title: Smernica Komisie 94/40/ES z 22. júla 1994, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 87/153/EHS, ktorou sa stanovujú smernice na vyhodnotenie doplnkovej látky vo výžive zvierat

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31994L0040

Úradný vestník L 208 , 11/08/1994 S. 0015 - 0026 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 3 Zväzok 60 S. 0145  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 3 Zväzok 60 S. 0145

		Smernica Komisie 94/40/ESz 22. júla 1994,ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 87/153/EHS, ktorou sa stanovujú smernice na vyhodnotenie doplnkovej látky vo výžive zvieratKOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,so zreteľom na smernicu Rady 70/524/EHS z 23. novembra 1970 o doplnkových látkach v krmivách [1], naposledy zmenenú a doplnenú smernicou Komisie 94/17/ES [2], najmä na jej článok 9(2),keďže smernica Rady 70/524/EHS ustanovuje smernice na vyhodnotenie doplnkových látok vo výžive zvierat, ktoré následne prijala smernica Rady 87/153/EHS [3] a každú zmenu a doplnenie tejto smernice na základe pokroku vo vedeckých a technických poznatkoch;keďže sa tieto smernice doplnia o ustanovenie kritérií na preskúmanie požiadaviek na povolenie enzýmov a mikroorganizmov použitých ako doplnkových látok v krmivách;keďže v zmysle ustanovení smernice Rady 93/114/ES [4] je potrebné, aby sa vzhľadom na osobitné vyhodnotenie ohrozenia životného prostredia do postupu spoločenstva pre povolenie doplnkových látok zaradili požiadavky smernice Rady 90/220/EHS z 23. apríla 1990 o zámernom vypúšťaní geneticky upravených organizmov do životného prostredia [5], zmenenej a doplnenej smernicou Komisie 94/15/ES [6], aby sa tieto požiadavky mohli uplatniť pre všetky doplnkové látky, ktoré obsahujú alebo pozostávajú z geneticky upravených organizmov; keďže dôsledkom toho je vhodné zmeniť a doplniť smernicu 87/153/EHS, aby vytvárala súlad s požiadavkami smernice 90/220/EHS;keďže sa javí, že z dôvodu vykonania početných zmien a doplnení by bolo užitočné, aby sa v prílohe k tejto smernici zabezpečilo zjednotenie smerníc;keďže opatrenia stanovené v tejto smernici sú v súlade so stanoviskom Stáleho výboru pre krmivá,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Týmto sa príloha k smernici 87/153/EHS nahrádza prílohou k tejto smernici.Článok 2Členské štáty najneskôr do 1. októbra 1994 príjmu zákony, iné právne predpisy a administratívne opatrenia potrebné na vytvorenie súladu s touto smernicou. Bezodkladne o tom budú informovať Komisiu.Keď členské štáty prijmú takéto opatrenia, tieto budú obsahovať odkaz na túto smernicu alebo ich takýto odkaz bude sprevádzať pri príležitosti ich úradného uverejnenia. Spôsob vykonania tohto odkazu ustanovia členské štáty.Článok 3Toto nariadenie nadobúda účinnosť v dvadsiaty deň od jeho uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.V Bruseli 22. júna 1994.Za KomisiuRené Steichenčlen Komisie[1] Ú. v. ES L 270, 14.12.1970, s. 1.[2] Ú. v. ES L 105, 26.4.1994, s. 19.[3] Ú. v. ES L 64, 7.3.1987, s. 19.[4] Ú. v. ES L 334, 31.12.1993, s. 24.[5] Ú. v. ES L 117, 8.5.1990, s. 15.[6] Ú. v. ES L 103, 22.4.1994, s. 20.--------------------------------------------------PRÍLOHASMERNICE NA VYHODNOTENIE DOPLNKOVÝCH LÁTOK V KRMIVÁCHVŠEOBECNÁ CHARAKTERISTIKATieto smernice sú určené ako príručka pri zostavení dokumentácie o látkach a prípravkoch, ktoré sú predkladané na povolenie ako doplnkových látok v krmivách. Dokumentácia musí umožniť vyhodnotenie doplnkových látok na základe súčasného stavu poznatkov a umožniť zabezpečenie ich súladu so základnými princípmi ustanovenými na ich prijatie, ktoré sú predmetom ustanovení článku 7(2) smernice 70/524/EHS.Možno vyžiadať všetky výskumy, ako ich vytyčujú tieto smernice ako aj, ak je to potrebné, dodatočné informácie. Vo všeobecnosti sa musia zabezpečiť výskumy na ustanovenie identity, podmienok použitia, fyzikálno-chemických vlastností, metód stanovenia a účinnosti doplnkovej látky a taktiež jeho metabolické, biologické a toxikologické účinky na cieľový druh. Ak je doplnková látka určená pre kategóriu zvierat, ktoré patria do určitého druhu, výskumy sa prevedú na tejto cieľovej kategórii. Výskumy potrebné na vyhodnotenie rizík vzhľadom na ľudské zdravie alebo životné prostredie závisia hlavne od charakteru doplnkovej látky a okolností jej použitia. Vzhľadom na túto okolnosť sa neuplatňuje žiadne prísne pravidlo.Nie vždy je potrebné, aby sa doplnková látka určená výlučne do krmív pre spoločenské zvieratá podrobili takému náročnému programu testovania chronickej toxicity, mutagenity a karcinogenity, ako je to potrebné v prípade doplnkových látok určených na kŕmenie hospodárskych zvierat, z ktorých pochádzajú výrobky pre ľudskú spotrebu. Na určenie chronickej toxicity vo všeobecnosti postačia výskumy na dvoch cieľových druhoch alebo na jednom cieľovom druhu a na potkanoch po dobu jedného roku. Výskumy mutagenézy a karcinogenézy sa môžu vynechať, ak chemické zloženie, skúsenosti z praxe alebo iné hľadiská nenaznačujú pravdepodobnosť zmien. Je tiež možné vynechať analýzu rezíduí v spoločenských zvieratách.Nevyhnutné sú poznatky o metabolizme doplnkových látok v produktívnych úžitkových zvieratách o rezíduách a ich biovyužiteľnosti. Tieto poznatky musia umožniť najmä rozšírenie toxikologických výskumov na laboratórnych zvieratách, s cieľom určenia a vyhodnotenia rizík, ak také existujú, hroziace spotrebiteľovi. Toto vyhodnotenie sa nemôže zakladať výlučne na údajoch vymedzených na určenie priamych účinkov doplnkových látok na laboratórne zvieratá. Tieto údaje neposkytujú špecifické informácie o skutočných účinkoch rezíduí, ktoré vznikajú pri metabolizme v druhoch, pre ktoré je doplnková látka určená.Každá žiadosť o povolenie doplnkovej látky alebo jej nové použitie sa podloží dokumentáciou, ktorá obsahuje podrobné správy v takom poradí a s takým očíslovaním, ako ich navrhujú tieto smernice. Pri vynechaní akéhokoľvek údaju predpísaného týmito smernicami sa uvedú dôvody na jeho vynechanie. Publikácie, na ktoré sa vzťahuje nejaký odkaz, sa musia priložiť k dokumentácii, správy z experimentov musia obsahovať plán, referenčné číslo, dátum začatia a ukončenia experimentu, podrobný opis testov, výsledky a ich analýzu a tiež meno, adresu a podpis osoby zodpovednej za výskum. Každá šarža krmív použitých v experimentálnych výskumoch na zvieratách sa s použitím vhodnej metódy analyzuje na koncentráciu príslušných účinných látok a zabezpečí sa správa o analytických výsledkoch. Správa musí uviesť tiež jednotlivé dávky určené v každom experimentálnom výskume, zodpovedajúce dátumy, mená, adresy a podpisy osôb zodpovedných za kontrolu. Ďalej sa k správe priloží osvedčenie vystavené laboratóriom alebo laboratóriami, kde sa pokusy vykonali a ktoré potvrdia, že sa testy vykonali v súlade s princípmi dobrej laboratórnej praxe, v zmysle smernice rady 87/18/EHS o harmonizácii zákonov, nariadení a administratívnych opatrení vzťahujúcich sa na uplatnenie princípov dobrej laboratórnej praxe a overenie ich uplatnenia pri testoch chemických látok [1].Určenie fyzikálno-chemických, toxikologických a ekotoxikologických vlastností sa vykoná v súlade s metódami zriadenými smernicou rady 67/548/EHS o aproximácií zákonov, nariadení a administratívnych opatrení vzťahujúcich sa na triedenie, balenie a označenie nebezpečných látok [2], naposledy zmenená a doplnená smernicou komisie 93/105/ES [3], alebo v súlade s metódami medzinárodne uznaných vedeckou obcou. Použitie iných metód treba zdôvodniť.Každá dokumentácia bude obsahovať adekvátne zhrnutie. Dokumentácia, ktorá sa týka antibiotík, kokcidiostatík a ostatných liečivých látok, stimulátorov rastu, mikroorganizmov a/alebo enzýmových prípravkov musí sprevádzať monografia, ktorá umožní, že sa daná doplnková látka identifikuje a opíše v súlade s článkom 8(1) smernice 70/524/EHS a ktorá je v súlade so vzorom, ako ho uvádza oddiel V.Termín "doplnková látka", ako ho používajú tieto smernice, znamená účinne látky alebo prípravky obsahujúce účinné látky v stave, v akom sa zapracujú do premixov a krmív. Účinná látka môže byť chemicky definovaná látka, mikroorganizmus alebo enzýmový prípravok.V týchto smerniciach výraz "chemicky definované látky" znamená chemické látky, ktorých chemický názov je dohodnutý podľa IUPAC nomenklatúry.Členský štát predkladajúci dokumentáciu komisii musí ohlásiť v primeranej lehote každú zmenu vo výrobnom procese alebo v zložení doplnkovej látky, v oblasti jej aplikácie alebo v podmienkach použitia. Komisia si môže vyžiadať predloženie dokumentácie vhodnej na opätovné vyhodnotenie. Takéto požiadavky budú zvlášť potrebné v prípade výrobkov získaných z mikroorganizmov, ktorých genetická charakteristika bola upravená, alebo ktoré vznikajú ako prirodzené mutanti.OBSAHODDIEL I: | Zhrnutie údajov dokumentácie |ODDIEL II: | Identita, charakteristika a podmienky použitia doplnkovej látky Metódy kontroly |ODDIEL III: | Výskumy týkajúce sa účinnosti doplnkovej látky |1.Výskumy týkajúce sa zlepšení v charakteristike krmív |2.Výskumy týkajúce sa účinkov doplnkovej látky na živočíšnu výrobu |3.Výskumy týkajúce sa kvality živočíšnych produktov |ODDIEL IV: | Výskumy týkajúce sa bezpečnosti používania doplnkovej látky |1.Výskumy na cieľových druhoch zvierat |1.1.Toxikologické výskumy doplnkovej látky |1.2.Mikrobiologické výskumy doplnkovej látky |1.3.Výskum metabolizmu a rezíduí |2.Výskumy vylúčených rezíduí |3.Výskumy na laboratórnych zvieratách |ODDIEL V: | Forma monografie |ODDIEL IZHRNUTIE ÚDAJOV DOKUMENTÁCIEODDIEL IIIDENTITA, CHARAKTERISTIKA A PODMIENKY POU ITIA DOPLNKOVEJ LÁTKYMETÓDY KONTROLY1. Identita doplnkovej látky1.1. Navrhnutý(é) obchodný(é) názov(-zvy)1.2. Typ doplnkovej látky podľa jej hlavnej funkcie1.3. Kvalitatívne a kvantitatívne zloženie (účinná látka, ostatné zložky, nečistoty)1.4. Fyzikálny stav, veľkosť častíc1.5. Výrobný proces vrátane každého osobitného výrobného postupuN. B.:Ak je účinná látka zmesou účinných zložiek, kde každá z nich je zreteľne definovateľná, opíšu sa hlavné zložky jednotlivo a ich pomer v danej zmesi.2. Požiadavky týkajúce sa účinnej látky2.1. Pre chemicky definované látky: všeobecný názov, chemický názov podľa Iupac nomenklatúry, ostatné všeobecné medzinárodné názvy a skratky. Číslo CAS (Chemical Abstract Service).Pre mikroorganizmy: názov a systematický opis podľa medzinárodného názvoslovného kódexu. Môžu sa použiť tiež iné medzinárodne uznané manuály klasifikácie [4].Pre enzýmové prípravky: názov podľa hlavných enzymatických činností, ako ich opisuje IUB/Iupac. Einecs a číslo CAS.2.2. Empirický a štrukturálny vzorec a molekulová váha. Kvalitatívne a kvantitatívne zloženie hlavných zložiek, kde účinná látka je fermentačným produktom.Pre mikroorganizmy: názov a miesto zbierky kultúry, ak je to možné, zbierky z ES, kde je kmeň uložený a katalógové číslo, genetická modifikácia a všetky významné vlastnosti na jeho identifikáciu. Okrem toho, pôvod, vhodné morfologické a fyziologické charakteristiky, vývinové štádia, príslušné faktory, ktoré sa môžu podieľať na jeho biologickej účinnosti (ako doplnková látka) a ostatné všeobecné údaje potrebné na identifikáciu. Počet živých zárodkov na gram.Pre enzýmové prípravky: biologický pôvod (ak ide o mikrobiálny pôvod: názov a miesto zbierky kultúry, ak je to možné, zbierky z ES, kde je kmeň uložený a katalógové číslo, genetická modifikácia a všetky dôležité vlastnosti na jeho identifikáciu vrátane genetických údajov), aktivity k príslušným chemicky čistým modelovým substrátom a ostatné fyzikálno-chemické charakteristiky.2.3. Stupeň čistotyKvalitatívne a kvantitatívne zloženie nečistôt.Pre mikroorganizmy: genetická stabilita a čistota kultivovaných kmeňov.Pre enzýmové prípravky:- čistota prostredníctvom kontroly obsahu kontaminujúcich mikroorganizmov, ťažkých kovov, neprítomnosti toxínov pochádzajúcich zo zdrojového organizmu (napr. mykotoxíny), preukázané vhodnou metódou;- neprítomnosť antimikrobiálnej aktivity pri množstvách, ako sa skrmujú, preukázaná vhodnou metódou;- zloženie neenzymatických zložiek (najmä celková organická hmota TOS [5].2.4. Dôležité vlastnostiPre chemicky definované látky: elektrostatické vlastnosti, bod topenia, bod varu, teplota rozkladu, hustota, tlak pary, rozpustnosť vo vode a organických rozpúšťadlách, hmotnostné a absorpčné spektrum a všetky ostatné vhodné fyzikálne vlastnosti.Pre mikroorganizmy: vlastnosti k identifikácii a navrhnutému použitiu (napr. vegetatívna alebo sporulujúca forma, počet živých zárodkov