title: Smernica Európskeho parlamentu a rady (EÚ) 2019/1159 z 20. júna 2019, ktorou sa mení smernica 2008/106/ES o minimálnej úrovni prípravy námorníkov a zrušuje smernica 2005/45/ES o vzájomnom uznávaní osvedčení námorníkov vydávaných v členských štátoch (Text s významom pre EHP)

text:
                  12.7.2019

                  SK

                  Úradný vestník Európskej únie

                  L 188/94

         SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) 2019/1159
         z 20. júna 2019,
         ktorou sa mení smernica 2008/106/ES o minimálnej úrovni prípravy námorníkov a zrušuje smernica 2005/45/ES o vzájomnom uznávaní osvedčení námorníkov vydávaných v členských štátoch
         (Text s významom pre EHP)
         EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
         so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 100 ods. 2,
         so zreteľom na návrh Európskej komisie,
         po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
         so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
         po porade s Výborom regiónov,
         konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (2),
         keďže:

                     (1)

                     S cieľom zachovať a zlepšiť vysokú úroveň námornej bezpečnosti a ochrany mora pred znečistením je nevyhnutné zachovať a prípadne zlepšiť úroveň vedomostí a zručností námorníkov Únie rozvíjaním prípravy a osvedčovania námorníkov v súlade s medzinárodnými pravidlami a technologickým pokrokom, ako aj prijať ďalšie kroky na posilnenie základne európskych námorných zručností.

                     (2)

                     Prípravu a osvedčovanie námorníkov upravuje na medzinárodnej úrovni Medzinárodný dohovor Medzinárodnej námornej organizácie o normách výcviku, kvalifikácie a strážnej služby námorníkov z roku 1978 v znení zmien (ďalej len „dohovor STCW“), ktorý bol naposledy podstatne revidovaný v roku 2010. V roku 2015 boli prijaté zmeny dohovoru STCW týkajúce sa požiadaviek na prípravu a kvalifikáciu námorníkov pracujúcich na palube lodí, na ktoré sa vzťahuje Medzinárodný kódex bezpečnosti pre lode používajúce plyny alebo iné palivá s nízkou teplotou vzplanutia (ďalej len „kódex IGF“). V roku 2016 boli prijaté zmeny dohovoru STCW v súvislosti s prípravou a kvalifikáciou námorníkov pracujúcich na palube osobných lodí a na palube lodí plaviacich sa v polárnych vodách.

                     (3)

                     Smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2008/106/ES (3) sa dohovor STCW začleňuje do práva Únie. Signatármi dohovoru STCW sú všetky členské štáty a harmonizované vykonávanie ich medzinárodných záväzkov sa má preto dosiahnuť prostredníctvom zosúladenia pravidiel Únie v oblasti prípravy a osvedčovania námorníkov s dohovorom STCW. Viaceré ustanovenia smernice 2008/106/ES by sa z toho dôvodu mali zmeniť tak, aby odzrkadľovali najnovšie zmeny dohovoru STCW, pokiaľ ide o prípravu a kvalifikáciu námorníkov pracujúcich na palube lodí patriacich pod kódex IGF, na palube osobných lodí a na palube lodí plaviacich sa v polárnych vodách.

                     (4)

                     Kódex o výcviku, kvalifikácii a strážnej službe námorníkov prijatý na základe rezolúcie č. 2 konferencie zmluvných strán dohovoru STCW v roku 1995, v aktualizovanom znení (ďalej len „kódex STCW“) už obsahuje pokyny týkajúce sa prevencie únavy (oddiel B-VIII/1), ako aj spôsobilosti na vykonávanie služby (oddiel A-VIII/1). V záujme bezpečnosti je nevyhnutné presadzovať a bez výnimky dodržiavať požiadavky uvedené v článku 15 smernice 2008/106/ES a náležite zohľadňovať uvedené pokyny.

                     (5)

                     Jedným z hlavných cieľov spoločnej dopravnej politiky v oblasti námornej dopravy je uľahčiť pohyb námorníkov v rámci Únie. Takýto pohyb okrem iného pomáha zatraktívniť námornú dopravu Únie pre budúce generácie a tým predísť nedostatku kvalifikovaných pracovníkov so správnou kombináciou zručností a spôsobilostí v európskom námornom sektore. Vzájomné uznávanie osvedčení námorníkov vydávaných členskými štátmi je zásadné na uľahčenie voľného pohybu námorníkov. Vzhľadom na právo na dobrú správu vecí verejných by členské štáty pri rozhodnutiach o akceptovaní osvedčení o odbornej spôsobilosti, ktoré námorníkom vydali iné členské štáty na účely vydávania národných osvedčení o spôsobilosti, mali vychádzať z dôvodov, ktoré dokáže posúdiť dotknutý námorník.

                     (6)

                     Smernica 2008/106/ES obsahuje aj centralizovaný systém uznávania osvedčení námorníkov vydaných tretími krajinami. Z hodnotenia Programu regulačnej vhodnosti a efektívnosti (ďalej len „REFIT“)vyplýva, že od zavedenia centralizovaného systému sa dosiahli značné úspory nákladov pre členské štáty. V hodnotení sa však tiež ukázalo, že pokiaľ ide o niektoré z uznaných tretích krajín, členské štáty vystavili len veľmi obmedzený počet potvrdení preukazujúcich uznanie osvedčení v súvislosti s osvedčeniami o spôsobilosti alebo osvedčeniami o odbornej spôsobilosti vydanými týmito tretími krajinami. Na to, aby sa dostupné ľudské a finančné zdroje využívali efektívnejším spôsobom, by preto postup uznávania tretích krajín mal vychádzať z analýzy potreby takéhoto uznania, v ktorej sa bude okrem iného uvádzať aj odhadovaný počet kapitánov lodí, dôstojníkov a radistov pochádzajúcich z danej krajiny, ktorí pravdepodobne budú slúžiť na lodiach plávajúcich pod vlajkami členských štátov. Uvedená analýza by sa mala predkladať na preskúmanie Výboru pre bezpečnosť na mori a pre zabránenie znečisťovania z lodí (COSS).

                     (7)

                     Pokiaľ ide o skúsenosti získané pri uplatňovaní postupu uznávania tretích krajín, z hodnotenia REFIT vyplynulo, že v súčasnom časovom rámci 18 mesiacov sa neberie do úvahy zložitosť procesu, ktorého súčasťou je inšpekcia v teréne vykonávaná Európskou námornou bezpečnostnou agentúrou. Potrebné diplomatické opatrenia na plánovanie a vykonávanie takejto inšpekcie si vyžadujú viac času. Navyše časový rámec 18 mesiacov nestačí v prípade, ak tretia krajina musí vo svojom systéme vykonať nápravné opatrenia a prijať právne zmeny na dosiahnutie súladu s požiadavkami dohovoru STCW. Z týchto dôvodov by sa lehota na prijatie rozhodnutia Komisie mala predĺžiť z 18 na 24 mesiacov a ak tretia krajina musí vykonať významnejšie nápravné opatrenia vrátane zmien právnych predpisov, lehota by sa mala ďalej predĺžiť na 36 mesiacov. Okrem toho by sa mala žiadajúcemu členskému štátu ponechať možnosť predbežne uznať systém tretej krajiny týkajúci sa noriem výcviku, osvedčovania a strážnej služby námorníkov v snahe zachovať flexibilitu postupu uznávania.

                     (8)

                     S cieľom zabezpečiť právo všetkých námorníkov na dôstojné zamestnanie a obmedziť narušovanie hospodárskej súťaže na vnútornom trhu by sa pri budúcom uznávaní tretích krajín malo zohľadniť, či tieto tretie krajiny ratifikovali Dohovor o pracovných normách v námornej doprave z roku 2006.

                     (9)

                     S cieľom ďalej zvýšiť efektívnosť centralizovaného systému uznávania tretích krajín by sa prehodnotenie tretích krajín poskytujúcich nízky počet námorníkov lodí plávajúcich pod vlajkami členských štátov malo vykonávať v dlhších intervaloch, ktoré by sa mali zvýšiť na desať rokov. Toto dlhšie obdobie prehodnotenia systému takýchto tretích krajín by však malo byť spojené s kritériami priority, ktoré zohľadňujú obavy o bezpečnosť, čím sa dosiahne rovnováha medzi potrebou efektívnosti a účinným ochranným mechanizmom v prípade zhoršenia kvality výcviku námorníkov poskytovaného v príslušných tretích krajinách.

                     (10)

                     Informácie o námorníkoch zamestnaných z tretích krajín sa na úrovni Únie sprístupňujú prostredníctvom oznámenia členských štátov o príslušných informáciách uchovávaných v ich vnútroštátnych registroch týkajúcich sa vydaných osvedčení a potvrdení. Takéto informácie by sa mali využívať na štatistické účely a na účely tvorby politík, najmä na účely zvýšenia efektívnosti centralizovaného systému uznávania tretích krajín. Na základe informácií oznámených členskými štátmi by sa uznanie tretích krajín, ktoré počas obdobia minimálne ôsmich rokov neposkytli námorníkov lodiam plávajúcim pod vlajkami členských štátov, malo podrobiť opätovnému preskúmaniu. Postup opätovného preskúmania by mal zahŕňať možnosť ponechať alebo odobrať uznanie príslušnej tretej krajine. Okrem toho by sa informácie oznámené členskými štátmi mali použiť aj na účely uprednostnenia prehodnotenia uznaných tretích krajín.

                     (11)

                     S cieľom zohľadniť vývoj na medzinárodnej úrovni a zabezpečiť včasné prispôsobenie pravidiel Únie tomuto vývoju by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, pokiaľ ide o začlenenie zmien dohovoru STCW a časti A kódexu STCW prostredníctvom aktualizácie technických požiadaviek na prípravu a osvedčovanie námorníkov a zosúladením všetkých relevantných ustanovení smernice 2008/106/ES súvisiacich s elektronickými osvedčeniami pre námorníkov. Je osobitne dôležité, aby Komisia počas prípravných prác uskutočnila príslušné konzultácie, a to aj na úrovni odborníkov, a aby tieto konzultácie uskutočňovala v súlade so zásadami stanovenými v Medziinštitucionálnej dohode z 13. apríla 2016 o lepšej tvorbe práva (4). Predovšetkým, v záujme rovnakého zastúpenia pri príprave delegovaných aktov sa všetky dokumenty doručujú Európskemu parlamentu a Rade v rovnakom čase ako odborníkom z členských štátov a odborníci Európskeho parlamentu a Rady majú systematicky prístup na zasadnutia skupín odborníkov Komisie, ktoré sa zaoberajú prípravou delegovaných aktov.

                     (12)

                     S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania ustanovení tejto smernice týkajúce sa uznávania tretích krajín, by sa mali na Komisiu preniesť vykonávacie právomoci. Uvedené právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 (5).

                     (13)

                     Ustanovenia týkajúce sa uznávania odborných kvalifikácií uvedené v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES (6) sa v súvislosti s uznávaním osvedčení námorníkov podľa smernice 2008/106/ES neuplatňujú. Smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2005/45/ES (7) sa upravovalo vzájomné uznávanie osvedčení námorníkov vydávaných členskými štátmi. Vymedzenia osvedčení námorníkov uvedené v smernici 2005/45/ES sa však po zmenách dohovoru STCW z roku 2010 stali zastaranými. Preto by sa systém vzájomného uznávania osvedčení námorníkov vydávaných členskými štátmi mal zmeniť s cieľom zohľadniť medzinárodné zmeny a vymedzenia osvedčení námorníkov, ktoré sú zahrnuté v smernici 2008/106/ES. Okrem toho by sa do systému vzájomného uznávania mali zahrnúť aj osvedčenia o zdravotnej spôsobilosti námorníkov vydané v rámci právomoci členských štátov. V záujme odstránenia nejednoznačnosti a rizika vzniku nejednotnosti medzi smernicami 2005/45/ES a 2008/106/ES by malo byť vzájomné uznávanie osvedčení námorníkov upravené len smernicou 2008/106/ES. S cieľom znížiť administratívne zaťaženie členských štátov by sa okrem toho po prijatí príslušných zmien dohovoru STCW mal zaviesť elektronický systém na predkladanie kvalifikácií námorníkov.

