce sa vykonaného posúdenia zhody a vydané vyhlásenia o zhode k dispozícii na kontrolu zo strany členských štátov, a to 10 rokov od vyrobenia posledného takého výrobku využívajúceho energiu.
   Príslušné dokumenty sa sprístupnia do 10 dní od doručenia žiadosti príslušného orgánu členského štátu.
   4.   Dokumenty týkajúce sa posúdenia zhody a vyhlásenia o zhode uvedené v článku 5 sa vyhotovia v jednom z úradných jazykov Spoločenstva.
   Článok 9
   Domnienka zhody
   1.   Členské štáty považujú výrobok využívajúci energiu, na ktorom je umiestnené označenie CE uvedené v článku 5, za výrobok, ktorý spĺňa príslušné ustanovenia platného vykonávacieho opatrenia.
   2.   Členské štáty považujú výrobok využívajúci energiu, pri ktorom sa použili harmonizované normy, ktorých referenčné čísla boli uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie, za výrobok, ktorý spĺňa všetky príslušné požiadavky platného vykonávacieho opatrenia, ktorého sa tieto normy týkajú.
   3.   Platí domnienka, že výrobky využívajúce energiu, ktorým bola pridelená environmentálna značka Spoločenstva podľa nariadenia (ES) č. 1980/2000, spĺňajú požiadavky na ekodizajn platného vykonávacieho opatrenia, pokiaľ tieto požiadavky spĺňa environmentálna značka.
   4.   Na účely domnienky zhody v súvislosti s touto smernicou môže Komisia v súlade s postupom uvedeným v článku 19 ods. 2 rozhodnúť, že iné environmentálne značky spĺňajú rovnocenné podmienky ako environmentálna značka Spoločenstva podľa nariadenia (ES) č. 1980/2000. Platí domnienka, že výrobky využívajúce energiu, ktorým bola pridelené takáto iná environmentálna značka, spĺňajú požiadavky na ekodizajn platného vykonávacieho opatrenia, pokiaľ tieto požiadavky spĺňa daná environmentálna značka.
   Článok 10
   Harmonizované normy
   1.   Členské štáty v najvyššej možnej miere zabezpečia prijatie vhodných opatrení s cieľom umožniť na vnútroštátnej úrovni konzultácie s dotknutými stranami o procese prípravy a monitorovania harmonizovaných noriem.
   2.   Ak sa členský štát alebo Komisia domnievajú, že harmonizované normy, ktorých použitie sa predpokladá na splnenie špecifických ustanovení platného vykonávacieho opatrenia, ich nespĺňajú úplne, dotknutý členský štát alebo Komisia o tom informujú stály výbor zriadený podľa článku 5 smernice 98/34/ES, pričom uvedú dôvody. Výbor urýchlene vydá stanovisko.
   3.   Na základe tohto stanoviska výboru Komisia rozhodne, či uverejní, neuverejní, uverejní s obmedzením, zachová alebo stiahne odkazy na dotknuté harmonizované normy v Úradnom vestníku Európskej únie.
   4.   Komisia informuje príslušnú európsku normalizačnú inštitúciu a v prípade potreby vydá nový mandát na účely revízie dotknutých harmonizovaných noriem.
   Článok 11
   Požiadavky na súčiastky a podzostavy
   Vykonávacie opatrenia môžu vyžadovať, aby výrobcovia alebo ich splnomocnení zástupcovia, ktorí uvádzajú súčiastky a podzostavy na trh a/alebo ich uvádzajú do prevádzky, poskytli výrobcovi výrobku využívajúceho energiu, na ktorý sa vzťahujú vykonávacie opatrenia, príslušné informácie o materiálovom zložení a o spotrebe energie, materiálov a/alebo zdrojov daných súčiastok alebo podzostáv.
   Článok 12
   Administratívna spolupráca a výmena informácií
   1.   Členské štáty zabezpečia prijatie vhodných opatrení s cieľom povzbudiť orgány zodpovedné za vykonávanie tejto smernice k vzájomnej spolupráci a k vzájomnému poskytovaniu informácií spolu s Komisiou s cieľom napomôcť uplatňovanie tejto smernice a najmä vykonávanie jej článku 7.
   Administratívna spolupráca a výmena informácií v maximálnej miere využívajú elektronické spôsoby komunikácie a môžu byť podporované príslušnými programami Spoločenstva.
   Členské štáty informujú Komisiu o orgánoch zodpovedných za uplatňovanie tejto smernice.
   2.   O presnej povahe a štruktúre výmeny informácií medzi Komisiou a členskými štátmi sa rozhodne v súlade s postupom uvedeným v článku 19 ods. 2
   3.   Komisia prijme vhodné opatrenia, aby povzbudila spoluprácu medzi členskými štátmi uvedenú v tomto článku a prispela k nej.
   Článok 13
   Malé a stredné podniky
   1.   V kontexte programov, z ktorých môžu mať úžitok MSP a veľmi malé podniky, Komisia zohľadňuje iniciatívy, ktoré pomáhajú MSP a veľmi malým podnikom zahrnúť do projektovania ich výrobkov environmentálne aspekty vrátane energetickej účinnosti.
   2.   Členské štáty zabezpečia, najmä prostredníctvom posilnenia podporných sietí a štruktúr, že podporujú MSP a veľmi malé podniky, aby prijímali ekologický prístup už vo fáze projektovania výrobku a prispôsobovali sa budúcej európskej legislatíve.
   Článok 14
   Informovanosť spotrebiteľov
   V súlade s platným vykonávacím opatrením výrobcovia zabezpečia formou, ktorú považujú za primeranú, že spotrebitelia výrobkov využívajúcich energiu majú

               —

               potrebné informácie o úlohe, ktorú môžu mať v trvalo udržateľnom používaní výrobku,

               —

               v prípadoch, keď to vyžadujú vykonávacie opatrenia, ekologický profil výrobku a výhody ekodizajnu.

         Článok 15
   Vykonávacie opatrenia
   1.   Ak výrobok využívajúci energiu spĺňa kritériá stanovené v odseku 2, vzťahuje sa naň vykonávacie opatrenie alebo samoregulačné opatrenie podľa odseku 3 písm. b). Keď Komisia prijíma vykonávacie opatrenie, koná v súlade s postupom uvedeným v článku 19 ods. 2
   2.   Kritériá uvedené v odseku 1 sú tieto:

               a)

               podľa posledných dostupných údajov predstavuje významný objem odbytu výrobku využívajúceho energiu v rámci Spoločenstva orientačne viac ako 200 000 jednotiek ročne,

               b)

               výrobok využívajúci energiu musí mať vzhľadom na objem uvedený na trh alebo do prevádzky významný dopad na životné prostredie v rámci Spoločenstva, ako sa uvádza v strategických prioritách Spoločenstva uvedených v rozhodnutí č. 1600/2002/ES,

               c)

               výrobok využívajúci energiu predstavuje významný potenciál zlepšenia dopadu na životné prostredie bez neprimerane vysokých nákladov, pričom sa berie do úvahy najmä:

                           —

                           neexistencia príslušných právnych predpisov Spoločenstva alebo neschopnosť trhových síl riadne riešiť tento problém,

                           —

                           veľké rozdiely v ekologických profiloch výrobkov využívajúcich energiu, ktoré sú dostupné na trhu a majú rovnocenné použitie.