na g)Pre enzýmové prípravky: optimálne PH (hodnotay), optimálnae) teplotay) a ostatné vhodné vlastnosti).2.5. Procesy výroby, čistenia a použité prostriedkyVariácie v zložení šarží behom výroby.3. Fyzikálno-chemické, technologické a biologické vlastnosti doplnkovej látky3.1. Stabilita (pre mikroorganizmy: strata biologickej aktivity, napr. životaschopnosti) pri vystavení podmienkam životného prostredia, ako sú svetlo, teplota, pH, vlhkosť a kyslík. Doba použiteľnosti.3.2. Stabilita (pre mikroorganizmy: strata biologickej aktivity, napr. životaschopnosti) počas prípravy premixov a krmív, najmä stabilita vzhľadom na teplo, tlak a vlhkosť. Možný rozklad produktov.3.3. Stabilita (pre mikroorganizmy: strata biologickej aktivity, napr. životaschopnosti) počas skladovania premixov a krmív podľa definovaných podmienok. Doba použiteľnosti.Pre enzýmové prípravky: Podrobnosti o prítomnosti neočakávaných reakčných produktov vytvorených buď enzymatickými alebo chemickými reakciami enzymatického prípravku so zložkami krmív alebo rozkladom enzýmového prípravku počas skladovania krmiva.3.4. Ostatné vhodné fyzikálno-chemické, technologické alebo biologické vlastnosti, ako napr. schopnosť získať homogénnu zmes v premixoch a v krmivách, vlastnosti na tvorbu prachu a pri mikroorganizmoch a/alebo enzýmových prípravkoch, vyhodnotenie odolnosti proti rozkladu alebo strate biologickej aktivity v tráviacej sústave alebo prostredníctvom systémov simulujúcich trávenie in vitro.3.5. Fyzikálno-chemická alebo biologická neznášanlivosť alebo interakcie (napr. v spojení s krmivami, ostatnými schválenými doplnkovými látkami alebo liečivými produktmi).4. Podmienky použitia doplnkovej látky4.1. Navrhnuté použitie vo výžive zvierat (napr. druh a kategória zvieraťa, typ krmiva, doba podávania a ochranná doba).4.2. Kontraindikácie4.3. Navrhnuté dávkovanie v premixoch a krmivách vyjadrené ako:- hmotnostné percento účinnej látky v premixoch a ako mg/kg krmiva, ak ide o chemicky definované látky,- vhodné jednotky biologickej aktivity, ako sú počty živých zárodkov na gram produktu pre mikroorganizmy alebo jednotky príslušnej aktivity pre enzýmové prípravky.4.4. Ostatné známe použitia účinnej látky alebo prípravku (napr. v potravinách, v humánnej alebo veterinárnej medicíne, poľnohospodárstve a priemysle). Pre každé použitie uveďte obchodný názov, indikácie a kontraindikácie.4.5. Ak je to potrebné, opatrenia prevencie rizík a ochranné prostriedky počas výroby a manipulácie.5. Kontrolné metódy5.1. Opis metód použitých pri určení kritérií uvedených pod položkami 1.3., 2.3., 2.4., 2.5., 3.1., 3.2., 3.3., 3.4. a 4.3.5.2. Opis kvalitatívnych a kvantitatívnych analytických metód na rutinnú kontrolu doplnkovej látky v premixoch a krmivách.5.3. Opis kvalitatívnych a kvantitatívnych analytických metód pre určenie rezíduí doplnkovej látky v živočíšnych produktoch.N. B.Uvedené metódy a výsledky sprevádzajú informácie, týkajúce sa návratnosti, špecifickosti, citlivosti, limitov stanovenia, možných interferencií, reprodukovateľnosti a použitých metód odoberania vzoriek. Referenčné štandardy prípravku a účinnej látky sa sprístupnia.V prípade mikroorganizmov treba uviesť metódy stanovenia, výpočtov, identifikácie a vhodného označenia.ODDIEL IIIVÝSKUMY TÝKAJÚCE SA ÚČINNOSTI DOPLNKOVEJ LÁTKY1. Výskumy týkajúce sa zlepšení v charakteristike krmívTieto výskumy sa týkajú technologických doplnkových látok, ako napríklad antioxidantov, konzervačných látok, viažucich látok, emulzných látok, stabilizátorov, želírovacích látok, atď., ktoré sú určené na zlepšenie alebo stabilizáciu charakteristík premixov a krmív. Niektoré mikroorganizmy a/alebo enzýmové prípravky by sa mohli považovať tiež za technologické doplnkové látky, ak zlepšujú príslušné charakteristiky krmiva.Dôkaz účinnosti doplnkovej látky sa zabezpečí pomocou vhodných kritérií podľa určených podmienok použitia v porovnaní s negatívnou kontrolou krmív a, kde je to možné, v porovnaní s krmivami obsahujúcimi technologické doplnkové látky o známej účinnosti.Pri každom experimente sa uvedie presná charakteristika skúmaných účinných látok, prípravkov, premixov a krmív, referenčné číslo šarží, koncentrácia účinných látok v premixoch a krmivách, testovacie podmienky (napr. teplota a vlhkosť) a tiež dátumy a trvanie testovania, nepriaznivé a negatívne účinky, ktoré sa vyskytli počas testovania.2. Výskumy týkajúce sa účinkov doplnkovej látky na živočíšnu výrobuIde o výskumy zootechnických doplnkových látok, ktoré ovplyvňujú živočíšnu výrobu. Nasledujúce výskumy vrátane vzťahu dávky/reakcie sa vykonajú na každom cieľovom druhu zvierat v porovnaní s negatívnymi kontrolnými skupinami a, ak je to možné, skupinami dostávajúcimi krmivá obsahujúce doplnkové látky o známych účinkov.Ak je účinná látka zmesou účinných zložiek, musí sa zdôvodniť prítomnosť každej zložky.2.1. Pre kokcidiostatiká a ostatné liečivé látky sa pozornosť upriami najmä na dôkaz špecifických účinkov a hlavne profylaktických vlastností (napr. chorobnosť, počet oocyst a počet lézií). Možno pridať informácie o vplyvoch na účinnosť krmiva, rast zvieraťa a odbytovú kvantitu a akosť živočíšnych produktov.2.2. Pre ostatné zootechnické doplnkové látky (vrátane vhodných mikroorganizmov a/alebo enzýmových prípravkov) sa zabezpečia informácie o účinkoch na: nutričnú účinnosť, rast zvieraťa, charakteristiku a výťažnosť živočíšnych produktov, pohodu zvieraťa a ostatné parametre s pozitívnym vplyvom na živočíšnu výrobu.2.3. Testovacie podmienkyVykonané testy sa opíšu a výsledky sa predložia jednotlivo a podrobne. Opíšu sa štatistické vyhodnotenie a použité metódy. Nasledujúce údaje sa musia zabezpečiť:2.3.1. Druh, plemeno, vek a pohlavie zvierat, identifikačný postup.2.3.2. Počet pokusných a kontrolných skupín, počet zvierat v každej skupine. Počet zvierat oboch pohlaví musí byť dostatočný na štatistické účely.2.3.3. Koncentrácia účinnej látky (a látok použitých na účely porovnania, ak takéto látky sa používajú) v krmivách určených podľa kontrolnej analýzy s použitím vhodnej uznanej metódy. Referenčné číslo šarží. Kvantitatívne a kvalitatívne nutričné zloženie krmiva.2.3.4. Umiestnenie každého experimentu. Zdravie zvieraťa, fyziologické, kŕmne a chovné podmienky zvyčajne prevádzkované v spoločenstve. Kontrola kŕmenia a opatrenia prijaté s cieľom predchádzania kontaminácie kontrolných skupín počas experimentu (najmä ak ide o mikroorganizmy cez krížovú kontamináciu krmiva mikroorganizmami).2.3.5. Dátum a presné trvanie pokusov. Dátum a povaha vykonaných skúšok.2.3.6. Nepriaznivé účinky a ostatné udalosti, ktoré sa vyskytli počas experimentu a čas ich výskytu.3. Výskumy týkajúce sa kvality živočíšnych produktovVýskumy organoleptických, nutričných, hygienických a technologických vlastností produktov pochádzajúcich zo zvierat kŕmených krmivami obsahujúcimi doplnkovú látku.ODDIEL IVVÝSKUMY TÝKAJUCE SA BEZPECNOSTI POUZIVANIA DOPLNKOVEJ LATKYVýskumy vytýčené v tomto oddieli sú určené na to, aby umožnili vyhodnotenie:- bezpečnosti používania doplnkovej látky na cieľovom druhu zvierat,- rizík z vdýchnutia, z iných slizničných, očných alebo kožných kontaktov, hroziacich osobám, ktoré s väčšou pravdepodobnosťou budú narábať so samotnou doplnkovou látkou, alebo s premixami alebo s krmivami s obsahom doplnkových látok,- rizík hroziacich spotrebiteľovi, ktoré by mohli vzniknúť z konzumácie potravín obsahujúcich rezíduá doplnkovej látky alebo jej metabolity,- rizík zo znečistenia životného prostredia doplnkovými látkami alebo produktmi z nej odvodených a vylúčených zvieratami alebo z pretrvávania týchto látok v životnom prostredí,- možných rizík hroziace druhom, pre ktoré doplnková látka nie je určená.Tieto výskumy sa vyžadujú vo svojej celistvosti alebo v častiach, v závislosti od povahy doplnkovej látky a od navrhnutých podmienok používania.Všeobecným princípom je, že mikroorganizmy a/alebo enzýmové prípravky musia byť, alebo sú odvodené z mikroorganizmov, ktoré sú za očakávaných podmienok použitia nepatogénne a netoxikogénne pre cieľové druhy a ľudí.V prípade mikroorganizmov a/alebo enzýmových prípravkov sa musia vykonať vhodné skúšky bezpečnosti, ak nemožno zabezpečiť inú uspokojujúcu dokumentáciu o bezpečnosti používania. Pre mikroorganizmy sa musí vykonať aspoň skúška tolerancie na cieľovom druhu zvierat.V zásade sa nevyžadujú toxikologické skúšky pre enzýmy odvodené z jedlých častí zvierat alebo rastlín; ak takéto produkty sa všeobecne nepovažujú za bežnú časť použitého krmiva, možno vyžiadať niektoré toxikologické skúšky.Ak je účinná látka chemicky definovaná, poznatky z ich metabolizmu v rôznych cieľových druhoch a tiež zo zloženia a biovyužiteľnosti tkanivových rezíduí sú podstatné pre určenie rozsahu výskumov na laboratórnych zvieratách s cieľom vyhodnotenia rizík hroziacich spotrebiteľovi. Naviac, poznatky zo zloženia a fyzikálno-chemických a biologických vlastností vylúčených rezíduí odvodených z doplnkovej látky sú neodmysliteľné pri určení rozsahu výskumov potrebných na vyhodnotenie rizík zo znečistenia alebo pretrvávania v životnom prostredí.1. Výskumy na cieľových druhoch zvierat1.1. Toxikologické výskumy doplnkovej látkyTesty tolerancieVýskumy biologických, toxikologických, makroskopických a histologických účinkov. Určenie miery bezpečnosti medzi najvyššou navrhnutou dávkou a dávkou, ktorá má za následok nepriaznivé účinky. Postačí naznačiť minimálnu alebo približnú hodnotu tohto faktora bezpečnosti, ak možno preukázať, že dávka, ktorá má za následok nepriaznivé účinky vysoko prevyšuje najvyššiu navrhnutú dávku.1.2. Mikrobiologické výskumy doplnkovej látky1.2.1. Ak je účinná látka chemicky definovaná a má antimikrobiálne pôsobenie na úrovni kŕmnej koncentrácie, zabezpečia sa výskumy antibakteriálneho spektra aktivity doplnkovej látky prostredníctvom určenia minimálnej inhibičnej koncentrácie (MIC) na rôznych patogénnych a nepatogénnych gramnegatívnych a grampozitívnych druhoch baktérie.1.2.2. Výskumy na krížovú rezistenciu voči antibiotikám určeným na terapeutické účely cez určenie MIL na mutantoch vyprodukovaných in vitro, ktoré vykazujú chromozomálnu rezistenciu voči doplnkovej látke. V prípade mikroorganizmov, ktoré sú rezistentné voči terapeutickým antibiotikám, sa vykáže genetický základ tejto rezistencie.1.2.3. Testy na zistenie, či je doplnková látka schopná selektovať faktory rezistencie. Tieto testy sa vykonajú v prevádzkových podmienkach najmä na tých živočíšnych druhoch, pre ktoré je doplnková látka určená. Následne sa určí, či R faktory, ktoré prípadne boli zistené, sú nositeľmi viacnásobnej rezistencie a či sú prenosné.1.2.4. Skúšky určenia účinku doplnkovej látky,- na mikroflóru tráviacej sústavy,- na kolonizáciu tráviacej sústavy, ak ide o mikroorganizmus alebo zmes niekoľkých kmeňov mikroorganizmov,- na šírenie alebo vylúčenie patogénnych mikroorganizmov, ak je účinná látka chemicky definovaná a má antimikrobiálnu aktivitu.1.2.5. V prípadoch, kde účinná látka vykazuje antimikrobiálnu aktivitu, zabezpečia sa prevádzkové výskumy sledujúce percentuálny podiel rezistentných baktérií voči doplnkovej látke. Tieto sa vykonajú vo väčších intervaloch pred, počas a po (jeden mesiac) použití doplnkovej látky.1.2.6. Ak je účinná látka mikroorganizmus, tak sa určí, či je rezistentná voči antibiotikám.1.2.7. Ak sa účinná látka (napr. enzýmové prípravky) produkuje prostredníctvom mikroorganizmu, určí sa množstvo príslušného životaschopného organizmu.1.2.8. Ak doplnková látka obsahuje alebo sa skladá z geneticky upraveného organizmu v zmysle článku 2(1) a (2) smernice rady 90/220/EHS, musia sa zabezpečiť tieto informácie:- Kópia akéhokoľvek písomného súhlasu alebo súhlasov príslušných orgánov k úmyselnému vypusteniu geneticky upravených organizmov s cieľom výskumu a vývoja v zmysle článku 6(4) smernice 90/220/EHS a zhrnutie ohlásenia, na ktoré sa vzťahuje článok 9 smernice 90/220/EHS, podľa vzoru uvedeného v rozhodnutí rady 91/596/EHS [6];- úplný technický súbor s informáciami vyžadovanými prílohou II k smernici 90/220/EHS, podľa potreby rozšírený o rôzne stránky použitia doplnkovej látky vrátane informácií o údajoch a výsledkoch získaných z výskumných a vývojových vypustení organizmov do životného prostredia týkajúcich sa ekosystémov, ktoré by použitie doplnkovej látky mohlo ovplyvniť a vyhodnotenie rizík hroziacich ľudskému zdraviu, zdraviu zvierat a životnému prostrediu, ktoré sa vzťahujú na GMO obsiahnuté v produktoch, vrátane informácií získaných z výskumného a vývojového štádia sledovania vplyvu vypustenia na