                     (14)

                     Digitalizácia údajov je neoddeliteľnou súčasťou technologického pokroku v oblasti získavania údajov a komunikácie s cieľom prispieť k úsporám nákladov a efektívnemu využívaniu ľudských zdrojov. Komisia by mala zvážiť opatrenia na zlepšenie účinnosti štátnej prístavnej kontroly, medzi ktoré patrí aj posúdenie uskutočniteľnosti a pridanej hodnoty zriadenia a správy centrálnej databázy osvedčení námorníkov, ktorá by bola prepojená s inšpekčnou databázou uvedenou v článku 24 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/16/ES (8) a ku ktorej budú pripojené všetky členské štáty. Uvedená centrálna databáza by mala obsahovať všetky informácie stanovené v prílohe V k smernici 2008/106/ES týkajúce sa osvedčení o spôsobilosti a potvrdení preukazujúcich uznanie osvedčení o odbornej spôsobilosti vydaných v súlade s predpismi V/1-1 a V/1-2 dohovoru STCW.

                     (15)

                     Vzdelávanie a odborná príprava európskych námorníkov na pozíciu kapitánov lodí a dôstojníkov by sa malo podporovať výmenou študentov medzi inštitúciami námorného vzdelávania a odbornej prípravy v celej Únii. Pre rozvíjanie a prehlbovanie zručností a kvalifikácií námorníkov pod európskou vlajkou je potrebná výmena osvedčených postupov medzi členskými štátmi. Pri vzdelávaní a odbornej príprave námorníkov by sa mali v plnej miere využívať príležitosti, ktoré poskytuje program Erasmus+.

                     (16)

                     Komisia by mala nadviazať dialóg so sociálnymi partnermi a členskými štátmi s cieľom vyvíjať iniciatívy v oblasti prípravy námorníkov, ktoré by dopĺňali medzinárodne dohodnutú minimálnu úroveň prípravy námorníkov a ktoré by členské štáty mohli vzájomne uznávať ako európsky diplom o námornej excelentnosti. Tieto iniciatívy by mali vychádzať z odporúčaní prebiehajúcich pilotných projektov a stratégií stanovených v koncepcii sektorovej spolupráce v oblasti zručností vypracovanej Komisiou a mali by byť vypracované v súlade s týmito odporúčaniami.

                     (17)

                     Smernica 2005/45/ES by sa mala v záujme zvýšenia právnej jasnosti a jednotnosti zrušiť.

                     (18)

                     Smernica 2008/106/ES by sa mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť,

               PRIJALI TÚTO SMERNICU:

            Článok 1
            Zmeny smernice 2008/106/ES
            Smernica 2008/106/ES sa mení takto:

                        (1)

                        V článku 1 sa dopĺňajú tieto body:

                                    „43.

                                    „hostiteľský členský štát“ je členský štát, v ktorom námorníci žiadajú o akceptovanie alebo uznanie svojich osvedčení o spôsobilosti, osvedčení o odbornej spôsobilosti alebo listinných dôkazov;

                                    44.

                                    „kódex IGF“ je Medzinárodný kódex bezpečnosti pre lode používajúce plyny alebo iné palivá s nízkou teplotou vzplanutia, ako sa vymedzuje v predpise II-1/2.29 dohovoru SOLAS 74;

                                    45.

                                    „polárny kódex“ je Medzinárodný kódex pre lode plaviace sa v polárnych vodách, ako sa vymedzuje v predpise XIV/1.1 dohovoru SOLAS 74;

                                    46.

                                    „polárne vody“ sú arktické vody a/alebo antarktická oblasť, ako sa vymedzuje v predpisoch XIV/1.2 až XIV/1.4 dohovoru SOLAS 74.“

                        (2)

                        Článok 2 sa mení takto:

                                    a)

                                    v jedinom odseku sa úvodná veta nahrádza takto:

                                       „1.   Táto smernica sa uplatňuje na námorníkov uvedených v tejto smernici, ktorí slúžia na palube námorných lodí plávajúcich pod vlajkou členského štátu s výnimkou:“;

                                    b)

                                    dopĺňa sa tento odsek:

                                       „2.   Článok 5b sa uplatňuje na námorníkov, ktorí sú držiteľmi osvedčenia vydaného členským štátom, bez ohľadu na ich štátnu príslušnosť.“

                        (3)

                        Článok 5 sa mení takto:

                                    a)

                                    odsek 10 sa nahrádza takto:

                                       „10.   Pokiaľ sa v článku 19 ods. 7 neustanovuje inak, je každé osvedčenie požadované touto smernicou k dispozícii v origináli na palube lode, na ktorej jeho držiteľ slúži, v tlačenej alebo elektronickej forme a jeho pravosť a platnosť možno preveriť v rámci postupu stanoveného v odseku 12 písm. b) tohto článku.“;

                                    b)

                                    odsek 13 sa nahrádza takto:

                                       „13.   Po nadobudnutí platnosti príslušných zmien dohovoru STCW a časti A kódexu STCW týkajúcich sa elektronických osvedčení námorníkov je Komisia splnomocnená prijímať delegované akty v súlade s článkom 27a s cieľom zmeniť túto smernicu zosúladením všetkých jej relevantných ustanovení s uvedenými zmenami dohovoru STCW a časťou A kódexu STCW na účely digitalizácie osvedčení a potvrdení námorníkov.“

                        (4)

                        Článok 5a sa nahrádza takto:

                           „Článok 5a
                           Informovanie Komisie
                           Na účely článku 20 ods. 8 a článku 21 ods. 2 a výlučne na použitie členskými štátmi a Komisiou pri tvorbe politík a na štatistické účely členské štáty každoročne predkladajú Komisii informácie uvedené v prílohe V k tejto smernici týkajúce sa osvedčení o spôsobilosti a potvrdení preukazujúcich uznanie osvedčení o spôsobilosti. Na dobrovoľnom základe môžu poskytnúť aj informácie o osvedčeniach o odbornej spôsobilosti vydaných členom posádky v súlade s kapitolami II, III a VII prílohy k dohovoru STCW, ako napríklad informácie uvedené v prílohe V k tejto smernici.“

                        (5)

                        Vkladá sa tento článok:

                           „Článok 5b
                           Vzájomné uznávanie osvedčení námorníkov vydávaných členskými štátmi

                              1.   Každý členský štát akceptuje osvedčenia o odbornej spôsobilosti a listinné dôkazy vydané iným členským štátom alebo v rámci jeho právomoci v tlačenej alebo elektronickej forme s cieľom umožniť námorníkom slúžiť na lodiach plávajúcich pod jeho vlajkou.

                              2.   Každý členský štát uznáva osvedčenia o spôsobilosti alebo osvedčenia o odbornej spôsobilosti, ktoré vydal iný členský štát kapitánom lodí a dôstojníkom v súlade s predpismi V/1-1 a V/1-2 prílohy I k tejto smernici, a to potvrdením uvedených osvedčení na znak ich uznania. Potvrdenie preukazujúce uznanie sa obmedzuje na schopnosti, funkcie a úrovne spôsobilosti alebo odbornej spôsobilosti v ňom stanovené. Potvrdenie sa vydáva len vtedy, ak sú splnené všetky požiadavky dohovoru STCW, v súlade s bodom 7 predpisu I/2 dohovoru STCW. Použije sa vzor potvrdenia stanovený v odseku 3 oddielu A-I/2 kódexu STCW.

                              3.   Aby umožnil námorníkom slúžiť na lodiach plávajúcich pod jeho vlajkou, každý členský štát akceptuje osvedčenia o zdravotnej spôsobilosti vydané v rámci právomoci iného členského štátu v súlade s článkom 11.

                              4.   Hostiteľské členské štáty zabezpečia, aby sa rozhodnutia uvedené v odsekoch 1, 2 a 3 prijímali v primeranej dobe. Hostiteľské členské štáty tiež zabezpečia, aby námorníci mali právo odvolať sa proti akémukoľvek odmietnutiu potvrdiť alebo akceptovať platné osvedčenie alebo proti nečinnosti v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi a postupmi a aby bolo námorníkom v súvislosti s týmito odvolaniami poskytnuté primerané poradenstvo a pomoc v súlade s platnými vnútroštátnymi právnymi predpismi a postupmi.

                              5.   Bez toho, aby bol dotknutý odsek 2 tohto článku, príslušné orgány hostiteľského členského štátu môžu uložiť ďalšie obmedzenia týkajúce sa schopností, funkcií a úrovní spôsobilosti alebo odbornej spôsobilosti, pokiaľ ide o pobrežné plavby, ako sa uvádza v článku 7, alebo alternatívnych osvedčení vydaných podľa predpisu VII/1 prílohy I.

                              6.   Bez toho, aby bol dotknutý odsek 2, hostiteľský členský štát môže v prípade potreby povoliť námorníkovi slúžiť na palube lode plávajúcej pod jeho vlajkou, a to na obdobie nepresahujúce tri mesiace, ak je tento námorník držiteľom príslušného a platného osvedčenia vydaného a potvrdeného iným členským štátom, ktoré však ešte nebolo potvrdené ako uznané dotknutým hostiteľským členským štátom.
                              O tom, že žiadosť o potvrdenie bola predložená príslušným orgánom, sa uchováva ľahko dostupný listinný dôkaz.

                              7.   Hostiteľský členský štát zabezpečí, aby námorníci, ktorí predložili na uznanie osvedčenia na funkcie na riadiacej úrovni, mali primerané vedomosti o námorných právnych predpisoch príslušného členského štátu zodpovedajúce funkciám, ktoré môžu zastávať.“

                        (6)

                        Článok 12 sa mení takto:

                                    a)

                                    odsek 1 sa nahrádza takto:

                                       „1.   Od každého kapitána lode, dôstojníka a radistu, ktorí sú držiteľmi osvedčenia vydaného alebo uznaného podľa ktorejkoľvek kapitoly prílohy I s výnimkou predpisu V/3 kapitoly V alebo kapitoly VI a ktorí slúžia na mori alebo sa chcú vrátiť na more po určitom období na pevnine, sa v záujme zachovania ich spôsobilosti pre námornú službu vyžaduje, aby v intervaloch najviac päť rokov:

                                                   a)

                                                   splnili normy zdravotnej spôsobilosti požadované článkom 11 a

                                                   b)

                                                   uchovali si nepretržitú odbornú spôsobilosť v súlade s oddielom A-I/11 kódexu STCW.“;

                                    b)

                                    vkladá sa tento odsek:

                                       „2b.   Každý kapitán lode alebo dôstojník musí na účely trvalej námornej služby na palube lodí plaviacich sa v polárnych vodách spĺňať podmienky odseku 1 tohto článku a je povinný v intervaloch najviac piatich rokov zabezpečiť udržanie si odbornej spôsobilosti pre lode plaviace sa v polárnych vodách v súlade s odsekom 4 oddielu A-I/11 kódexu STCW.“;

                                    c)

                                    odsek 3 sa nahrádza takto:

                                       „3.   Každý členský štát porovná normy spôsobilosti, ktoré sa požadujú od kandidátov na osvedčenia o spôsobilosti a/alebo osvedčenia o odbornej spôsobilosti vydané do 1. januára 2017, s normami stanovenými pre príslušné osvedčenia o spôsobilosti a/alebo osvedčenia o odbornej spôsobilosti v časti A kódexu STCW a určí, či je potrebné požadovať od držiteľov týchto osvedčení o spôsobilosti a/alebo osvedčení o odbornej spôsobilosti, aby absolvovali vhodnú opakovaciu alebo rekvalifikačnú prípravu alebo hodnotenie.“;

                                    d)

                                    vkladá sa tento odsek:

                                       „3a.   Každý členský štát porovná normy spôsobilosti, ktoré vyžadoval od osôb slúžiacich na lodiach poháňaných plynom pred 1. januárom 2017, s normami spôsobilosti uvedenými v oddiele A-V/3 kódexu STCW a rozhodne o tom, či je potrebné, aby si tieto osoby doplnili svoju kvalifikáciu.“

                        (7)

                        V článku 19 sa odseky 2 a 3 nahrádzajú takto:

                           „2.   Členský štát, ktorý chce potvrdením uznať osvedčenia o spôsobilosti alebo osvedčenia o odbornej spôsobilosti uvedené v odseku 1 tohto článku vydané treťou krajinou kapitánovi lode, dôstojníkovi alebo radistovi na vykonávanie služby na palube lodí plávajúcich pod jeho vlajkou, predloží Komisii žiadosť o uznanie takejto tretej krajiny, ku ktorej pripojí predbežnú analýzu plnenia požiadaviek dohovoru STCW treťou krajinou zozbieraním informácií uvedených v prílohe II k tejto smernici. V tejto predbežnej analýze uvedie členský štát na podporu svojej žiadosti ďalšie informácie o dôvodoch na uznanie tretej krajiny.
                           Po predložení takejto žiadosti členského štátu Komisia túto žiadosť bezodkladne spracuje a v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 28 ods. 2 rozhodne o začatí hodnotenia systému prípravy a osvedčovania v tretej krajine v primeranej lehote s ohľadom na lehotu stanovenú v odseku 3 tohto článku.
                           V prípade prijatia kladného rozhodnutia o začatí hodnotenia Komisia s pomocou Európskej námornej bezpečnostnej agentúry a s prípadným zapojením členského štátu predkladajúceho žiadosť a akéhokoľvek iného zainteresovaného členského štátu zozbiera informácie uvedené v prílohe II k tejto smernici a hodnotí systémy prípravy a osvedčovania tretej krajiny, ktorej uznanie sa požaduje, aby overila, či dotknutá krajina spĺňa všetky požiadavky dohovoru STCW a či boli prijaté vhodné opatrenia na zabránenie vydávaniu podvodných osvedčení, a hodnotí rovnako, či dotknutá krajina ratifikovala Dohovor o pracovných normách v námornej doprave z roku 2006.

                           3.   Ak Komisia pri hodnotení uvedenom v odseku 2 tohto článku dospeje k záveru, že všetky uvedené požiadavky sú splnené, prijme vykonávacie akty stanovujúce jej rozhodnutie o uznaní tretej krajiny. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 28 ods. 2 do 24 mesiacov od podania žiadosti členského štátu uvedenej v odseku 2 tohto článku.
                           V prípade, že dotknutá tretia krajina musí vykonať významnejšie nápravné opatrenia vrátane zmien svojich právnych predpisov a systému vzdelávania, odbornej prípravy a osvedčovania s cieľom splniť požiadavky dohovoru STCW, vykonávacie akty uvedené v prvom pododseku tohto odseku sa prijmú do 36 mesiacov od podania žiadosti členského štátu uvedenej v odseku 2 tohto článku.
                           Členský štát predkladajúci uvedenú žiadosť môže rozhodnúť, že tretiu krajinu uzná jednostranne až do prijatia vykonávacieho aktu podľa tohto odseku. V prípade takéhoto jednostranného uznania členský štát oznámi Komisii počet potvrdení preukazujúcich uznanie vydaných v súvislosti s osvedčeniami o spôsobilosti a osvedčeniami o odbornej spôsobilosti uvedenými v odseku 1, ktoré vydala tretia krajina, až kým nebude prijatý vykonávací akt o uznaní uvedenej tretej krajiny.“

                        (8)

                        V článku 20 sa dopĺňa tento odsek:

                           „8.   Ak nie sú k dispozícii potvrdenia preukazujúce uznanie vydané členským štátom v súvislosti s osvedčeniami o spôsobilosti alebo osvedčeniami o odbornej spôsobilosti uvedenými v článku 19 ods. 1, ktoré vydala tretia krajina na obdobie viac ako osem rokov, uznanie osvedčení danej krajiny sa opätovne preskúma. Komisia prijme vykonávacie akty stanovujúce jej rozhodnutie po opätovnom preskúmaní. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 28 ods. 2 po tom, ako sa táto skutočnosť oznámi členským štátom, ako aj dotknutej tretej krajine aspoň šesť mesiacov vopred.“

                        (9)

                        V článku 21 sa odseky 1 a 2 nahrádzajú takto:

                           „1.   Tretie krajiny, ktoré boli uznané podľa postupu uvedeného v článku 19 ods. 3 prvom pododseku, vrátane štátov uvedených v článku 19 ods. 6, prehodnotí Komisia s pomocou Európskej námornej bezpečnostnej agentúry pravidelne a aspoň do desiatich rokov od posledného hodnotenia, aby overila, či plnia príslušné kritériá stanovené v prílohe II a či boli prijaté vhodné opatrenia na zamedzenie vydávaniu falošných osvedčení.

                           2.   Komisia s pomocou Európskej námornej bezpečnostnej agentúry vykoná prehodnotenie tretích krajín na základe kritérií priority. Tieto kritériá priority zahŕňajú:

                                       a)

                                       údaje o činnosti štátnej prístavnej kontroly podľa článku 23;

                                       b)

                                       počet potvrdení preukazujúcich uznanie v súvislosti s osvedčeniami o spôsobilosti alebo osvedčeniami o odbornej spôsobilosti vydanými v súlade s predpismi V/1-1 a V/1-2 dohovoru STCW, ktoré vydala tretia krajina;

                                       c)

                                       počet inštitúcií vzdelávania a odbornej prípravy námorníkov akreditovaných treťou krajinou;

                                       d)

                                       počet programov prípravy a profesijného rozvoja námorníkov schválených treťou krajinou;

                                       e)

                                       dátum posledného hodnotenia tretej krajiny Komisiou a počet nedostatkov v rozhodujúcich procesoch identifikovaných počas tohto hodnotenia;

                                       f)

                                       akúkoľvek významnú zmenu v systéme prípravy a osvedčovania námorníkov v tretej krajine;

                                       g)

                                       celkový počet námorníkov s osvedčením tretej krajiny slúžiacich na lodiach plávajúcich pod vlajkou členských štátov a úroveň prípravy a kvalifikácie týchto námorníkov;

                                       h)

                                       informácie týkajúce sa noriem vzdelávania a odbornej prípravy v tretej krajine poskytované akýmikoľvek príslušnými orgánmi alebo inými zainteresovanými stranami v prípade, že sú dostupné.

                                 V prípade neplnenia požiadaviek dohovoru STCW treťou krajinou v súlade s článkom 20 tejto smernice má prednosť prehodnotenie uvedenej tretej krajiny vo vzťahu k ostatným tretím krajinám.“

                        (10)

                        V článku 25a sa odsek 1 nahrádza takto:

                           „1.   Členské štáty poskytujú Komisii informácie uvedené v prílohe V na účely článku 20 ods. 8 a článku 21 ods. 2 a na použitie členskými štátmi a Komisiou pri tvorbe politík.“

                        (11)

                        Článok 26 sa nahrádza takto:

                           „Článok 26
                           Hodnotiaca správa
                           Komisia najneskôr 2. augusta 2024 predloží Európskemu parlamentu a Rade hodnotiacu správu vrátane návrhov nadväzujúcich opatrení, ktoré sa majú prijať s ohľadom na toto hodnotenie. Komisia v tejto hodnotiacej správe analyzuje uplatňovanie systému vzájomného uznávania osvedčení námorníkov vydávaných členskými štátmi, ako aj vývoj na medzinárodnej úrovni týkajúci sa elektronických osvedčení pre námorníkov. Komisia tiež posúdi vývoj týkajúci sa budúceho zváženia zavedenia európskeho diplomu o námornej excelentnosti, ktorý vo svojich odporúčaniach podporili sociálni partneri.“

                        (12)

                        Článok 27 sa nahrádza takto:

                           „Článok 27
                           Zmena

                              1.   Komisia je oprávnená v súlade s článkom 27a prijímať delegované akty, ktorými sa mení príloha I k tejto smernici a súvisiace ustanovenia tejto smernice, aby sa dosiahol súlad tejto prílohy a týchto ustanovení so zmenami dohovoru STCW a časti A kódexu STCW.

                              2.   Komisia je oprávnená v súlade s článkom 27a prijímať delegované akty, ktorými sa mení príloha V k tejto smernici, pokiaľ ide o špecifický a relevantný obsah a podrobnosti informácií, ktoré musia oznamovať členské štáty pod podmienkou, že takéto akty sú obmedzené len na zohľadnenie zmien dohovoru STCW a časti A kódexu STCW a že dodržiavajú záruky týkajúce sa ochrany údajov. Týmito delegovanými aktmi sa nesmú zmeniť ustanovenia o anonymizácii údajov stanovené v článku 25a ods. 3.“

                        (13)

                        Článok 27a sa nahrádza takto:

                           „Článok 27a
                           Vykonávanie delegovania právomoci

                              1.   Komisii sa udeľuje právomoc prijímať delegované akty za podmienok stanovených v tomto článku.

                              2.   Právomoc prijímať delegované akty uvedené v článku 5 ods. 13 a článku 27 sa Komisii udeľuje na obdobie piatich rokov od 1. augusta 2019. Komisia vypracuje správu týkajúcu sa delegovania právomoci najneskôr deväť mesiacov pred uplynutím tohto päťročného obdobia. Delegovanie právomoci sa automaticky predlžuje o rovnako dlhé obdobia, pokiaľ Európsky parlament alebo Rada nevznesú voči takémuto predĺženiu námietku najneskôr tri mesiace pred koncom každého obdobia.

                              3.   Delegovanie právomoci uvedené v článku 5 ods. 13 a článku 27 môže Európsky parlament alebo Rada kedykoľvek odvolať. Rozhodnutím o odvolaní sa ukončuje delegovanie právomoci v ňom uvedenej. Rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie alebo k neskoršiemu dátumu, ktorý je v ňom určený. Nie je ním dotknutá platnosť delegovaných aktov, ktoré už nadobudli účinnosť.

                              4.   Pred prijatím delegovaného aktu Komisia uskutoční konzultácie s odborníkmi určenými každým členským štátom v súlade so zásadami stanovenými v Medziinštitucionálnej dohode z 13. apríla 2016 o lepšej tvorbe práva.

                              5.   Komisia oznamuje delegovaný akt Európskemu parlamentu a Rade súčasne, a to hneď po jeho prijatí.

                              6.   Delegovaný akt prijatý podľa článku 5 ods. 13 a článku 27 nadobudne účinnosť, len ak Európsky parlament alebo Rada voči nemu nevzniesli námietku v lehote dvoch mesiacov odo dňa oznámenia uvedeného aktu Európskemu parlamentu a Rade, alebo ak pred uplynutím uvedenej lehoty Európsky parlament a Rada informovali Komisiu o svojom rozhodnutí nevzniesť námietku. Na podnet Európskeho parlamentu alebo Rady sa táto lehota predĺži o dva mesiace.“

                        (14)

                        Príloha I k smernici 2008/106/ES sa mení v súlade s prílohou k tejto smernici.

