title: Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/69/ES zo  16. novembra 2005 , ktorou sa po dvadsiatysiedmykrát mení a dopĺňa smernica Rady 76/769/EHS o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov vzťahujúcich sa na obmedzenia uvádzania na trh a používania niektorých nebezpečných látok a prípravkov (polycyklické aromatické uhľovodíky v procesných olejoch a pneumatikách)

text:
               9.12.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 323/51

      SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2005/69/ES
   zo 16. novembra 2005,
   ktorou sa po dvadsiatysiedmykrát mení a dopĺňa smernica Rady 76/769/EHS o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov vzťahujúcich sa na obmedzenia uvádzania na trh a používania niektorých nebezpečných látok a prípravkov (polycyklické aromatické uhľovodíky v procesných olejoch a pneumatikách)
   EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 95,
   so zreteľom na návrh Komisie,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
   konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 251 zmluvy (2),
   keďže:

               (1)

               Pneumatiky sa vyrábajú s použitím procesných olejov, ktoré môžu obsahovať rozličné množstvá nezámerne pridaných polycyklických aromatických uhľovodíkov (PAH). Vo výrobnom procese môžu PAH prechádzať do matrice z gumy. V konečnom výrobku môžu byť preto obsiahnuté v rozličných množstvách.

               (2)

               Benzo(a)pyrén (BaP) môže byť kvalitatívnym a kvantitatívnym ukazovateľom prítomnosti PAH. BaP a iné PAH sa klasifikujú ako látky karcinogénne, mutagénne a poškodzujúce reprodukciu. Okrem toho na základe prítomnosti týchto PAH sa niektoré procesné oleje klasifikujú ako látky karcinogénne, mutagénne a poškodzujúce reprodukciu.

               (3)

               Vedecký výbor pre toxicitu, ekotoxicitu a životné prostredie (CSTEE) potvrdil vedecké zistenia, podľa ktorých majú PAH nepriaznivý vplyv na zdravie.

               (4)

               Emisie BaP a iných PAH do životného prostredia by sa mali čo najviac znížiť. Preto sa ukazuje ako nevyhnutné obmedziť uvádzanie na trh a využívanie procesných olejov s vysokým obsahom PAH a zmesí používaných ako procesné oleje na výrobu pneumatík, aby sa zabezpečila vysoká úroveň ochrany ľudského zdravia a životného prostredia a aby sa prispelo k zníženiu celkových ročných emisií PAH, ako to vyžaduje Protokol o perzistentných organických znečisťujúcich látkach z roku 1998 k Dohovoru o diaľkovom znečisťovaní ovzdušia prechádzajúcom hranicami štátov z roku 1979.

               (5)

               Smernica Rady 76/769/EHS z 27. júla 1976 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov vzťahujúcich sa na obmedzenia uvádzania na trh a používania niektorých nebezpečných látok a prípravkov (3) by sa preto mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť.

               (6)

               Bez toho, aby boli dotknuté požiadavky iných európskych ustanovení, táto smernica sa vzťahuje na pneumatiky osobných vozidiel (4), pneumatiky ľahkých a ťažkých nákladných vozidiel (5), pneumatiky poľnohospodárskych vozidiel (6) a pneumatiky motocyklov (7).

               (7)

               S cieľom splniť potrebné bezpečnostné požiadavky, a najmä zabezpečiť vysoký stupeň priľnavosti pneumatík za mokra je nevyhnutné prechodné obdobie, počas ktorého výrobcovia pneumatík vyvinú a vyskúšajú nové typy pneumatík vyrobených bez vysoko aromatických procesných olejov. Podľa dosiaľ dostupných informácií vývoj a skúšky potrvajú dosť dlho, pretože výrobcovia budú musieť vykonať veľké množstvo skúšok predtým, ako bude možné zaručiť potrebnú vysokú úroveň priľnavosti pneumatík za mokra. Táto smernica by sa preto mala začať uplatňovať na hospodárske subjekty od 1. januára 2010.

               (8)

               Schválenie harmonizovaných skúšobných metód na stanovenie obsahu PAH v procesných olejoch a pneumatikách je nevyhnutné na uplatňovanie tejto smernice. Schválenie týchto skúšobných metód by nemalo oddialiť nadobudnutie účinnosti tejto smernice. Bolo by vhodné, keby sa skúšobná metóda vyvinula na európskej či medzinárodnej úrovni, a podľa možnosti by ju mohol vyvinúť Európsky výbor pre normalizáciu (CEN) alebo Medzinárodná normalizačná organizácia (ISO). Komisia môže uverejniť odkazy na príslušné normy CEN a ISO alebo podľa potreby vypracovať takéto metódy podľa článku 2a smernice 76/769/EHS.