ľudské zdravie a životné prostredie;- podmienky uvedenia doplnkovej látky na trh vrátane osobitných podmienok použitia a manipulácie a návrh označenia a obalu, ktorý spĺňa aspoň požiadavky podľa prílohy III k smernici 90/220/EHS.Ak si osoba zodpovedná za dokumentáciu na základe ohláseného vypustenia podľa časti B smernice 90/220/EHS, alebo na základe podstatných a odôvodnených vedeckých dôvodoch myslí, že uvedenie na trh alebo používanie doplnkovej látky nepredstavuje žiadne riziko pre zdravie ľudí, zdravie zvierat a životné prostredie, táto osoba môže navrhnúť, že nebude vytvárať súlad s jednou alebo viacerými podmienkami z prílohy III B.Zahrnú sa informácie o údajoch alebo výsledkoch z vypúšťania rovnakého GMO alebo rovnakej kombinácie GMO predtým alebo súčasne ohlásených, a/alebo vykonaných osobou zodpovednou za dokumentáciu, či už na území alebo mimo územia spoločenstva.Možno sa odkazovať tiež na ostatné údaje alebo výsledky z ohlásení predtým predložených inými osobami za predpokladu, že tieto osoby udelili svoj súhlas v písomnej forme.1.3. Výskumy metabolizmu a rezíduí [7] [8] (Ak je účinná látka chemicky definovaná).1.3.1. Výskum metabolizmu,- metabolická bilancia: miera a rozsah absorpcie a eliminácie účinnej látky,- identifikácia metabolických ciest a hlavných metabolitov,- rozloženie a vylúčenie (žlčou, močom, výkalmi) metabolitov,- kde je to vhodné, vplyv črevnej alebo bachorovej mikroflóry, enterohepatálneho obehu alebo atrofie slepého čreva na metabolizmus.1.3.2. Analytické výskumy rezíduí: kvalitatívne a kvantitatívne zloženie rezíduí (účinná látka, metabolity) v rôznych potravinových produktoch živočíšneho pôvodu pri metabolickej rovnováhe a v praktických podmienkach použitia doplnkovej látky.1.3.3. Výskum kinetiky rezíduí (po opakovanom podaní doplnkovej látky podľa účelu použitia): pretrvávanie účinnej látky a hlavných metabolitov v rôznych orgánoch a tkanivách po ukončení podávania krmiva s doplnkovou látkou.1.3.4. Výskumy biovyužiteľnosti rezíduí v potravinových produktoch živočíšneho pôvodu (pozri bod 3.7.).1.3.5. Metódy pozorovania: kvalitatívna a kvantitatívna metóda stanovenia použitá vo výskumoch uvedených pod položkami 1.3.1. až 1.3.4. s informáciami týkajúcimi sa návratnosti, špecifickosti a limitov stanovenia. Metódy stanovenia rezíduí musia byť dostatočne citlivé na umožnenie zistenia rezíduí pri toxikologicky zanedbateľných množstvách.2. Výskum vylúčených rezíduí (kde je účinná látka chemicky definovaná)2.1. Charakter a koncentrácia rezíduí pochádzajúcich z doplnkovej látky (účinná látka, metabolity) vo výlučkoch.2.2. Pretrvávanie (polčas rozpadu) a kinetika eliminácie týchto rezíduí v močovke, v maštaľnom hnoji a podstielke.2.3. Účinky na metanogenézu.2.4. Rozklad, pretrvávanie (polčas rozpadu) a kinetika eliminácie v pôde (v rôznych pôdnych typoch).2.5. Účinky na pôdnu faunu a mikrobiálne procesy transformácie (napr. na rozklad rastlinných a živočíšnych rezidúí).2.6. Účinky na suchozemské rastliny (napr. klíčivosť, rast rastlín a odber živín z pôdy). Tieto výskumy sa vykonajú v experimentálnych a prevádzkových podmienkach s použitím rôznych rastlinných druhov.2.7. Rozpustnosť a stabilita produktov pochádzajúcich z doplnkovej látky (účinná látka, metabolity) vo vode.2.8. Účinky na vodný život2.8.1. Účinky na flóru (napr. chlorella).2.8.2. Toxicita na bezstavovcoch (napr. daphnia magna).2.8.3. Toxicita na rybách (aspoň dva divo žijúce druhy vyskytujúce sa na území spoločenstva).3. Výskumy na laboratórnych zvieratáchTieto výskumy sa vykonajú s účinnou látkou a jej hlavnými metabolitmi alebo produktmi, ak sa tieto tiež vyskytujú v jedlých živočíšnych produktoch a sú biovyužiteľné. Treba sa pokúsiť o výber takých laboratórnych zvierat, u ktorých sa dá očakávať, že strávia a metabolizujú doplnkovú látku obdobným spôsobom ako človek alebo cieľový druh zvierat.Z vykonaných testov sa zabezpečia podrobné opisy. Tieto pokryjú druhy zvierat a použité kmene mikroorganizmov, veľkosť a počet pokusných a kontrolných skupín, podávané dávky, zloženie krmiva a výsledky analýzy krmív, chovné podmienky, presné trvanie testov, dátumy rôznych vykonaných vyšetrení a úhyn. Musia sa poskytnúť úplné detaily o makroskopických patologických a histopatologických nálezoch vo všetkých testovaných zvieratách, s označením času výskytu všetkých patologických porúch. Všetky výsledky vrátane štatistického vyhodnotenia sa predložia do podrobností.3.1. Akútna toxicita (nevzťahuje sa na mikroorganizmy)3.1.1. Výskumy akútnej orálnej toxicity sa vykonajú na dvoch živočíšnych druhoch (pokiaľ možno jeden z nich je potkan). Najvyššie dávky nemajú byť vyššie ako 2000 mg/kg telesnej hmotnosti. Podrobné poznatky o biologických účinkoch spozorovaných počas obdobia aspoň dvoch týždňov po požití látky. Tieto výskumy sa nevzťahujú na enzýmové prípravky.3.1.2. Výskumy akútnej inhalačnej toxicity, podráždenia kože a kde je to potrebné, sliznicových membrán a tiež alergénny potenciál sa vykonajú prostredníctvom vhodných testov na vyhodnotenie možných rizík spojených s manipuláciou s doplnkovou látkou.3.2. Mutagenita3.2.1. Ak je účinná látka chemicky definovanáZa účelom identifikácie účinných látok a ich metabolitov alebo produktov s mutagénnymi vlastnosťami sa vykoná výberová kombinácia skúšok mutagenity založených na rôznych genetických koncových bodoch. Skúšky na metabolickú aktiváciu sa musia vykonať za prítomnosti aj za absencie mikrosomálnych preparátov z cicavcov.Odporúča sa nasledujúci balík skúšok:a) skúška mutácie génov v prokaryotickej sústaveb) skúška mutácie génov v eukaryotickom systéme in — vitro alebo test letality pomocou pohlavne viazaných recesívnych génov na Drosophile melanogaster,c) skúška na chromosomálne odchýlky in-vitro a in-vivo.Sústava navrhnutých skúšok však neznamená, že ostatné skúšky sú nevhodné, alebo že ostatné skúšky, najmä in-vivo testy, sú neprípustné ako ich alternatívy.Vo všetkých prípadoch sa poskytnú dôvody na voľbu týchto skúšok. Skúšky sa musia vykonať podľa platných potvrdených postupov. Dodatočné skúšky možno požadovať vo vzťahu ku konečnému výsledku skúšok a pri zohľadnení celkového profilu toxicity látky ako i určeného použitia.3.2.2. V prípade enzýmových prípravkov produkovaných mikroorganizmami sa zvyčajne vyžadujú tieto skúšky:a) skúška génovej mutácie baktérií,b) skúška chromosomálnych odchýliek (najmä in-vitro).Toxikologické testy sa vykonajú, kde je to možné, na šarži finálneho prečisteného fermentačného produktu pred pridaním nosičov, riedidiel alebo iných látok. Vo všeobecnosti sa vykonajú v súlade s ustanovenými smernicami [9] uznaných medzinárodných inštitúcií, hoci z dôvodu účinkov bielkovinového charakteru a/alebo enzymatickou aktivitou niektorých enzymatických prípravkov na úrovni buniek budú potrebné nejaké úpravy štandardných skúšobných protokolov, najmä ak ide o skúšky in vitro. Odchýlky tohto druhu sú prijateľné, ak ich sprevádza adekvátne podporné zdôvodnenie.Sústava testov je navrhnutá tak, aby odhalila nešpecifické toxické reakcie a genotoxické účinky. Kombinované informácie zo všeobecných špecifikácií a táto sústava testov umožňuje vyhodnotenie produktu na prítomnosť špecifických, známych toxínov ako i neznámych toxických zlúčenín.Toxikologická správa obsiahne uspokojujúce potvrdenie o tom, že sa testy vykonali na materiále, ktorý tvorí základ výrobku určeného na predaj tak, ako je to opísané v technologickej dokumentácii.3.3. Farmakokinetické aspektyAk je účinná látka chemicky definovaná, vykonajú sa bilančné pokusy a identifikácia metabolitov s použitím vhodných značkovaných molekúl alebo iných vhodných techník a tieto výskumy pokryjú jednorázové ako i viacnásobné podávanie dávky účinnej látky počas vhodného obdobia. Výskumy metabolizmu musia zahrnúť tiež preskúmanie farmakokinetiky účinnej látky a jej hlavných metabolitov. Zoberú sa do úvahy rozdiely v metabolickej premene účinnej látky u rôznych druhov zvierat pri výbere najvhodnejších druhov na následné toxikologické skúmania.3.4. Subchronická toxicitaVýskumy sa vo všeobecnosti vykonajú na dvoch živočíšnych druhoch (pokiaľ možno jeden z nich je potkan). Druhým druhom v niektorých prípadoch môže byť cieľový druh zvierat. Testovaciu látku možno podať orálne a musí sa stanoviť vzťah medzi dávkou reakciou na ňu. Dĺžka skúšok na hlodavcoch musí trvať aspoň 90 dní.V určitých prípadoch, kde sa výskumy na nehlodavcoch trvajú od šiestich mesiacov do dvoch rokov, môže byť vhodné, aby sa určila i variácia citlivosti rôznych živočíšnych druhov na testovanú látku.Tieto výskumy sa nevzťahujú na mikroorganizmy. V prípade enzýmových prípravkov vyprodukovaných mikroorganizmami postačí 90 dňový test na orálnu toxicitu na druhoch hlodavcov.3.5. Chronická toxicita/karcinogenitaVýskumy chronickej toxicity sa vykonajú na jednom druhu (najlepšie potkanovi), výskumy karcinogenity sa, pokiaľ možno, vykonajú na dvoch druhoch hlodavcov. Látka sa podá orálne v niekoľkých veľkostiach. Kombinovaný výskum chronickej toxicity/karcinogenity metódou in-utero je tiež prípustný. Testy musia trvať minimálne 24 mesiacov pri potkanoch a 18 mesiacov pri myšiach. Ak test pokračuje aj po tejto minimálnej lehote, musí sa ukončiť, keď prežitie zvierat v ktorejkoľvek skupine, okrem skupiny s najvyššou dávkou, kleslo na 20 %.Úplné vyšetrenie klinickej chémie, hematologické vyšetrenie a vyšetrenie moču sa vykonajú vo vhodných intervaloch počas celého skúmania. Úplné makroskopické a histologické vyšetrenia sa vykonajú na všetkých zvieratách, ktoré uhynuli počas testu a na tých, ktoré prežili až do konca výskumu.Tieto výskumy sa nevzťahujú na mikroorganizmy a enzýmové prípravky.3.6. Reprodukčná toxicita (ak je účinná látka chemicky definovaná)Výskumy reprodukcie sa musia vykonať, najlepšie na potkanoch. Musia trvať počas obdobia aspoň dvoch filiálnych generácií a možno ich kombinovať s embryotoxicitou vrátane výskumov teratogenity. Všetky príslušné parametre plodnosti, gravidity, pôrodu a peri- a postnatálne parametre sa musia dôsledne pozorovať a opísať. Špecifické výskumy teratogenity sa vykonajú aspoň na dvoch vhodných druhoch.3.7. Toxikológia metabolitov (kde je účinná látka chemicky definovaná)Informácie na výpočet koncentrácie rezíduí sú potrebné ako základ vyhodnotenia rizika hroziaceho človeku.Sprístupnia sa podklady na výpočet navrhnutej ochrannej doby obdobia. Výskumy uvedené v 1.3.4 sa vykonajú na laboratórnych zvieratách.3.8. Ostatné dôležité výskumyVšetky ďalšie špeciálne výskumy, ktoré zabezpečia dodatočné informácie užitočné pri vyhodnotení testovanej látky, sa môžu sprístupniť (napr. biovyužiteľnosť, neurotoxicita alebo imunotoxicita).ODDIEL VFORMA MONOGRAFIE1. Identita doplnkovej látky1.1. Navrhnutý(é) obchodný(é) názov(zvy)1.2. Typ doplnkovej látky podľa jej hlavnej funkcie1.3. Kvalitatívne a kvantitatívne zloženie (účinná látka, ostatné zložky, nečistoty)1.4. Fyzikálny stav, veľkosť častíc1.5. Možné osobitné postupy spracovaniaN.B.Ak je účinná látka zmesou účinných zložiek, kde každá z nich je zreteľne definovateľná, opíšu sa hlavné zložky jednotlivo a ich pomer v danej zmesi.2. Špecifikácie týkajúce sa účinnej látky2.1. Pre chemicky definované látky: všeobecný názov, chemický názov podľa IUPAC nomenklatúry, ostatné všeobecné medzinárodné názvy a skratky. Číslo CAS (Chemical Abstracts Service).Pre mikroorganizmy: názov a systematický opis podľa medzinárodného kódexu názvosloví. Môžu sa použiť tiež iné medzinárodne uznané manuály klasifikácie [10].Pre enzýmové prípravky: názov podľa hlavných enzymatických aktivít, ako ich opisuje IUB/Iupac, Einecs a číslo CAS.2.2. Empirický a štrukturálny vzorec a molekulová hmotnosť. Kvalitatívne a kvantitatívne zloženie hlavných zložiek, kde účinná látka je produktom fermentácie.Pre mikroorganizmy: názov a miesto zbierky kultúry, ak je to možné, zbierky z ES, kde je kmeň uložený a katalógové číslo, všeobecná modifikácia a všetky významné vlastnosti na jeho identifikáciu.Pre enzýmové prípravky: biologický pôvod (v prípade mikrobiálneho pôvodu: názov a miesto zbierky kultúry, ak je to možné, zbierky z ES, kde je kmeň uložený a katalógové číslo, všeobecná modifikácia a všetky významné vlastnosti na jeho identifikáciu), aktivity k príslušným chemicky čistým modelovým substrátom a ostatné fyzikálno-chemické charakteristiky.2.3. Stupeň čistotyKvalitatívne a kvantitatívne zloženie nečistôtPre mikroorganizmy: genetická stabilita a čistota kultivovaných kmeňov.Pre enzýmové prípravky:- čistota [prostredníctvom kontroly množstva kontaminujúcich mikroorganizmov, ťažkých