title: Prvá smernica Komisie z 15. júna 1971, ktorou sa stanovujú analytické metódy na úradnú kontrolu krmív

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31971L0250

Úradný vestník L 155 , 12/07/1971 S. 0013 - 0037 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 3 Zväzok 3 S. 0213  Dánske špeciálne vydanie: Série I Kapitola 1971(II) S. 0423  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 3 Zväzok 3 S. 0213  Anglické špeciálne vydanie: Série I Kapitola 1971(II) S. 0480  Grécke špeciálne vydanie: Kapitola 03 Zväzok 6 S. 0218  Španielske špeciálne vydanie: Kapitola 03 Zväzok 5 S. 0003  Portugalské špeciálne vydanie Kapitola 03 Zväzok 5 S. 0003

		Prvá smernica Komisiez 15. júna 1971,ktorou sa stanovujú analytické metódy na úradnú kontrolu krmív(71/250/EHS)KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva,so zreteľom na smernicu Rady z 20. júla 1970 o zavedení metód vzorkovania a analýz spoločenstva na úradnú kontrolu krmív [1], najmä na jej článok 2,keďže smernica vyžaduje, aby sa úradné kontroly krmív vykonávali metódami vzorkovania a analytickými metódami spoločenstva na účely kontroly dodržiavania požiadaviek vyplývajúcich z ustanovení daných zákonmi, nariadeniami alebo inými právnymi predpismi a správnymi opatreniami týkajúcimi sa kvality a zloženia krmív;keďže všetky potrebné analytické metódy sa musia stanoviť čo možno najskôr; keďže zavedenie metód na stanovenie kyseliny kyanovodíkovej, vápnika, uhličitanov, popola, popola nerozpustného v HCl, chlóru z chloridov, horčičného oleja, laktózy, draslíka, sodíka, cukrov, teobromínu a močoviny a stanovenia alkaloidov v lupinách a odhadu aktivity ureázy v produktoch pochádzajúcich zo sóje predstavuje prvú etapu tohto procesu;keďže opatrenia tejto smernice sú v súlade so stanoviskom Stáleho výboru pre krmivá,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Členské štáty budú vyžadovať, aby analýzy na úradné kontroly krmív, pokiaľ ide o obsahy kyseliny kyanovodíkovej, vápnika, uhličitanov, popola, popola nerozpustného v HCl, chlóru z chloridov, horčičného oleja, laktózy, draslíka, sodíka, cukrov, teobromínu a močoviny v nich a stanovenia alkaloidov v lupinách a odhadu aktivity ureázy v produktoch pochádzajúcich zo sóje boli vykonávané metódami uvedenými v prílohe k tejto smernici.Článok 2Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a administratívne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 1. júla 1972. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.Článok 3Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 15. júna 1971Za KomisiupredsedaFranco M. Malfatti[1] Ú. v. ES L 170, 3.8.1970, s. 2.--------------------------------------------------PRÍLOHAMETÓDY ANALÝZY ZLOŽIEK KRMÍV1. ÚVODMetódy analýzy zložiek krmív sú všeobecne použiteľné na všetky kŕmne suroviny a kŕmne zmesi. Napriek tomu si určité krmivá z dôvodov charakteristík svojho zloženia vyžadujú svoje vlastné analytické metódy. Tieto prípady boli uvedené pod názvom "poznámky" v opise metód.Ak na stanovenie určitej zložky krmiva možno použiť dve alebo viac metód, výber metódy musí byť prenechaný, pokiaľ nie je uvedené inak, predmetnému skúšobnému laboratóriu, použitá metóda však musí byť uvedená v osvedčení o analýze.Príprava vzorky na analýzuZ hľadiska chemickej analýzy je rozhodujúce, aby bola vykonaná v homogénnej vzorke. Musí však existovať možnosť vykonávať určité makroskopické alebo mikroskopické stanovenia a taktiež stanovenie vlhkosti vo vzorke v stave, v akom prišla do laboratória. Pre splnenie týchto dvoch požiadaviek sa vzorka rozdelí na dve časti. Jedna časť sa odoberie bez úpravy, druhá sa pripraví na chemickú analýzu nasledujúcim spôsobom.Rozdeľte vzorku pomocou mechanického prístroja alebo rukou po opatrnom premiešaní celej vzorky na čistej suchej podložke. V posledne uvedenom prípade je vhodné použiť metódu kvartácie, ktorá pozostáva v odoberaní vzoriek z dvoch protiľahlých častí. Nakoniec odoberte na analýzu časť vážiacu približne 100 g a