            Článok 2
            Zrušenie
            Smernica 2005/45/ES sa zrušuje.

            Článok 3
            Transpozícia

               1.   Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 2. augusta 2021. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.
               Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.

               2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.

            Článok 4
            Nadobudnutie účinnosti
            Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.

            Článok 5
            Adresáti
            Táto smernica je určená členským štátom.

            V Bruseli 20. júna 2019

                  Za Európsky parlament

                  predseda

               A. TAJANI

                  Za Radu

                  predseda

               G. CIAMBA

            (1)  Ú. v. EÚ C 110, 22.3.2019, s. 125.

            (2)  Pozícia Európskeho parlamentu zo 4. apríla 2019 (zatiaľ neuverejnená v úradnom vestníku) a rozhodnutie Rady zo 6. júna 2019.

            (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/106/ES z 19. novembra 2008 o minimálnej úrovni prípravy námorníkov (Ú. v. EÚ L 323, 3.12.2008, s. 33).

            (4)  Ú. v. EÚ L 123, 12.5.2016, s. 1.

            (5)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 zo 16. februára 2011, ktorým sa ustanovujú pravidlá a všeobecné zásady mechanizmu, na základe ktorého členské štáty kontrolujú vykonávanie vykonávacích právomocí Komisie (Ú. v. EÚ L 55, 28.2.2011, s. 13).

            (6)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES zo 7. septembra 2005 o uznávaní odborných kvalifikácií (Ú. v. EÚ L 255, 30.9.2005, s. 22).

            (7)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/45/ES zo 7. septembra 2005 o vzájomnom uznávaní osvedčení námorníkov vydávaných v členských štátoch a o zmene a doplnení smernice 2001/25/ES (Ú. v. EÚ L 255, 30.9.2005, s. 160).

            (8)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/16/ES z 23. apríla 2009 o štátnej prístavnej kontrole (Ú. v. EÚ L 131, 28.5.2009, s. 57).

            PRÍLOHA
            V prílohe I k smernici 2008/106/ES sa kapitola V mení takto:

                        (1)

                        Predpis V/2 sa nahrádza takto:
                        „Predpis V/2

                           Minimálne záväzné požiadavky na prípravu a kvalifikáciu kapitánov lodí, dôstojníkov, členov posádky a iného personálu osobných lodí

                                    1.

                                    Tento predpis sa uplatňuje na kapitánov lodí, dôstojníkov, členov posádky a iný personál slúžiaci na palube osobných lodí používaných na medzinárodné plavby. Členské štáty určia, či sa tieto požiadavky budú vzťahovať na personál slúžiaci na osobných lodiach, ktoré pôsobia na domácich trasách.

                                    2.

                                    Pred pridelením povinností na palube musia všetky osoby slúžiace na osobnej lodi spĺňať požiadavky stanovené v oddiele A-VI/1 ods. 1 kódexu STCW.

                                    3.

                                    Kapitáni lodí, dôstojníci, členovia posádky a iný personál slúžiaci na palube osobných lodí absolvujú prípravu a oboznamovanie sa požadované v odsekoch 5 až 9 v súlade s ich funkciou, povinnosťami a zodpovednosťou.

                                    4.

                                    Kapitáni lodí, dôstojníci, členovia posádky a iný personál, ktorí sú povinní absolvovať prípravu v súlade s odsekmi 7 až 9, absolvujú v intervaloch nepresahujúcich päť rokov príslušnú opakovanú prípravu alebo predložia dôkaz, že počas predchádzajúcich piatich rokov splnili normu spôsobilosti.

                                    5.

                                    Personál slúžiaci na palube osobných lodí absolvuje oboznámenie sa s núdzovými situáciami na osobných lodiach primerané ich funkcii, povinnostiam a zodpovednosti v zmysle oddielu A-V/2 ods. 1 kódexu STCW.

                                    6.

                                    Personál, ktorý zabezpečuje priame služby cestujúcim na osobných lodiach v priestoroch pre cestujúcich, absolvuje odbornú prípravu v oblasti bezpečnosti v zmysle oddielu A-V/2 ods. 2 kódexu STCW.

                                    7.

                                    Kapitáni lodí, dôstojníci, členovia posádky s kvalifikáciou v súlade s kapitolami II, III a VII tejto prílohy a iný personál určený v zozname dôstojníkov a posádky na úlohy pomoci pasažierom v núdzových situáciách na palube osobných lodí absolvujú prípravu v oblasti riadenia davu na osobnej lodi v zmysle oddielu A-V/2 ods. 3 kódexu STCW.

                                    8.

                                    Kapitáni lodí, prví strojní dôstojníci, prví palubní dôstojníci, druhí strojní dôstojníci a každá osoba určená v zozname dôstojníkov a posádky ako zodpovedná za bezpečnosť cestujúcich na palube osobných lodí v núdzových situáciách absolvujú schválenú prípravu v oblasti krízového riadenia a ľudského správania v zmysle oddielu A-V/2 ods. 4 kódexu STCW.

                                    9.

                                    Kapitáni lodí, prví strojní dôstojníci, prví palubní dôstojníci, druhí strojní dôstojníci a každá osoba s pridelenou priamou zodpovednosťou za nalodenie a vylodenie pasažierov, naloženie, vyloženie alebo zabezpečenie nákladu alebo za uzatvorenie otvárateľných častí trupu na palubách osobných lodí ro-ro absolvujú schválenú prípravu v oblasti bezpečnosti pasažierov, bezpečnosti nákladu a tesnosti trupu lode v zmysle oddielu A-V/2 ods. 5 kódexu STCW.

                                    10.

                                    Členské štáty zabezpečia, aby sa každej osobe, ktorá získa kvalifikáciu v súlade s odsekmi 6 až 9 tohto nariadenia, vydal písomný doklad o príprave, ktorú táto osoba absolvovala.“

                        (2)

                        Dopĺňajú sa tieto predpisy:
                        „Predpis V/3

                           Minimálne záväzné požiadavky na prípravu a kvalifikáciu kapitánov lodí, dôstojníkov, členov posádky a iného personálu lodí, na ktoré sa vzťahuje kódex IGF

                                    1.

                                    Tento predpis sa uplatňuje na kapitánov lodí, dôstojníkov, členov posádky a iný personál slúžiaci na palube lodí, na ktoré sa vzťahuje kódex IGF.

                                    2.

                                    Pred pridelením povinností na palube lodí, na ktoré sa vzťahuje kódex IGF, musia námorníci absolvovať prípravu požadovanú podľa odsekov 4 až 9 v súlade s ich funkciou, povinnosťami a zodpovednosťami.

                                    3.

                                    Všetci námorníci slúžiaci na palube lodí, na ktoré sa vzťahuje kódex IGF, sa pred pridelením povinností na palube lodí primerane oboznámia s loďou a konkrétnymi zariadeniami v zmysle článku 14 ods. 1 písm. d) tejto smernice.

                                    4.

                                    Námorníci zodpovední za pridelené bezpečnostné povinnosti súvisiace so starostlivosťou o palivo, používaním paliva alebo reakciou na palivo v núdzovej situácii na palube lodí, na ktoré sa vzťahuje kódex IGF, musia mať osvedčenie o absolvovaní základnej prípravy na vykonávanie služby na lodiach, na ktoré sa vzťahuje kódex IGF.

                                    5.

                                    Každý kandidát na vydanie osvedčenia o absolvovaní základnej prípravy na vykonávanie služby na lodiach, na ktoré sa vzťahuje kódex IGF, musí absolvovať základnú prípravu v súlade s ustanoveniami oddielu A-V/3 ods. 1 kódexu STCW.

                                    6.

                                    Námorníci zodpovední za pridelené bezpečnostné povinnosti súvisiace so starostlivosťou o palivo, používaním paliva alebo systémom reagovania na núdzovú situáciu na palube lodí, na ktoré sa vzťahuje kódex IGF, a ktorí získali kvalifikáciu a osvedčenie v súlade s predpisom V/1-2 ods. 2 a 5 alebo predpisom V/1-2 ods. 4 a 5 na tankeroch na prepravu skvapalnených plynov, sa považujú za námorníkov spĺňajúcich požiadavky uvedené v oddiele A-V/3 ods. 1 kódexu STCW pre základnú prípravu na vykonávanie služby na lodiach, na ktoré sa vzťahuje kódex IGF.

                                    7.

                                    Kapitáni lodí, strojní dôstojníci a celý personál s priamou zodpovednosťou za starostlivosť o palivá a palivové systémy a ich používanie na lodiach, na ktoré sa vzťahuje kódex IGF, musia mať osvedčenie o absolvovaní vyššej odbornej prípravy na vykonávanie služby na lodiach, na ktoré sa vzťahuje kódex IGF.

                                    8.

                                    Každý kandidát na vydanie osvedčenia o absolvovaní vyššej odbornej prípravy na vykonávanie služby na lodiach, na ktoré sa vzťahuje kódex IGF, je držiteľom osvedčenia o odbornej spôsobilosti uvedeného v odseku 4 a zároveň:

                                                8.1.

                                                absolvoval schválenú vyššiu odbornú prípravu na vykonávanie služby na lodiach, na ktoré sa vzťahuje kódex IGF, a spĺňa normu spôsobilosti v zmysle oddielu A-V/3 ods. 2 kódexu STCW a

                                                8.2.

                                                absolvoval aspoň mesačnú schválenú námornú službu, ktorá zahŕňa najmenej tri operácie tankovania paliva na palube lodí, na ktoré sa vzťahuje kódex IGF. Dve z troch operácií tankovania paliva sa môžu nahradiť schváleným výcvikom na simulátore tankovania paliva ako súčasť odbornej prípravy uvedenej v bode 8.1.

                                    9.

                                    Kapitáni lodí, strojní dôstojníci a všetky osoby s priamou zodpovednosťou za starostlivosť o palivá a používanie palív na lodiach, na ktoré sa vzťahuje kódex IGF, ktorí získali kvalifikáciu a osvedčenie v súlade s normami spôsobilosti uvedenými v oddiele A-V/1-2 ods. 2 kódexu STCW pre službu na tankeroch na prepravu skvapalnených plynov, sa považujú za spĺňajúcich požiadavky uvedené v oddiele A-V/3 ods. 2 kódexu STCW na vyššiu odbornú prípravu pre lode, na ktoré sa vzťahuje kódex IGF, za predpokladu, že tiež:

                                                9.1.

                                                splnili požiadavky odseku 6

                                                9.2.

                                                splnili požiadavky na tankovanie paliva uvedené v odseku 8.2 alebo sa zúčastnili na vykonaní troch operácií s nákladom na palube tankera na prepravu skvapalnených plynov a

                                                9.3.

                                                absolvovali námornú službu v trvaní troch mesiacov počas predchádzajúcich piatich rokov na palube:

                                                            9.3.1.

                                                            lodí, na ktoré sa vzťahuje kódex IGF;

                                                            9.3.2.

                                                            tankerov prevážajúcich ako náklad palivá, na ktoré sa vzťahuje kódex IGF, alebo

                                                            9.3.3.

                                                            lodí používajúcich ako palivo plyny alebo palivo s nízkym bodom vzplanutia.

                                    10.

                                    Členské štáty zabezpečia, aby sa osvedčenie o odbornej spôsobilosti vydalo námorníkom, ktorí majú kvalifikáciu v súlade s odsekom 4 alebo 7.

                                    11.

                                    Námorníci, ktorí majú osvedčenia o odbornej spôsobilosti v súlade s odsekom 4 alebo 7, absolvujú v intervaloch nepresahujúcich päť rokov príslušnú opakovanú prípravu alebo musia predložiť dôkaz, že počas predchádzajúcich piatich rokov splnili požadovanú normu spôsobilosti.