         3.   Pri príprave návrhu vykonávacieho opatrenia, zohľadní Komisia názory výboru uvedeného v článku 19 ods. 1 a ďalej vezme do úvahy:

               a)

               priority Spoločenstva v oblasti životného prostredia, napríklad priority stanovené v rozhodnutí č. 1600/2002/ES alebo v Európskom programe klimatických zmien (ECCP),

               b)

               príslušné právne predpisy Spoločenstva a samoreguláciu, napríklad dobrovoľné dohody, ktoré by po hodnotení podľa článku 17 mali dosiahnuť strategické ciele rýchlejšie a pri nižších výdavkoch než povinné požiadavky.

         4.   Pri príprave návrhu vykonávacieho opatrenia Komisia:

               a)

               vezme do úvahy životný cyklus výrobku využívajúceho energiu a všetky jeho dôležité environmentálne aspekty, okrem iného energetickú účinnosť. Hĺbka analýzy environmentálnych aspektov a realizovateľnosti ich zlepšenia bude úmerná ich významu. Prijatie požiadaviek na ekodizajn významných environmentálnych aspektov výrobku využívajúceho energiu sa nemá odkladať z dôvodu neistôt súvisiacich s ďalšími aspektmi,

               b)

               vypracuje hodnotenie, v ktorom posúdi vplyv výrobkov využívajúcich energiu na životné prostredie, spotrebiteľov a výrobcov vrátane MSP, z hľadiska konkurencieschopnosti, vrátane trhov nachádzajúcich sa mimo Spoločenstva, inovácie, prístupu na trh a nákladov a výnosov,

               c)

               zohľadní existujúce vnútroštátne právne predpisy v oblasti životného prostredia, ktoré členské štáty považujú za relevantné,

               d)

               vykoná vhodné konzultácie so zainteresovanými stranami,

               e)

               vypracuje odôvodnenie k návrhu vykonávacieho opatrenia na základe posúdenia uvedeného v písmene b),

               f)

               určí dátum (dátumy) na vykonanie, akékoľvek fázové alebo prechodné opatrenia alebo obdobia, pričom zohľadní najmä možné vplyvy na MSP alebo na špecifické skupiny výrobkov vyrábaných predovšetkým MSP.

         5.   Vykonávacie opatrenia spĺňajú všetky tieto kritériá:

               a)

               z hľadiska užívateľa nemajú žiadny významný negatívny vplyv na funkčnosť výrobku,

               b)

               nemajú nežiaduci vplyv na zdravie, bezpečnosť a životné prostredie,

               c)

               nemajú žiadny významný negatívny vplyv na spotrebiteľov, najmä pokiaľ ide o cenovú dostupnosť a náklady na výrobok počas jeho životného cyklu,

               d)

               nemajú žiadny významný negatívny vplyv na konkurencieschopnosť priemyslu,

               e)

               stanovenie požiadavky na ekodizajn v zásade nemá za následok uloženie prevzatia technológií, ktoré vlastní určitý výrobca, inými výrobcami,

               f)

               neukladajú výrobcom nadmerné administratívne zaťaženie.

         6.   Vykonávacie opatrenia stanovia požiadavky na ekodizajn v súlade s prílohou I alebo s prílohou II.
   Špecifické požiadavky na ekodizajn sa zavedú pre vybrané environmentálne aspekty s významným vplyvom na životné prostredie.
   Vykonávacie opatrenia môžu ustanoviť aj to, že pre určité špecifické parametre ekodizajnu uvedené v prílohe I, časť 1 nie je potrebná žiadna požiadavka na ekodizajn.
   7.   Požiadavky sa vyjadrujú tak, aby sa zabezpečilo, že orgány vykonávajúce dohľad nad trhom môžu overovať zhodu výrobkov využívajúcich energiu s požiadavkami vykonávacieho opatrenia. Vykonávacie opatrenie špecifikuje, či overovanie možno vykonať priamo na výrobku využívajúcom energiu alebo na základe technickej dokumentácie.
   8.   Vykonávacie opatrenia obsahujú prvky uvedené v prílohe VII.
   9.   Príslušné štúdie a analýzy použité Komisiou pri príprave vykonávacích opatrení by mali byť verejne prístupné, berúc do úvahy najmä ľahký prístupu a využitie zo strany zainteresovaných MSP.
   10.   Vykonávacie opatrenie určujúce požiadavky na ekodizajn sprevádzajú podľa potreby usmernenia, ktoré Komisia prijme v súlade s článkom 19 ods. 2 o vyrovnaní rôznych environmentálnych aspektov; tieto usmernenia pokryjú osobitosti MSP aktívnych vo výrobnom odvetví, ktorého sa dotýka vykonávacie opatrenie. Ak to bude potrebné, Komisia môže v súlade s článkom 13 ods. 1 pripraviť ďalší špecializovaný materiál, ktorý umožní MSP ľahšie vykonávanie.
   Článok 16
   Pracovný plán
   1.   V súlade s kritériami vymedzenými v článku 15 a po porade s konzultačným fórom uvedeným v článku 18 Komisia najneskôr do 6. júla 2007 vypracuje pracovný plán, ktorý sa sprístupní verejnosti.
   Tento pracovný plán určí na tri nasledujúce roky informatívny zoznam skupín výrobkov, ktoré sa budú považovať za priority na prijatie vykonávacích opatrení.
   Komisia pracovný plán pravidelne mení a dopĺňa po porade s konzultačným fórom.
   2.   Počas prechodného obdobia, do vypracovania prvého pracovného plánu uvedeného v odseku 1 a v súlade s postupom uvedeným v článku 19 ods. 2, kritériami ustanovenými v článku 15 a po porade s konzultačným fórom, však Komisia vo vhodných prípadoch zavedie vopred:

               —

               vykonávacie opatrenia začínajúc tými výrobkami, ktoré ECCP označil za výrobky, ktoré poskytujú veľký potenciál na hospodárne zníženie emisií skleníkových plynov, ako sú napríklad zariadenia na vykurovanie a ohrev teplej vody, elektromotory, osvetlenie v domácnostiach a treťom sektore, domáce spotrebiče, kancelárske vybavenie v domácnostiach a treťom sektore, spotrebná elektronika a HVAC systém (ohrievací ventilačný klimatizačný systém),

               —

               osobitné vykonávacie opatrenie znižujúce straty v stave pohotovosti pre skupinu výrobkov.

         Článok 17
   Samoregulácia
   Dobrovoľné dohody alebo iné samoregulačné opatrenia predstavované ako alternatívy k vykonávacím opatreniam v kontexte tejto smernice sa prinajmenšom hodnotia na základe prílohy VIII.
   Článok 18
   Konzultačné fórum
   Komisia zabezpečí, aby pri výkone svojich činností zachovala pri každom vykonávacom opatrení vyváženú účasť zástupcov členských štátov, ako aj príslušných zainteresovaných strán, ktorých sa daný výrobok/skupina výrobkov týka, napríklad priemyselné odvetvie vrátane MSP, remeselných odvetví, obchodníkov, maloobchodníkov, dovozcov, skupín na ochranu životného prostredia a spotrebiteľských organizácií. Tieto strany prispievajú predovšetkým k definovaniu a prepracovaniu vykonávacích opatrení, k preskúmaniu účinnosti vytvorených mechanizmov dohľadu nad trhom, ako aj k hodnoteniu dobrovoľných dohôd a iných samoregulačných opatrení. Tieto strany sa stretnú v konzultačnom fóre. Rokovací poriadok fóra ustanoví Komisia.
   Článok 19
   Postup výboru
   1.   Komisii pomáha výbor.
   2.   Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňujú sa články 5 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES so zreteľom na ustanovenia jeho článku 8.
   Lehota ustanovená v článku 5 ods. 6 rozhodnutia 1999/468/ES je tri mesiace.
   3.   Výbor prijme svoj rokovací poriadok.
   Článok 20
   Sankcie
   Členské štáty určia sankcie pre prípad porušenia vnútroštátnych ustanovení prijatých podľa tejto smernice. Sankcie musia byť účinné, primerané a odrádzajúce, pričom zohľadňujú rozsah nezhody a počet kusov nezhodných výrobkov uvedených na trh Spoločenstva.
   Článok 21
   Zmeny a doplnenia
   1.   Smernica 92/42/EHS sa mení a dopĺňa takto:

               1.