podľa potreby ju pomeľte tak, aby celá vzorka prepadla cez sito s kruhovými otvormi o priemere 1 mm. Vzorku okamžite preneste do suchej nádoby so vzduchotesným uzáverom a zatvorte ju.Ak je vzorka veľmi vlhká, musí sa vopred predsušiť, aby obsah vlhkosti klesol na 8 až 12 %. Na tento účel sušte vzorku pri vhodnej teplote primeranú dobu.Chemikálie a prístrojeV opise analytických metód sa uvádzajú len špeciálne prístroje alebo zariadenia alebo také, ktoré si vyžadujú špeciálne normy. Nepovažuje sa za potrebné uvádzať všetky prístroje alebo zariadenia, ktoré sú súčasťou bežného vybavenia skúšobných laboratórií.Taktiež platí, že ak sa spomína voda v súvislosti s riedením alebo premývaním, vždy je to destilovaná voda. Podobne, ak sa spomína roztok bez ďalšieho označenia, ide o roztok v destilovanej vode.Vyjadrenie výsledkovVýsledok uvedený v osvedčení o analýze predstavuje priemernú hodnotu získanú na základe najmenej dvoch skúšok. Na základe osobitných ustanovení, bude vyjadrený ako percento z pôvodnej vzorky v stave, v akom vzorka prišla do laboratória. Výsledok sa nesmie uvádzať na viac platných číslic, ako to umožňuje správnosť analytickej metódy.2. STANOVENIE KYSELINY KYANOVODÍKOVEJ1. Účel a oblasťTáto metóda umožňuje stanoviť obsah kyseliny kyanovodíkovej, voľnej a kombinovanej vo forme glykozidov, v krmivách a najmä v produktoch pochádzajúcich z ľanového semena, maniokovej múky a určitých druhov strukovín.2. Podstata metódyVzorka sa rozmieša vo vode. Kyselina kyanovodíková sa uvoľní účinkom enzýmov, vydestiluje sa vodnou parou a zachytí sa do známeho objemu okysleného roztoku dusičnanu strieborného. Kyanid strieborný sa oddelí filtráciou a prebytok dusičnanu strieborného sa stitruje roztokom tiokyanatanu amónneho.3. Chemikálie3.1. Suspenzia sladkých mandlí: rozdrvte 20 olúpaných sladkých mandlí v 100 ml vody pri teplote 37 až 40 °C. Skontrolujte, či sa v 10 ml suspenzie nenachádza kyselina kyanovodíková pomocou papierika namočeného do pikranu sodného alebo vykonaním slepého pokusu postupom opísaným v poslednom odseku bodu 5.3.2. 10 % roztok (w/v) octanu sodného, neutrálny na fenolftaleín3.3. Protipeniaca emulzia (napr. silikónový olej)3.4. Kyselina dusičná, d: 1,403.5. Roztok dusičnanu strieborného: 0,02 N3.6. Roztok tiokyanatanu amónneho: 0,02 N3.7. Nasýtený roztok síranu železito-amónneho3.8. Amoniak, d: 0,958.4. Prístroje4.1. Sušiareň s termostatom nastavená na 38 °C4.2. Destilačný prístroj na destiláciu vodnou parou, s chladičom so zahnutým predĺženým koncom4.3. 1000 ml banky s rovným dnom so zábrusovými zátkami4.4. Olejový kúpeľ4.5. Byreta s delením 1/20 ml.5. PostupNavážte 20 g vzorky s presnosťou na 5 mg, vložte do 1 litrovej banky s rovným dnom a pridajte 50 ml vody a 10 ml suspenzie sladkých mandlí (3.1). Banku zazátkujte a preneste do sušiarne s teplotou 38 °C na šestnásť hodín. Následne ochlaďte na laboratórnu teplotu a pridajte 80 ml vody, 10 ml roztoku octanu sodného (3.2) a kvapku protipeniacej emulzie (3.3).Pripojte banku na destilačný prístroj a vložte do olejového kúpeľa zahriateho na teplotu mierne nad 100 °C. Nadestilujte 200 až 300 ml kvapaliny tak, že necháte cez banku prechádzať intenzívny prúd pary a budete ju mierne zohrievať v olejovom kúpeli. Destilát zachyťte do Erlenmeyerovej banky chránenej pred svetlom a obsahujúcej presne 50 ml 0,02 N roztoku dusičnanu strieborného (3.5) a 1 ml kyseliny dusičnej (3.4). Presvedčte sa, či je koniec chladiča ponorený do roztoku dusičnanu strieborného.Preneste obsah Erlenmeyerovej banky do 500 ml odmernej banky, doplňte na požadovaný objem vodou, premiešajte a prefiltrujte. Odoberte 250 ml filtrátu, pridajte 1 ml roztoku síranu železito-amónneho (3.7) a stitrujte spätne prebytok dusičnanu strieborného 0,02 N roztokom tiokyanatanu amónneho (3.6) pridaného byretou s delením 1/20 ml.Ak sa to vyžaduje, môže sa vykonať slepý pokus tým istým postupom s 10 ml suspenzie sladkých mandlí (3.1), s vynechaním vzorky, ktorá sa má analyzovať.6. Výpočet výsledkovAk slepý pokus naznačí, že sa 0,02 N roztok dusičnanu strieborného spotreboval, odpočítajte túto hodnotu od objemu spotrebovaného destilátom vzorky. 