kovov, neprítomnosti toxínov (napr. mykotoxínov) pochádzajúcich zo zdrojového organizmu, preukázané vhodnou metódou];- neprítomnosť antimikrobiálnej aktivity pri množstvách ako sa skrmujú, stanovená vhodnou metódou;- zloženie neenzymatických zložiek (najmä celková organická hmota T. O. S.)2.4. Dôležité vlastnostiPre chemicky definované látky: elektrostatické vlastnosti, bod topenia, bod varu, teplota rozkladu, hustota, tlak pary, rozpustnosť vo vode a v organických rozpúšťadlách, hmotnostné a absorpčné spektrum a všetky ostatné vhodné fyzikálne vlastnosti.Pre mikroorganizmy: významné vlastnosti na identifikáciu a navrhované použitie (napr. vegetatívna alebo sporulujúca forma, počet živých zárodkov na g).Pre enzýmové prípravky: optimálnae) hodnotay) pH, optimálnae) teplotay) a ostatné vhodné vlastnosti.3. Fyzikálno-chemické, technologické a biologické vlastnosti doplnkovej látky3.1. Stabilita (pre mikroorganizmy: strata biologickej aktivity, napr. životaschopnosti) pri vystavení podmienkam životného prostredia ako sú svetlo, teplota, pH, vlhkosť a kyslík. Doba použiteľnosti.3.2. Stabilita (pre mikroorganizmy: strata biologickej aktivity, napr. životaschopnosti) počas prípravy premixov a krmív, najmä stabilita voči teplu, tlaku a vlhkosti. Možný rozklad produktov.3.3. Stabilita (pre mikroorganizmy: strata biologickej aktivity, napr. životaschopnosti) počas skladovania premixov a krmív podľa definovaných podmienok. Doba použiteľnosti.3.4. Ostatné vhodné fyzikálno-chemické, technologické alebo biologické vlastnosti, ako napr. schopnosť získať homogénnu zmes v premixoch a v krmivách, schopnosť tvorby prachu a pri mikroorganizmoch a/alebo enzýmových prípravkoch vyhodnotenie odolnosti voči rozkladu alebo strate biologickej aktivity v tráviacej sústave alebo v systéme simulujúcom trávenie in vitro.3.5. Fyzikálno-chemické alebo biologické neznášanlivosti alebo interakcie (napr. s krmivami, ostatnými schválenými doplnkovými látkami alebo liečivými produktmi).4. Kontrolné metódy4.1. Opis metód použitých pri určení kritérií uvedených pod položkami 1.3., 2.3., 2.4., 3.1., 3.2., 3.3. a 3.4. tohto oddiela.4.2. Opis kvalitatívnych a kvantitatívnych analytických metód na určenie rezíduí doplnkovej látky v živočíšnych produktoch.4.3. Ak boli uvedené metódy uverejnené, postačia odkazy na literatúru a poskytnutie kópie zodpovedajúceho vydania.5. Biologické vlastnosti doplnkovej látky5.1. Podrobnosti o profylaktických účinkoch pre kokcidiostatiká a ostatné liečivé látky (napr. chorobnosť, počet oocyst a počet lézií).5.2. Pri zootechnických doplnkových látkach iných ako tie uvedené v 5.1. vrátane mikroorganizmov a/alebo enzymatických prípravkov, ak je to vhodné: podrobnosti o účinkoch na nutričnú účinnosť, rast zvieraťa, charakteristiky a výťažnosť živočíšnych produktov, zdravie zvieraťa a ostatné parametre s pozitívnym vplyvom na živočíšnu výrobu.5.3. Všetky kontraindikácie alebo varovania vrátane biologických neznášanlivostí, s podrobnosťami o ich odôvodnení.6. Podrobnosti kvantitatívnych a kvalitatívnych rezíduí zistených v živočíšnych produktoch, ak sa tu nejaké vyskytnú, po určenom použití doplnkovej látky.7. Ostatné charakteristiky vhodné na identifikáciu doplnkovej látky.[1] Ú. v. ES L 15, 17.1.1987, s. 29.[2] Ú. v. ES L 196, 16.8.1967, s. 1.[3] Ú. v. ES L 294, 30.11.1993, s. 21.[4] Ako napríklad Bergeyho manuál systematickej bakteriológie (Bergey‘s Manual of Systematic Bacteriology), The Yeasts, Lodder a Kreger van Rij taxonomický výskum (The Yeasts, a taxonomic study by Lodder and Kreger van Rij ), Ainsworth a Bisbyho slovník plesní, Hawksworth, Sutton a Ainsworth (Ainsworth and Bisby‘s Dictionary of the Fungi by Hawksworth, Sutton and Ainsworth ), alebo Genus Aspergillus, Raper a Fennell (The Genus Aspergillus by Raper and Fennell ).[5] TOS (v %) = 100 — (% popola + vody + % riedidiel a/alebo doplnkový látok a prísad).[6] Ú. v. ES L 322, 23.11.1991, s. 1.[7] Výskumy uvedené pod 1.3.1., 1.3.3. a 1.3.4. sa vykonajú s označenými molekulami alebo inými vhodnými metódami, v každom prípade sa odôvodní voľba použitej metódy. Označovanie by malo byť vhodné pre určený účel.[8] Ak sa účinná látka vyprodukuje fermentáciou, tieto výskumy sa rozšíria na príslušné látky odvodené z výrobného procesu.[9] Ako napríklad:- Predloženie žiadosti o vyhodnotenie potravinovej doplnkovej látky pred jej povolením. 1989. (ISBN 92–826–0135-B)- Správa Vedeckého výboru pre potraviny o smerniciach pre bezpečnostné vyhodnotenie potravinových doplnkových látok. 1980. 10. séria správy, (EUR 6892).[10] Ako napríklad Bergeyho manuál systematickej bakteriológie (Bergey‘s Manual of Systematic Bacteriology), The Yeasts, Lodder a Kreger van Rij taxonomický výskum (The Yeasts, a taxonomic study by Lodder and Kreger van Rij ), Ainsworth a Bisbyho slovník plesní, Hawksworth, Sutton a Ainsworth (Ainsworth and Bisby‘s Dictionary of the Fungi by Hawksworth, Sutton and Ainsworth ), alebo Genus Aspergillus, Raper a Fennell (The Genus Aspergillus by Raper and Fennell).--------------------------------------------------


title: Smernica Komisie 93/67/EHS z 20. júla 1993, ustanovujúca zásady pre zhodnotenie rizík pre človeka a životné prostredie v súvislosti s látkami oznámenými v súlade so smernicou Rady 67/548/EHS

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31993L0067

Úradný vestník L 227 , 08/09/1993 S. 0009 - 0018 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 25 S. 0003  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 25 S. 0003

		Smernica Komisie 93/67/EHSz 20. júla 1993,ustanovujúca zásady pre zhodnotenie rizík pre človeka a životné prostredie v súvislosti s látkami oznámenými v súlade so smernicou Rady 67/548/EHSKOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva,so zreteľom na smernicu Rady 67/548/EHS z 27. júna o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa klasifikácie, balenia a označovania nebezpečných látok [1], zmenenú a doplnenú smernicou 93/21/EHS [2], a najmä jej článkom 3,keďže v súlade s ustanoveniami smernice 67/548/EHS by sa akákoľvek nová látka, s ktorou sa obchoduje, mala oznamovať príslušným orgánom členských štátov prostredníctvom oznámenia, ktoré obsahuje určité informácie;keďže článok 16 smernice 67/548/EHS vyžaduje, aby príslušné orgány dostali oznámenie o novej látke, aby mohli vykonať zhodnotenie jej rizík pre človeka a životné prostredie v súlade so všeobecnými zásadami;keďže vzhľadom na to, že zodpovednosť za zhodnotenie rizík leží na členských štátoch, je primerané, aby boli všeobecné zásady prijaté na úrovni spoločenstva, aby sa tak vyhlo rozdielnostiam medzi členskými štátmi, ktoré nielenže ovplyvňujú fungovanie vnútorného trhu, ale nezaručujú ani rovnakú ochranu človeka a životného prostredia v celom spoločenstve, a keďže teda článok 3 smernice Rady 67/548/EHS zaisťuje, že Komisia ustanoví všeobecné zásady;keďže zhodnotenie rizík je založené na porovnaní možných nepriaznivých účinkov látky a primerane predpokladanej vystaveniu človeka a životného prostredia tejto látky;keďže so zreteľom na klasifikáciu v súlade so smernicou 67/548/EHS by zhodnotenie rizík malo vziať do úvahy fyzikálno-chemické a toxikologické vlastnosti látky;keďže so zreteľom na klasifikáciu v súlade so smernicou 67/548/EHS by zhodnotenie rizík malo vziať do úvahy environmentálne účinky látky;keďže, tam, kde zhodnotenie rizík ukazuje, že látka je problematická, príslušný orgán si môže v súlade so smernicou Rady 67/548/EHS vyžiadať ďalšie informácie vrátane výsledkov ďalších testov, aby sa stanovili skutočné nebezpečné vlastnosti látky;keďže výsledky zhodnotenia rizík by mali byť principiálnou základňou pre rozhodnutia podľa príslušných právnych predpisov, aby sa znížili riziká vyplývajúce z obchodovania s látkami;keďže je primerané, aby pri vykonávaní zhodnotenia rizík príslušný orgán informoval oznamovateľa nebezpečnej látky o svojich záveroch a aby príslušný orgán podal o nich písomnú správu Komisii;keďže je primerané, aby sa počet zvierat používaných na experimentálne účely v súlade so smernicou Rady 86/609/EHS z 24. novembra 1986 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov, týkajúcou sa ochrany zvierat používaných na experimentálne a iné vedecké účely, znížil na minimum [3];keďže ustanovenia tejto smernice budú bez toho, aby boli dotknuté špecifické právne predpisy spoločenstva týkajúce sa bezpečnosti a ochrany zdravia pracovníkov pri práci, najmä smernica Rady 89/391/EHS z 12. júna 1989 o zavádzaní opatrení na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pracovníkov pri práci [4], ktorá uvaľuje na zamestnávateľov povinnosť vyhodnocovať zdravotné a bezpečnostné riziká pracovníkov, ktoré vznikajú na základe používania nových a existujúcich chemických látok a pokiaľ je to potrebné, prijať opatrenia pre zabezpečenie primeranej ochrany pracovníkov;keďže opatrenia, ktoré boli uvedené v tejto smernici, sú v súlade so stanoviskom výboru, ktoré bolo vypracované podľa článku 29 smernice 67/548/EHS,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1CieleTáto smernica určuje všeobecné zásady pre zhodnotenie rizík, ktoré predstavujú látky pre človeka a životné prostredie, tak ako to vyžaduje článok 3 smernice 67/548/EHS.Článok 2Definície1. Pre túto smernicu sa uplatňujú definície, ktoré obsahuje článok 2 smernice 67/548/EHS.2. Na účely tejto smernice:a) "identifikácia nebezpečenstva" je identifikácia nepriaznivých účinkov látky, ktoré spôsobuje a je inherentnou vlastnosťou látky spôsobiť ich;b) "posúdenie vzťahu dávka (koncentrácia) – odozva (účinok)" je odhad vzťahu medzi dávkou alebo úrovňou vystavenia látky a výskytom a závažnosťou účinku;c) "hodnotením vystavenia" je stanovenie emisií, ciest a rozsahu pohybu chemickej látky, jej premeny alebo rozkladu pre odhad koncentrácií (dávok), ktorým je alebo môže byť zdravie a život ľudí alebo životné prostredie vystavené;d) "charakterizácia rizika" je odhad výskytu a závažnosti nepriaznivých účinkov chemickej látky na zdravie a život ľudí a životné prostredie následkom skutočnej alebo predpokladanej vystavenej chemickej látky a môže zahŕňať "odhad rizika", napr. kvantifikáciu pravdepodobnosti.e) "odporúčania pre zníženie rizika" je odporúčanie opatrení, ktoré by umožnili znížiť riziká pre človeka alebo životné prostredie v súvislosti s obchodovaním s príslušnou látkou. Môžu obsahovať:i) modifikácie klasifikácie, balenia alebo označovania navrhovanej látky oznamovateľom v oznámení, ktoré sa predkladá v súlade s článkom 7 odsek 1, článok 8 odsek 1 alebo článok 8 odsek 2 smernice 67/548/EHS;ii) modifikácie karty bezpečnostných údajov, ktoré navrhuje oznamovateľ v predkladanom oznámení v súlade s článkom 7 odsek 1, s článkom 8 odsek 1 alebo s článkom 8 odsek 2 smernice 67/548/EHS;iii) modifikácie odporúčaných metód a bezpečnostných opatrení alebo núdzových opatrení tak, ako je to uvedené v oddieloch 2.3., 2.4. a 2.. prílohy VIIA, VIIB alebo VIIC, ktoré navrhuje oznamovateľ v technických dokladoch k oznámeniu a ktoré predkladá v súlade s článkom 7 odsek 1, s článkom 8 odsek 1 alebo s článkom 8 odsek 2 smernice 67/548/EHS;iv) radu príslušným kontrolným orgánom, aby zvážili primerané opatrenia pre ochranu človeka alebo prostredia pred identifikovanými rizikami.Článok 3Zásady zhodnotenia rizika1. Zhodnotenie rizika si vyžaduje identifikáciu nebezpečenstva, a pokiaľ je to vhodné, zhodnotenie dávky (koncentrácie) – odozvy (účinku), posúdenie vystavenia a charakterizáciu rizika. To sa bude vykonávať bežným spôsobom v súlade s postupmi uvedenými v článkoch 4 a 5.2. Bez ohľadu na odsek 1, vo vzťahu k určitým účinkom, ako je úbytok ozónu, pre ktoré sú postupy uvedené v článkoch 4 a 5 nepoužiteľné, budú riziká spojené s takýmito účinkami zhodnotené na základe jednotlivých prípadov a príslušný orgán uvedie do písomnej správy pre Komisiu, v súlade s článkom 7, úplný popis a odôvodnenie takýchto hodnotení.3. Pri vykonávaní posúdenia vystavenia bude príslušný orgán brať do úvahy tie ľudské skupiny, alebo časti životného prostredia, ktorých vystavenie látke je primerane predvídateľné vzhľadom na dostupné informácie o látke, so zvláštnym zreteľom na uskladnenie, zloženie prípravku alebo iné spracovanie, používanie a manipuláciu alebo regeneráciu.4. Výsledkom zhodnotenia rizika je prijatie jedného z nasledujúcich záverov:i) Látka nie je predmetom bezprostredného znepokojenia a nemusí sa znovu posudzovať, dokiaľ sa nesprístupnia ďalšie informácie v súlade s článkom 7 odsek 2, článok 8 odsek 3 alebo odsek 4 smernice 67/548/EHS.ii) Látka je predmetom znepokojenia a príslušný orgán rozhodne, aké ďalšie informácie sú potrebné pre revidovanie zhodnotenia, ale odloží žiadosť o tieto informácie dovtedy, kým množstvo, s ktorým sa obchoduje na trhu, nedosiahne ďalšiu hranicu v tonáži, uvedenú v článku 7 odsek 2, článok 8 odsek 3 alebo odsek 4 smernice 67/548/EHS.iii) Látka je predmetom znepokojenia a ďalšie informácie budú vyžiadané okamžite.iv) Látka je predmetom znepokojenia a príslušný orgán okamžite vypracuje odporúčania na zníženie rizika.5. Ak zhodnotenie rizika naznačilo, že platia závery uvedené v odsekoch 4 bod ii), iii) alebo iv) vyššie, oznamovateľ môže byť informovaný príslušným orgánom o jeho záveroch a možno mu dať príležitosť komentovať tieto závery a poskytnúť ďalšie informácie. Príslušný orgán využije akékoľvek relevantné informácie na revidovanie zhodnotenia rizika predtým, než ho pošle Komisii v súlade s článkom 17 smernice 67/548/EHS.6. Pri vypracúvaní odporúčaní pre zníženie rizika vo vzťahu k látke príslušný orgán vezme do úvahy možnosť, že zníženie vystavenia určitých ľudských skupín alebo častí životného prostredia môže zväčšiť vystavenie iných ľudských skupín alebo iných častí životného prostredia.