               Článok 6 sa vypúšťa.

               2.

               Dopĺňa sa tento článok:
               „Článok 10a
               Táto smernica predstavuje vykonávacie opatrenie v zmysle článku 15 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/32/ES zo 6. júla 2005 o vytvorení rámca na stanovenie požiadaviek na ekodizajn výrobkov využívajúcich energiu (26), pokiaľ ide o energetickú účinnosť počas používania v súlade s uvedenou smernicou, a môže byť zmenená a doplnená alebo zrušená v súlade s článkom 19 ods. 2 smernice 2005/32/ES.

               3.

               V prílohe I sa vypúšťa oddiel 2.

               4.

               Príloha II sa vypúšťa.

         2.   Smernica 96/57/ES sa mení a dopĺňa takto:
   Dopĺňa sa tento článok:

      „Článok 9a
      Táto smernica predstavuje vykonávacie opatrenie v zmysle článku 15 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/32/ES zo 6. júla 2005 o vytvorení rámca na stanovenie požiadaviek na ekodizajn výrobkov využívajúcich energiu (27), pokiaľ ide o energetickú účinnosť počas používania v súlade s uvedenou smernicou, a môže byť zmenená a doplnená alebo zrušená v súlade s článkom 19 ods. 2 smernice 2005/32/ES.

   3.   Smernica 2000/55/ES sa mení a dopĺňa takto:
   Dopĺňa sa tento článok:

      „Článok 9a
      Táto smernica predstavuje vykonávacie opatrenie v zmysle článku 15 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/32/ES zo 6. júla 2005 o vytvorení rámca na stanovenie požiadaviek na ekodizajn výrobkov využívajúcich energiu (28), pokiaľ ide o energetickú účinnosť počas používania v súlade s uvedenou smernicou, a môže byť zmenená a doplnená alebo zrušená v súlade s článkom 19 ods. 2 smernice 2005/32/ES.

   Článok 22
   Zrušujúce ustanovenie
   Smernice 78/170/EHS a 86/594/EHS sa zrušujú. Členské štáty môžu aj naďalej uplatňovať existujúce vnútroštátne opatrenia prijaté na základe smernice 86/594/EHS až do prijatia vykonávacích opatrení pre príslušné výrobky na základe tejto smernice.
   Článok 23
   Preskúmanie
   Komisia najneskôr do 6. júla 2010 preskúma účinnosť tejto smernice a jej vykonávacích opatrení, ako aj prah na vykonávacie opatrenia, mechanizmy dohľadu nad trhom a akúkoľvek relevantnú stimulovanú samoreguláciu po porade s konzultačným fórom uvedeným v článku 18 a podľa potreby predloží Európskemu parlamentu a Rade návrhy na zmenu a doplnenie tejto smernice.
   Článok 24
   Dôvernosť
   Požiadavky na poskytovanie informácií výrobcom a/alebo jeho splnomocneným zástupcom, uvedené v článku 11 a v prílohe I časti 2, musia byť primerané a zohľadnia oprávnenú dôvernosť obchodne citlivých informácií.
   Článok 25
   Vykonávanie
   1.   Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 11. augusta 2007.
   Bezodkladne o tom informujú Komisiu.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 26
   Nadobudnutie účinnosti
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiaty deň po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 27
   Adresáti
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Štrasburgu 6. júla 2005

            Za Európsky parlament

            Predseda

         J. BORRELL FONTELLES

            Za Radu

            Predseda

         J. STRAW

      (1)  Ú. v. EÚ C 112, 30.4.2004, s. 25.

      (2)  Stanovisko Európskeho parlamentu z 20. apríla 2004 (Ú. v. EÚ C 104 E, 30.4.2004, s. 319), spoločná pozícia Rady z 29. novembra 2004 (Ú. v. EÚ C 38 E, 15.2.2005, s. 45), pozícia Európskeho parlamentu z 13. apríla 2005 a rozhodnutie Rady z 23. mája 2005.

      (3)  Ú. v. ES L 242, 10.9.2002, s. 1.

      (4)  Ú. v. ES L 220, 30.8.1993, s. 23.

      (5)  Ú. v. ES C 136, 4.6.1985, s. 1.

      (6)  Ú. v. ES C 141, 19.5.2000, s. 1.

      (7)  Ú. v. ES L 297, 13.10.1992, s. 16. Smernica zmenená a doplnená nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 (Ú. v. EÚ L 284, 31.10.2003, s. 1).

      (8)  Ú. v. ES L 237, 21.9.2000, s. 1.

      (9)  Ú. v. ES L 332, 15.12.2001, s. 1.

      (10)  Ú. v. EÚ L 37, 13.2.2003, s. 24. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 2003/108/ES (Ú. v. EÚ L 345, 31.12.2003, s. 106).

      (11)  Ú. v. EÚ L 37, 13.2.2003, s. 19.

      (12)  Ú. v. ES L 262, 27.9.1976, s. 201. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Komisie 2004/98/ES (Ú. v. EÚ L 305, 1.10.2004, s. 63).

      (13)  Ú. v. ES L 167, 22.6.1992, s. 17. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/8/ES (Ú. v. EÚ L 52, 21.2.2004, s. 50).

      (14)  Ú. v. ES L 236, 18.9.1996, s. 36.

      (15)  Ú. v. ES L 279, 1.11.2000, s. 33.

      (16)  Ú. v. ES L 52, 23.2.1978, s. 32. Smernica zmenená a doplnená smernicou 82/885/EHS (Ú. v. ES L 378, 31.12.1982, s. 19).

      (17)  Ú. v. ES L 196, 26.7.1990, s. 15. Smernica zmenená a doplnená smernicou 93/68/EHS (Ú. v. ES L 220, 30.8.1993, s. 1).

      (18)  Ú. v. ES L 1, 4.1.2003, s. 65.

      (19)  Ú. v. ES L 344, 6.12.1986, s. 24. Smernica zmenená a doplnená nariadením (ES) č. 807/2003 (Ú. v. EÚ L 122, 16.5.2003, s. 36).

      (20)  Ú. v. ES L 184, 17.7.1999, s. 23.

      (21)  Ú. v. EÚ C 321, 31.12.2003, s. 1.

      (22)  Ú. v. ES L 194, 25.7.1975, s. 39. Smernica naposledy zmenená a doplnená nariadením (ES) č. 1882/2003.

      (23)  Ú. v. ES L 377, 31.12.1991, s. 20. Smernica zmenená a doplnená smernicou 94/31/ES (Ú. v. ES L 168, 2.7.1994, s. 28).