1 ml 0,02 N AgNO3 zodpovedá 0,54 mg HCN. Výsledok vyjadrite ako percento vzorky.7. PoznámkaAk vzorka obsahuje veľké množstvo sulfidov (napr. strukoviny), vytvorí sa čierna zrazenina sulfidu strieborného, ktorá sa prefiltruje spolu so zvyškom kyanidu strieborného. Tvorba tejto zrazeniny spôsobuje stratu 0,02 N roztoku dusičnanu strieborného, ktorého objem sa musí odpočítať od objemu použitého na výpočet obsahu HCN. Postupujte nasledovne:Nechajte pôsobiť na usadeninu zachytenú na filtri 50 ml amoniaku (3.8), aby sa kyanid strieborný rozpustil. Zvyšok premyte zriedeným amoniakom a potom v ňom stanovte obsah striebra. Získanú hodnotu prepočítajte na ml 0,02 N roztoku dusičnanu strieborného.Obsah HCN vo vzorke sa môže stanoviť aj titráciou okysleného amoniakálneho filtrátu kyselinou dusičnou.3. STANOVENIE VÁPNIKA1. Účel a oblasťTáto metóda umožňuje stanoviť obsah celkového vápnika v krmivách.2. Podstata metódyVápnik sa spopolní, popol sa rozpustí v kyseline chlorovodíkovej a vápnik sa vyzráža ako šťavelan vápenatý. Zrazenina sa rozpustí v kyseline sírovej a vznikajúca kyselina šťavelová sa stitrujte roztokom manganistanu draselného.3. Chemikálie3.1. Kyselina chlorovodíková p. a., d: 1,143.2. Kyselina dusičná p. a., d: 1,403.3. Kyselina sírová p. a., d: 1,133.4. Amoniak, p. a., d.:0,983.5. Za studena nasýtený roztok šťavelanu amónneho p. a.3.6. 30 % roztok (w/v) kyseliny citrónovej p. a.3.7. 5 % roztok (w/v) chloridu amónneho p. a.3.8. 0.04 % roztok (w/v) brómkrezolovej zelene3.9. 0,1 N roztok manganistanu draselného4. Prístroje4.1. Elektrická muflová pec s cirkuláciou vzduchu a s termostatom4.2. Platinové, kremičitanové alebo porcelánové spaľovacie misky4.3. Sklenené misky s fritou o porozite G4.5. PostupNavážte približne 5 g vzorky (alebo viac, ak je to potrebné) s presnosťou na 1 mg, spopolnite pri teplote 550 °C a popol preneste do 250 ml kadičky.Pridajte 40 ml kyseliny chlorovodíkovej (3.1), 60 ml vody a niekoľko kvapiek kyseliny dusičnej (3.2). Priveďte do varu a nechajte vrieť tridsať minút. Roztok ochlaďte a preneste do 250 ml odmernej banky. Opláchnite, objem doplňte vodou po značku, premiešajte a prefiltrujte.Do 250 ml kadičky napipetujte primerané množstvo obsahujúce 10 až 40 mg vápnika podľa predpokladaného obsahu vápnika. Pridajte 1 ml roztoku kyseliny citrónovej (3.6) a 5 ml roztoku chloridu amónneho (3.7).Objem doplňte približne na 100 ml vodou. Priveďte do varu, pridajte 8 až 10 kvapiek roztoku brómkrezolovej zelenej (3.8) a 30 ml teplého roztoku šťavelanu amónneho (3.5). Ak sa tvorí zrazenina, rozpustite ju pridaním niekoľkých kvapiek kyseliny chlorovodíkovej (3.1).Veľmi pomaly zneutralizujte amoniakom (3.4) za stáleho miešania, až kým pH nedosiahne 4,4 až 4,6 (t. j. do zmeny farby indikátora). Kadičku vložte do vriaceho vodného kúpeľa na 30 minút, aby sa usadila vytvorená zrazenina. Kadičku vyberte z vodného kúpeľa. Nechajte stáť jednu hodinu a potom prefiltrujte cez misku s fritou G4.Kadičku a misku premývajte vodou až do úplného odstránenia prebytku šťavelanu amónneho (neprítomnosť chloridov v premývacej vode znamená, že boli dostatočne vymyté).Zrazeninu zachytenú na filtri rozpustite v 50 ml teplej kyseline sírovej (3.3). Misku vypláchnite teplou vodou a filtrát doplňte približne na objem 100 ml. Zohrejte na 70 – 80 °C a titrujte po kvapkách roztokom manganistanu draselného (3.9) až do vzniku ružovej farby, ktorá vydrží jednu minútu.6. Výpočet výsledkov1 ml 0,1 N manganistanu draselného zodpovedá 2,004 g vápnika. Výsledok vyjadrite ako percento vzorky.7. Poznámky7.1. Pri veľmi nízkom obsahu vápnika postupujte nasledovne: Zrazeninu šťavelanu vápenatého prefiltrujte cez bezpopolový filtračný papier. Po premytí filter vysušte a spopolnite v platinovej miske pri teplote 550 °C. Zvyšok rozpustite niekoľkými kvapkami kyseliny sírovej (3.3), odparte do sucha, znovu