                           Predpis V/4

                           Minimálne záväzné požiadavky na prípravu a kvalifikáciu kapitánov lodí a palubných dôstojníkov na lodiach plaviacich sa v polárnych vodách

                                    1.

                                    Kapitáni lodí, prví palubní dôstojníci a dôstojníci zodpovední za navigačné hliadky na lodiach plaviacich sa v polárnych vodách musia mať osvedčenie o absolvovaní základnej prípravy pre lode plaviace sa v polárnych vodách, ako sa to vyžaduje v polárnom kódexe.

                                    2.

                                    Každý kandidát na vydanie osvedčenia o absolvovaní základnej prípravy pre lode plaviace sa v polárnych vodách absolvoval schválenú základnú prípravu pre lode plaviace sa v polárnych vodách a spĺňa normu spôsobilosti uvedenú v oddiele A-V/4 ods. 1 kódexu STCW.

                                    3.

                                    Kapitáni a prví palubní dôstojníci na lodiach plaviacich sa v polárnych vodách musia mať osvedčenie o absolvovaní vyššej odbornej prípravy pre lode plaviace sa v polárnych vodách, ako to vyžaduje polárny kódex.

                                    4.

                                    Každý kandidát na vydanie osvedčenia o absolvovaní vyššej odbornej prípravy pre lode plaviace sa v polárnych vodách:

                                                4.1.

                                                spĺňa požiadavky na osvedčenie o absolvovaní základnej prípravy pre lode plaviace sa v polárnych vodách;

                                                4.2.

                                                absolvoval najmenej dva mesiace schválenej námornej služby v palubnej posádke na riadiacej úrovni alebo pri vykonávaní povinností strážnej služby na prevádzkovej úrovni v polárnych vodách alebo inej rovnocennej schválenej námornej služby a

                                                4.3.

                                                absolvoval schválenú vyššiu odbornú prípravu pre lode plaviace sa v polárnych vodách a spĺňa normu pre spôsobilosť uvedenú v oddiele A-V/4 ods. 2 kódexu STCW.

                                    5.

                                    Členské štáty zabezpečia, aby sa osvedčenie o odbornej spôsobilosti vydalo námorníkom, ktorí majú kvalifikáciu v súlade s odsekom 2 alebo 4.

                                    6.

                                    Námorníci, ktorí nastúpili na schválenú námornú službu v polárnych vodách pred 1. júlom 2018, musia do 1. júla 2020 vedieť preukázať, že spĺňajú požiadavky odseku 2 tým, že:

                                                6.1.

                                                absolvovali schválenú námornú službu na palube lode plaviacej sa v polárnych vodách alebo rovnocennú schválenú námornú službu pri vykonávaní povinností v rámci palubnej posádky na prevádzkovej alebo riadiacej úrovni v období celkovo najmenej troch mesiacov v priebehu predchádzajúcich piatich rokov alebo

                                                6.2.

                                                úspešne absolvovali kurz prípravy organizovaný v súlade s usmerneniami k príprave vypracovanými Medzinárodnou námornou organizáciou pre lode plaviace sa v polárnych vodách.

                                    7.

                                    Námorníci, ktorí nastúpili na schválenú námornú službu v polárnych vodách pred 1. júlom 2018, musia do 1. júla 2020 vedieť preukázať, že spĺňajú požiadavky odseku 4 tým, že:

                                                7.1.

                                                absolvovali schválenú námornú službu na palube lode plaviacej sa v polárnych vodách alebo rovnocennú schválenú námornú službu pri vykonávaní povinností v rámci palubnej posádke na riadiacej úrovni v období celkovo najmenej troch mesiacov v priebehu predchádzajúcich piatich rokov alebo

                                                7.2.

                                                úspešne absolvovali kurz prípravy spĺňajúci usmernenia k príprave stanovené Medzinárodnou námornou organizáciou pre lode plaviace sa v polárnych vodách a absolvovali schválenú námornú službu na palube lode plaviacej sa v polárnych vodách alebo rovnocennú schválenú námornú službu pri vykonávaní povinností v rámci palubnej posádky na riadiacej úrovni v období celkovo najmenej dvoch mesiacov v priebehu predchádzajúcich piatich rokov.“


title: Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/1160 z 20. júna 2019, ktorou sa mení smernica 2009/65/ES a smernica 2011/61/EÚ, pokiaľ ide o cezhraničnú distribúciu podnikov kolektívneho investovania (Text s významom pre EHP)

text:
                  12.7.2019

                  SK

                  Úradný vestník Európskej únie

                  L 188/106

         SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) 2019/1160
         z 20. júna 2019,
         ktorou sa mení smernica 2009/65/ES a smernica 2011/61/EÚ, pokiaľ ide o cezhraničnú distribúciu podnikov kolektívneho investovania
         (Text s významom pre EHP)
         EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
         so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 53 ods. 1,
         so zreteľom na návrh Európskej komisie,
         po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
         so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
         konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (2),
         keďže:

                     (1)

                     Spoločné ciele smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/65/ES (3) a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/61/EÚ (4) zahŕňajú zabezpečenie rovnakých podmienok pre podniky kolektívneho investovania a odstránenie prekážok voľného pohybu podielových listov a akcií podnikov kolektívneho investovania v Únii a zároveň zabezpečenie jednotnejšej ochrany investorov. Hoci uvedené ciele sa už vo veľkej miere dosiahli, stále pretrvávajú určité prekážky, ktoré správcom fondov bránia plne využívať výhody vnútorného trhu.

                     (2)

                     Táto smernica je doplnená nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/1156 (5). V uvedenom nariadení sa stanovujú ďalšie pravidlá a postupy týkajúce sa podnikov kolektívneho investovania do prevoditeľných cenných papierov (ďalej len „PKIPCP“) a správcov alternatívnych investičných fondov (ďalej len „správcovia AIF“). Uvedeným nariadením a touto smernicou by sa mali spoločne ďalej koordinovať podmienky pre správcov fondov pôsobiacich na vnútornom trhu a mala by sa uľahčiť cezhraničná distribúcia fondov, ktoré správcovia spravujú.

                     (3)

                     Treba zaplniť medzeru v regulácii a zosúladiť postup oznamovania zmien príslušným orgánom v súvislosti s PKIPCP s postupom oznamovania stanoveným v smernici 2011/61/EÚ.

                     (4)

                     Nariadením (EÚ) 2019/1156 sa ďalej posilňujú zásady uplatniteľné na marketingové oznámenia upravené smernicou 2009/65/ES a rozsah uplatňovania týchto zásad sa rozširuje na správcov AIF, čím sa dosiahne vysoká úroveň ochrany investorov bez ohľadu na typ investora. Zodpovedajúce ustanovenia smernice 2009/65/ES týkajúce sa marketingových oznámení a dostupnosti vnútroštátnych zákonov a iných právnych predpisov upravujúcich uvádzanie podielových listov PKIPCP na trh nie sú preto ďalej potrebné a mali by sa vypustiť.

                     (5)

                     Ustanovenia smernice 2009/65/ES, podľa ktorých musia PKIPCP poskytovať investorom zariadenia, sa vo forme, v akej boli transponované do niektorých vnútroštátnych právnych systémov, ukázali ako zaťažujúce. Investori navyše zriedka využívajú miestne zariadenia spôsobom zamýšľaným v uvedenej smernici. Uprednostňovaným spôsobom kontaktu sa stala priama interakcia medzi investormi a správcami fondov – či už elektronicky alebo prostredníctvom telefónu – zatiaľ čo platby a vyplácanie sa uskutočňujú inými kanálmi. Zatiaľ čo uvedené miestne zariadenia sa v súčasnosti využívajú na administratívne účely, napríklad na cezhraničné vymáhanie regulačných poplatkov, takéto otázky by sa mali riešiť inými prostriedkami vrátane spolupráce medzi príslušnými orgánmi. Preto by sa mali stanoviť pravidlá, ktorými sa zmodernizujú a spresnia požiadavky na poskytovanie zariadení retailovým investorom, a členské štáty by nemali požadovať miestnu fyzickú prítomnosť na poskytovanie takýchto zariadení. V každom prípade by sa malo na základe pravidiel zabezpečiť, aby investori mali prístup k informáciám, na ktoré majú právo.

                     (6)

                     S cieľom zabezpečiť jednotné zaobchádzanie s retailovými investormi je potrebné, aby sa požiadavky týkajúce sa zariadení uplatňovali aj na správcov AIF, keď im členské štáty povolia, aby na ich území uvádzali na trh podielové listy alebo akcie alternatívnych investičných fondov (ďalej len „AIF“) pre retailových investorov.

                     (7)

                     V dôsledku neexistencie jasných a jednotných podmienok pre ukončenie uvádzania podielových listov alebo akcií PKIPCP, alebo AIF na trh v hostiteľskom členskom štáte čelia správcovia fondov hospodárskej a právnej neistote. Preto by sa v smerniciach 2009/65/ES a 2011/61/EÚ mali stanoviť jasné podmienky, za ktorých by bolo možné odvolať oznámenie o opatreniach prijatých na uvádzanie na trh, pokiaľ ide o niektoré alebo všetky podielové listy alebo akcie. Uvedenými podmienkami by sa na jednej strane mala vyvážiť možnosť podnikov kolektívneho investovania alebo ich správcov ukončiť ich opatrenia prijaté na uvádzanie akcií alebo podielových listov na trh, keď sú stanovené podmienky splnené, a na druhej strane záujmy investorov v takýchto podnikoch.

                     (8)

                     V dôsledku možnosti ukončiť uvádzanie PKIPCP alebo AIF na trh v konkrétnom členskom štáte by investorom nemali vzniknúť náklady ani by sa nemala znížiť ich ochrana podľa smernice 2009/65/ES alebo smernice 2011/61/EÚ, najmä pokiaľ ide o ich právo na presné informácie o pokračujúcej činnosti týchto fondov.

                     (9)

                     Stáva sa, že správca AIF, ktorý chce otestovať záujem investorov o konkrétny investičný nápad alebo investičnú stratégiu, sa v rôznych vnútroštátnych právnych systémoch stretáva s rozličným chápaním predmarketingu. Vymedzenie predmarketingu a podmienok, za ktorých je povolený, sa medzi jednotlivými členskými štátmi, v ktorých je povolený, značne líši. V iných členských štátoch pojem predmarketing vôbec neexistuje. V záujme riešenia uvedených rozdielov by sa malo stanoviť harmonizované vymedzenie predmarketingu a podmienky, za ktorých správca AIF z EÚ môže predmarketing vykonávať.