               (9)

               Táto smernica nemá vplyv na právne predpisy Spoločenstva ustanovujúce minimálne požiadavky týkajúce sa ochrany pracovníkov, ako napríklad smernicu Rady 89/391/EHS z 12. júna 1989 o zavádzaní opatrení na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pracovníkov pri práci (8), a samostatné smernice, ktoré z nej vychádzajú, predovšetkým smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2004/37/ES z 29. apríla 2004 o ochrane pracovníkov pred rizikami z vystavenia účinkom karcinogénov alebo mutagénov pri práci (šiesta samostatná smernica v zmysle článku 16 ods. 1 smernice Rady 89/391/EHS) (9) a smernicu Rady 98/24/ES zo 7. apríla 1998 o ochrane zdravia a bezpečnosti pracovníkov pred rizikami súvisiacimi s chemickými faktormi pri práci (štrnásta samostatná smernica v zmysle článku 16 ods. 1 smernice 89/391/EHS) (10).

               (10)

               Účelom tejto smernice nie je obmedziť uvádzanie takých pneumatík na trh, ako je uvedené v článku 2 ods. 1 písm. e) smernice Rady 67/548/EHS z 27. júna 1967 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa klasifikácie, balenia a označovania nebezpečných látok (11), ktoré boli vyrobené pred 1. januárom 2010 a ktorých zásoby teda možno vypredať aj po tomto dátume. Dátum výroby pneumatík možno ľahko zistiť podľa existujúceho povinného vyznačenia „dátum výroby“ na pneumatike, ako je stanovené v smernici 92/23/EHS. Všetky pneumatiky protektorované po 1. januári 2010 by sa mali protektorovať novým behúňom obsahujúcim nové procesné oleje s nízkym podielom PAH,

         PRIJALI TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Príloha I k smernici 76/769/EHS sa týmto mení a dopĺňa tak, ako je uvedené v prílohe k tejto smernici.
   Článok 2
   Členské štáty prijmú a uverejnia zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 29. decembra 2006. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.
   Členské štáty uplatňujú tieto opatrenia od 1. januára 2010.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   Článok 3
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 4
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Štrasburgu 16. novembra 2005

            Za Európsky parlament

            predseda

         J. BORRELL FONTELLES

            Za Radu

            predseda

         Bach of LUTTERWORTH

      (1)  Ú. v. EÚ C 120, 20.5.2005, s. 30.

      (2)  Stanovisko Európskeho parlamentu z 9. júna 2005 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku) a rozhodnutie Rady zo 17. októbra 2005.

      (3)  Ú. v. ES L 262, 27.9.1976, s. 201. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Komisie 2004/98/ES (Ú. v. EÚ L 305, 1.10.2004, s. 63).

      (4)  Smernica Rady 92/23/EHS z 31. marca 1992 o pneumatikách motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel a ich montáži (Ú. v. ES L 129, 14.5.1992, s. 95). Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Komisie 2005/11/ES (Ú. v. EÚ L 46, 17.2.2005, s. 42).

      (5)  Smernica 92/23/EHS.

      (6)  Nariadenie č. 106 Hospodárskej komisie OSN pre Európu (UN/ECE).

      (7)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/24/ES zo 17. júna 1997 o niektorých komponentoch a charakteristikách dvoj- alebo trojkolesových motorových vozidiel (Ú. v. ES L 226, 18.8.1997, s. 1). Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Komisie 2005/30/ES (Ú. v. EÚ L 106, 27.4.2005, s. 17).

      (8)  Ú. v. ES L 183, 29.6.1989, s. 1. Smernica zmenená a doplnená nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 (Ú. v. EÚ L 284, 31.10.2003, s. 1).

      (9)  Ú. v. EÚ L 158, 30.4.2004, s. 50. Korigendum v Ú. v. EÚ L 229, 29.6.2004, s. 23.

      (10)  Ú. v. ES L 131, 5.5.1998, s. 11. Smernica zmenená a doplnená Aktom o pristúpení z roku 2003.