vyžíhajte pri 550 °C a odvážte. Ak W je hmotnosť získaného síranu vápenatého, obsah vápnika v primeranom množstve vzatom na stanovenie = W x 0,2944.7.2. Ak vzorka pozostáva výlučne z minerálnych látok, rozpustite ju v kyseline chlorovodíkovej bez spopolnenia. Ak ide o produkty, ako je fosforečnan vápenato-hlinitý, ktoré sa ťažko v kyseline rozpúšťajú, pred rozpustením ich roztavte nasledujúcim alkalickým postupom: vzorku dôkladne premiešajte v platinovej miske so zmesou predstavujúcou päťnásobok hmotnosti vzorky, pozostávajúcou z rovnakých množstiev uhličitanu draselného a uhličitanu sodného. Opatrne zahrievajte až do úplného roztavenia zmesi. Ochlaďte a rozpustite v kyseline chlorovodíkovej.7.3. Ak je obsah horčíka vo vzorke veľký, šťavelan vápenatý vyzrážajte druhýkrát.4. STANOVENIE UHLIČITANOV1. Účel a oblasťTáto metóda umožňuje stanoviť množstvo uhličitanov, všeobecne vyjadrené ako uhličitan vápenatý vo väčšine krmív.V určitých prípadoch sa musí použiť špeciálna metóda (napr. ak ide o uhličitany železa).2. Podstata metódyUhličitany sa rozložia v kyseline chlorovodíkovej, uvoľnený oxid uhličitý sa zachytí do odmernej skúmavky a jeho objem sa porovná s objemom uvoľneným za tých istých podmienok zo známeho množstva uhličitanu vápenatého p. a.3. Chemikálie3.1. Kyselina chlorovodíková, d: 1,103.2. Uhličitan vápenatý p. a.3.3. Kyselina sírová, približne 0,1 N zafarbená metylčerveňou.4. PrístrojeScheibler-Dietrichov prístroj (pozri obrázok) alebo ekvivalentný prístroj.5. PostupPodľa obsahu uhličitanu vo vzorke navážte časť vzorky nasledujúcim spôsobom:0,5 g, ak ide o produkty s obsahom 50 až 100 % uhličitanov, vyjadrených ako uhličitan vápenatý;1 g, ak ide o produkty s obsahom 40 až 50 % uhličitanov, vyjadrených ako uhličitan vápenatý;2 až 3 g, ak ide o ostatné produkty.Vložte vzorku do banky (4) prístroja, opatrenej malou trubičkou z nerozbitného materiálu, obsahujúcej 10 ml kyseliny chlorovodíkovej (3.1) a banku pripojte k prístroju. Otočte trojcestný kohút (5) tak, aby trubička (1) bola spojená s vonkajškom. Mobilnou trubičkou (2), naplnenou zafarbenou kyselinou sírovou (3.3) a spojenou s odmernou skúmavkou (1), nastavte hladinu kvapaliny na značku nula. Otočte kohútom (5) tak, aby sa trubičky (1) a (3) prepojili, a skontrolujte, či je hladina na nule.Nechajte kyselinu chlorovodíkovú (3.1) pomaly vytiecť do vzorky, pričom banku nakloňte (4). Vyrovnajte tlaky znížením trubičky (2). Bankou (4) pretrepávajte až do úplného ukončenia uvoľňovania oxidu uhličitého.Tlak obnovte tak, že kvapalinu v trubičkách (1) a (2) vyrovnáte do rovnakej hladiny. Po niekoľkých minútach, po ustálení objemu plynu, zaznamenajte odčítanú hodnotu.Vykonajte kontrolnú skúšku za tých istých podmienok s použitím 0,5 g uhličitanu vápenatého (3.2).6. Výpočet výsledkovObsah uhličitanov v gramoch vyjadrený ako uhličitan vápenatý, ako percento zo vzorky, sa vypočíta podľa vzorca:V × 100T × 2Wv ktorom:V = ml CO2 uvoľneného zo vzorkyT = ml CO2 uvoľneného z 0,5 g CaCO3 p. a.W = hmotnosť vzorky v gramoch.7. Poznámky7.1. Ak je hmotnosť navážky vzorky viac ako 2 g, do banky (4) najskôr pridajte 15 ml destilovanej vody (4) a pred začatím skúšky premiešajte. Pri kontrolnej skúške použite rovnaký objem vody.7.2. Ak má použitý prístroj iný objem ako Scheibler-Dietrichov prístroj, musí sa hmotnosť navážky vzorky a kontrolnej látky, ako aj výpočet výsledkov, príslušne upraviť.SCHEIBLER-DIETRICHOV PRÍSTROJ NA STANOVENIE CO2+++++ TIFF +++++5. STANOVENIE POPOLA1. Účel a oblasťTáto metóda umožňuje stanoviť obsah popola v krmivách.2. Podstata metódyVzorka sa spopolní pri teplote 550 °C, zvyšok sa odváži.3. Chemikálie20 % roztok ( w/v) dusičnanu amónneho4. Prístroje4.1. Vyhrievacia platňa4.2. Elektrická muflová pec s termostatom4.3. Spaľovacie misky vyrobené z platiny alebo zo zliatiny platiny a zlata (10 % Pt, 90 % Au), buď obdĺžnikové (60 x 40 x 25 mm), alebo valcovité (priemer: 60 až 75 mm, výška: 20 až 25 mm).5. PostupNavážte s presnosťou na 1 mg približne 5 g vzorky (2,5 g, ak ide o produkty s tendenciou napučiavať) a umiestnite do spaľovacej misky, vopred vyžíhanej a odváženej. Položte misku na vyhrievaciu platňu a postupne zohrievajte až do zuhoľnatenia vzorky. Misku vložte do muflovej pece nastavenej na teplotu 550 °C ± 5 °C. Túto teplotu udržiavajte až do získania bieleho, bledosivého alebo červenkastého popola, bez obsahu uhlíkatých častíc. Vložte misku do exsikátora, nechajte vychladnúť a okamžite odvážte.6. Výpočet výsledkovHmotnosť zvyšku vypočítajte odpočítaním hmotnosti misky.Výsledok vyjadrite ako percento vzorky.7. Poznámky7.1. Látky, ktoré sa ťažko spopolňujú, sa musia spopolňovať najmenej tri hodiny, ochladiť a potom sa k popolu pridá niekoľko kvapiek 20 % roztoku dusičnanu amónneho, (opatrne, aby sa zabránilo rozptýleniu popola alebo tvorbe hrudiek). Po vysušení v sušiarni pokračujte v žíhaní. Postup podľa potreby opakujte dovtedy, kým nebude spopolnenie ukončené.7.2. Ak ide o látky odolné voči úprave opísanej v bode 7.1, postupujte nasledovne: po trojhodinovom spopolňovaní vložte popol do teplej vody a prefiltrujte cez malý bezpopolový filter. Filter a jeho obsah spopolnite v pôvodnej miske. Filtrát vložte do vychladnutej misky, odparte do sucha, spopolnite a odvážte.7.3. V prípade olejov a tukov presne navážte približne 25 g vzorky do misky vhodnej veľkosti. Zuhoľňujte pod lampou nastavenou na vzorku a pomocou pásika bezpopolového filtračného papiera. Po spálení zvlhčite čo možno najmenším množstvom vody. Vysušte a spopolnite postupom opísaným v bode 5.6. STANOVENIE POPOLA NEROZPUSTNÉHO V KYSELINE CHLOROVODÍKOVEJ1. Účel a oblasťTáto metóda umožňuje stanoviť v krmivách obsah minerálnych látok nerozpustných v kyseline chlorovodíkovej. V závislosti od druhu vzorky sa môžu použiť dve metódy.1.1. Metóda A: použiteľná na kŕmne suroviny organického pôvodu a na väčšinu kŕmnych zmesí1.2. Metóda B: použiteľná na minerálne zlúčeniny a zmesi a na kŕmne zmesi, v ktorých je obsah látok nerozpustných v kyseline chlorovodíkovej, stanovený metódou A, väčší ako 1 %.2. Podstata metódy2.1. Metóda A: vzorka sa spopolní, popol sa uvarí v kyseline chlorovodíkovej a nerozpustný zvyšok sa prefiltruje a odváži2.2. Metóda B: na vzorku sa pôsobí kyselinou chlorovodíkovou. Roztok sa prefiltruje, zvyšok sa spopolní a takto získaný popol sa spracuje podľa metódy A3. Chemikálie3.1. Kyselina chlorovodíková 3 N3.2. 20 % roztok (w/v) kyseliny trichlóroctovej3.3. 1 % roztok (w/v) kyseliny trichlóroctovej4. Prístroje4.1. Vyhrievacia platňa4.2. Elektrická muflová pec s termostatom4.3. Spaľovacie misky vyrobené z platiny alebo zo zliatiny platiny a zlata (10 % Pt, 90 % Au), buď obdĺžnikové (60 x 40 x 25 mm), alebo valcovité (priemer 60 až 75 mm, výška: 20 až 25 mm).5. Postup5.1. Metóda A:Vzorku spopolnite postupom opísaným pri stanovení popola. Môže sa použiť aj popol získaný takou analýzou.Popol vložte do 250 až 400 ml kadičky, pomocou 75 ml 3 N kyseliny chlorovodíkovej (3.1). Pomaly priveďte do varu a nechajte jemne vrieť pätnásť minút. Teplý roztok prefiltrujte cez bezpopolový filtračný papier a zvyšok premývajte teplou vodou až do odstránenia kyslej reakcie. Filter so zvyškom vysušte a spopolnite v odváženej miske pri teplote najmenej 550 °C a najviac 700 °C. Nechajte vychladnúť v exsikátore a odvážte.5.2. Metóda B:Navážte 5 g vzorky s presnosťou na 1 mg a vložte do 250 až 400 ml kadičky. Pridajte 25 ml vody a následne 25 ml 3 N kyseliny chlorovodíkovej (3.1), premiešajte a počkajte, kým neustane búrlivý vývoj plynu. Pridajte ďalších 50 ml 3 N kyseliny chlorovodíkovej (3.1). Počkajte, kým sa neprestane uvoľňovať plyn a potom kadičku vložte do vriaceho vodného kúpeľa na 30 minút alebo podľa potreby aj dlhšie, aby sa dôkladne zhydrolyzoval všetok prítomný škrob.Prefiltrujte ešte za tepla cez bezpopolový filter a filter premyte 50 ml teplej vody (pozri poznámku 7). Filter so zvyškom vložte do spaľovacej misky, vysušte a spopolnite pri teplote najmenej 550 °C a najviac 700 °C. Popol vložte do 250 