                     (10)

                     Na to, aby mohol byť predmarketing uznaný ako taký podľa smernice 2011/61/EÚ, mal by byť zameraný na potenciálnych profesionálnych investorov a mal by sa týkať investičného zámeru alebo investičnej stratégie s cieľom preveriť ich záujem o AIF alebo podfond, ktorý ešte nebol zriadený, alebo ktorý je zriadený, ale ešte nebolo vydané oznámenie na účely uvedenia na trh v súlade s uvedenou smernicou. V súlade s tým by investori nemali mať počas predmarketingu možnosť upísať podielové listy alebo akcie AIF a nemali by mať dovolené distribuovať potenciálnym profesionálnym investorom upisovacie formuláre alebo podobné dokumenty, či už v podobe návrhu alebo v konečnej forme. Správcovia AIF z EÚ by mali zabezpečiť, aby investori nenadobudli podielové listy alebo akcie v AIF prostredníctvom predmarketingu a aby investori kontaktovaní v rámci predmarketingu mohli nadobudnúť podielové listy alebo akcie len v danom AIF prostredníctvom uvedenia na trh, ktoré je povolené podľa smernice 2011/61/EÚ.
                     Každé upisovanie profesionálnymi investormi do 18 mesiacov po tom, ako správca AIF z EÚ začal predmarketing, vzťahujúce sa na podielové listy alebo akcie AIF, na ktorý sa odkazuje v informáciách poskytnutých v súvislosti s predmarketingom, alebo AIF zriadeného v dôsledku predmarketingu, by sa malo považovať za výsledok uvádzania na trh a malo by podliehať príslušným postupom oznamovania uvedeným v smernici 2011/61/EÚ. S cieľom zabezpečiť, aby príslušné vnútroštátne orgány mohli zabezpečovať kontrolu nad predmarketingom vo svojom členskom štáte, by mal správca AIF z EÚ do dvoch týždňov od začatia predmarketingu zaslať príslušným orgánom svojho domovského členského štátu neformálny list v tlačenej alebo elektronickej podobe, v ktorom by mal okrem iného uviesť, v ktorých členských štátoch je alebo bol zapojený do predmarketingu, obdobia, počas ktorých sa predmarketing uskutočňuje alebo uskutočnil, a prípadne aj zoznam svojich AIF a podfondov AIF, ktoré sú alebo boli predmetom predmarketingu. Príslušné orgány domovského členského štátu správcu AIF z EÚ o tom bezodkladne informujú príslušné orgány členských štátov, v ktorých správca AIF z EÚ je alebo bol zapojený do predmarketingu.

                     (11)

                     Správcovia AIF z EÚ by mali zabezpečiť, aby ich predmarketing bol primerane zdokumentovaný.

                     (12)

                     Vnútroštátne zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou 2011/61/EÚ a najmä s harmonizovanými pravidlami týkajúcimi sa predmarketingu by nemali žiadnym spôsobom znevýhodňovať správcov AIF z EÚ voči správcom AIF z krajín mimo EÚ. To sa týka tak súčasnej situácie, keď správcovia AIF z krajín mimo EÚ nemajú právo získať európske povolenie, ako aj situácie, keď sa začnú uplatňovať ustanovenia o takom udelení európskeho povolenia v smernici 2011/61/EÚ.

                     (13)

                     Na zabezpečenie právnej istoty treba zosúladiť dátumy začatia uplatňovania vnútroštátnych zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení, ktorými sa vykonáva táto smernica a nariadenie (EÚ) 2019/1156, pokiaľ ide o ustanovenia týkajúce sa marketingových oznámení a predmarketingu.

                     (14)

                     V súlade so spoločným politickým vyhlásením členských štátov a Komisie z 28. septembra 2011 o vysvetľujúcich dokumentoch (6) sa členské štáty zaviazali, že v odôvodnených prípadoch k svojim oznámeniam o transpozičných opatreniach pripoja jeden alebo viacero dokumentov vysvetľujúcich vzťah medzi prvkami smernice a zodpovedajúcimi časťami vnútroštátnych transpozičných nástrojov. V súvislosti s touto smernicou sa zákonodarca domnieva, že zasielanie takýchto dokumentov je odôvodnené,

               PRIJALI TÚTO SMERNICU:

            Článok 1
            Zmeny smernice 2009/65/ES
            Smernica 2009/65/ES sa mení takto:

                        1.

                        Do článku 17 ods. 8 sa dopĺňajú tieto pododseky:
                        „Ak by v dôsledku zmeny uvedenej v prvom pododseku správcovská spoločnosť prestala byť v súlade s touto smernicou, príslušné orgány domovského členského štátu správcovskej spoločnosti do 15 pracovných dní od doručenia všetkých informácií uvedených v prvom pododseku oznámia správcovskej spoločnosti, že danú zmenu nesmie vykonať. V takom prípade príslušné orgány domovského členského štátu správcovskej spoločnosti o tom informujú príslušné orgány hostiteľského členského štátu správcovskej spoločnosti.
                        Ak sa zmena uvedená v prvom pododseku vykoná potom, ako došlo k zaslaniu informácií v súlade s druhým pododsekom, a ak v dôsledku tejto zmeny správcovská spoločnosť prestala byť v súlade s touto smernicou, príslušné orgány domovského členského štátu správcovskej spoločnosti prijmú všetky primerané opatrenia v súlade s článkom 98 a bez zbytočného odkladu informujú o prijatých opatreniach príslušné orgány hostiteľského členského štátu správcovskej spoločnosti.“

                        2.

                        Článok 77 sa vypúšťa.

                        3.

                        V článku 91 sa vypúšťa odsek 3.

                        4.

                        Článok 92 sa nahrádza takto:

                           „Článok 92

                              1.   Členské štáty zabezpečia, aby PKIPCP sprístupnil v každom členskom štáte, v ktorom má v úmysle uvádzať na trh svoje podielové listy, zariadenia na vykonávanie týchto úloh:

                                          a)

                                          spracovávanie pokynov na upísanie, odkúpenie a vyplatenie a vykonávanie iných platieb v prospech držiteľov podielových listov PKIPCP v súlade s podmienkami stanovenými v dokumentoch požadovaných podľa kapitoly IX;

                                          b)

                                          poskytovanie informácií investorom o tom, ako možno vykonať pokyny uvedené v písmene a) a ako sa vyplácajú výnosy z odkúpenia a vyplatenia;

                                          c)

                                          uľahčenie nakladania s informáciami a prístup k postupom a mechanizmom uvedeným v článku 15 týkajúcim sa uplatňovania práv investorov vyplývajúcich z ich investície do PKIPCP v členskom štáte, v ktorom sa PKIPCP uvádza na trh;

                                          d)

                                          sprístupnenie informácií a dokumentov požadovaných podľa kapitoly IX investorom za podmienok stanovených v článku 94, a to na účely kontroly a získanie kópií;

                                          e)

                                          poskytovanie informácií investorom v súvislosti s úlohami, ktoré uvedené zariadenia zabezpečujú, na trvalom médiu; a

                                          f)

                                          vykonávanie činnosti kontaktného miesta pre komunikáciu s príslušnými orgánmi.

                              2.   Členské štáty od PKIPCP nevyžadujú fyzickú prítomnosť v hostiteľskom členskom štáte ani ustanovenie tretej strany na účely odseku 1.

                              3.   PKIPCP zabezpečí, aby boli k dispozícii zariadenia na vykonávanie úloh, a to aj elektronicky, uvedených v odseku 1:

                                          a)

                                          v úradnom jazyku alebo v jednom z úradných jazykov členského štátu, v ktorom sa PKIPCP uvádzajú na trh, alebo v jazyku schválenom príslušnými orgánmi uvedeného členského štátu;

                                          b)

                                          prostredníctvom samotného PKIPCP, tretej strany, ktorá podlieha predpisom a dohľadu, ktoré upravujú úlohy, ktoré sa majú vykonávať, alebo oboch týchto subjektov;

                                    Na účely písmena b) v prípade, že úlohy má vykonávať tretia strana, musí byť jej vymenovanie doložené písomnou zmluvou, v ktorej sa stanovuje, ktoré z úloh uvedených v odseku 1 nemá vykonávať PKIPCP, a že tretia strana dostane od PKIPCP všetky relevantné informácie a dokumenty.“

                        5.

                        Článok 93 sa mení takto:

                                    a)

                                    V odseku 1 sa dopĺňa tento pododsek:
                                    „Oznámenie obsahuje aj údaje – vrátane adresy –, ktoré sú potrebné na fakturáciu alebo na oznamovanie akýchkoľvek príslušných regulačných poplatkov alebo výdavkov zo strany príslušných orgánov hostiteľského členského štátu, a informácie o zariadeniach na vykonávanie úloh uvedených v článku 92 ods. 1.“;

                                    b)

                                    odsek 8 sa nahrádza takto:

                                       „8.   V prípade zmeny v informáciách obsiahnutých v oznámení predloženom v súlade s odsekom 1 alebo zmeny týkajúcej sa triedy akcií, ktoré sa majú uviesť na trh, PKIPCP o tom podajú písomné oznámenie príslušným orgánom tak domovského členského štátu PKIPCP, ako aj hostiteľského členského štátu PKIPCP najmenej jeden mesiac pred vykonaním uvedenej zmeny.
                                       Ak v dôsledku zmeny uvedenej v prvom pododseku prestane PKIPCP dodržiavať túto smernicu, príslušné orgány domovského štátu PKIPCP do 15 pracovných dní od doručenia všetkých informácií uvedených v prvom pododseku informujú PKIPCP, že danú zmenu nesmie vykonať. V uvedenom prípade príslušné orgány domovského členského štátu PKIPCP o tom informujú príslušné orgány hostiteľského členského štátu PKIPCP.
                                       Ak sa zmena uvedená v prvom pododseku vykoná potom, ako došlo k zaslaniu informácií v súlade s druhým pododsekom, a PKIPCP prestane v dôsledku tejto zmeny dodržiavať túto smernicu, príslušné orgány domovského členského štátu PKIPCP prijmú všetky nevyhnutné opatrenia v súlade s článkom 98, v prípade potreby aj vrátane výslovného zákazu uvádzania PKIPCP na trh a bez zbytočného odkladu oznámia príslušným orgánom hostiteľského členského štátu PKIPCP prijaté opatrenia.“

                        6.

                        Vkladá sa tento článok:

                           „Článok 93a

                              1.   Členské štáty zabezpečia, aby PKIPCP mohol odvolať oznámenie o opatreniach prijatých na uvádzanie na trh, pokiaľ ide o podielové listy, a v prípade potreby aj triedy akcií, v členskom štáte, v prípade ktorých podal oznámenie v súlade s článkom 93, ak sú splnené všetky tieto podmienky:

                                          a)

                                          je predložená paušálna ponuka na odkúpenie alebo vyplatenie, bez akýchkoľvek poplatkov alebo zrážok, všetkých takýchto podielových listov v držbe investorov v uvedenom členskom štáte, je sprístupnená verejnosti počas najmenej 30 pracovných dní a je priamo alebo prostredníctvom finančných sprostredkovateľov adresovaná jednotlivo všetkým investorom v uvedenom členskom štáte, ktorých totožnosť je známa;

                                          b)

                                          úmysel ukončiť opatrenia prijaté na uvádzanie takýchto podielových listov na trh v uvedenom členskom štáte sa zverejní prostredníctvom verejne dostupného média – vrátane elektronických prostriedkov –, ktoré sa bežne používa v prípade uvádzania PKIPCP na trh a je vhodné pre typického investora PKIPCP;

                                          c)

                                          všetky zmluvné dojednania s finančnými sprostredkovateľmi alebo zástupcami sa menia alebo ukončujú s účinnosťou odo dňa odvolania opatrení s cieľom zabrániť akejkoľvek novej alebo ďalšej priamej alebo nepriamej ponuke alebo umiestneniu podielových listov určených v oznámení uvedenom v odseku 2.

                                    Informácie uvedené v písmenách a) a b) prvého pododseku jasne popisujú dôsledky, ktoré budú musieť investori znášať, ak neprijmú ponuku na vyplatenie alebo odkúpenie ich podielových listov.
                              Informácie uvedené v písmenách a) a b) prvého pododseku sa poskytujú v úradnom jazyku alebo v jednom z úradných jazykov členského štátu v súvislosti, s ktorým PKIPCP predložil oznámenie v súlade s článkom 93, alebo v jazyku schválenom príslušnými orgánmi uvedeného členského štátu. K dátumu uvedenému v prvom pododseku písm. c) PKIPCP skončí s predkladaním nových alebo ďalších priamych či nepriamych ponúk alebo umiestňovaním podielových listov, ktoré boli predmetom odvolania v uvedenom členskom štáte.

                              2.   PKIPCP predloží príslušným orgánom svojho domovského členského štátu oznámenie obsahujúce informácie uvedené v odseku 1 prvom pododseku písm. a), b) a c).