      (11)  Ú. v. ES 196, 16.8.1967, s. 1. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Komisie 2004/73/ES (Ú. v. EÚ L 152, 30.4.2004, s. 1). Korigendum v Ú. v. EÚ L 216, 16.6.2004, s. 3.

      PRÍLOHA
      Do prílohy I k smernici 76/769/EHS sa dopĺňa tento bod:

                                 „50.

                                 Polycyklické aromatické uhľovodíky (PAH)

                                 1.

                                 Benzo(a)pyrén (BaP)
                                 CAS č. 50-32-8

                                 2.

                                 Benzo(e)pyrén (BeP)
                                 CAS č. 192-97-2

                                 3.

                                 Benzo(a)antracén (BaA)
                                 CAS č. 56-55-3

                                 4.

                                 Chryzén (CHR)
                                 CAS č. 218-01-9

                                 5.

                                 Benzo(b)fluorantén (BbFA)
                                 CAS č. 205-99-2

                                 6.

                                 Benzo(j)fluorantén (BjFA)
                                 CAS č. 205-82-3

                                 7.

                                 Benzo(k)fluorantén (BkFA)
                                 CAS č. 207-08-9

                                 8.

                                 Dibenzo(a, h)antracén (DBAhA)
                                 CAS č. 53-70-3

                                 1.

                                 Procesné oleje sa nesmú uvádzať na trh ani používať na výrobu pneumatík či častí pneumatík, ak obsahujú:

                                             —

                                             viac ako 1 mg/kg BaP alebo

                                             —

                                             viac ako 10 mg/kg celkového množstva všetkých PAH uvedených v zozname.

                                       Tieto limity sa považujú za dodržané vtedy, keď extrakt polycyklických aromátov (PCA) je menej ako 3 % hmotnostných podľa normy Inštitútu pre ropu IP 346: 1998 (Stanovenie PCA v nepoužitých základových mazacích olejoch a bezasfalténových ropných frakciách – metóda indexu lomu extrakciou dimetylsulfoxidom) za predpokladu, že dodržiavanie hraničných hodnôt BaP a PAH uvedených v zozname, ako aj vzájomný vzťah meraných hodnôt a výťažku PCA kontroluje výrobca alebo dovozca každých šesť mesiacov alebo po každej významnej prevádzkovej zmene podľa toho, čo nastane skôr.

                                 2.

                                 Okrem toho sa nesmú uvádzať na trh pneumatiky a behúne na protektorovanie vyrobené po 1. januári 2010, ak v nich obsiahnuté procesné oleje prekračujú limity uvedené v odseku 1.
                                 Tieto limity sa považujú za dodržané vtedy, keď zmesi vulkanizovanej gumy neprekračujú hranicu 0,35 % Bay protónov, merané a vypočítané podľa ISO 21461 (Guma – stanovenie aromacity oleja vo zvulkanizovanej gume).

                                 3.

                                 Odchylne sa odsek 2 neuplatňuje na protektorované pneumatiky, ak ich behúň neobsahuje procesné oleje prekračujúce limity uvedené v odseku 1.“


title: Smernica Rady zo 16. októbra 1978 o aproximácii právnych predpisov členských štátov o hlavových opierkach sedadiel motorových vozidiel

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31978L0932

Úradný vestník L 325 , 20/11/1978 S. 0001 - 0015 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 9 S. 0085  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 9 S. 0085  Grécke špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 07 S. 0190