      (24)  Ú. v. ES L 204, 21.7.1998, s. 37. Smernica naposledy zmenená a doplnená Aktom o pristúpení z roku 2003.

      (25)  Ú. v. ES L 114, 24.4.2001, s. 1.

      (26)  Ú. v. ES L 191, 22.7.2005, s. 29.“

      (27)  Ú. v. ES L 191, 22.7.2005, s. 29.“

      (28)  Ú. v. ES L 191, 22.7.2005, s. 29.“

      PRÍLOHA I
      Metóda určovania všeobecných požiadaviek na ekodizajn

         (podľa článku 15)

      Cieľom všeobecných požiadaviek na ekodizajn je zlepšiť environmentálne vlastnosti výrobkov využívajúcich energiu s dôrazom na jeho dôležité environmentálne aspekty bez toho, aby sa určovali hraničné hodnoty. Metóda podľa tejto prílohy sa uplatní vtedy, keď nie je vhodné stanoviť hraničné hodnoty pre skupinu skúmaných výrobkov. Komisia pri príprave návrhu vykonávacieho opatrenia, ktorý predloží výboru uvedenému v článku 19, určí dôležité environmentálne aspekty, ktoré budú špecifikované vo vykonávacom opatrení.
      Pri príprave vykonávacích opatrení upravujúcich všeobecné požiadavky na ekodizajn v zmysle článku 15 Komisia podľa potreby určí pre výrobok využívajúci energiu, na ktorý sa vzťahuje vykonávacie opatrenie, príslušné parametre ekodizajnu spomedzi tých, ktoré sú uvedené v časti 1, požiadavky na poskytnutie informácií spomedzi tých, ktoré sú uvedené v časti 2, a požiadavky na výrobcu uvedené v časti 3.
      Časť 1 Parametre ekodizajnu pre výrobky využívajúce energiu

                  1.1.

                  Pokiaľ sa týkajú projektovania výrobku, dôležité environmentálne aspekty sa zisťujú v súvislosti s týmito fázami životného cyklu výrobku:

                              a)

                              výber a použitie surovín,

                              b)

                              výroba,

                              c)

                              balenie, doprava a distribúcia,

                              d)

                              inštalácia a údržba,

                              e)

                              používanie,

                              f)

                              koniec doby používania, čo označuje stav, keď výrobok využívajúci energiu dosiahol koniec svojho prvého používania až po jeho konečné zneškodnenie.

                  1.2.

                  V každej fáze sa podľa relevantnosti posudzujú tieto environmentálne aspekty:

                              a)

                              predpokladaná spotreba materiálov, energie a iných zdrojov, napríklad čerstvej vody,

                              b)

                              predpokladané emisie do ovzdušia, vody alebo pôdy,

                              c)

                              predpokladané znečistenie pôsobením fyzikálnych účinkov ako hluk, vibrácie, žiarenie, elektromagnetické polia,

                              d)

                              predpokladaný vznik odpadového materiálu,

                              e)

                              možnosti opätovného využitia, recyklácie a zhodnotenia materiálov a/alebo energie s ohľadom na smernicu 2002/96/ES.

                  1.3.

                  Na posúdenie potenciálu na zlepšenie environmentálnych aspektov uvedených v predchádzajúcom odseku sa podľa vhodnosti použijú najmä tieto parametre, ktoré podľa potreby doplnia i ďalšie parametre:

                              a)

                              hmotnosť a objem výrobku,

                              b)

                              použitie materiálov získaných z recyklačných činností,

                              c)

                              spotreba energie, vody a iných zdrojov počas životného cyklu,

                              d)

                              použitie látok klasifikovaných ako zdraviu nebezpečné a/alebo nebezpečné pre životné prostredie podľa smernice Rady 67/548/EHS z 27. júna 1967 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa klasifikácie, balenia a označovania nebezpečných látok (1), a so zreteľom na právne predpisy o uvádzaní určitých látok na trh a ich používaní, napríklad smernice 76/769/EHS alebo 2002/95/ES,

                              e)

                              množstvo a povaha spotrebného materiálu potrebného na správne používanie a údržbu,

                              f)

                              jednoduchosť opätovného použitia a recyklácie vyjadrená: počtom použitých materiálov a súčiastok, použitím štandardných súčiastok, časom potrebným na demontáž, zložitosťou nástrojov potrebných na demontáž, použitím noriem kódovania súčiastok a materiálov na účely zistenia súčiastok a materiálov vhodných na opätovné použitie a recykláciu (vrátane označenia plastových dielov o súlade s normami ISO), použitím ľahko recyklovateľných materiálov, jednoduchým prístupom k cenným a ostatným recyklovateľným súčiastkam a materiálom, jednoduchým prístupom k súčiastkam a materiálom obsahujúcim nebezpečné látky,

                              g)

                              začlenenie použitých súčiastok,

                              h)

                              vyhýbanie sa technickým riešeniam, ktoré sú nepriaznivé pre opätovné použitie a recykláciu súčiastok a celých spotrebičov,

                              i)

                              predĺženie životnosti vyjadrené: minimálnou zaručenou životnosťou, minimálnou dobou dostupnosti náhradných dielov, modularitou, aktualizovateľnosťou, opraviteľnosťou,

                              j)

                              množstvo vznikajúceho odpadu a množstvo vznikajúceho nebezpečného odpadu,

                              k)

                              emisie do ovzdušia (skleníkové plyny, okysličujúce prostriedky, prchavé organické zlúčeniny, látky spôsobujúce stenčovanie ozónovej vrstvy, perzistentné organické znečisťujúce látky, ťažké kovy, jemné čiastočky a suspenzované čiastočky) bez toho, aby tým bola dotknutá smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/68/ES zo 16. decembra 1997 o aproximácii zákonov členských štátov o opatreniach voči emisiám plynných a tuhých znečisťujúcich látok zo spaľovacích motorov inštalovaných v necestných pojazdných strojoch (2),

                              l)

                              emisie do vody (ťažké kovy, látky s nežiaducim účinkom na kyslíkovú rovnováhu, perzistentné organické znečisťujúce látky),

                              m)

                              emisie do pôdy (najmä priesaky a úniky nebezpečných látok počas fázy používania výrobku a možnosť vytečenia pri jeho zneškodňovaní ako odpadu).

            Časť 2 Požiadavky vzťahujúce sa na poskytovanie informácií
      Vykonávacie opatrenia môžu vyžadovať, aby výrobca poskytol informácie, ktoré môžu ovplyvňovať spôsob zaobchádzania, používania alebo recyklácie výrobkov využívajúcich energiu inými stranami ako výrobcom. Tieto informácie môžu podľa potreby zahŕňať:

                  —

                  informácie od projektanta týkajúce sa výrobného procesu,

                  —

                  informácie pre spotrebiteľov o dôležitých environmentálnych charakteristikách a vlastnostiach výrobku, ktoré sa priložia k výrobku pri uvedení na trh, aby spotrebitelia mohli porovnať tieto aspekty výrobkov,

                  —

                  informácie pre spotrebiteľov o spôsobe inštalácie, používania a údržby výrobku s cieľom minimalizovať jeho vplyv na životné prostredie a zabezpečiť optimálnu životnosť, ako aj o spôsobe vrátenia výrobku po konci doby jeho používania a podľa potreby aj informácie o dobe, po ktorú sú k dispozícii náhradné diely a možnosti aktualizácie výrobkov,

                  —

                  informácie pre zariadenia zaoberajúce sa demontážou, recykláciou alebo zneškodnením po uplynutí životného cyklu.