                              3.   Príslušné orgány domovského členského štátu PKIPCP overia, či oznámenie, ktoré predložili PKIPCP na základe odsekov 1 a 2, je úplné. Príslušné orgány domovského členského štátu PKIPCP najneskôr do 15 pracovných dní po doručení úplného oznámenia zašlú toto oznámenie príslušným orgánom členského štátu určených v oznámení uvedenom v odseku 2 a orgánu ESMA.
                              Po zaslaní oznámenia podľa prvého pododseku príslušné orgány domovského členského štátu PKIPCP bezodkladne informujú PKIPCP o tomto zaslaní.

                              4.   PKIPCP poskytuje investorom, ktorí v ňom naďalej majú investície, ako aj príslušným orgánom domovského členského štátu PKIPCP informácie požadované podľa článkov 68 až 82 a podľa článku 94.

                              5.   Príslušné orgány domovského členského štátu PKIPCP zašlú príslušným orgánom členského štátu určených v oznámení uvedenom v odseku 2 tohto článku informácie o všetkých zmenách dokumentov uvedených v článku 93 ods. 2.

                              6.   Príslušné orgány členského štátu určené v oznámení uvedenom v odseku 2 tohto článku majú rovnaké práva a povinnosti ako príslušné orgány hostiteľského členského štátu PKIPCP, ako sa stanovuje v článku 21 ods. 2, článku 97 ods. 3 a článku 108. Bez toho, aby boli dotknuté iné monitorovacie činnosti a právomoci v oblasti dohľadu uvedené v článku 21 ods. 2 a článku 97, príslušné orgány členského štátu určené v oznámení uvedenom v odseku 2 tohto článku od dátumu zaslania podľa odseku 5 tohto článku nevyžadujú, aby dotknutý PKIPCP preukázal súlad s vnútroštátnymi zákonmi, inými právnymi predpismi a správnymi opatreniami, ktorými sa riadia požiadavky na uvádzanie na trh uvedené v článku 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/1156 (*1).

                              7.   Členské štáty umožnia, aby sa na účely odseku 4 mohli používať všetky elektronické komunikačné prostriedky alebo iné prostriedky komunikácie na diaľku, za predpokladu, že informácie a komunikačné prostriedky sú investorom k dispozícii v úradnom jazyku alebo v jednom z úradných jazykov členského štátu, v ktorom je investor usadený, alebo v jazyku schválenom príslušnými orgánmi uvedeného členského štátu.

                           (*1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/1156 z 20. júna 2019, ktorým sa uľahčuje cezhraničná distribúcia podnikov kolektívneho investovania a ktorým sa menia nariadenia (EÚ) č. 345/2013, (EÚ) č. 346/2013 a (EÚ) č. 1286/2014 (Ú. v. EÚ L 188, 12.7.2019, s. 55).“"

                        7.

                        V článku 95 ods. 1 sa písmeno a) vypúšťa.

            Článok 2
            Zmeny smernice 2011/61/EÚ
            Smernica 2011/61/EÚ sa mení takto:

                        1.

                        V článku 4 ods. 1 sa vkladá toto písmeno:

                                    „aea)

                                    „predmarketing“ je priame alebo nepriame poskytnutie informácií o investičných stratégiách alebo investičných zámeroch zo strany správcu AIF z EÚ alebo v jeho mene potenciálnym profesionálnym investorom s bydliskom alebo so sídlom v Únii, alebo priama či nepriama komunikácia s týmito investormi, s cieľom preveriť ich záujem o AIF alebo podfond, ktorý ešte nebol zriadený, alebo ktorý je zriadený, ale ešte nebolo vydané oznámenie na účely uvedenia na trh v súlade s článkom 31 alebo 32 v tom členskom štáte, v ktorom majú potenciálni investori bydlisko alebo sídlo, a ktoré v jednotlivých prípadoch nepredstavuje ponuku ani umiestnenie u potenciálneho investora vo vzťahu k investovaniu do podielových listov alebo akcií tohto AIF alebo podfondu;“

                        2.

                        Na začiatku Kapitoly VI sa vkladá tento článok:

                           „Článok 30a
                           Podmienky uskutočňovania predmarketingu v Únii správcom AIF z EÚ

                              1.   Členské štáty zabezpečia, aby správca AIF z EÚ, ktorému bolo udelené povolenie, mohol v Únii vykonávať predmarketing, okrem prípadov, keď informácie predložené potenciálnym profesionálnym investorom:

                                          a)

                                          sú dostatočné na to, aby umožnili investorom zaviazať sa k nadobúdaniu podielových listov alebo akcií konkrétneho AIF;

                                          b)

                                          predstavujú upisovacie formuláre alebo podobné dokumenty vo forme návrhu alebo v konečnej podobe; alebo

                                          c)

                                          predstavujú zakladajúce dokumenty, prospekt alebo ponukové materiály ešte nezriadeného AIF v konečnej podobe.

                                    Ak sa poskytuje návrh prospektu alebo ponukové materiály, nesmú obsahovať informácie umožňujúce investorom prijať investičné rozhodnutie a musí sa v nich jasne uvádzať, že:

                                          a)

                                          nepredstavujú ponuku alebo výzvu na upísanie podielových listov alebo akcií AIF; a

                                          b)

                                          o informácie, ktoré sú v nich predložené, sa nemožno opierať, pretože nie sú úplné a môžu sa zmeniť.

                                    Členské štáty zabezpečia, aby správca AIF z EÚ predtým, ako začne vykonávať predmarketing, nebol povinní oznámiť príslušným orgánom obsah alebo adresátov predmarketingu ani splniť iné podmienky alebo požiadavky než tie, ktoré sú stanovené v tomto článku.

                              2.   Správcovia AIF z EÚ zabezpečia, aby investori nenadobudli podielové listy alebo akcie v AIF prostredníctvom predmarketingu a aby investori kontaktovaní v rámci predmarketingu mohli nadobudnúť podielové listy alebo akcie len v danom AIF prostredníctvom uvedenia na trh, ktoré je povolené podľa článkov 31 alebo 32.
                              Každé upisovanie profesionálnymi investormi do 18 mesiacov po tom, ako sa správca AIF z EÚ zapojil do predmarketingu, vzťahujúce sa na podielové listy alebo akcie AIF, na ktoré sa odkazuje v informáciách poskytnutých v súvislosti s predmarketingom, alebo AIF zriadeného v dôsledku predmarketingu, sa považuje za výsledok uvádzania na trh a podlieha príslušným postupom oznamovania uvedeným v článkoch 31 a 32.
                              Členské štáty zabezpečia, aby správca AIF z EÚ do dvoch týždňov po tom, ako začal predmarketing, zaslal príslušným orgánom svojho domovského členského štátu neformálny list v tlačenej podobe alebo elektronicky. V tomto liste sa uvedú členské štáty, v ktorých sa predmarketing uskutočňuje alebo uskutočnil, ako aj príslušné obdobie, stručný opis predmarketingu vrátane informácií o predložených investičných stratégiách a prípadne zoznam AIF a podfondov AIF, ktoré sú alebo boli predmetom predmarketingu. Príslušné orgány domovského členského štátu správcu AIF z EÚ o tom bezodkladne informujú príslušné orgány členského štátu, v ktorom správca AIF z EÚ je alebo bol zapojený do predmarketingu. Príslušné orgány členského štátu, v ktorom sa predmarketing uskutočňuje alebo uskutočnil, môžu o ďalšie informácie o predmarketingu, ktorý sa uskutočňuje alebo uskutočnil na jeho území, požiadať príslušné orgány domovského členského štátu správcu AIF z EÚ.

                              3.   Tretia strana smie vykonávať predmarketing v mene správcu AIF z EÚ, ktorému bolo udelené povolenie, iba ak jej bolo udelené povolenie ako investičnej spoločnosti v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2014/65/EÚ (*2), ako úverová inštitúcia v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2013/36/EÚ (*3), ako správcovská spoločnosť PKIPCP v súlade so smernicou 2009/65/ES, ako správca AIF v súlade s touto smernicou, alebo ak koná ako viazaný sprostredkovateľ v súlade so smernicou 2014/65/EÚ. Na takúto tretiu stranu sa vzťahujú podmienky stanovené v tomto článku.

                              4.   Správca AIF z EÚ zabezpečuje, aby sa predmarketing primerane zdokumentoval.

                           (*2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/65/EÚ z 15. mája 2014 o trhoch s finančnými nástrojmi, ktorou sa mení smernica 2002/92/ES a smernica 2011/61/EÚ (Ú. v. EÚ L 173, 12.6.2014, s. 349)."

                           (*3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/36/EÚ z 26. júna 2013 o prístupe k činnosti úverových inštitúcií a prudenciálnom dohľade nad úverovými inštitúciami a investičnými spoločnosťami, o zmene smernice 2002/87/ES a o zrušení smerníc 2006/48/ES a 2006/49/ES (Ú. v. EÚ L 176, 27.6.2013, s. 338).“"

                        3.

                        V článku 32 ods. 7 sa druhý, tretí a štvrtý pododsek nahrádzajú takto:
                        „Ak v dôsledku plánovanej zmeny prestane byť spravovanie AIF správcom AIF v súlade s touto smernicou alebo ak správca AIF prestane inak dodržiavať túto smernicu, relevantné príslušné orgány domovského členského štátu správcu AIF do 15 pracovných dní od doručenia všetkých informácií uvedených v prvom pododseku informujú správcu AIF, že danú zmenu nesmie vykonať. V uvedenom prípade príslušné orgány domovského členského štátu správcu AIF o tom informujú príslušné orgány hostiteľského členského štátu správcu AIF.
                        Ak sa napriek prvému a druhému pododseku vykoná plánovaná zmena alebo ak dôjde k neplánovanej zmene, v dôsledku ktorej prestane byť spravovanie AIF zo strany správcu AIF v súlade s touto smernicou alebo správca AIF prestane inak dodržiavať túto smernicu, príslušné orgány domovského členského štátu správcu AIF prijmú všetky náležité opatrenia v súlade s článkom 46, ktorými je v prípade potreby aj výslovný zákaz uvádzania daného AIF na trh, a bez zbytočného odkladu o tom informujú príslušné orgány hostiteľského členského štátu správcu AIF.
                        Ak zmeny nemajú dosah na súlad spravovania AIF správcom AIF s touto smernicou ani na inak dodržiavanie tejto smernice správcom AIF, príslušné orgány domovského členského štátu správcu AIF do jedného mesiaca informujú o týchto zmenách príslušné orgány hostiteľského členského štátu správcu AIF.“

                        4.

                        Vkladá sa tento článok:

                           „Článok 32a
                           Odvolanie oznámenia o opatreniach prijatých na uvádzanie na trh podielových listov alebo akcií niektorých alebo všetkých AIF z EÚ na trh v iných členských štátoch ako v domovskom členskom štáte správcu AIF

                              1.   Členské štáty zabezpečia, aby správca AIF z EÚ mohol odvolať oznámenia o opatreniach prijatých na uvádzanie na trh, pokiaľ ide o podielové listy alebo akcie niektorých alebo všetkých jeho AIF v členskom štáte, v prípade ktorých podal oznámenie v súlade s článkom 32, ak sú splnené všetky tieto podmienky:

                                          a)

                                          s výnimkou uzavretých AIF a fondov, ktoré sú upravené nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/760 (*4), je predložená paušálna ponuka na odkúpenie alebo vyplatenie, bez akýchkoľvek poplatkov alebo zrážok, všetkých takýchto podielových listov alebo akcií AIF v držbe investorov v uvedenom členskom štáte, je sprístupnená verejnosti počas najmenej 30 pracovných dní a je priamo alebo prostredníctvom finančných sprostredkovateľov adresovaná jednotlivo všetkým investorom v uvedenom členskom štáte, ktorých totožnosť je známa;

                                          b)

                                          úmysel ukončiť opatrenia prijaté na uvádzanie podielových listov alebo akcií niektorých alebo všetkých jeho AIF na trh v uvedenom členskom štáte sa zverejní prostredníctvom verejne dostupného média – vrátane elektronických prostriedkov –, ktoré sa bežne používa v prípade uvádzania AIF na trh a je vhodné pre typického investora AIF;

                                          c)

                                          všetky zmluvné dojednania s finančnými sprostredkovateľmi alebo zástupcami sa menia alebo ukončujú s účinnosťou odo dňa odvolania opatrení s cieľom zabrániť akejkoľvek novej alebo ďalšej priamej alebo nepriamej ponuke alebo umiestneniu podielových listov alebo akcií určených v oznámení uvedenom v odseku 2.