		Smernica Radyzo 16. októbra 1978o aproximácii právnych predpisov členských štátov o hlavových opierkach sedadiel motorových vozidiel(78/932/EHS)RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 100,so zreteľom na návrh Komisie [1],so zreteľom na stanovisko Zhromaždenia [2],so zreteľom na stanovisku Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],keďže technické požiadavky, ktoré musia motorové vozidlá spĺňať podľa vnútroštátnych právnych predpisov, sa týkajú okrem iného hlavových opierok;keďže sa tieto požiadavky navzájom medzi členskými štátmi líšia; keďže je vzhľadom na to potrebné, aby všetky členské štáty prijali tie isté požiadavky, a to buď navyše k už existujúcim pravidlám alebo miesto nich, aby bolo najmä možné uplatniť u každého typu vozidla postup EHS typového schvaľovania, ktorý je predmetom smernice Rady č. 70/156/EHS zo 6. februára 1970 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa typového schvaľovania motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel [4], naposledy zmenenej a upravenej smernicou 78/547/EHS [5];keďže spoločné požiadavky na vnútorné časti priestoru pre cestujúcich, usporiadanie ovládačov, strecha a operadlo sedadla a zadná časť sedadiel boli stanovené v smernici 74/60/EHS [6]; keďže požiadavky na vnútorné zariadenia, týkajúce sa ochrany vodiča proti mechanizmu riadenia v prípade nárazu boli formulované v smernici 74/297/EHS [7]; keďže požiadavky týkajúce sa pevnosti sedadiel a ich uchytenia boli stanovené v smernici 74/408/EHS [8]; keďže požiadavky na uchytenie bezpečnostných pásov boli stanovené v smernici 76/115/EHS [9]; keďže požiadavky týkajúce sa bezpečnostných pásov a zadržiavacích systémov boli stanovené v smernici 77/541/EHS [10];keďže harmonizovaný postup pre typové schválenie komponentu v prípade hlavových opierok umožňuje každému členskému štátu overiť plnenie spoločných požiadaviek na konštrukciu a testovanie a informovať ostatné členské štáty o ich zisteniach zaslaním kópie osvedčenia o typovom schválení komponentu, vypracovaného pre každý typ hlavovej opierky; keďže umiestnenie EHS typovej schvaľovacej značky komponentu na všetkých hlavových opierkach, vyrábaných zhodne so schváleným typom, odstraňuje akúkoľvek potrebu technického overenia týchto opierok v ostatných členských štátoch;keďže aproximácia právnych predpisov týkajúcich sa motorových vozidiel zahŕňa vzájomné uznávanie testov vykonaných ktorýmkoľvek členským štátom na základe spoločných požiadaviek,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 11. Každý členský štát udelí EHS typové schválenie komponentu každému typu hlavovej opierky, či už integrovanej v sedadle motorových vozidiel alebo nie, ktorý spĺňa požiadavky na konštrukciu a testovanie stanovené v prílohách I až V.2. Členský štát, ktorý udelil EHS typové schválenie komponentu pre hlavové opierky, prijme opatrenia vyžadované na overenie zhody výrobných modelov so schváleným typom, pokiaľ je to nevyhnutné a ak je to potrebné v spolupráci s príslušnými orgánmi ostatných členských štátov. Takéto overovanie sa obmedzí na náhodné kontroly.Článok 2Členské štáty vydajú pre každý typ hlavovej opierky, ktorý schvália podľa článku 1, výrobcovi alebo jeho oprávnenému zástupcovi značku EHS typového schválenia komponentu podľa vzoru uvedeného v prílohe VI.Členské štáty prijmú vhodné opatrenia na to, aby sa zabránilo používaniu značiek, ktoré by mohli viesť k zámenám medzi hlavovými opierkami, ktoré boli schválené podľa článku 1, a inými zariadeniami.Článok 31. Žiadny členský štát nesmie zakázať umiestniť hlavové opierky na trh z dôvodov týkajúcich sa ich konštrukcie alebo spôsobu ich fungovania, ak sú vybavené značkou EHS typového schválenia komponentu.2. Členský štát však môže zakázať umiestniť hlavové opierky na trh vybavené značkou EHS typového schválenia komponentu, ktoré zásadne nezodpovedajú schvaľovanému typu.Tento štát ihneď informuje ostatné členské štáty a Komisiu o prijatých opatreniach, pričom špecifikuje dôvody pre svoje rozhodnutie.