Článok 4Zhodnotenie rizika: ľudské zdravie1. Pre každú látku oznámenú v súlade s článkom 7 odsek 1, článkom 8 odsek 1 alebo článkom 8 odsek 2 smernice 67/548/EHS vykoná príslušný orgán zhodnotenie rizika, prvým stupňom ktorého bude identifikácia rizika, ktorá aspoň vymenuje vlastnosti a potenciálne nepriaznivé účinky, ktoré boli špecifikované v prílohách IA a IIA. Pri vykonávaní identifikácie nebezpečenstva bude príslušný orgán postupovať podľa nasledujúceho postupu, ktorý bude dodržaný v súlade s pokynmi uvedenými v prílohách IB a IIB:a) i) tam, kde je to primerané, posúdiť dávku (koncentráciu) – odozvu (účinok);ii) posúdenie vystavenia akejkoľvek ľudskej skupiny (t. j. robotníkov, spotrebiteľov a ľudí, vystavených nepriamo cez životné prostredie), o ktorej sa predpokladá, že bude vystavená látkou;b) charakterizácia rizika.2. Vo výnimkách z odseku 1:i) ak sa vykonal test primeraný identifikácii nebezpečenstva vo vzťahu k určitému účinku alebo vlastnosti, a výsledky neviedli ku klasifikácii látky v súlade so smernicou 67/548/EHS, zhodnotenie rizika vo vzťahu k tomuto účinku alebo vlastnosti nesmie obsahovať opatrenia uvedené v odseku 1 písm a) a b), a bude sa uplatňovať záver uvedený v článku 3 odsek 4 bod i), ak neexistujú iné odôvodnené príčiny pre znepokojenie;ii) ak sa ešte nevykonal test vhodný pre identifikáciu nebezpečenstva vo vzťahu k určitému účinku alebo vlastnosti, nebude sa s týmto účinkom alebo vlastnosťou uvažovať pri zhodnotení rizika, pokiaľ neexistujú iné odôvodnené dôvody k obavám.Článok 5Zhodnotenie rizika: životné prostredie1. Pre každú látku, ktorá bola oznámená v súlade s článkom 7 odsek 1, článkom 8 odsek 1 alebo článkom 8 odsek 2 smernice 67/548/EHS, vykoná príslušný orgán zhodnotenie rizika v súvislosti s jej účinkami na životné prostredie, prvým stupňom ktorého bude identifikácia nebezpečenstva. Pri vykonávaní identifikácie nebezpečenstva príslušný orgán bude postupovať podľa nasledujúceho postupu, ktorý bude dodržaný v súlade s pokynmi uvedenými v prílohe III:a) i) tam, kde je to primerané, posúdiť dávku (koncentráciu) – reakciu (účinok);ii) posúdenie vystavenia pre časti životného prostredia (t. j. vodné prostredie, suchozemské prostredie a vzduch), o ktorej sa predpokladá, že bude vystavená látkou;b) charakterizácia rizika.2. Vo výnimke z odseku 1:i) pre látky oznámené v súlade s článkom 7 odsek 1 smernice 67/548/EHS, ktoré ale nie sú klasifikované ako nebezpečné pre životné prostredie, zhodnotenie rizika nemusí obsahovať opatrenia v odseku 1 písm. a) a b), sa bude uplatňovať záver v článku 3 odsek 4 bod i), ak neexistujú iné odôvodnené príčiny pre znepokojenie; aii) ak u látok, ktoré sú oznámené v súlade s článkom 8 odsek 1 alebo článkom 8 odsek 2 smernice 67/548/EHS, sú nedostatočné údaje pre stanovenie skutočnosti, či klasifikácia nebezpečnosti pre životné prostredie je primeraná, bude identifikácia nebezpečenstva vyžadovať zváženie, či existujú nejaké odôvodnené príčiny pre znepokojenie vo vzťahu k účinkom na životné prostredie na základe iných údajov, napr. údajov o fyzikálno-chemických a toxických vlastnostiach. Len ak tu takéto odôvodnené príčiny nie sú, zhodnotenie rizika nemusí obsahovať opatrenia uvedené v odseku 1 písm. a) a b) a bude sa uplatňovať záver uvedený v článku 3 odsek 4 bod i).Článok 6Zhodnotenie rizika: závery1. Pri vykonávaní zhodnotenia rizika v súlade s článkami 4 a 5 a v súlade s prílohami I, II a III stanoví príslušný orgán v súlade s prílohou IV, ktoré zo štyroch záverov v článku 3 odsek 4 sú uplatniteľné, a ak to je primerané, prijme opatrenia tak, ako je to popísané v článku 3 odsek 5.2. Ak sa v súlade s článkami 7 odsek 2, 8 odsek 3, 8 odsek 4, 14 odsek 1 alebo 16 smernice 67/548/EHS prijmú ďalšie informácie, bude zhodnotenie rizika vykonané v súlade s článkami 4 a 5 a v súlade s prílohami I, II a III prehliadnuté, a ak to bude potrebné, aj revidované.Článok 7Obsah písomnej správy pre Komisiu1. Pri vykonávaní zhodnotenia rizika v súlade s článkami 4 a 5 a pri vyvodzovaní záverov v súlade s článkom 6 pripraví príslušný orgán písomnú správu, ktorá bude obsahovať aspoň informácie uvedené v prílohe V. Túto správu pošle Komisii v súlade s článkom 17 smernice 67/548/EHS. Bude sa aktualizovať po akejkoľvek revízii zhodnotenia vzhľadom na ďalšie informácie a aktualizovaná správa sa bude posielať Komisii.2. Keď, v súlade s článkom 18 smernice 67/548/EHS, dosiahli príslušné orgány dohodu týkajúcu sa písomnej správy o zhodnotení rizika alebo akejkoľvek jej revízie, vyhotoví sa kópia, ktorá bude k dispozícii oznamovateľovi, ak o ňu požiada.Článok 8Záverečné ustanovenia1. Členské štáty prijmú a uverejnia ustanovenia, ktoré sú potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou, do 31. októbra 1993 a budú o tom okamžite informovať Komisiu.2. Keď členské štáty prijmú tieto ustanovenia, budú tieto ustanovenia obsahovať odkaz na túto smernicu alebo budú doplnené takýmto odkazom v čase ich oficiálneho uverejnenia. Postup pre takýto odkaz prijmú členské štáty.Článok 9Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 20. júla 1993Za KomisiuYannis Paleokrassasčlen Komisie[1] Ú. v. ES 196, 16.8.1967, s. 1.[2] Ú. v. ES L 110, 4.5.1993, s. 20.[3] Ú. v. ES L 358, 18.12.1986, s. 1.[4] Ú. v. ES L 183, 29.6.1989, s. 1.--------------------------------------------------PRÍLOHA IZHODNOTENIE RIZIKA – ZDRAVIE ĽUDÍ (TOXICITA)ČASŤ AZhodnotenie rizika, ktoré sa vykonáva v súlade s článkom 4, vezme do úvahy nasledujúce potenciálne toxické účinky a skupiny, ktoré môžu byť pravdepodobne vystavené:Účinky1. Akútna toxicita2. Podráždenie3. Žieravosť4. Senzibilizácia5. Opakovaná dávka toxicity6. Mutagénnosť7. Karcinogénnosť8. Toxicita poškodzujúca reprodukciuSkupiny obyvateľstva:1. Pracovníci2. Spotrebitelia3. Ľudia vystavení nepriamo prostredníctvom životného prostrediaČASŤ B1. Identifikácia nebezpečenstva1.1. V takých prípadoch, kde sa vykonal test primeraný identifikácii nebezpečenstva vo vzťahu k určitému poteciálnemu účinku, ale výsledky neviedli ku klasifikácii (článok 4 odsek 2 bod i)), charakterizácia rizika vo vzťahu k tomuto účinku nebude potrebná, ak neexistujú žiadne iné odôvodnené príčiny pre znepokojenie, napr. pozitívne testovacie výsledky mutagénnosti in vitro.1.2. V takých prípadoch, kde sa ešte nevykonal test primeraný identifikácii nebezpečenstva vo vzťahu k určitému účinku (článok 4 odsek 2 bod ii)), charakterizácia rizika vo vzťahu k tomuto účinku nebude potrebná, ak neexistujú iné odôvodnené príčiny pre znepokojenie, napr. úvahy o vystavení alebo indikácie potenciálnej toxicity.2. Posúdenie dávky (koncentrácie) – odozvy (účinku)2.1. Pri opakovanej toxicite a toxicite poškodzujúcej reprodukciu sa posúdi vzťah dávka – odozva, a tam, kde je to možné, stanoví sa hladina so "žiadnym zisteným nepriaznivým účinkom" – (NOAEL). Ak nie je možné stanoviť NOAEL, stanoví sa najnižšia dávka/koncentrácia spojená s nepriaznivým účinkom, t. j. hladina s "najnižším pozorovaným nepriaznivým účinkom" – (LOAEL).2.2. Pri akútnej toxicite, žieravosti a podráždení nie je zvyčajne možné odvodiť NOAEL alebo LOAEL na základe výsledkov testov, ktoré sa vykonali v súlade s požiadavkami smernice 67/548/EHS. Pri akútnej toxicite sa stanoví hodnota LD 50 alebo LC 50, alebo tam, kde sa použil postup so stabilnou dávkou, rozlišovacia dávka bude stanovená. U ostatných účinkov bude dostatočné stanoviť, či látka má vnútornú schopnosť spôsobiť takéto účinky.2.3. Pri mutagénnosti a karcinogénnosti bude dostatočné stanoviť, či má látka vnútornú schopnosť spôsobiť takéto účinky. A k však bude možné demonštrovať, že látka identifikovaná ako karcinogén nie je látkou poškodzujúcou reprodukciu, bude primerané stanoviť NOAEL alebo LOAEL, podľa odseku 2.1.2.4. So zreteľom na podráždenie kože a senzibilizáciu dýchacieho systému, pokiaľ neexistuje konsenzus o možnosti stanovenia dávky alebo koncentrácie, pod úrovňou ktorej je nepravdepodobné, že daná látka bude mať nepriaznivé účinky na senzibilizovaný subjekt, bude dostatočné, ak sa zhodnotí, či látka má vnútornú schopnosť spôsobiť takéto účinky.3. Posúdenie vystavenia3.1. Posúdenie vystavenia sa vykoná pre každú ľudskú skupinu (pracovníci, spotrebitelia a ľudia, o ktorých sa predpokladá, že budú vystavení nepriamo prostredníctvom životného prostredia), u ktorej je možné odôvodnene predpokladať vystavenie látke. Cieľom posúdenia bude vypracovanie kvantitatívneho alebo kvalitatívneho odhadu dávky alebo koncentrácie látky, ktorej skupina je alebo môže byť vystavená. Takýto odhad sa bude brať do úvahy v priestorových a časových variáciách modelu vystavenia.3.2. Posúdenie vystavenia bude založené na informáciách v technickej dokumentácii, ktorá bude k dispozícii v súlade s oddielom 2 prílohy VII A, VII B a VII C smernice 67/548/EHS, a na akýchkoľvek iných dostupných a relevantných informáciách. Tak, ako to bude primerané, bude sa brať určitý ohľad na:i) adekvátne merané údaje o vystavení;ii) množstvo látky na trhu;iii) formu látky, s ktorou sa obchoduje, alebo formu, v ktorej sa používa (napr. látka samotná alebo ako zložka prípravku);iv) kategórie používania a stupeň obmedzenia;v) tam, kde je to relevantné, údaje o spracovaní;vi) fyzikálno-chemické vlastnosti látky vrátane tých, ak je to relevantné, ktoré boli prenesené procesom (napr. tvorba aerosólu);vii) pravdepodobná cesta vystavenia a potenciál pre absorpciu;viii) početnosť a trvanie vystavenia;ix) typ a veľkosť špecifickej vystavenej skupiny/ín, ak sú takéto informácie k dispozícii.3.3. Keď sa pre odhad hladín vystavenia používajú metódy predpovedania, uprednostní sa relevantné monitorovanie údajov látok s analogickým využitím a modelmi vystavenia.3.4. Ak je látka obsiahnutá v prípravku, úvaha o vystavení látky v tomto prípravku bude potrebná, iba ak je prípravok klasifikovaný na základe toxikologických vlastností látky v súlade so smernicou Rady 88/379/EHS [1], ak neexistujú iné odôvodnené príčiny znepokojenia.4. Charakterizácia rizika4.1. Tam, kde sa pre akýkoľvek z účinkov uvedených v prílohe IA stanoví NOAEL alebo LOAEL, bude charakterizácia rizika vo vzťahu ku každému z týchto účinkov obsahovať porovnanie NOAEL a LOAEL s odhadom dávky-koncentrácie, ktorej bude skupina/y vystavená/é. Ak je k dispozícii kvantitatívny odhad vystavenia, odvodí sa pomer hladiny vystavenia a N(L)OAEL. Na základe porovnania medzi kvantitatívnym alebo kvalitatívnym odhadom vystavenia a N(L)OAEL, rozhodne príslušný orgán, ktorý zo štyroch záverov v článku 3 odsek 4 je uplatniteľný.4.2. Tam, kde sa pre niektorý z účinkov uvedených v prílohe IA nestanovila N(L)OAEL, bude charakterizácia rizika vo vzťahu ku každému z takýchto účinkov obsahovať zhodnotenie, na základe kvantitatívnej alebo kvalitatívnej informácie o vystavení relevantnej pre ľudskú skupinu, na základe zváženia pravdepodobnosti, že sa účinok vyskytne [2]. Po zhodnotení príslušný orgán rozhodne, ktorý zo štyroch záverov článku 3 odsek 4 je uplatniteľný.4.3. Keď sa rozhoduje, ktorý zo štyroch záverov článku 3 odsek 4 je uplatniteľný, príslušný orgán vezme do úvahy, medzi iným:i) neistotu, ktorá vyplýva, okrem iných faktorov, z variabilnosti experimentálnych údajov a vnútro- a medzidruhové odchýlky;ii) povahu a závažnosť účinku;iii) ľudskú skupinu, na ktorú sa kvantitatívne alebo kvalitatívne informácie o vystavení vzťahujú.5. Integrácia5.1. V súlade s ustanoveniami článku 4 odsek 1 možno charakterizáciu rizika vykonávať vo vzťahu k viac, než jednému potenciálnemu nepriaznivému účinku alebo ľudskej skupine. V takýchto prípadoch bude príslušný orgán posudzovať, ktorý zo štyroch záverov v článku 3 odsek 4 je uplatniteľný na každý účinok. Po ukončení rôznych záverov je potrebné vypracovať integrované závery týkajúce sa celkovej toxicity látky.