            Ak je to možné, informácie by sa mali uviesť na výrobku.
      Tieto informácie zohľadnia povinnosti vyplývajúce z právnych predpisov Spoločenstva, napríklad zo smernice 2002/96/ES.
      Časť 3 Požiadavky na výrobcu

                  1.

                  Vo vzťahu k tým environmentálnym aspektom, ktoré vykonávacie opatrenie označuje za aspekty, ktoré možno vo veľkej miere ovplyvniť navrhovaním výrobku, sa od výrobcov výrobkov využívajúcich energiu vyžaduje, aby vykonávali posudzovanie modelu výrobku využívajúceho energiu počas celého jeho životného cyklu na základe reálneho predpokladu obvyklých podmienok a účelov použitia. Ďalšie environmentálne aspekty možno skúmať na základe dobrovoľnosti.
                  Na základe tohto posúdenia vyhotovia výrobcovia ekologický profil výrobku. Vychádza z charakteristiky výrobku týkajúcej sa životného prostredia a zo vstupov alebo výstupov počas životného cyklu výrobku vyjadrených v merateľných fyzických veličinách.

                  2.

                  Výrobcovia použijú toto posúdenie na vyhodnotenie alternatívnych konštrukčných riešení a dosiahnutých environmentálnych vlastností výrobku v porovnaní s referenčnými hodnotami.
                  Referenčné hodnoty určí Komisia vo vykonávacom opatrení na základe informácií získaných počas prípravy opatrenia.
                  Výber konkrétneho konštrukčného riešenia dosiahne primeranú rovnováhu medzi rôznymi environmentálnymi aspektmi a medzi environmentálnymi aspektmi a inými relevantnými hľadiskami, napríklad bezpečnosťou a ochranou zdravia, technickými požiadavkami na funkčnosť, kvalitou a výkonom a ekonomickými aspektmi vrátane výrobných nákladov a predajnosti, pričom musí byť dodržaný súlad s príslušnými právnymi predpismi.

         (1)  Ú. v. ES  196, 16.8.1967, s. 1. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Komisie 2004/73/ES (Ú. v. EÚ L 152, 30.4.2004, s. 1).

         (2)  Ú. v. ES L 59, 27.2.1998, s. 1. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 2004/26/ES (Ú. v. EÚ L 146, 30.4.2004, s. 1).

      PRÍLOHA II
      Metóda určovania špecifických požiadaviek na ekodizajn

         (podľa článku 15)

      Cieľom špecifických požiadaviek na ekodizajn je zlepšiť vybraný environmentálny aspekt výrobku. Môžu byť vo forme požiadaviek na zníženú spotrebu konkrétneho zdroja, podľa potreby napríklad limit čerpania zdroja v rôznych fázach životného cyklu výrobku využívajúceho energiu (napr. limit na spotrebu vody vo fáze používania alebo množstva konkrétneho materiálu zabudovaného do výrobku alebo požiadavka na minimálne množstvá recyklovaného materiálu).
      Pri príprave vykonávacích opatrení upravujúcich špecifické požiadavky na ekodizajn podľa článku 15 Komisia podľa vhodnosti určí pre výrobky využívajúce energiu, na ktoré sa vzťahuje vykonávacie opatrenie, príslušné parametre ekodizajnu spomedzi tých, ktoré sú uvedené v prílohe I časti 1, a v súlade s postupom uvedeným v článku 19 ods. 2 úroveň týchto požiadaviek:

                  1.

                  Pri technickej, environmentálnej a ekonomickej analýze sa vyberie istý počet reprezentatívnych modelov predmetných výrobkov využívajúcich energiu na trhu a zistia sa technické možnosti zlepšenia environmentálnych vlastností výrobku, pričom sa zohľadní ekonomická únosnosť možností a zabráni sa výraznej strate výkonu alebo užitočnosti pre spotrebiteľa.
                  Pri posudzovaných environmentálnych aspektoch sa zistí technická, environmentálna a ekonomická analýza a určia sa výrobky a technológie s najlepším výkonom dostupné na trhu.
                  Počas analýzy, ako aj pri stanovení požiadaviek, treba vziať do úvahy výkon výrobkov dostupných na medzinárodných trhoch a hodnoty stanovené v právnych predpisoch iných krajín.
                  Na základe tejto analýzy a pri zohľadnení ekonomickej a technickej uskutočniteľnosti, ako aj potenciálu pre zlepšenie sa prijmú konkrétne opatrenia s cieľom minimalizovať vplyv výrobku na životné prostredie.
                  V súvislosti s energetickou spotrebou pri používaní sa stanoví úroveň energetickej účinnosti alebo spotreby tak, aby boli náklady počas životného cyklu reprezentatívnych modelov výrobkov využívajúcich energiu pre koncových užívateľov minimálne vzhľadom na vplyvy na iné environmentálne aspekty. Metóda analýzy nákladov počas životného cyklu využíva skutočnú diskontnú sadzbu na základe údajov poskytnutých Európskou centrálnou bankou a reálnu životnosť výrobkov využívajúcich energiu; vychádza zo súčtu zmien kúpnej ceny (následkom zmien priemyselných nákladov) a prevádzkových nákladov, ktoré vyplývajú z rôznych úrovní možností technického vylepšenia, znižované počas životnosti predmetných reprezentatívnych modelov výrobkov využívajúcich energiu. Prevádzkové výdavky pokrývajú predovšetkým spotrebu energie a dodatočné výdavky na iné zdroje (napríklad vodu alebo čistiaci prostriedok).
                  Analýza citlivosti týkajúca sa príslušných faktorov (napríklad ceny energie alebo iného zdroja, nákladov na suroviny alebo výrobných nákladov, diskontných sadzieb) a podľa potreby aj externých environmentálnych nákladov, vrátane emisií skleníkových plynov, ktorým sa dá vyhnúť, sa vykonáva s cieľom zistiť, či došlo k výrazným zmenám a či sú celkové závery spoľahlivé. Požiadavka sa upraví zodpovedajúcim spôsobom.
                  Podobný postup by bolo možné uplatniť aj pre iné zdroje, napríklad vodu.

                  2.

                  Pri vytváraní technických, environmentálnych a ekonomických analýz možno použiť informácie dostupné v rámci iných aktivít Spoločenstva.
                  To platí aj pre informácie z existujúcich programov uplatňovaných v iných častiach sveta pre stanovenie špecifickej požiadavky na ekodizajn výrobkov využívajúcich energiu, ktoré sú predmetom obchodu s hospodárskymi partnermi EÚ.

                  3.

                  Dátum nadobudnutia účinnosti požiadavky zohľadňuje cyklus potrebný na zmenu projektovania predmetného výrobku.

      PRÍLOHA III
      Označenie CE

         (podľa článku 5 ods. 2)

      Označenie CE musí mať výšku najmenej 5 mm. Ak sa označenie CE zmenšuje alebo zväčšuje, musia byť dodržané proporcie znázornené na uvedenom nákrese s mriežkou.
      Označenie CE sa musí umiestniť na výrobok využívajúci energiu. Pokiaľ to nie je možné, musí sa umiestniť na obale a uviesť v sprievodnej dokumentácii.