Článok 4Príslušné orgány každého členského štátu v priebehu jedného mesiaca zašlú príslušným orgánom ostatných členských štátov kópiu osvedčenia o typovom schválení komponentu a osvedčenie o rozšírení, vyhotovené pre každý typ hlavovej opierky, ktorú schvália alebo odmietnu schváliť.Článok 51. Ak členský štát, ktorý udelil EHS schválenie typu komponentu, zistí, že viac hlavových opierok vybavených rovnakou typovou schvaľovacou značkou komponentu nezodpovedá typu, ktorý schválil, prijme nevyhnutné opatrenia k zabezpečeniu zhody výrobných modelov so schváleným typom. Príslušné orgány tohto štátu informujú orgány ostatných členských štátov o prijatých opatreniach, ktoré môžu viesť až k odobratiu EHS typového schválenia komponentu. Uvedené orgány podniknú rovnaké opatrenia pre obnovenie zhodnosti, ak sú informované správnym orgánom iného členského štátu o tejto nezhode so schváleným typom.2. Príslušné orgány členských štátov sa v priebehu jedného mesiaca navzájom informujú o každom odobratí EHS typového schválenia komponentu a o dôvodoch pre takéto opatrenia.Článok 6Každé rozhodnutie podľa ustanovení prijatých pri vykonávaní tejto smernice, týkajúce sa odmietnutia alebo odobratia typového schválenia komponentu pre hlavovú opierku, alebo zákazu jej umiestnenia na trhu, alebo používania, podrobne uvedie dôvody, na ktorých je založené. Takéto rozhodnutie sa oznámi príslušnej strane súčasne s informáciou o opravných prostriedkoch, ktoré môže použiť podľa právnych predpisov platných v členských štátoch a o časových lehotách, povolených na vykonanie takýchto opravných prostriedkov.Článok 7Členský štát nesmie odmietnuť EHS typové schválenie alebo národné typové schválenie vozidla z dôvodov týkajúcich sa jeho hlavových opierok, ak sú vybavené značkou EHS typového schválenia komponentu a sú určené na montáž v type vozidla odovzdanom na typové schválenie.Článok 8Členský štát nesmie odmietnuť alebo zakázať predaj, registráciu, uvedenie do prevádzky alebo používanie vozidla z dôvodov týkajúcich sa jeho hlavových opierok, ak sú vybavené značkou EHS typového schválenia komponentu a sú určené na montáž v type vozidla, odovzdaného na typové schválenie.Článok 9Na účely tejto smernice znamená "vozidlo" každé motorové vozidlo kategórie M1 (ako je definované v prílohe I k smernici 70/156/EHS, určené pre prevádzku na ceste, majúce aspoň štyri kolesá a najvyššiu konštrukčnú rýchlosť presahujúcu 25 km/h.Článok 10Zmeny potrebné na prispôsobenie požiadaviek príloh technickému pokroku sa prijmú podľa postupu, ktorý je stanovený v článku 13 smernice 70/156/EHS.Článok 111. Členské štáty uvedú do účinnosti ustanovenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 18 mesiacov od jej oznámenia a ihneď o tom budú informovať Komisiu.2. Členské štáty zabezpečia, aby bolo Komisii oznámené znenie základných ustanovení vnútroštátneho právneho predpisu, ktorý prijmú v oblasti upravenej touto smernicou.Článok 12Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Luxemburgu 16. októbra 1978Za RadupredsedaK. von Dohnanyi[1] Ú. v. ES C 82, 14.4.1975, s. 74.[2] Ú. v. ES C 76, 7.4.1975, s. 37.[3] Ú. v. ES C 263, 17.11.1975, s. 57.[4] Ú. v. ES L 42, 23.2.1970, s. 1.[5] Ú. v. ES L 168, 26.6.1978, s. 39.[6] Ú. v. ES L 38, 11.2.1974, s. 4.[7] Ú. v. ES L 165, 20.6.1974, s. 16.[8] Ú. v. ES L 221, 12.8.1974, s. 1.[9] Ú. v. ES L 24, 30.1.1976, s. 6.[10] Ú. v. ES L 220, 29.8.1977, s. 95.--------------------------------------------------ZOZNAM PRÍLOHPRÍLOHA I: | Rozsah platnosti, definície, žiadosť o EHS typové schválenie komponentu, všeobecné špecifikácie, testy a zhoda výroby |PRÍLOHA II: | Postup pre stanovenie bodu "H" a skutočného uhlu operadla sedadla a pre overenie vzájomných polôh bodov R a H a vzťahu medzi konštrukčným uhlom operadla sedadla a skutočným uhlom operadla sedadla. |PRÍLOHA III: | Stanovenie výšky a šírky hlavových opierok |PRÍLOHA IV: | Podrobnosti o vytýčených čiarach a meraniach, vykonaných počas testu |PRÍLOHA V: | Postup testu pre overenie rozptýlenia energie |PRÍLOHA VI: | Značka EHS typového schválenia komponentu |PRÍLOHA VII: | Osvedčenie o EHS typovom schválení komponentu |--------------------------------------------------