[1] Ú. v. ES L 187, 16.7.1988, s. 14.[2] Tam, kde napriek tomu, že N(L)OAEL nebola stanovená, testovacie výsledky napriek tomu demonštrujú vzťah medzi dávkou/koncentráciou a závažnosťou nepriaznivého účinku alebo tam, kde v spojení s testovacou metódou, ktorá znamená využitie nielen jednej dávky alebo koncentrácie, je možné vyhodnotiť relatívnu závažnosť účinku, bude takáto informácia taktiež braná do úvahy pri vyhodnocovaní pravdepodobnosti výskytu účinku.--------------------------------------------------PRÍLOHA IIZHODNOTENIE RIZIKA: ĽUDSKÉ ZDRAVIE (FYZIKÁLNO-CHEMICKÉ VLASTNOSTI)ČASŤ AZhodnotenie rizika v súlade s článkom 4 vezme do úvahy potenciálne nepriaznivé účinky, ktoré sa môžu vyskytnúť v nasledujúcich ľudských skupinách, ktoré majú predpoklady byť vystavené látkam s nasledujúcimi vlastnosťami.Vlastnosti1. Výbušnosť2. Horľavosť3. Oxidačný potenciálĽudské skupiny1. Pracovníci2. Spotrebitelia3. Ľudia vystavení nepriamo prostredníctvom životného prostrediaČASŤ B1. Identifikácia nebezpečenstva1.1. V takých prípadoch, kde sa vykonal test primeraný identifikácii nebezpečenstva vo vzťahu k určitej vlastnosti, ale výsledky neviedli ku klasifikácii (článok 4 odsek 2 bod i)), charakterizácia rizika vo vzťahu k tejto vlastnosti nebude potrebná, ak neexistujú žiadne iné odôvodnené príčiny pre znepokojenie.1.2. V takých prípadoch, kde sa ešte nevykonal test primeraný identifikácii nebezpečenstva vo vzťahu k určitej vlastnosti (článok 4 odsek 2 bod ii)), charakterizácia rizika vo vzťahu k takejto vlastnosti nebude potrebná, ak neexistujú iné odôvodnené príčiny pre znepokojenie.2. Posúdenie vystavenia2.1. Ak je potrebné vykonať charakterizáciu rizika v súlade s článkom 4 odsek 2, bude potrebné iba stanoviť odôvodnené predvídateľné podmienky používania na základe informácií o látke obsiahnuté v technickej dokumentácii, podľa oddielu 2 prílohy VII A, VII B alebo VII C smernice 67/548/EHS.3. Charakterizácia rizika3.1. Charakterizácia rizika si bude vyžadovať hodnotenie pravdepodobnosti, že nepriaznivý účinok bude spôsobený za primerane predvídateľných podmienok používania. Ak toto hodnotenie naznačuje, že nepriaznivý účinok nebude spôsobený, bude sa zvyčajne uplatňovať záver uvedený v článku 3 odsek 4 bod i). Ak toto hodnotenie naznačuje, že nepriaznivý účinok bude spôsobený, zvyčajne sa bude uplatňovať záver uvedený v článku 3 odsek 4 bod iv).4. Sumarizácia4.1. Tam, kde sa vypracovali odlišné odporúčania pre zníženie rizika vo vzťahu k jednotlivým účinkom, alebo ľudským skupinám, budú tieto preverené, keď sa zhodnotenie rizika ukončí a príslušný orgán vypracuje integrované odporúčania.--------------------------------------------------PRÍLOHA IIIZHODNOTENIE RIZIKA: ŽIVOTNÉ PROSTREDIE1. Identifikácia rizika1.1. Pri látkach, ktoré nie sú klasifikované ako nebezpečné pre životné prostredie (článok 5 odsek 2 bod i)), príslušný orgán posúdi, či existujú iné odôvodnené príčiny pre vypracovanie charakterizácie rizika a vezme do úvahy:i) indikácie potenciálu biologického hromadenia;ii) tvar krivky toxicity alebo času pri testovaní ekotoxicity;iii) indikácie ostatných nepriaznivých účinkov na základe štúdií o toxicite, napr. označenie za mutagén, za jedovatú alebo veľmi jedovatú látku, alebo látku so zhubnými účinkami s vetou R 40 o riziku ("Možné riziká ireverzibilných účinkov") alebo s vetou R 48 ("Nebezpečenstvo vážneho poškodenia zdravia pri dlhodobom vystavení");iv) údaje o štrukturálne analogických látkach.1.2. Ak príslušný orgán posúdi, že existujú odôvodnené príčiny pre vypracovanie charakterizácie rizika pre látku, ktorá nie je klasifikovaná ako nebezpečná pre životné prostredie, a u ktorej nie sú dostatočné údaje o účinkoch na organizmy (článok 5 odsek 2 bod ii)), prijme, ak to bude potrebné, opatrenie v súlade s článkom odsek 4 bod ii) alebo iii).2. Posúdenie dávky (koncentrácie) – odozvy (účinku)2.1. Cieľom bude predpovedať hladinu koncentráciu látky, pod ktorou sa neočakáva výskyt nepriaznivých účinkov v častiach životného prostredia, ktoré sú predmetom záujmu. Táto koncentrácia je známa ako predpovedaná koncentrácia, ktorá nemá účinok (PNEC).2.2. PNEC sa stanoví na základe informácií v spisoch oznámenia týkajúcich sa účinkov na organizmy, tak ako je to uvedené v odseku 5 prílohy VII A alebo VII B smernice 67/548/EHS a štúdiách o ekotoxicite uvedených v prílohe VIII (úrovne 1 a 2) k tejto smernici.2.3. PNEC sa vypočíta uplatnením faktora posúdenia na hodnoty, ktoré vyplývajú z testov na organizmoch, napr. LD50 (stredná letálna dávka), LC50 (stredná letálna koncentrácia), EC50 (stredná účinná koncentrácia), IC50 (koncentrácia spôsobujúca 50 % inhibíciu daného parametra, napr. rastu), NOEL(C) (úroveň koncentrácie, pri ktorej neboli pozorované žiadne účinky), alebo LOEL(C) (najnižšia úroveň koncentrácie, pri ktorej bol účinok pozorovaný).2.4. Hodnotiaci faktor je vyjadrenie stupňa neistoty pri extrapolácii testovaných údajov z obmedzeného počtu druhov na reálne životné prostredie. Preto vo všeobecnosti platí, že čím rozsiahlejšie sú údaje a dlhšie trvanie testov, tým menší je stupeň neistoty a veľkosť hodnotiaceho faktoru [1].3. Posúdenie vystavenia3.1. Cieľom posúdenia vystavenia bude predpovedať koncentráciu látky, ktorú bude eventuálne možné zistiť v životnom prostredí. Táto koncentrácia je známa ako predpovedaná environmentálna koncentrácia (PEC). Avšak v niektorých prípadoch nemožno stanoviť PEC, ale mal by sa vypracovať kvalitatívny odhad vystavenia.3.2. PEC alebo tam, kde je to potrebné, kvalitatívny odhad vystavenia je potrebné stanoviť iba pre zložky životného prostredia, pre ktoré sa emisie, vypúšťania alebo distribúcie dajú odôvodnene predpokladať.3.3. PEC alebo kvalitatívny odhad vystavenia sa odhadne na základe informácií, ktoré sú obsiahnuté v technickej dokumentácii, tak ako je to uvedené v prílohe VII A, VII B, VII C alebo prílohe VIII k smernici 67/548/EHS vrátane, ak je to primerané:i) dostatočne zmerané údaje o vystavení;ii) množstvo látky na trhu;iii) formy, v ktorej sa s látkou obchoduje a/alebo v ktorej sa používa (napr. látka samotná alebo ako zložka prípravku);iv) model používania a stupeň zadržiavania;v) spracovateľské údaje, kde je to závažné;vi) fyzikálno-chemické vlastnosti látky, najmä teplota topenia, teplota varu, tlaku nasýtených pár, povrchového napätia, rozpustnosti vo vode, koeficientu rozdelenia n-oktanol/voda;vii) pravdepodobné cesty do oblastí životného prostredia a potenciál pre absorbciu/desorbciu a degradáciu;viii) frekvencia a trvanie vystavenia.3.4. U látok, s ktorými sa na trhu obchoduje v množstvách 10 ton a menej v priebehu roka (alebo 50 ton kumulatívne), sa PEC alebo kvalitatívny odhad vystavenia zvyčajne stanoví pre druhové miestne prostredie, v ktorom môže k uvoľneniu látky dôjsť.4. Charakterizácia rizika4.1. Pre akúkoľvek časť životného prostredia bude charakterizácia rizika, pokiaľ je to možné, vyžadovať kvalitatívne porovnanie PEC s PNEC tak, aby bolo možné odvodiť pomer PEC/PNEC. Ak je pomer PEC/PNEC rovný alebo menší, než jedna, možno uplatniť záver v článku 3 odsek 4 bod i). Ak je pomer väčší, než jedna, príslušný orgán posúdi na základe veľkosti tohto pomeru a ostatných relevantných faktorov, ako sú tie, ktoré sú uvedené v odseku 1.1 bod i) až iv), ktorý zo záverov uvedených v článku 3 odsek 4 bod ii), iii) alebo iv) je vhodný.4.2. Ak pomer PEC/PNEC nie je možné odvodiť, charakterizácia rizika bude obsahovať kvalitatívne hodnotenie pravdepodobnosti, že sa nejaký účinok vyskytuje za bežných podmienok vystavenia. Po vypracovaní takéhoto hodnotenia a berúc do úvahy relevantné faktory, ako sú tie, ktoré sú uvedené v odseku 1 ods. 1, príslušný orgán rozhodne, ktorý zo štyroch záverov v článku 3 odsek 4 je vhodný.5. Sumarizácia5.1. V súlade s ustanoveniami článku 5 odsek 1 možno charakterizáciu rizika vykonávať vo vzťahu k viac ako jednej časti životného prostredia. V takých prípadoch bude príslušný orgán posudzovať, ktorý zo štyroch záverov uvedených v článku 3 odsek 4 je uplatniteľný pre každú oblasť. Po ukončení posudzovania rizika, príslušný orgán preverí jednotlivé závery a vypracuje sumárne závery vo vzťahu k celkovým environmentálnym účinkom látky.[1] Hodnotiaci faktor poriadku 1000 sa charakteristicky aplikuje pre hodnotu L(E)C50, odvodenú z výsledkov testovania na akútnu toxicitu, ale tento faktor sa môže zmenšiť so zreteľom na iné závažné informácie. Nižší hodnotiaci faktor sa charakteristicky aplikuje na NOEC odvodenú z výsledkov testovania na dlhodobú chronickú toxicitu.--------------------------------------------------PRÍLOHA IVCELKOVÁ SUMARIZÁCIA ZÁVEROV1. Závery vypracované v súlade s oddielom 5.1. prílohy I, oddielom 4.1. prílohy II a oddielom 5.1. prílohy III budú preverené príslušným orgánom a integrované v súvislosti s celkovým úhrnom rizík identifikovaných v zhodnotení rizika.2. Ďalšie požiadavky, týkajúce sa informácií (článok 3 odsek bod ii) a iii)) alebo odporúčaní pre zníženie rizika (článok 3 odsek 4 bod iv), budú oprávnené. Odporúčania budú brať do úvahy článok 3 odsek 6.--------------------------------------------------PRÍLOHA VINFORMÁCIE, KTORÉ JE POTREBNÉ ZAHRNÚŤ DO ZHRNUTIA ZHODNOTENIA RIZIKA1. Písomná správa predložená Komisii v súlade s článkom 7 bude obsahovať nasledujúce prvky:i) všeobecné zhrnutie záverov, vypracovaných v súlade s článkom 6 a v súlade s prílohou IV;ii) ak sa závery uvedené v článku 3 odsek 4 aplikujú na látku v súvislosti so všetkými potenciálnymi nepriaznivými účinkami, ľudskými skupinami a časťami životného prostredia, vyhlásenie, na základe dostupných informácií, že látka nie je predmetom bezprostredného znepokojenia, a že ďalšie posúdenie nie je nevyhnutné, kým oznamovateľ nepredloží ďalšie informácie v súlade s článkom 7 odsek 2, článkom 9 odsek 3 alebo článkom 14 odsek 1 smernice 67/548/EHS;iii) ak sa záver v článku 3 odsek 4 bod ii) alebo iii) uplatňuje vo vzťahu k jednému alebo viacerým potenciálnym nepriaznivým (-ému) účinkom (-u), ľudským (-ej) skupinám (-ii), alebo častiam (-i) životného prostredia, opis a odôvodnenie ďalších informácií;iv) ak sa záver v článku 3 odsek 4 bod iv) aplikuje vo vzťahu k jednému alebo viacerým potenciálnym nepriaznivým (-ému) účinkom (-u), ľudským (-ej) skupinám (-e), alebo častiam (-i) životného prostredia, popis a odôvodnenie odporúčaní pre zníženie rizika;v) ak sa vykoná opatrenie podľa článku 3 odsek 5, zhrnutie poznámok oznamovateľa o návrhoch príslušného orgánu a akýchkoľvek relevantných dostupných informácií.2. Tam, kde z charakterizácie rizika vyplýva využívanie pomerov vystavenia/účinku v oddieli 4 prílohy IB a oddieli 4 prílohy III alebo využívanie hodnotiacich faktorov, tak ako sú popísané v oddieli 2 prílohy III, budú tieto pomery alebo faktory uvedené.--------------------------------------------------


title: Druhá smernica Komisie z 18. novembra 1971, ustanovujúca metódy analýzy na úradnú kontrolu krmív v spoločenstve

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31971L0393

Úradný vestník L 279 , 20/12/1971 S. 0007 - 0018 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 3 Zväzok 4 S. 0049  Dánske špeciálne vydanie: Série I Kapitola 1971(III) S. 0858  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 3 Zväzok 4 S. 0049  Anglické špeciálne vydanie: Série I Kapitola 1971(III) S. 0987  Grécke špeciálne vydanie: Kapitola 03 Zväzok 7 S. 0084  Španielske špeciálne vydanie: Kapitola 03 Zväzok 5 S. 0117  Portugalské špeciálne vydanie Kapitola 03 Zväzok 5 S. 0117