      PRÍLOHA IV
      Vnútorná kontrola návrhu

         (podľa článku 8)

                  1.

                  Táto príloha opisuje postup, ktorým výrobca alebo jeho splnomocnený zástupca, ktorý plní povinnosti ustanovené v bode 2 tejto prílohy, zabezpečuje a vyhlasuje, že výrobok využívajúci energiu spĺňa príslušné požiadavky platného vykonávacieho opatrenia. Vyhlásenie o zhode sa môže týkať jedného alebo viacerých výrobkov a musí byť uchovávané výrobcom.

                  2.

                  Spis s technickou dokumentáciou, ktorý umožňuje posúdenie zhody výrobku využívajúceho energiu s požiadavkami platného vykonávacieho opatrenia, vyhotovuje výrobca.
                  Dokumentácia uvádza najmä:

                              a)

                              všeobecný opis výrobku využívajúceho energiu a jeho plánované použitie,

                              b)

                              výsledky relevantných štúdií environmentálneho posúdenia vykonané výrobcom a/alebo odkazy na literatúru o environmentálnom posúdení alebo prípadové štúdie, ktoré výrobca používa pri hodnotení, dokumentovaní a určovaní konštrukčných riešení výrobku,

                              c)

                              ekologický profil, ak ho vyžaduje vykonávacie opatrenie,

                              d)

                              prvky konštrukčnej špecifikácie výrobku týkajúce sa environmentálnych aspektov projektovania výrobku,

                              e)

                              zoznam príslušných noriem uvedených v článku 10, aplikovaných vcelku alebo čiastočne, a opis prijatých riešení pre splnenie požiadaviek platného vykonávacieho opatrenia v prípadoch, keď sa neuplatnili normy uvedené v článku 10, alebo keď sa tieto normy nevzťahujú na úplne všetky požiadavky platného vykonávacieho opatrenia,

                              f)

                              kópie informácií týkajúcich sa environmentálnych aspektov projektovania výrobku, ktoré sa poskytujú v súlade s požiadavkami špecifikovanými v prílohe I časti 2,

                              g)

                              výsledky vykonaných meraní požiadaviek na ekodizajn vrátane podrobností o zhode týchto meraní v porovnaní s požiadavkami na ekodizajn ustanovenými v platnom vykonávacom opatrení.

                  3.

                  Výrobca musí prijať všetky opatrenia potrebné na to, aby zabezpečil, že výrobok sa bude vyrábať v súlade s konštrukčnými špecifikáciami uvedenými v odseku 2 a s požiadavkami opatrenia, ktoré sa na ne vzťahuje.

      PRÍLOHA V
      Systém riadenia pre posudzovanie zhody

         (podľa článku 8)

                  1.

                  Táto príloha opisuje postup, ktorým výrobca, ktorý plní povinnosti vyplývajúce z bodu 2 tejto prílohy, zabezpečuje a vyhlasuje, že výrobok využívajúci energiu spĺňa požiadavky platného vykonávacieho opatrenia. Vyhlásenie o zhode sa môže týkať jedného alebo viacerých výrobkov a musí byť uchovávané výrobcom.

                  2.

                  Systém riadenia sa môže použiť na posúdenie zhody výrobku využívajúceho energiu, ak výrobca vykoná environmentálne prvky uvedené v bode 3 tejto prílohy.

                  3.

                  Environmentálne prvky systému riadenia
                  Tento bod určuje prvky systému riadenia a postupy, pomocou ktorých môže výrobca preukázať, že výrobok využívajúci energiu spĺňa požiadavky platného vykonávacieho opatrenia.

                  3.1.

                  Politika environmentálnych vlastností výrobku
                  Výrobca musí byť schopný preukázať zhodu s požiadavkami platného vykonávacieho opatrenia. Výrobca musí byť schopný poskytnúť aj rámec pre stanovenie a preskúmanie cieľov a ukazovateľov environmentálnych vlastností výrobku na účely zlepšenia celkových environmentálnych vlastností výrobku.
                  Všetky opatrenia prijaté výrobcom na účely zlepšenia celkových environmentálnych vlastností a vytvorenia ekologického profilu výrobku využívajúceho energiu, pokiaľ to vyžaduje vykonávacie opatrenie, prostredníctvom projektovania a výroby sa musia systematicky a riadne dokumentovať formou písomných postupov a pokynov.
                  Tieto postupy a pokyny musia obsahovať najmä primeraný opis:

                              —

                              zoznamu dokumentov, ktoré musia byť vypracované na účely preukázania zhody výrobku využívajúceho energiu a — ak sú relevantné — musia byť sprístupnené,

                              —

                              cieľov a ukazovateľov environmentálnych vlastností výrobku a organizačnej štruktúry, povinností, právomocí vedenia a pridelenia prostriedkov na ich realizáciu a udržanie,

                              —

                              kontrol a skúšok vykonávaných po výrobe s cieľom overiť vlastnosti výrobku v porovnaní s ukazovateľmi environmentálnych vlastností,

                              —

                              postupov pre kontrolu požadovanej dokumentácie a zabezpečenie jej aktuálnosti,

                              —

                              spôsobu overenia vykonávania a účinnosti environmentálnych prvkov systému riadenia.

                  3.2.

                  Plánovanie
                  Výrobca vytvorí a udržiava

                              a)

                              postupy potrebné na vytvorenie ekologického profilu výrobku,

                              b)

                              ciele a ukazovatele environmentálnych vlastností výrobku zohľadňujúce technologické možnosti so zreteľom na technické a ekonomické požiadavky,

                              c)

                              program dosiahnutia týchto cieľov.

                  3.3.

                  Vykonávanie a dokumentácia

                  3.3.1.

                  Dokumentácia týkajúca sa systému riadenia by mala uvádzať najmä:

                              a)

                              povinnosti a právomoci sa vymedzia a zdokumentujú s cieľom zabezpečiť účinné environmentálne vlastnosti výrobku a podávanie správ o jeho prevádzke na účely preskúmania a zlepšovania,

                              b)

                              vyhotovia sa dokumenty označujúce metódy kontroly a overovania návrhu a postupy a systematické opatrenia použité pri projektovaní výrobku,

                              c)

                              výrobca vyhotoví a udržiava informácie, ktoré opisujú ústredné environmentálne prvky systému riadenia a postupy pre kontrolu všetkých vyžadovaných dokumentov.

                  3.3.2.

                  Dokumentácia týkajúca sa výrobku využívajúceho energiu uvádza najmä:

                              a)

                              všeobecný opis výrobku využívajúceho energiu a jeho plánovaného použitia,

                              b)

                              výsledky relevantných štúdií environmentálneho posudzovania vykonané výrobcom a/alebo odkazy na literatúru o environmentálnom posudzovaní alebo prípadové štúdie, ktoré výrobca používa pri hodnotení, dokumentovaní a určovaní konštrukčných riešení výrobku,

                              c)

                              ekologický profil, ak ho vyžaduje vykonávacie opatrenie,

                              d)

                              dokumenty opisujúce výsledky vykonaných meraní súladu s požiadavkami na ekodizajn vrátane podrobností o zhode týchto meraní v porovnaní s požiadavkami na ekodizajn ustanovenými v platnom vykonávacom opatrení,

                              e)

                              výrobca vyhotoví špecifikácie, ktoré uvádzajú najmä použité normy, a ak sa nepoužijú normy uvedené v článku 10 alebo ak sa tieto normy nevzťahujú na úplne všetky požiadavky príslušného vykonávacieho opatrenia, tak prostriedky použité na zabezpečenie zhody,

                              f)

                              kópia informácií týkajúcich sa environmentálnych aspektov projektovania výrobku, ktoré sa poskytujú v súlade s požiadavkami špecifikovanými v prílohe I časti 2.