až 400 ml kadičky, pomocou 75 ml 3 N kyseliny chlorovodíkovej (3.1), pokračujte postupom opísaným v druhom pododseku bodu 5.1.6. Výpočet výsledkovHmotnosť zvyšku vypočítajte odpočítaním hmotnosti misky. Výsledok vyjadrite ako percento vzorky.7. PoznámkaAk je filtrácia obtiažna, začnite analýzu znova, pričom 50 ml 3 N kyseliny chlorovodíkovej (3.1) nahraďte 50 ml 20 % kyseliny trichlóroctovej (3.2) a filter premyte teplým roztokom 1 % kyseliny trichlóroctovej (3.3).7. STANOVENIE CHLÓRU Z CHLORIDOV1. Účel a oblasťTáto metóda umožňuje stanoviť množstvo chlóru v chloridoch rozpustných vo vode, konvenčne vyjadrené ako chlorid sodný. Je použiteľná na všetky krmivá.2. Podstata metódyChloridy sa rozpustia vo vode. Ak produkt obsahuje organické látky, vyčíri sa. Roztok sa mierne okyslí kyselinou dusičnou a chloridy sa vyzrážajú vo forme chloridu strieborného roztokom dusičnanu strieborného. Prebytok dusičnanu strieborného sa stitruje roztokom tiokynatanu amónneho Volhardovou metódou.3. Chemikálie3.1. 0,1 N roztok tiokyanatanu amónneho3.2. 0,1 N roztok dusičnanu strieborného3.3. Nasýtený roztok síranu železito-amónneho3.4. Kyselina dusičná, d: 1,383.5. Dietyléter p. a.3.6. Acetón p. a.3.7. Carrezovo činidlo I: rozpustite vo vode 21,9 g dihydrátu octanu zinočnatého, Zn (CH3 COO)2. 2H2O a 3 g ľadovej kyseliny octovej. Doplňte vodou na objem 100 ml.3.8. Carrezovo činidlo II: rozpustite vo vode 10,6 g trihydrátu ferokyanadu draselného K4 Fe (CN)6. 3H2O. Doplňte vodou na objem 100 ml.3.9. Aktívne uhlie p. a., ktoré neobsahuje chloridy a ani ich neabsorbuje.4. PrístrojeTrepačka: približne 35 – 40 ot/min5. Postup5.1. Príprava roztokuV závislosti od druhu vzorky pripravte roztok postupom uvedeným v bode 5.1.1, 5.1.2 alebo 5.1.3.Zároveň vykonajte slepý pokus bez použitia vzorky, ktorá sa má analyzovať.5.1.1. Vzorky bez organických látokNavážte s presnosťou na 1 mg vzorku v množstve najviac 10 g, aby obsahovala najviac 3 g chlóru vo forme chloridov. Vložte spolu so 400 ml vody do 500 ml odmernej banky pri teplote 20 °C. Miešajte po dobu tridsať minút v trepačke, doplňte na požadovaný objem, premiešajte a prefiltrujte.5.1.2. Vzorky s obsahom organických látok, okrem produktov uvedených v bode 5.1.3.Navážte približne 5 g vzorky s presnosťou na 1 mg a vložte spolu s 1 g aktívneho uhlia do 500 ml odmernej banky. Pridajte 400 ml vody o teplote približne 20 °C a 5 ml Carrezovho činidla I (3.7), premiešajte a pridajte 5 ml Carrezovho činidla II (3.8). Miešajte po dobu tridsať minút v trepačke, doplňte na požadovaný objem, premiešajte a prefiltrujte.5.1.3. Tepelne upravené krmivá, ľanové výlisky a múčka, produkty bohaté na ľanovú múčku a ostatné produkty bohaté na slizovité alebo na koloidné látky (napr. dextrínovaný škrob)Pripravte roztok postupom opísaným v bode 5.1.2, ale bez filtrácie. Nechajte usadiť (podľa potreby odstreďte), odoberte 100 ml supernatantu a preneste do 200 ml odmernej banky. Zmiešajte s acetónom (3.6) a doplňte na požadovaný objem týmto rozpúšťadlom, premiešajte a prefiltrujte.5.2. TitráciaDo Erlenmeyerovej banky napipetujte 25 ml až 100 ml filtrátu (podľa predpokladaného obsahu chlóru) získaného postupom opísaným v bode 5.1.1, 5.1.2 alebo 5.1.3. Primeraná časť nesmie obsahovať viac ako 150 mg chlóru (Cl). Podľa potreby zrieďte vodou na objem najmenej 50 ml, pridajte 5 ml kyseliny dusičnej (3.4), 20 ml nasýteného roztoku síranu železito-amónneho (3.3) a z naplnenej byrety 2 kvapky roztoku tiokyanatanu amónneho (3.1). Byretou pridajte roztok dusičnanu strieborného (3.2) v prebytku 5 ml. Pridajte 5 ml dietyléteru (3.5) a intenzívne pretrepte, aby sa vytvorila zrazenina.Prebytok dusičnanu strieborného stitrujte roztokom tiokyanatanu amónneho (3.1) až do vzniku jednu minútu trvajúceho červenkasto-hnedého sfarbenia.6. Výpočet výsledkovMnožstvo chlóru (w), vyjadrené ako chlorid sodný, prítomné v objeme filtrátu odobratom na titráciu sa vypočíta podľa vzorca:W= 5,845 (V1 – V2). mg,v ktorom:V1 = ml pridaného 0,1 N roztoku dusičnanu