		Druhá smernica Komisiez 18. novembra 1971,ustanovujúca metódy analýzy na úradnú kontrolu krmív v spoločenstve(71/393/EHS)KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,so zreteľom na smernicu Komisie z 20. júla 1970 [1] o zavedení metód spoločenstva na vzorkovanie a analýzu na úradnú kontrolu krmív, zmenenú a doplnenú smernicou z 20. júla 1972, najmä na jej článok 2,keďže táto smernica požaduje, aby úradné kontroly krmív boli vykonávané použitím metód spoločenstva na vzorkovanie a analýzy s cieľom overenia dodržiavania požiadaviek vyplývajúcich zo zákonných, právnych alebo administratívnych opatrení týkajúcich sa kvality a zloženia krmív;keďže smernica spoločenstva 71/250/EHS z 15. júna 1971 [2] už ustanovila niekoľko metód analýzy; keďže odvtedy vývoj práce potvrdil opodstatnenosť prijať druhý súbor metód;keďže opatrenia ustanovené v tejto smernici sú v súlade so stanoviskom Stáleho výboru pre krmivá,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Členské štáty budú požadovať, aby sa analýzy na úradné kontroly krmív s ohľadom na ich obsah vlhkosti, prchavých dusíkatých látok, celkového fosforu, olejov a tukov vykonávali podľa metód opísaných v prílohe k tejto smernici.Všeobecné ustanovenia uvedené v časti I (Úvod) prílohy k prvej smernici Komisie č. 71/250/EHS z 15. júna 1971, ustanovujúcej metódy analýzy na úradnú kontrolu krmív v spoločenstve budú uplatniteľné aj na metódy opísané v prílohe k tejto smernici.Článok 2Členské štáty prijmú najneskôr do 1. januára 1973 zákony, iné právne predpisy a administratívne opatrenia nevyhnutné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Bezodkladne o tom budú informovať Komisiu.Článok 3Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 18. novembra 1971Za KomisiupredsedaFranco M. Malfatti[1] Ú. v. ES L 170, 3.8.1970, s. 2.[2] Ú. v. ES L 155, 12.7.1971, s. 13.--------------------------------------------------PRÍLOHAI. STANOVENIE VLHKOSTI1. Účel a oblasťTáto metóda umožňuje stanovenie vlhkosti v krmivách. Nezahŕňa analýzu produktov z mlieka ako jednozložkových krmív, analýzu minerálnych látok a zmesí pozostávajúcich najmä z minerálnych látok alebo analýzu olejnatých semien a olejnatého ovocia ustanovených v nariadení Rady 136/66/EHS [1] z 22. septembra 1966 o ustanovení spoločnej organizácie trhu s olejmi a tukmi.Stanovenie vlhkosti v olejnatých semenách a olejnatom ovocí je opísané v prílohe III k nariadeniu Komisie (EHS) č. 1470/68 [2] z 23. septembra 1968 o extrakcii a redukcii vzoriek a stanovení obsahu oleja, nečistôt a vlhkosti v olejnatých semenách.2. PodstataVzorka sa vysuší za špecifikovaných podmienok, ktoré sa líšia podľa druhu krmiva. Úbytok hmotnosti sa stanoví vážením. V prípade tuhých krmív, ktoré majú vysoký obsah vlhkosti, je potrebné ich predsušenie.3. Prístrojové vybavenie3.1. Mlynček z materiálu, ktorý neabsorbuje vlhkosť, ľahko sa čistí, umožňuje rýchle mletie bez toho, aby vznikalo zahrievanie, čo najviac zamedzuje kontaktu s okolitým vzduchom a spĺňa požiadavky uvedené nižšie v 4.1.1. a 4.1.2. (napr. kladivkové alebo vodou chladené mikromlynčeky, rozoberateľné kužeľové mlynčeky, nízkootáčkové mlynčeky alebo mlynčeky s ozubenými kolesami).3.2. Analytické váhy s presnosťou na 0,5 mg.3.3. Suché sušičky z nekorodujúcich kovov alebo zo skla s vrchnákmi umožňujúcimi vzduchotesné uzatvorenie; s pracovným povrchom, na ktorom je možné rozprestrieť skúšobnú vzorku vo vrstve približne 0,3 g/m23.4. Elektricky vyhrievaná izotermická sušiareň (± 1 °C), primerane vetraná, s možnosťou rýchlej regulácie teploty [3].3.5. Regulovateľná elektricky vyhrievaná vákuová sušiareň vybavená olejovou pumpou a mechanizmom, ktorý buď privádza horúci suchý vzduch alebo sušiacu látku (napr. oxid vápenatý).3.6. Exsikátor s hrubou perforovanou kovovou alebo porcelánovou platňou obsahujúci účinnú sušiacu látku.4. PostupN.B.:Postupy opísané v tomto oddieli sa musia vykonať ihneď po otvorení balíčkov so vzorkami. Analýza sa musí vykonať aspoň dvakrát.4.1. Príprava4.1.1. Krmivá iné ako krmivá patriace pod body 4.1.2. a 4.1.3.Odoberte aspoň 50 g vzorky. Ak je potrebné, pomeľte alebo rozdrvte ju takým spôsobom, aby sa zamedzilo akejkoľvek odchýlke v obsahu vlhkosti (pozri 6).4.1.2. Obilniny a obilné krúpyOdoberte aspoň 50 g vzorky. Pomeľte ju na častice, z ktorých najmenej 50 % prepadne sitom s veľkosťou ôk 0,5 mm a zvyšok na site s okrúhlymi okami o veľkosti 1 mm bude najviac 10 %.4.1.3. Krmivá tekuté, pastovité, krmivá prevažne zložené z olejov a tukovOdoberte približne 25 g vzorky, odvážte s presnosťou na 10 mg, pridajte potrebné množstvo bezvodého piesku odváženého s presnosťou na 10 mg a miešajte, až kým nezískate homogénny produkt.4.2. Sušenie4.2.1. Krmivá iné ako krmivá patriace pod body 4.2.1. a 4.2.3.Odvážte sušičku (3.3.) s vrchnákom s presnosťou na 0,5 mg. Do odváženej sušičky navážte s presnosťou na 1 mg približne 5 g vzorky a rovnomerne ju rozložte. Vložte sušičku s odklopeným vrchnákom do sušiarne predhriatej na teplotu 103 °C, a to čo najrýchlejšie, aby sa zamedzilo neželanému poklesu teploty. Vzorka sa suší štyri hodiny, ktoré sa počítajú od času, keď sa teplota v sušiarni vráti na 103 °C. Položte na sušičku vrchnák, vyberte ju z pece, v exsikátore ju nechajte vychladnúť 30 až 45 minút (3.6.) a odvážte s presnosťou na 1 mg.Krmivá zložené prevažne z olejov a tukov sušte v sušiarni ešte ďalších 30 minút pri teplote 130 °C. Rozdiel medzi dvoma váženiami nesmie presiahnuť 0,1 % vlhkosti.4.2.2. Obilniny, múka, krúpy a šrotOdvážte sušičku (3.3.) s vrchnákom s presnosťou na 0,5 mg. Do odváženej sušičky navážte s presnosťou na 1 mg približne 5 g pomletej vzorky a rovnomerne ju rozložte. Vložte sušičku s odklopeným vrchnákom do sušiarne predhriatej na teplotu 130 °C, a to čo najrýchlejšie, aby sa zamedzilo neželanému poklesu teploty. Nechajte vzorku sušiť dve hodiny, ktoré sa počítajú od času, keď sa teplota vráti na hodnotu 130 °C. Na sušičku položte vrchnák, vyberte ju z pece, nechajte ju v exsikátore (3.6.) vychladnúť 30 až 45 minút a odvážte s presnosťou na 1 mg.4.2.3. Kŕmne zmesi obsahujúce viac ako 4 % sacharózy alebo laktózy: jednozložkové krmivá, ako je svätojánsky chlieb, hydrolyzované obilninové produkty, slad, sušené repné rezky, šťavy z rýb a cukru; kŕmne zmesi obsahujúce viac ako 25 % minerálnych solí vrátane vody z kryštalizácie.Navážte sušičku (3.3.) s vrchnákom s presnosťou na 0,5 mg. Do odváženej sušičky navážte s presnosťou na 1 mg približne 5 g vzorky a rovnomerne ju rozložte. Vložte sušičku s odklopeným vrchnákom do vákuovej sušiarne (3.5.) predhriatej na teplotu medzi 80 °C a 85 °C, a to čo najrýchlejšie, aby sa zamedzilo neželanému poklesu teploty.Nastavte tlak na 100 torrov a nechajte pri tomto tlaku sušiť štyri hodiny buď pod prúdom horúceho suchého vzduchu, alebo použite sušiaci prostriedok (približne 300 g na 20 vzoriek). Pri použití sušiacej látky odpojte vákuové čerpadlo, hneď, ako sa dosiahne predpísaný tlak. Čas sušenia počítajte od momentu, keď sa teplota v sušiarni vráti na hodnotu od 80 °C do 85 °C. Opatrne vráťte sušiareň na atmosferický tlak. Potom ju otvorte, ihneď položte na sušičku vrchnák, vyberte ju zo sušiarne, nechajte v exsikátore (3.6.) vychladnúť 30 až 45 minút a odvážte s presnosťou na 1 mg. Sušte ďalších 30 minút vo vákuovej sušiarni pri teplote od 80 °C do 85 °C a prevážte. Rozdiel medzi dvoma váženiami nesmie presiahnuť 0,1 % vlhkosti.4.3. Predsušenie4.3.1. Krmivá iné ako krmivá patriace pod 4.3.2.Tuhé krmivá s vysokým obsahom vlhkosti, ktoré spôsobujú problémy pri mletí, sa musia predsušiť podľa nasledujúceho postupu:Navážte 50 g nepomletej vzorky s presnosťou na 10 mg (lisované alebo granulované krmivá sa môžu v prípade potreby rozdrviť nahrubo) vo vhodnej sušičke (napr. hliníková platňa s veľkosťou 20 x 12 cm s 0,5 cm rámom). Nechajte sušiť v sušiarni pri teplote od 60 °C do 70 °C, až kým sa vlhkosť nezníži na 8 % až 12 %. Vyberte zo sušiarne, nechajte chladnúť 1 hodinu nezakryté v laboratórnom prostredí a odvážte s presnosťou na 10 mg. Potom ihneď pomeľte podľa návodu v bode 4.1.1. a sušte tak, ako je uvedené v bodoch 4.2.1. alebo 4.2.3. podľa druhu krmiva.4.3.2. ObilninyObilné zrná s vlhkosťou vyššou ako 17 % sa musia predsušiť, a to nasledovným postupom:Navážte 50 g nepomletých zŕn s presnosťou na 10 mg vo vhodnej sušičke (napr. hliníková platňa s veľkosťou 20 x 12 cm s 0,5 cm rámom). Nechajte sušiť v sušiarni 5 až 7 minút pri teplote 130 °C. Vyberte zo sušiarne, nechajte vychladnúť dve hodiny nezakryté v laboratórnom prostredí a odvážte s presnosťou na 10 mg. Potom ihneď pomeľte podľa postupu v bode 4.1.2. a vysušte tak, ako je uvedené v bode 4.2.2.5. Výpočet výsledkovObsah vlhkosti udaný ako percento zo vzorky sa vypočíta podľa rovnice:5.1. Sušenie bez presušenia·100Ekde:E = počiatočná hmotnosť skúšobnej vzorky v gramoch,m = hmotnosť suchej skúšobnej vzorky v gramoch.5.2. Sušenie s predsušenímM·= 1001-MmEM'kde:E = pôvodná hmotnosť skúšobnej vzorky v gramoch,M = hmotnosť vzorky po predsušení v gramoch,M = hmotnosť vzorky po drvení alebo mletí v gramoch,m = hmotnosť vysušenej skúšobnej vzorky v gramoch.5.3. OpakovateľnosťRozdiel medzi výsledkami dvoch paralelných stanovení vykonaných na tej istej vzorke nesmie presiahnuť 0,2 % vlhkosti.6. PozorovanieAk vzorku treba upraviť mletím a ak sa zdá, že táto úprava zmení obsah vlhkosti produktu, výsledky analýzy zložiek krmív sa musia upraviť na základe obsahu vlhkosti vzorky v jej pôvodnom stave.II. STANOVENIE PRCHAVÝCH DUSÍKATÝCH LÁTOKA. MIKRODIFÚZIA1. Účel a oblasťTáto metóda umožňuje stanovenie obsahu prchavých dusíkatých látok v krmivách vyjadrených ako amoniak.2. PodstataVzorka sa extrahuje vodou a získaný roztok sa prečistí a prefiltruje. Prchavé dusíkaté látky sú vytesnené mikrodifúziou za použitia roztoku uhličitanu draselného, zachytené v roztoku kyseliny boritej a stitrované kyselinou sírovou.3. Činidlá3.1. 20 % (hmotnosť/objem) roztok kyseliny trichlóroctovej.3.2. Indikátor: rozpustite 33 mg brómkrezolovej zelene a 65 mg metylčervene v 100 ml 95 % – 96 % (obj/obj) etanolu.3.3. Roztok kyseliny boritej: v odmernej banke s objemom 1 l rozpustite 10 g kyseliny boritej p. a. v 200 ml 95 % – 96 % (obj/obj) etanolu a 700 ml vody. Pridajte 10 ml indikátora (3.2.). Premiešajte, a keď je to potrebné, upravte farbu roztoku na svetločervenú pridaním roztoku hydroxidu sodného. V 1 ml tohto roztoku sa zachytí najviac 300 μg NH3.3.4. Nasýtený roztok uhličitanu draselného: rozpustite 100 g uhličitanu draselného p. a. v 100 ml vriacej vody. Nechajte vychladnúť a prefiltrujte.3.5. Kyselina sírová 0,02 N.4. Prístrojové vybavenie4.1. Mixér (trepačka): približne 35 – 40 ot./min.4.2. Sklenené alebo plastové Conwayove misky (pozri diagram).4.3. Mikrobyrety delené na 1/100 ml.5. PostupNavážte 10 g vzorky s presnosťou na 1 mg a vložte ju do 200 ml odmernej banky, do ktorej pridáte 100 ml vody. Miešajte 30 minút v trepačke. Pridajte 50 ml roztoku kyseliny trichlóroctovej (3.1.), doplňte vodou na celkový objem, dôkladne pretrepte a prefiltrujte cez skladaný filter.Za použitia pipety vkvapnite 1 ml roztoku kyseliny boritej (3.3.) do strednej časti Conwayovej misky a 1 ml filtrátu vzorky do medzikružia misky. Čiastočne prikryte vazelínou natretým vrchnákom. Rýchlo prikvapnite 1 ml nasýteného roztoku uhličitanu draselného (3.4.) do medzikružia misky a vzduchotesne uzatvorte vrchnákom. Opatrne otáčajte misku v horizontálnej polohe tak, aby sa zmiešali obe činidlá. Nechajte inkubovať aspoň štyri hodiny pri izbovej teplote alebo hodinu pri teplote 40 °C.Prchavé látky v roztoku kyseliny boritej stitrujte za použitia mikrobyrety (4.3.) s 0,02 N kyseliny sírovej (3.5.).Použitím rovnakého postupu vykonajte slepú skúšku, ale bez vzorky na analýzu.6. Výpočet výsledkov1 ml 0,02 N roztoku H2SO4 zodpovedá 0,34 mg amoniaku.Vyjadrite výsledok ako percentá zo vzorky.OpakovateľnosťRozdiel medzi výsledkami dvoch paralelných stanovení vykonaných na tej istej vzorke nesmie presiahnuť:10 % v relatívnej hodnote pri obsahoch amoniaku nižších ako 1,0 %;0,1 % v absolútnej hodnote pri obsahoch amoniaku 1,0 % alebo vyšších.7. PozorovanieAk obsah amoniaku vo vzorke presiahne 0,6 %, zrieďte počiatočný filtrát.+++++ TIFF +++++B. DESTILAČNÁ METÓDA1. Účel a oblasťTáto metóda umožňuje stanovenie obsahu prchavých dusíkatých látok vyjadrených ako amoniak, v rybej múčke prakticky neobsahujúcej močovinu. Je uplatniteľná len na vzorky s obsahom amoniaku menším ako 0,25 %.2. PodstataVzorka sa extrahuje vodou a získaný roztok sa prečistí a prefiltruje. Prchavé dusíkaté látky sú vytesnené pri bode varu pridaním oxidu horečnatého a zachytené v určitom množstve kyseliny sírovej, ktorej nadbytok je spätne stitrovaný roztokom hydroxidu sodného.3. Činidlá3.1. 