title: Smernica Rady z 22. marca 1988, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 85/611/EHS o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa podnikov kolektívneho investovania do prevoditeľných cenných papierov (PKIPCP) v súvislosti s investičnou politikou niektorých PKIPCP

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31988L0220

Úradný vestník L 100 , 19/04/1988 S. 0031 - 0032 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 6 Zväzok 2 S. 0173  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 6 Zväzok 2 S. 0173

		Smernica Radyz 22. marca 1988,ktorou sa mení a dopĺňa smernica 85/611/EHS o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa podnikov kolektívneho investovania do prevoditeľných cenných papierov (PKIPCP) v súvislosti s investičnou politikou niektorých PKIPCP(88/220/EHS)RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä na tretiu vetu článku 57 ods. 2,so zreteľom na návrh Komisie [1],v spolupráci s Európskym parlamentom [2],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],keďže článok 22 ods. 1 a 2 smernice 85/611/EHS [4] obmedzuje investície majetku PKIPCP do prevoditeľných cenných papierov toho istého emitenta na 5 %, pričom tento limit sa podľa potreby môže zvýšiť na 10 %;keďže tento limit spôsobuje osobitné problémy PKIPCP so sídlom v Dánsku vtedy, keď chcú investovať významnú časť svojich aktív na domácom trhu s dlhopismi, pretože na tomto trhu dominujú hypotekárne záložné listy a počet inštitúcií, ktoré tieto hypotekárne záložné listy emitujú, je veľmi malý;keďže hypotekárne záložné listy v Dánsku z dôvodu ochrany ich držiteľov podliehajú zvláštnym pravidlám osobitného dozoru a podľa dánskych právnych predpisoch sa považujú za rovnocenné s dlhopismi, ktoré emituje, alebo za ktoré ručí štát;keďže článok 22 ods. 3 smernice 85/611/EHS poskytuje výnimku z odsekov 1 a 2 článku 22 v prípade dlhopisov, ktoré emituje, alebo za ktoré ručí členský štát, a povoľuje PKIPCP investovať do takýchto dlhopisov až 35 % ich aktív;keďže podobná výnimka, ale v menšom rozsahu, je opodstatnená aj pri dlhopisoch súkromného sektoru, ktoré, aj keď za ne štát neručí, ponúkajú investorom zvláštne záruky podľa konkrétnych pravidiel, ktoré sa na ne vzťahujú; keďže je preto potrebné takúto výnimku rozšíriť na všetky dlhopisy spĺňajúce spoločne stanovené kritériá, pričom členským štátom sa prenechá úloha zostaviť zoznam dlhopisov, ktorým chcú v príslušných prípadoch poskytnúť výnimku, a stanoviť postup informovania ostatných členských štátov, zhodný s postupom stanoveným v článku 20 smernice 85/611/EHS,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1"4. Členské štáty môžu zvýšiť limit stanovený v odseku 1 na maximálne 25 % v prípade určitých dlhopisov, ktoré emitujú úverové inštitúcie so sídlom v členskom štáte a zo zákona podliehajú dozoru, ktorého cieľom je ochraňovať držiteľov dlhopisov. Prostriedky získané emisiou týchto dlhopisov sa musia investovať v súlade s právnymi predpismi predovšetkým do aktív, ktoré počas celého obdobia platnosti dlhopisov dokážu pokryť pohľa-dávky spojené s dlhopismi a ktoré budú v prípade platobnej neschopnosti emitenta použité prioritne na vyplatenie istiny a príslušných úrokov dlhopisov.Ak PKIPCP investuje viac ako 5 % svojho majetku do dlhopisov uvedených v prvom pododseku, ktoré vydal jeden emitent, celková hodnota takýchto investícií nesmie presiahnuť 80 % hodnoty majetku PKIPCP.Členské štáty pošlú Komisii podľa ustanovení článku 20 ods. 1 zoznam uvedených kategórií dlhopisov spolu s kategóriami emitentov, ktorí majú v súlade so zákonmi a s dozorným systémom uvedeným v prvom pododseku povolenie emitovať dlhopisy spĺňajúce uvedené kritériá. K týmto zoznamom bude priložené oznámenie o stave poskytovaných záruk. Bude sa uplatňovať postup stanovený v článku 20 ods. 25. Prevoditeľné cenné papiere uvedené v odsekoch 3 a 4 sa na účely uplatňovania limitu 40 % uvedeného v odseku 2 neberú do úvahy.Limity stanovené v odsekoch 1, 2, 3 a 4 sa nesmú spájať, čo znamená, že investície do prevoditeľných cenných papierov vydaných tým istým subjektom a uskutočnené v súlade s odsekmi 1, 2, 3 a 4 nesmú za žiadnych okolností presiahnuť celkovú hranicu 35 % majetku PKIPCP."Článok 2Členské štáty uvedú do účinnosti opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou v rovnakých lehotách, aké sú stanovené v smernici 85/611/EHS. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.Článok 3Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 22. marca 1988Za RadupredsedaM. Bangemann[1] Ú. v. ES C 155, 21.6.1986, s. 4.[2] Stanovisko zverejnené v Ú. v. ES C 125, 11.5.1987, s. 162 a rozhodnutie z 10. februára 1988 (ešte nezverejnené v úradnom vestníku).[3] Ú. v. ES C 333, 29.12.1986, s. 10.[4] Ú. v. ES C 375, 31.12.1985, s. 3.--------------------------------------------------