                  3.4.

                  Kontrola a nápravné opatrenia

                              a)

                              výrobca musí prijať všetky opatrenia potrebné na to, aby zabezpečil, že výrobok využívajúci energiu sa vyrába v súlade so špecifikáciami projektovania a s požiadavkami vykonávacieho opatrenia, ktoré sa naň vzťahuje,

                              b)

                              výrobca vyhotoví a udržiava postupy na preskúmanie a postupy pri nezhode a do zdokumentovaných postupov začlení zmeny vyplývajúce z nápravného opatrenia,

                              c)

                              výrobca najmenej raz za tri roky vykoná úplný vnútorný audit systému riadenia so zreteľom na jeho environmentálne prvky.

      PRÍLOHA VI
      Vyhlásenie o zhode

         (podľa článku 5 ods. 3)

      Vyhlásenie o zhode ES musí obsahovať tieto prvky:

                  1.

                  meno/názov a adresu výrobcu alebo jeho splnomocneného zástupcu,

                  2.

                  opis modelu postačujúci na jednoznačnú identifikáciu,

                  3.

                  ak je to vhodné, odkazy na použité harmonizované normy,

                  4.

                  ak je to vhodné, aj iné použité technické normy a špecifikácie,

                  5.

                  ak je to vhodné, odkaz na iné uplatnené právne predpisy Spoločenstva ustanovujúce umiestňovanie označenia CE,

                  6.

                  označenie a podpis osoby oprávnenej zaväzovať výrobcu alebo jeho splnomocneného zástupcu.

      PRÍLOHA VII
      Obsah vykonávacích opatrení

         (podľa článku 15 ods. 8)

      Vykonávacie opatrenie uvádza najmä:

                  1.

                  presnú definíciu typu (typov) výrobku využívajúceho (výrobkov využívajúcich) energiu, na ktorý (ktoré) sa vzťahuje,

                  2.

                  požiadavku (požiadavky) na ekodizajn výrobku využívajúceho (výrobkov využívajúcich) energiu, na ktorý (ktoré) sa vzťahuje, dátum (dátumy) vykonania, fázové alebo prechodné opatrenia alebo obdobia,

                              —

                              v prípade všeobecnej požiadavky (všeobecných požiadaviek) na ekodizajn, príslušné fázy a aspekty spomedzi tých, ktoré sú uvedené v prílohe I bodoch 1.1 a 1.2, sprevádzané príkladmi parametrov vybranými spomedzi tých, ktoré sú uvedené v prílohe I časti 1.3 ako usmernenie pri hodnotení vylepšenia vzhľadom na zistené environmentálne aspekty,

                              —

                              v prípade špecifickej požiadavky (špecifických požiadaviek) na ekodizajn, jej (ich) úroveň (úrovne),

                  3.

                  parametre ekodizajnu uvedené v prílohe I časti 1, pre ktoré nie je potrebná žiadna požiadavka na ekodizajn,

                  4.

                  požiadavky na inštaláciu výrobku využívajúceho energiu, keď má priamu súvislosť s jeho environmentálnymi vlastnosťami,

                  5.

                  normy merania a/alebo metódy merania, ktoré sa majú použiť; podľa možností sa použijú harmonizované normy, ktorých referenčné čísla boli uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie,

                  6.

                  podrobnosti o posudzovaní zhody v zmysle smernice 93/465/EHS,

                              —

                              ak sa použitý modul (použité moduly) odlišuje (odlišujú) od modulu A; faktory vedúce k výberu konkrétneho postupu,

                              —

                              podľa potreby príslušné kritériá schválenia a/alebo certifikácie tretích strán,

                        v prípade ustanovenia rôznych modulov v iných požiadavkách CE pre ten istý výrobok využívajúci energiu, platí pre predmetnú požiadavku modul vymedzený vo vykonávacom opatrení,

                  7.

                  požiadavky na informácie, ktoré majú poskytovať výrobcovia, najmä o prvkoch technickej dokumentácie, ktoré sú potrebné na uľahčenie zisťovania zhody výrobku využívajúceho energiu s vykonávacím opatrením,

                  8.

                  trvanie prechodného obdobia, počas ktorého musia členské štáty na svojom území povoliť uvedenie na trh a/alebo uvedenie do prevádzky takého výrobku využívajúceho energiu, ktorý v deň prijatia vykonávacieho opatrenia spĺňa platné predpisy,

                  9.

                  dátum vyhodnotenia a možnej revízie vykonávacieho opatrenia, pričom sa berie do úvahy rýchlosť technologického pokroku.

      PRÍLOHA VIII
      Popri základnej právnej požiadavke, že samoregulačné iniciatívy sú v súlade s ustanoveniami zmluvy (najmä o vnútornom trhu a pravidlách hospodárskej súťaže), ako aj s medzinárodnými záväzkami Spoločenstva, vrátane pravidiel o viacstrannom obchode, môže byť pri hodnotení prípustnosti samoregulačných iniciatív ako alternatív k vykonávaciemu opatreniu v kontexte tejto smernice použitý nasledujúci neúplný zoznam orientačných kritérií:
      1.   Otvorenosť účasti
      Samoregulačné iniciatívy sú otvorené účasti prevádzkovateľov z tretích krajín tak v prípravnej fáze, ako aj vo fáze vykonávacej.
      2.   Pridaná hodnota
      Samoregulačné iniciatívy prinášajú pridanú hodnotu (vo vzťahu k bežnej situácii), ktorá sa prejavuje zlepšením ekologického výkonu daných výrobkov využívajúcich energiu.
      3.   Reprezentatívnosť
      Podniky a ich združenia, ktoré sa zúčastňujú na samoregulačných krokoch, predstavujú veľkú väčšinu príslušného hospodárskeho odvetvia s minimálnymi možnými výnimkami. Treba dbať na dodržiavanie pravidiel hospodárskej súťaže.
      4.   Kvantifikované a rozvrhnuté ciele
      Ciele určené zainteresovanými stranami budú stanovené jednoznačne a zrozumiteľne, vychádzajúc z presne vymedzeného základu. Ak ide o dlhodobú samoregulačnú iniciatívu, stanovia sa predbežné ciele. Musí byť možné prijateľným a dôveryhodným spôsobom monitorovať plnenie konečných a predbežných cieľov za pomoci jasných a spoľahlivých ukazovateľov. Vypracovanie týchto ukazovateľov uľahčia údaje získané výskumom, ako aj základné informácie vedeckého a technického rázu.
      5.   Zapojenie občianskej spoločnosti
      Na zabezpečenie transparentnosti sa samoregulačné iniciatívy zverejňujú, a to aj prostredníctvom internetu a iných elektronických médií na šírenie informácií.
      To isté sa týka aj predbežných a konečných monitorovacích správ. Zúčastnené strany, vrátane členských štátov, podnikov, mimovládnych organizácií na ochranu životného prostredia a združení spotrebiteľov musia byť vyzvané na zaujatie stanoviska ku každej samoregulačnej iniciatíve.
      6.   Monitorovanie a predkladanie správ
      Samoregulačné iniciatívy obsahujú dôkladne vypracovaný systém monitorovania, s jasne určenými povinnosťami podnikov a nezávislých inšpektorov. Orgány Komisie, v spolupráci s účastníkmi samoregulačnej iniciatívy, sú pozvané na účely monitorovania plnenia cieľov.
      Program monitorovania a podávania správ je podrobný, transparentný a objektívny. Posúdenie toho, či sa splnili ciele dobrovoľnej dohody alebo iných samoregulačných opatrení, bude prislúchať orgánom Komisie za pomoci výboru uvedeného v článku 19 ods. 1
      7.   Nákladová efektívnosť riadenia samoregulačnej iniciatívy
      Náklady na riadenie samoregulačnej iniciatívy, najmä čo sa týka monitoringu, nemôžu viesť k nadmernému administratívnemu zaťaženiu v porovnaní s jej cieľmi a inými existujúcim nástrojmi.
      8.   Trvalá udržateľnosť
      Samoregulačné iniciatívy sú v súlade s cieľmi tejto smernice, vrátane integrovaného prístupu, ako aj s ekonomickými a sociálnymi aspektmi trvalo udržateľného rozvoja. Zohľadňujú záujmy v oblasti ochrany spotrebiteľov (zdravie, kvalita života a ekonomické záujmy).
      9.   Kompatibilita stimulov
      Samoregulačné iniciatívy ťažko prinesú očakávané výsledky, ak budú iné stimulačné faktory a opatrenia — tlak trhu, daňový systém, vnútroštátne právne predpisy — vysielať zúčastneným stranám opačné signály. V tejto súvislosti je nevyhnutná koherentnosť stratégií, ktorá sa musí zohľadňovať pri posudzovaní účinnosti iniciatívy.