20 % (hmotnosť/objem) roztok kyseliny trichlóroctovej.3.2. Oxid horečnatý, p. a..3.3. Emulzia proti peneniu (napr. silikón).3.4. Kyselina sírová, roztok 0,1 N.3.5. Hydroxid sodný, roztok 0,1 N.3.6. Metylčerveň, roztok 0,3 % (hmotnosť/objem) v 95 % – 96 % (obj./obj.) etylalkohole.4. Prístrojové vybavenie4.1. Mixér (trepačka): približne 35 – 40 ot./min.4.2. Kjeldahlov destilačný prístroj.5. PostupNavážte 10 g vzorky s presnosťou na 1 mg a vložte ju do 200 ml odmernej banky, do ktorej pridáte 100 ml vody. Miešajte 30 minút v trepačke. Pridajte 50 ml roztoku kyseliny trichlóroctovej (3.1.), doplňte vodou na celkový objem, dôkladne pretrepte a prefiltrujte cez skladaný filter.Vezmite určité množstvo čistého filtrátu vhodného na predpokladaný obsah prchavých dusíkatých látok (100 ml je obvykle vhodný objem). Zrieďte na 200 ml a pridajte 2 g oxidu horečnatého (3.2.) a niekoľko kvapiek emulzie proti peneniu (3.3.). Roztok musí reagovať na lakmusový papier zásadito, v opačnom prípade pridajte trochu oxidu horečnatého (3.2.). Oddestilujte približne 150 ml roztoku v Kjeldahlovom prístroji, a potom destilát obsahujúci presne odmeraný objem (25 až 50 ml) 0,1 N roztoku kyseliny sírovej (3.4.) zachyťte do Erlenmeyerovej banky. Počas destilácie sa vyhýbajte prehriatiu stien banky. Varte roztok kyseliny sírovej dve minúty, ochlaďte ju a spätnou titráciou 0,1 N roztokom hydroxidu sodného (3.5.) za prítomnosti indikátora metylčervene (3.6.) stitrujte nadbytok kyseliny sírovej.Použitím rovnakého postupu vykonajte slepú skúšku, ale bez vzorky na analýzu.6. Výpočet výsledkov1 ml 0,1 N roztoku H2SO4 zodpovedá 1,7 mg amoniaku.Vyjadrite výsledok ako percentá zo vzorky.OpakovateľnosťRozdiel medzi výsledkami dvoch paralelných stanovení vykonaných na tej istej vzorke nesmie v relatívnych hodnotách prekročiť 10 % amoniaku.III. STANOVENIE CELKOVÉHO FOSFORUFOTOMETRICKÁ METÓDA1. Účel a oblasťTáto metóda umožňuje stanovenie obsahu celkového fosforu v krmivách. Je obzvlášť vhodná na analýzu produktov s nízkym obsahom fosforu. V niektorých prípadoch (produkt bohatý na fosfor) je možné použiť gravimetrickú metódu.2. PodstataVzorka je mineralizovaná buď suchým spaľovaním (v prípade organických krmív), alebo rozkladom kyselinou (v prípade minerálnych zložiek a tekutých krmív) a umiestnená do roztoku kyseliny. Roztok sa upraví molybdátovanádovým činidlom. Optická hustota takto vzniknutého žltého roztoku sa meria spektrofotometrom pri 430 nm.3. Činidlá3.1. Uhličitan vápenatý, p. a.3.2. Kyselina chlorovodíková, p. a., hustota: 1,1 (približne 6 N).3.3. Kyselina dusičná, p. a., hustota: 1,045.3.4. Kyselina dusičná, p. a., hustota: 1,38 až 1,42.3.5. Kyselina sírová, p. a., hustota: 1,84.3.6. Molybdátovanádové činidlo: zmiešajte 200 ml roztoku heptamolybdénanu amónneho (3.6.1.), 200 ml roztoku vanadičnanu amónneho (3.6.2.) a 134 ml kyseliny dusičnej (3.4.) v 1 l odmernej banke. Doplňte destilovanou vodou na celkový objem.3.6.1. Roztok heptamolybdénanu amónneho: rozpustite v horúcej vode 100 g heptamolybdénanu amónneho, p. a..(NH4)6Mo7O244H2O. Pridajte 10 ml amoniaku (hustota: 0,91) a doplňte destilovanou vodou na objem 1 l.3.6.2. Roztok vanadičnanu amónneho: 2,35 g vanadičnanu amónneho, p. a., NH4VO3 rozpustite v 400 ml horúcej destilovanej vody. Za stáleho miešania pomaly pridajte 20 ml zriedenej kyseliny dusičnej (7 ml HNO3 (3.4.) + 13 ml H2O a doplňte destilovanou vodou na objem 1 litra.3.7. Štandardný roztok 1 mg fosforu na 1 ml: vo vode rozpustite 4,387 g dihydrofosforečnanu draselného KH2PO4, p. a.. Doplňte vodou na objem 1 litra.4. Prístrojové vybavenie4.1. Kremenná alebo porcelánová spaľovacia miska.4.2. Elektrická muflová pec s termostatom do 550 °C.4.3. 250 ml Kjeldahlova banka.4.4. Odmerné banky a presné pipety.4.5. Spektrofotometer.4.6. Skúmavky o priemere asi 16 mm, so zátkami o priemere do 14,5 mm; objeme: 25 – 30 ml.5. Postup5.1. Príprava roztokuPripravte roztok podľa druhu vzorky, ako je uvedené v 5.1.1. alebo 5.1.2.5.1.1. Obvyklý postupNavážte 1 g alebo väčšie množstvo vzorky s presnosťou na 1 mg. Skúšobnú vzorku vložte do Kjeldahlovej banky, pridajte 20 ml kyseliny sírovej (3.5.), pretrepte, aby sa látka úplne nasýtila kyselinou, zamedzte jej prilepeniu na steny banky, zahrejte a 10 minút udržujte na bode varu. Nechajte pomaly vychladnúť, pridajte 2 ml kyseliny dusičnej (3.4.), jemne zahrejte, nechajte pomaly vychladnúť, pridajte trochu viac kyseliny dusičnej (3.4.) a priveďte znovu do bodu varu. Tento postup opakujte, až kým nezískate bezfarebný roztok. Ochlaďte, pridajte trochu vody, zlejte kvapalinu do 500 ml odmernej banky, Kjeldahlovu banku vypláchnite horúcou vodou. Nechajte vychladnúť, doplňte vodou do celkového objemu, zhomogenizujte a prefiltrujte.5.1.2. Vzorky obsahujúce organické látky a vzorky bez dihydrofosforečnanov vápenatých a horečnatých.Navážte 2,5 g vzorky s presnosťou na 1 mg do spaľovacej misky. Miešajte skúšobnú vzorku, až kým sa úplne nespojí s 1 g uhličitanu vápenatého (3.1.). Žíhajte v peci pri teplote 550 °C ± 5 °C, až kým nezískate biely alebo šedý popol (trochu dreveného uhlia neprekáža). Preneste popol do 250 ml kadičky. Pridajte 20 ml vody a kyselinu chlorovodíkovú (3.2.), až kým neprestane šumieť. Pridajte ďalších 10 ml kyseliny chlorovodíkovej (3.2.). Uložte kadičku do pieskového kúpeľa a odparujte do sucha, čím kremeň sa prevedie na nerozpustnú formu. Rozpustite zvyšok v 10 ml kyseliny dusičnej (3.3.) a varte v pieskovom kúpeli 5 minút bez odparovania do sucha. Zlejte kvapalinu do 500 ml odmernej banky, kadičku niekoľkokrát vypláchnite horúcou vodou. Nechajte vychladnúť, doplňte vodou do celkového objemu, zhomogenizujte a prefiltrujte.5.2. Vyfarbenie a meranie optickej hustotyZrieďte alikvotnú časť filtrátu získaného podľa 5.1.1 alebo 5.1.2, aby ste získali koncentráciu fosforu, nie väčšiu ako 40 μg/ml. Do skúmavky (4.6) vlejte 10 ml tohto roztoku a pridajte 10 ml molybdátovanádového činidla (3.6). Zhomogenizujte a nechajte postáť najmenej 10 minút pri teplote 20 °C. Zmerajte optickú hustotu v spekrofotometri pri 430 nm oproti roztoku získanému pridaním 10 ml molybdátovanádového činidla (3.6) do 10 ml vody.5.3. Kalibračná krivkaZo štandardného roztoku (3.7.) pripravte roztoky obsahujúce 5, 10, 20, 30 a 40 μg fosforu na ml. Zoberte 10 ml z každého roztoku a pridajte do nich 10 ml molybdátovanádového činidla (3.6.). Zhomogenizujte a nechajte stáť najmenej 10 minút pri teplote 20 °C. Zmerajte optickú hustotu, ako je uvedené v 5.2.Zostrojte kalibračnú krivku vynesením optických hustôt oproti zodpovedajúcim množstvám fosforu. Pri koncentráciách medzi 0 a 40 μg bude krivka lineárna.6. Výpočet výsledkovPoužitím kalibračnej krivky stanovte množstvo fosforu v skúšobnej vzorke.Vyjadrite výsledok ako percentá zo vzorky.OpakovateľnosťRozdiel medzi výsledkami dvoch paralelných stanovení vykonaných na tej istej vzorke nesmie presiahnuť:3 % v relatívnej hodnote pri obsahoch fosforu nižšom ako 5 %;0,15 % v absolútnej hodnote pri obsahoch fosforu 5 % alebo viac.IV. STANOVENIE OLEJOV A TUKOV1. Účel a oblasťTáto metóda umožňuje stanovenie obsahu olejov a tukov v krmivách. Nezahŕňa analýzu olejnatých semien a olejnatého ovocia definovaných v nariadení Rady 136/66/EHS z 22. septembra 1966. Stanovenie obsahu oleja v takýchto produktoch je opísané v prílohe V k nariadeniu Komisie (EHS) 1470/68 z 23. septembra 1968.Je možné použiť každú z uvedených dvoch metód, výber závisí od druhu krmiva.1.1. Metóda A (extrakcia éterom): je uplatniteľná na všetky krmivá iné ako tie, ktoré patria do 1.2.1.2. Metóda B: je uplatniteľná na krmivá, z ktorých nemôžeme tuky a oleje úplne vyextrahovať použitím dietyléteru bez ich predchádzajúcej hydrolýzy, na krmivá živočíšneho pôvodu, glutény, sušené zemiakové rezky, sušené pivovarské s liehovarské výpalky a odpady, sušené kvasnice, odpad z pečiva, chleba a varených jedál, produkty z mlieka a krmivá obsahujúce vysoký podiel týchto produktov (aspoň 40 %) a na kŕmne zmesi obohatené tukmi.2. Podstata2.1. Metóda A: Oleje a tuky sa vyextrahujú dietyléterom. Rozpúšťadlo sa oddestiluje a zvyšok sa vysuší a odváži.2.2. Metóda B: Vzorka sa hydrolyzuje kyselinou chlorovodíkovou za varu. Roztok sa ochladí a prefiltruje. Zvyšok sa premýva, vysuší a extrahuje dietyléterom podľa metódy A.3. Činidlá3.1. Dietyléter bezvodý, hustota: 0,720; bod varu: 34,5 °C, prakticky bez peroxidov.3.2. Síran sodný bezvodý, p. a.3.3. Kyselina chlorovodíková 3 N.3.4. Filtračná pomôcka, napr. kysličník kremičitý, Hyflo-supercel.3.5. Chlorid uhličitý, p. a.4. Prístrojové vybavenie4.1. Extrakčný prístroj podľa Soxhleta typu alebo ekvivalentný prístroj.4.2. Vyhrievacie zariadenie, odolné proti výbuchu, s regulovateľnou teplotou.4.3. Vákuová sušiareň (menej ako 100 torrov).5. Postup5.1. Metóda A: (pozri 7.1.)Navážte 5 g vzorky s presnosťou na 1 mg a zmiešajte s 2 až 3 g (alebo viac, ak je potrebné) bezvodého síranu sodného (3.2.). Umiestnite zmes do beztukovej extrakčnej tuby a prikryte ju chumáčom beztukovej vaty. (Zmiešanie môže prebehnúť aj v tube.)Vložte tubu do extrakčného prístroja (4.1.) a extrahujte dietyléterom (3.1.) šesť hodín. Ak sa použije extrakčný prístroj podľa Soxhleta, nastavte vyhrievanie tak, aby ste dosiahli aspoň 15 extrakčných cyklov za hodinu. Éterový extrakt zhromaždite v suchej odváženej banke, v ktorej sa nachádzajú kúsky pemzy [4].Oddestilujte éter a zvyšok sušte odparovaním hodinu a pol vo vákuovej sušiarni (4.3.) pri teplote 75 °C. Ochlaďte v exsikátore a odvážte. Opäť sušte, aby hmotnosť oleja a tukov zostala konštantná (strata na hmotnosti musí byť menšia ako 1 mg).5.2. Metóda BNavážte 2,5 g vzorky s presnosťou na 1 mg (pozri 7.2.) a dajte ju do 400 ml kadičky alebo 300 ml Erlenmeyerovej banky. Pridajte 100 ml 3 N kyseliny chlorovodíkovej (3.3.) a kúsky pemzy. Prikryte kadičku s hodinovým sklíčkom alebo pripojte spätný chladič na Erlenmeyerovu banku. Priveďte zmes do mierneho varu na nízkom plameni alebo na horúcej platni a udržiavajte to tak jednu hodinu. Nedovoľte, aby sa produkt usadil na stenách nádoby.Ochlaďte a pridajte toľko filtračnej pomôcky (3.4.), koľko postačí na zamedzenie stratám oleja alebo tuku počas filtrácie. Filtrujeme cez navlhčený, beztukový dvojitý filtračný papier. Zvyšok premyjeme studenou vodou do vymiznutia kyslej reakcie. Skontrolujte, či filtrát neobsahuje žiaden olej alebo tuky. Ich prítomnosť vo filtráte dokazuje, že vzorka sa musí extrahovať dietyléterom pred hydrolýzou použitím metódy uvedenej v 5.1.Vložte dvojitý filtračný papier so zvyškom na hodinové sklíčko a sušte v sušiarni jeden a pol hodiny pri teplote 95 °C až 98 °C.Vložte dvojitý filtračný papier so suchým zvyškom do extrakčnej tuby a extrahujte dietyléterom a postupujte podľa druhého odseku bodu 5.1.6. Výpočet výsledkovVyjadrite výsledok ako percentá zo vzorky.OpakovateľnosťRozdiel medzi výsledkami dvoch paralelných stanovení vykonaných na tej istej vzorke nesmie presiahnuť 0,3 % oleja alebo tuku.7. Pozorovania7.1. Pri produktoch s vysokým obsahom olejov alebo tukov a ktoré je ťažké rozdrviť alebo sú nevhodné na prípravu homogénnej redukovanej skúšobnej vzorky, postupujte nasledovne: odvážte 20 g vzorky s presnosťou na 1 mg a zmiešajte s 10 g (alebo viac, ak je potrebné) bezvodého síranu sodného (3.2.). Extrahujte dietyléterom (3.1.), ako je uvedené v 5.1. Doplňte získaný extrakt chloridom uhličitým (3..) na objem 500 ml a zhomogenizujte. Vezmite 50 ml roztoku a dajte ho do malej suchej odváženej banky s kúskami pemzy [5]. Oddestilujte rozpúšťadlo, vysušte a postupujte ďalej podľa posledného odseku bodu 5.1. Odstráňte rozpúšťadlo z extrakčného zvyšku, ktorý zostal v extrakčnej tube, a rozdrvte zvyšky na jemnosť s veľkosťou častíc do 1 mm. Vráťte produkt do extrakčnej tuby (nepridávajte síran sodný), extrahujte dietyléterom a postupujte tak, ako je uvedené v druhom a treťom odseku bodu 5.1.Vypočítajte výsledok ako percentá zo vzorky, do výpočtu zahrňte alikvotnú časť použitú pri prvej extrakcii podľa nasledujúceho vzorca:· 5kde:a = éterový extrakt z alikvotnej časti po prvej extrakcii v gramochb = éterový extrakt z druhej extrakcie v gramoch.7.2. Pri produktoch s nízkym obsahom olejov a tukov sa môže skúšobná vzorka zvýšiť na 5 g.[1] Ú. v. ES 127, 30.9.1966, s. 3025/66.[2] Ú. v. ES L 239, 28.9.1968, s. 2.[3] Pri sušení obilnín, múky, krúp a šrotu musí mať sušiareň takú tepelnú výkonnosť, aby sa jej teplota nastavená na 131 °C, po vložení najväčšieho počtu skúšobných vzoriek na súčasné sušenie, vrátila na pôvodnú hodnotu do 45 minút. Vetranie sušiarne musí byť také, aby bol rozdiel medzi výsledkami sušenia najväčšieho počtu vzoriek bežnej pšenice počas dvoch hodín a výsledkami získanými po štvorhodinovom sušení menší ako 0,15 %.[4] Ak olej alebo tuk musí prejsť následnými testmi kvality, namiesto úlomkov pemzy použite sklenené guľôčky.[5] Ak olej alebo tuk musí prejsť následnými testmi kvality, namiesto úlomkov pemzy použite sklenené guľôčky.--------------------------------------------------