title: Smernica Rady z 20. júla 1976, týkajúca sa stanovenia maximálneho obsahu kyseliny erukovej v olejoch a tukoch, ktoré sú určené pre ľudskú spotrebu a v potravinách obsahujúcich pridané oleje alebo tuky

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31976L0621

Úradný vestník L 202 , 28/07/1976 S. 0035 - 0037 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 5 S. 0026  Grécke špeciálne vydanie: Kapitola 03 Zväzok 16 S. 0049  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 5 S. 0026  Španielske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 5 S. 0029  Portugalské špeciálne vydanie Kapitola 13 Zväzok 5 S. 0029

		Smernica Radyz 20. júla 1976,týkajúca sa stanovenia maximálneho obsahu kyseliny erukovej v olejoch a tukoch, ktoré sú určené pre ľudskú spotrebu a v potravinách obsahujúcich pridané oleje alebo tuky(76/621/EHS)RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva a najmä na jej články 43 a 100,so zreteľom na návrh Komisie,so zreteľom na stanovisko Zhromaždenia [1],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],keďže sa ukázalo, že podávanie vysokých dávok repkového oleja pokusným zvieratám spôsobuje nežiaduce účinky, keďže však nebolo preukázané, že sa takéto účinky môžu vyskytnúť u človeka;keďže sa zdá, že takéto účinky spôsobuje hlavne kyselina eruková, jedna zo zložiek tohto oleja;keďže iné jedlé oleje a tuky obsahujú kyselinu erukovú;keďže v súčasnosti prebieha ďalší výskum repkového oleja a ďalších olejov a tukov, preventívne má byť však požívanie kyseliny erukovej obmedzené, kým nebudú známe tieto výsledky;keďže na dosiahnutie tohto cieľa má byť stanovený maximálny obsah kyseliny erukovej v olejoch a tukoch a v potravinách, do ktorých boli pridané; keďže je však možné bez rizika na ľudské zdravie vylúčiť z pôsobnosti tejto smernice potraviny s nízkym celkovým obsahom tuku;keďže na tento účel by mala byť prijatá maximálna úroveň, ktorá má byť uplatniteľná najneskôr 1. júla 1979, ktorá v prípade absencie presných a jednoznačných vedeckých informácií v tejto veci a berúc do úvahy kvalitatívny rozvoj produkcie repkového semena v spoločenstve, zabezpečí ochranu ľudského zdravia;keďže v žiadnom prípade nesmie byť od 1. júla 1977 obsah kyseliny erukovej väčší ako 10 %;keďže niektoré členské štáty už stanovili maximálne obsahy kyseliny erukovej vo vzťahu k druhom príslušných produktov a modelom výživy podľa oprávnených požiadaviek na ochranu verejného zdravia;keďže metódy odberu vzoriek a analýzy potrebné na stanovenie obsahu kyseliny erukovej v uvažovaných výrobkoch sú vykonávacie opatrenia technického charakteru; keďže ich prijatie má byť zverené Komisii, aby sa tento postup zjednodušil a urýchlil;keďže vo všetkých prípadoch, v ktorých Rada udeľuje Komisii právomoc vykonávať pravidlá týkajúce sa potravín, má byť stanovený postup zavádzajúci úzku spoluprácu medzi členskými štátmi a Komisiou v rámci Stáleho výboru pre potraviny zriadeného rozhodnutím Rady z 13. novembra 1969 [3],PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Táto smernica sa uplatní:a) na oleje, tuky a ich zmesi, ktoré sú ako také určené na ľudskú výživu,b) na potravinové zmesi (na zložené potraviny), do ktorých boli pridané oleje, tuky alebo ich zmesi a ktorých celkový obsah tuku presahuje 5 %; členské štáty môžu však taktiež uplatniť ustanovenia tejto smernice na tieto potraviny, ak ich obsah tuku je rovný alebo je nižší ako 5 %.