title: Smernica Rady 2009/69/ES z  25. júna 2009 , ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2006/112/ES o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, pokiaľ ide o daňové úniky súvisiace s dovozom

text:
               4.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 175/12

      SMERNICA RADY 2009/69/ES
   z 25. júna 2009,
   ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2006/112/ES o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, pokiaľ ide o daňové úniky súvisiace s dovozom
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 93,
   so zreteľom na návrh Komisie,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu (1),
   so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (2),
   keďže:

               (1)

               S cieľom podporiť úsilie členských štátov sa Rada vo svojich záveroch zo zasadnutia z 28. novembra 2006 o hospodárskych a finančných záležitostiach dohodla na vytvorení stratégie boja proti daňovým podvodom, ktorá sa má realizovať na úrovni Spoločenstva, predovšetkým v oblasti daňových podvodov pri nepriamom zdaňovaní.

               (2)

               Niektoré opatrenia prerokované v tejto súvislosti si vyžadujú zmenu a doplnenie smernice 2006/112/ES (3).

               (3)

               Dovoz tovaru je oslobodený od dane z pridanej hodnoty (DPH), ak po dovoze nasleduje dodanie alebo premiestnenie tovaru zdaniteľnej osobe v inom členskom štáte. Podmienky, za ktorých sa uplatňuje toto oslobodenie od dane, stanovujú členské štáty. Zo skúseností však vyplýva, že rozdiely pri uplatňovaní zneužívajú obchodníci na to, aby sa vyhli plateniu DPH za tovar dovezený za uvedených okolností.

               (4)

               S cieľom zabrániť tomuto zneužívaniu je pre konkrétne transakcie potrebné špecifikovať na úrovni Spoločenstva súbor minimálnych podmienok, za ktorých sa oslobodenie od dane uplatňuje.

               (5)

               Keďže z uvedených dôvodov cieľ tejto smernice, a to riešenie problému únikov v oblasti DPH nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, ale ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Spoločenstva, môže Spoločenstvo prijať opatrenie v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 zmluvy. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa.

               (6)

               V súlade s bodom 34 Medziinštitucionálnej dohody o lepšej tvorbe práva (4) sa členské štáty vyzývajú, aby vo vlastnom záujme a v záujme Spoločenstva vypracovali a zverejnili tabuľky, ktoré budú čo najlepšie vyjadrovať vzájomný vzťah medzi touto smernicou a transpozičnými opatreniami.

               (7)

               Smernica 2006/112/ES by sa mala preto zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť,

         PRIJALA TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Smernica 2006/112/ES sa mení a dopĺňa takto:

               1.

               Článok 22 sa nahrádza takto:
               „Článok 22
               Za nadobudnutie tovaru v rámci Spoločenstva za protihodnotu sa považuje pridelenie tovaru pre ozbrojené sily štátu, ktorý je stranou Severoatlantickej zmluvy, na ich použitie alebo na použitie civilnými zamestnancami, ktorí ich sprevádzajú, ktorý nebol zakúpený podľa všeobecných pravidiel zdanenia na domácom trhu členského štátu, ak by dovoz tohto tovaru nemohol byť oslobodený od dane podľa článku 143 ods. 1 písm. h).“

               2.

               V článku 140 sa písmeno b) nahrádza takto:

                           „b)

                           nadobudnutie tovaru v rámci Spoločenstva, ktorého dovoz by bol v každom prípade oslobodený od dane podľa článku 143 ods. 1 písm. a), b) a c) a e) až l);“.

               3.

               Článok 143 sa mení a dopĺňa takto:

                           a)

                           úvodné slová sa nahrádzajú takto:
                           „1.   Členské štáty oslobodia od dane tieto transakcie:“;

                           b)

                           dopĺňa sa tento odsek:
                           „2.   Oslobodenie od dane podľa odseku 1 písm. d) sa v prípadoch, keď po dovoze tovaru nasleduje dodanie tovaru oslobodeného od dane podľa článku 138 ods. 1 a článku 138 ods. 2 písm. c), uplatňuje iba vtedy, ak v čase dovozu dovozca poskytol príslušným orgánom členského štátu dovozu minimálne tieto informácie:

                                       a)

                                       svoje identifikačné číslo pre DPH pridelené v členskom štáte dovozu alebo identifikačné číslo pre DPH svojho daňového zástupcu, ktorý je povinný platiť DPH, pridelené v členskom štáte dovozu;

                                       b)

                                       identifikačné číslo pre DPH zákazníka, ktorému sa tovar dodáva v súlade s článkom 138 ods. 1, pridelené v inom členskom štáte alebo svoje vlastné identifikačné číslo pre DPH pridelené v členskom štáte, v ktorom sa odoslanie alebo preprava tovaru končí, keď sa tovar premiestňuje v súlade s článkom 138 ods. 2 písm. c);

                                       c)

                                       dôkaz, že dovážaný tovar je určený na prepravu alebo odoslanie z členského štátu dovozu do iného členského štátu.

                                 Členské štáty však môžu ustanoviť, že dôkaz uvedený v písmene c) sa príslušným orgánom uvádza len na požiadanie.“

         Článok 2
   Transpozícia
   1.   Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou od 1. januára 2011. Komisii bezodkladne oznámia znenie týchto ustanovení.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 3
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 4
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Luxemburgu 25. júna 2009

            Za Radu

            predseda

         L. MIKO

      (1)  Stanovisko z 24. apríla 2009 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).

      (2)  Stanovisko z 13. mája 2009 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).

      (3)  Ú. v. EÚ L 347, 11.12.2006, s. 1.

      (4)  Ú. v. EÚ C 321, 31.12.2003, s. 1.