striebornéhoV2 = ml 0,1 N roztoku tiokyanatanu amónneho spotrebovaného na titráciu.Ak slepý pokus naznačil, že 0,1 N roztok dusičnanu strieborného bol spotrebovaný, odpočítajte túto hodnotu od objemu (V1 – V2).7. Poznámky7.1. Titrácia sa môže vykonať aj potenciometricky.7.2. Produkty veľmi bohaté na oleje a tuky najskôr odtučnite dietyléterom alebo petroléterom.7.3. V rybej múčke možno titráciu vykonať Mohrovou metódou.8. STANOVENIE HORČIČNÉHO OLEJA1. Účel a oblasťTáto metóda umožňuje stanoviť množstvo horčičného oleja obsiahnuté vo výliskoch z druhov Brassica a Sinapis, a v kŕmnych zmesiach, ktoré obsahujú výlisky z týchto druhov, a vyjadrené ako izotiokyanatan alylový, ktorý sa dá vytesniť vodnou parou.2. Podstata metódyVzorka sa rozmieša vo vode. Horčičný olej sa uvoľní pôsobením enzýmov, vytesní sa destiláciou s etanolom a zachytí sa do zriedeného amoniaku. Roztok sa za tepla vystaví účinku známeho objemu roztoku dusičnanu strieborného, potom sa ochladí a prefiltruje. Prebytok dusičnanu strieborného sa stitruje roztokom tiokyanatanu amónneho.3. Chemikálie3.1. Biela horčica (Sinapis alba)3.2. 95 až 96 % etanol (v/v)3.3. Protipeniaca emulzia (napr. silikónový olej)3.4. Amoniak, d: 0,9583.5. 0,1 N roztok dusičnanu strieborného3.6. 0,1 N roztok tiokyanatanu amónneho3.7. Kyselina dusičná, d: 1,403.8. Nasýtený roztok síranu železito-amónneho.4. Prístroje4.1. 500 ml banky s rovným dnom so zábrusovými zátkami4.2. Destilačný prístroj s chladičom a zariadením zabraňujúcim strhávaniu kvapôčok.5. PostupNavážte 10 g vzorky s presnosťou na 1 mg, vložte do 500 ml banky s rovným dnom a pridajte 2 g jemne pomletej bielej horčice (3.1) (zdroj enzýmu) a 200 ml vody o teplote 20 °C. Banku zazátkujte a nechajte ju za občasného pretrepávania stáť približne 2 hodiny pri teplote 20 °C. Pridajte 40 ml etanolu (3.2) a jednu kvapku protipeniacej emulzie (3.3). Nadestilujte približne 150 ml a destilát zachytávajte do 250 ml odmernej banky obsahujúcej 20 ml amoniaku (3.4), presvedčte sa, či je koniec chladiča ponorený do kvapaliny. Do amoniakálneho roztoku pridajte 50 ml 0,1 N roztoku dusičnanu strieborného (3.5) (alebo viac, ak je to potrebné), na odmernú banku položte malý lievik a zmes zahrievajte jednu hodinu nad vriacim vodným kúpeľom. Nechajte vychladnúť, doplňte na požadovaný objem vodou, premiešajte a prefiltrujte. Odoberte 100 ml číreho filtrátu, pridajte 5 ml kyseliny dusičnej (3.7) a približne 5 ml roztoku síranu železito-amónneho (3.8). Prebytok dusičnanu strieborného stitrujte 0,1 N roztokom tiokyanatanu amónneho (3.6).Vykonajte slepý pokus rovnakým postupom s 2 g jemne pomletej bielej horčice, bez vzorky.6. Výpočet výsledkovOdpočítajte objem 0,1 N roztoku dusičnanu strieborného spotrebovaného pri slepom pokuse od objemu spotrebovaného na roztok vzorky. Získaná hodnota udáva počet ml 0,1 N roztoku dusičnanu strieborného, spotrebovaného horčičným olejom vo vzorke. 1 ml 0,1 N AgNO3 zodpovedá 4,956 mg izotiokyanatanu alylového. Výsledok vyjadrite ako percento vzorky.9. STANOVENIE LAKTÓZY1. Účel a oblasťTáto metóda umožňuje stanoviť obsah laktózy v krmivách obsahujúcich viac ako 0,5 % laktózy.2. Podstata metódyCukry sa rozpustia vo vode. Roztok sa podrobí fermentácii kvasinkami Sacchromyces cerevisiae, ktoré ponechávajú laktózu nedotknutú. Po vyčírení a prefiltrovaní sa obsah laktózy vo filtráte stanoví Luff-Schoorlovou metódou.3. Chemikálie3.1. Suspenzia kvasiniek Sacchromyces cerevisiae: rozmiešajte 25 g čerstvých kvasníc v 100 ml vody. Táto suspenzia vydrží v chladničke maximálne jeden týždeň.3.2. Carrezovo činidlo I: rozpustite vo vode 21,9 g dihydrátu octanu zinočnatého, Zn (CH3 COO)2. 2H2O a 3 g ľadovej kyseliny octovej. Doplňte vodou na objem 100 ml.3.3. Carrezovo činidlo II: rozpustite vo vode 10,6 g trihydrátu ferokyanidu draselného K4 Fe (CN)6. 