                                    K dátumu uvedenému v prvom pododseku písm. c) správca AIF skončí s predkladaním nových alebo ďalších priamych či nepriamych ponúk alebo umiestňovaním podielových listov alebo akcií AIF, ktoré spravuje v členskom štáte v prípade ktorých podal oznámenie v súlade s odsekom 2.

                              2.   Správca AIF predloží príslušným orgánom svojho domovského členského štátu oznámenie obsahujúce informácie uvedené v odseku 1 prvom pododseku písm. a), b) a c).

                              3.   Príslušné orgány domovského členského štátu správcu AIF overia, či je oznámenie, ktoré predložil správca AIF, v súlade s odsekom 2, úplné. Príslušné orgány domovského členského štátu správcu AIF najneskôr do 15 pracovných dní po doručení úplného oznámenia zašlú toto oznámenie príslušným orgánom členského štátu určených v oznámení uvedenom v odseku 2 a orgánu ESMA.
                              Po odoslaní oznámenia podľa prvého pododseku príslušné orgány domovského členského štátu správcu AIF bezodkladne informujú správcu AIF o tomto zaslaní.
                              Počas obdobia 36 mesiacov od dátumu uvedeného v odseku 1 prvom pododseku písm. c) sa správca AIF nesmie zapojiť do predmarketingu podielových listov alebo akcií AIF z EÚ uvedených v oznámení alebo pokiaľ ide o podobné investičné stratégie alebo investičné zámery v členskom štáte určenom v oznámení uvedenom v odseku 2.

                              4.   Správca AIF poskytuje investorom, ktorí naďalej majú investície v AIF z EÚ, ako aj príslušným orgánom domovského členského štátu správcu AIF informácie požadované podľa článkov 22 a 23.

                              5.   Príslušné orgány domovského členského štátu správcu AIF zašlú príslušným orgánom členského štátu určeným v oznámení uvedenom v odseku 2 informácie o všetkých zmenách dokumentácie a informácie uvedené v písmenách b) až f) prílohy IV.

                              6.   Príslušné orgány členského štátu určené v oznámení uvedenom v odseku 2 tohto článku majú rovnaké práva a povinnosti ako príslušné orgány hostiteľského členského štátu správcu AIF, ako sa stanovuje v článku 45.

                              7.   Bez toho, aby boli dotknuté iné právomoci v oblasti dohľadu uvedené v článku 45 ods. 3, príslušné orgány členského štátu určené v oznámení uvedenom v odseku 2 tohto článku od dátumu zaslania podľa odseku 5 tohto článku nevyžadujú, aby dotknutý správca AIF preukázal súlad s vnútroštátnymi zákonmi, inými právnymi predpismi a správnymi opatreniami, ktorými sa upravujú požiadavky na uvádzanie na trh uvedené v článku 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/1156 (*5).

                              8.   Členské štáty umožnia, aby sa na účely odseku 4 mohli používať všetky elektronické komunikačné prostriedky alebo iné prostriedky komunikácie na diaľku.

                           (*4)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/760 z 29. apríla 2015 o európskych dlhodobých investičných fondoch (Ú. v. EÚ L 123, 19.5.2015, s. 98)."

                           (*5)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/1156 z 20. júna 2019, ktorým sa uľahčuje cezhraničná distribúcia podnikov kolektívneho investovania a ktorým sa menia nariadenia (EÚ) č. 345/2013, (EÚ) č. 346/2013 a (EÚ) č. 1286/2014 (Ú. v. EÚ L 188, 12.7.2019, s. 55).“"

                        5.

                        V článku 33 ods. 6 sa druhý a tretí pododsek nahrádzajú takto:
                        „Ak v dôsledku plánovanej zmeny prestane byť spravovanie AIF správcom AIF v súlade s touto smernicou alebo ak správca AIF prestane inak dodržiavať túto smernicu, relevantné príslušné orgány domovského členského štátu správcu AIF do 15 pracovných dní od doručenia všetkých informácií uvedených v prvom pododseku informujú správcu AIF, že danú zmenu nesmie vykonať.
                        Ak sa napriek prvému a druhému pododseku vykoná plánovaná zmena alebo ak dôjde k neplánovanej zmene, v dôsledku ktorej prestane byť spravovanie AIF zo strany správcu AIF v súlade s touto smernicou alebo správca AIF prestane inak dodržiavať túto smernicu, príslušné orgány domovského členského štátu správcu AIF prijmú všetky náležité opatrenia v súlade s článkom 46 a bez zbytočného odkladu o tom informujú príslušné orgány hostiteľského členského štátu správcu AIF.“

                        6.

                        Vkladá sa tento článok:

                           „Článok 43a
                           Zariadenia, ktoré sú k dispozícii retailovým investorom

                              1.   Bez toho, aby bol dotknutý článok 26 nariadenia (EÚ) 2015/760, členské štáty zabezpečia, aby správca AIF sprístupnil v každom členskom štáte, v ktorom má v úmysle uvádzať na trh podielové listy alebo akcie AIF pre retailových investorov, zariadenia na vykonávanie týchto úloh:

                                          a)

                                          spracovávanie pokynov investorov na upísanie, platbu, odkúpenie a vyplatenie vo vzťahu k podielovým listom alebo akciám AIF v súlade s podmienkami stanovenými v dokumentoch AIF;

                                          b)

                                          poskytovanie informácií investorom o tom, ako možno vykonať pokyny uvedené v písmene a) a ako sa vyplácajú výnosy z odkúpenia a vyplatenia;

                                          c)

                                          uľahčenie nakladania s informáciami týkajúcimi sa uplatňovania práv investorov vyplývajúcich z ich investície do AIF v členskom štáte, v ktorom sa AIF uvádza na trh;

                                          d)

                                          sprístupnenie informácií a dokumentov požadovaných podľa článkov 22 a 23 investorom na účely kontrol a na získanie ich kópií;

                                          e)

                                          poskytovanie informácií investorom v súvislosti s úlohami, ktoré tieto zariadenia zabezpečujú, na trvalom médiu, ako sa vymedzuje v článku 2 ods. 1 písm. m) smernice 2009/65/ES; a

                                          f)

                                          pôsobenie v pozícii kontaktného miesta pre komunikáciu s príslušnými orgánmi.

                              2.   Členské štáty od správcu AIF nevyžadujú fyzickú prítomnosť v hostiteľskom členskom štáte ani ustanovenie tretej strany na účely odseku 1.

                              3.   Správca AIF zabezpečí, aby boli k dispozícii zariadenia na vykonávanie úloh, a to aj elektronicky, uvedených v odseku 1:

                                          a)

                                          v úradnom jazyku alebo v jednom z úradných jazykov členského štátu, v ktorom sa AIF uvádza na trh, alebo v jazyku schválenom príslušnými orgánmi uvedeného členského štátu;

                                          b)

                                          prostredníctvom samotného správcu AIF, tretej strany, ktorá podlieha predpisom a dohľadu, ktoré upravujú úlohy, ktoré sa majú vykonávať, alebo oboch.

                                    Na účely písmena b) v prípade, že úlohy má vykonávať tretia strana, musí byť jej vymenovanie doložené písomnou zmluvou, v ktorej sa určuje, ktoré z úloh uvedených v odseku 1 nemá vykonávať správca AIF, a že tretia strana dostane od správcu AIF všetky relevantné informácie a dokumenty.“

                        7.

                        Vkladá sa tento článok:

                           „Článok 69a
                           Posúdenie režimu európskeho povolenia
                           Pred nadobudnutím účinnosti delegovaných aktov uvedených v článku 67 ods. 6, na základe ktorých sa začnú uplatňovať pravidlá stanovené v článku 35 a článkoch 37 až 41, Komisia predloží správu Európskemu parlamentu a Rade, pričom zohľadní výsledok posúdenia režimu európskeho povolenia stanoveného v tejto smernici vrátane rozšírenia tohto režimu na správcov AIF z krajín mimo EÚ. V prípade potreby sa uvedená správa doplní legislatívnym návrhom.“

                        8.

                        V prílohe IV sa dopĺňajú tieto body:

                                    „i)

                                    údaje – vrátane adresy –, ktoré sú potrebné na fakturáciu alebo na oznamovanie akýchkoľvek príslušných regulačných poplatkov alebo platieb prostredníctvom príslušných orgánov hostiteľského členského štátu;

                                    j)

                                    informácie o zariadeniach na vykonávanie úloh uvedených v článku 43a.“.

            Článok 3
            Transpozícia

               1.   Do 2. augusta 2021, členské štáty prijmú a uverejnia vnútroštátne zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.
               Tieto ustanovenia sa uplatňujú od 2. augusta 2021.
               Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.

               2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátneho práva, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.

            Článok 4
            Hodnotenie
            Komisia do 2. augusta 2024 na základe verejnej konzultácie a v nadväznosti na diskusie s orgánom ESMA a príslušnými orgánmi vykoná hodnotenie uplatňovania tejto smernice. Komisia do 2. augusta 2025 predloží správu o uplatňovaní tejto smernice.

            Článok 5
            Preskúmanie
            Komisia do 2. augusta 2023 predloží správu, v ktorej okrem iného posúdi odôvodnenosť harmonizácie ustanovení uplatniteľných na správcovské spoločnosti PKIPCP, ktoré testujú záujem investorov o konkrétny investičný zámer alebo investičnú stratégiu, a či sú na tento účel potrebné nejaké zmeny smernice 2009/65/ES.

            Článok 6
            Nadobudnutie účinnosti
            Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.

            Článok 7
            Táto smernica je určená členským štátom.

            V Bruseli 20. júna 2019

                  Za Európsky parlament

                  predseda

               A. TAJANI

                  Za Radu

                  predseda

               G. CIAMBA

            (1)  Ú. v. EÚ C 367, 10.10.2018, s. 50.

            (2)  Pozícia Európskeho parlamentu zo 16. apríla 2019 (zatiaľ neuverejnená v úradnom vestníku) a rozhodnutie Rady zo 14. júna 2019.

            (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/65/ES z 13. júla 2009 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa podnikov kolektívneho investovania do prevoditeľných cenných papierov (PKIPCP) (Ú. v. EÚ L 302, 17.11.2009, s. 32).

            (4)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/61/EÚ z 8. júna 2011 o správcoch alternatívnych investičných fondov a o zmene a doplnení smerníc 2003/41/ES a 2009/65/ES a nariadení (ES) č. 1060/2009 a (EÚ) č. 1095/2010 (Ú. v. EÚ L 174, 1.7.2011, s. 1).

            (5)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/1156 z 20. júna 2019, ktorým sa uľahčuje cezhraničná distribúcia podnikov kolektívneho investovania a ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 345/2013, nariadenie (EÚ) č. 346/2013 a (EÚ) č. 1286/2014 (Pozri stranu 55 tohto úradného vestníka).

            (6)  Ú. v. EÚ C 369, 17.12.2011, s. 14.