Článok 21. Najneskôr od 1. júla 1979 nesmie byť obsah kyseliny erukovej vo výrobkoch uvedených v článku 1, počítaný na celkový obsah mastných kyselín v tukových zložkách, väčší ako 5 %.2. V každom prípade členské štáty stanovia od 1. júla 1977 úroveň kyseliny erukovej, ktorá nepresiahne 10 %.Článok 3Postupy odberu vzoriek a metódy analýzy potrebné pre stanovenie obsahu kyseliny erukovej vo výrobkoch uvedených v článku 1 budú určené v súlade s postupom stanoveným v článku 5.Článok 41. Ak má členský štát v dôsledku nových informácií alebo prehodnotenia existujúcich informácií od prijatia smernice podrobné dôvody na preukázanie toho, že maximálne obsahy kyseliny erukovej stanovené v článku 2 ohrozujú zdravie človeka, hoci vyhovujú ustanoveniam tejto smernice, tento členský štát môže dočasne pozastaviť alebo obmedziť uplatňovanie príslušných ustanovení na svojom území. Ihneď bude o tom informovať ostatné členské štáty a Komisiu a uvedie dôvody pre svoje rozhodnutie.2. Komisia preskúma čo najskôr dôvody uvedené príslušným členským štátom a informuje členské štáty v rámci Stáleho výboru pre potraviny a potom bezodkladne poskytne svoje stanovisko a prijme potrebné opatrenia.3. Ak je Komisia toho názoru, že je potrebná zmena a doplnenie smernice, aby sa vyriešili ťažkosti uvedené v odseku 1 a zabezpečila ochrana ľudského zdravia, začne postup stanovený v článku 5 s cieľom prijať tieto zmeny; v takom prípade môže členský štát zachovať ochranné opatrenia až do nadobudnutia platnosti týchto zmien.Článok 51. Ak sa má dodržať postup stanovený v tomto článku, vec postúpi Stálemu výboru pre potraviny zriadenému rozhodnutím Rady z 13. novembra 1969 (ďalej len „výbor“) jeho predseda buď z jeho vlastného podnetu alebo na žiadosť zástupcu členského štátu.2. Zástupca Komisie predloží výboru návrh opatrení, ktoré sa majú prijať. Výbor poskytne svoje stanovisko k návrhu v časovej lehote stanovenej predsedom so zreteľom na naliehavosť tejto veci. Stanoviská budú prijímané väčšinou 41 hlasov, pričom hlasy členských štátov budú vážené tak, ako je to stanovené v článku 148 ods. (2) zmluvy. Predseda nehlasuje.3. a) Ak sú zamýšľané opatrenia v súlade so stanoviskom výboru, Komisia ich prijme.b) Ak zamýšľané opatrenia nie sú v súlade so stanoviskom výboru, alebo ak nebolo doručené žiadne stanovisko, Komisia bezodkladne predloží Rade návrh opatrení, ktoré sa majú prijať. Rada koná na základe kvalifikovanej väčšiny.c) Ak Rada nekonala do troch mesiacov potom, ako je bol predložený návrh, Komisia navrhované opatrenia prijme.Článok 6Článok 5 sa uplatní na obdobie 18 mesiacov od dátumu, keď bola vec prvýkrát postúpená výboru podľa článku 5 ods. (1).Článok 71. Členské štáty zmenia a doplnia v prípade potreby do 1. januára 1997 svoje právne predpisy tak, aby zodpovedali ustanoveniam tejto smernice a ihneď o tom informujú Komisiu.2. Takto zmenené a doplnené právne predpisy sa uplatnia na tie výrobky, ktoré boli prvýkrát uvedené na trh po 1. júli 1977 a po 1. júli 1979.Článok 8Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 20. júla 1976Za RaduA.P.L.M.M. van der steepredseda[1] Ú. v. ES C 280, 8.12.1975, s. 13[2] Ú. v. ES C 286, 15.12.1975, s. 39[3] Ú. v. ES L 291, 29.11.1969, s. 9.--------------------------------------------------