3H2O. Doplňte vodou na objem 100 ml.3.4. Luff-Schoorlovo činidlo:Za opatrného miešania nalejte roztok kyseliny citrónovej (3.4.2) do roztoku uhličitanu sodného (3.4.2). Pridajte roztok síranu meďnatého (3.4.1) a doplňte na objem 1 liter vodou. Nechajte stáť cez noc a prefiltrujte. Skontrolujte normalitu takto získaného činidla (Cu 0,1 N; Na2CO3 2N). Roztok by mal mať pH približne 9,4.3.4.1. Roztok síranu meďnatého: rozpustite 25 g pentahydrátu síranu meďnatého p. a., CuSO4. 5 H2O) neobsahujúceho železo v 100 ml vody3.4.2. Roztok kyseliny citrónovej: rozpustite 50 g monohydrátu kyseliny citrónovej p. a., C6H8O7. H2O v 50 ml vody3.4.3. Roztok uhličitanu sodného: rozpustite 143,8 g bezvodého uhličitanu sodného p. a. v približne 300 ml teplej vody. Nechajte vychladnúť.3.5. Granulovaná pemza prevarená v kyseline chlorovodíkovej, premytá vodou a vysušená.3.6. 30 % roztok (w/v) jodidu draselného3.7. 6 N kyselina sírová3.8. 0,1 N roztok tiosíranu sodného3.9. Roztok škrobu: pridajte zmes 5 g rozpustného škrobu v 30 ml vody do 1 litra vriacej vody. Nechajte vrieť tri minúty, nechajte vychladnúť a v prípade potreby pridajte 10 mg jodidu ortutnatého ako konzervačný prostriedok.4. PrístrojeVodný kúpeľ s termostatom nastaveným na 38 – 40 °C5. PostupNavážte 1 g vzorky s presnosťou na 1 mg do 100 ml odmernej banky. Pridajte 25 – 30 ml vody. Vložte banku na tridsať minút do vriaceho vodného kúpeľa a potom ochlaďte na teplotu približne 35 °C. Pridajte 5 ml suspenzie kvasiniek (3.1) a premiešajte. Banku vložte na dve hodiny do vodného kúpeľa o teplote 38 – 40 °C. Ochlaďte na teplotu približne 20 °C.Pridajte 2,5 ml Carrezovho činidla I (3.2) a miešajte 30 sekúnd. Potom pridajte 2,5 ml Carrezovho činidla II (3.3) a znovu miešajte 30 sekúnd. Doplňte na objem 100 ml vodou, premiešajte a prefiltrujte. Množstvo filtrátu, nie väčšie ako 25 ml, ktoré obsahuje 40 až 80 mg laktózy, napipetujte do 300 ml Erlenmeyerovej banky. Podľa potreby doplňte na objem 25 ml vodou.Rovnakým postupom vykonajte slepý pokus s 5 ml suspenzie kvasiniek (3.1).Stanovte obsah laktózy podľa Luff-Schoorla nasledovne: pridajte presne 25 ml Luff-Schoorlovho činidla ( 3.4) a dve granule pemzy (3.5). Miešajte ručne počas zahrievania nad stredne vysokým voľným plameňom a kvapalinu priveďte do varu približne za dve minúty. Erlenmeyerovu banku položte okamžite na azbestom potiahnutú drôtenú sieťku s otvorom o priemere približne 6 cm, pod ktorou je zapálený plameň. Plameň sa musí regulovať tak, aby zohrieval len dno Erlenmeyerovej banky. Spätný chladič nasaďte na Erlenmeyerovu banku. Nechajte variť presne desať minút. Okamžite ochlaďte v studenej vode a približne po piatich minútach stitrujte nasledujúcim spôsobom:Pridajte 10 ml roztoku jodidu draselného (3.6) a ihneď potom (opatrne, kvôli silnému peneniu) pridajte 25 ml 6 N kyseliny sírovej (3.7). Titrujte 0,1 N roztokom tiosíranu sodného (3.8) až do vzniku matnej žltej farby, pridajte škrobový indikátor (3.9) a dotitrujte.Rovnakú titráciu vykonajte v presne odmeranej zmesi 25 ml Luff-Shoorlovho činidla (3.4) a 25 ml vody po pridaní 10 ml roztoku jodidu draselného (3.6) a 25 ml 6 N kyseliny sírovej (3.7) bez varu.6. Výpočet výsledkovPodľa priloženej tabuľky stanovte množstvo laktózy v mg, zodpovedajúce rozdielu medzi výsledkami dvoch titrácií, vyjadrené v ml 0,1 N tiosíranu sodného.Vyjadrite výsledok ako podiel bezvodej laktózy v percentách vzorky.7. PoznámkaPre produkty s obsahom viac ako 40 % fermentovateľného cukru použite viac ako 5 ml suspenzie kvasiniek (3.1).Tabuľka hodnôt pre 25 ml Luff-Schoorlovho činidlaml 0,1 N Na2S2O3, dvojminútové zahrievanie, desaťminútový var223NaSO 0,1 N | Glukóza, fruktóza | Laktóza | Maltóza | 223NaSO 0,1 N |ml | mg | rozdiel | mg | rozdiel | mg | rozdiel | ml |1 | 2,4 | 2,4 | 3,6 | 3,7 | 3,9 | 3,9 | 1 |2 | 4,8 | 2,4 | 7,3 | 3,7 | 7,8 | 3,9 | 2 |3 | 7,2 | 2,5 | 11,0 | 3,7 | 11,7 | 3,9 | 3 |4 | 9,7 | 2,5 | 14,7 | 3,7 | 15,6 | 4,0 | 4 |5 | 12,2 | 2,5 | 18,4 | 3,7 | 19,6 | 3,9 | 5 |6 | 14,7 | 2,5 | 22,1 | 3,7 | 23,5 | 4,0 | 6 |7 | 17,2 | 2,6 | 25,8 | 3,7 | 27,5 | 4,0 | 7 |8 | 19,8 | 2,6 | 29,5 | 3,7 | 31,5 | 4,0 | 8 |9 | 22,4 | 2,6 | 33,2 | 3,8 | 35,5 | 4,0 | 9 |10 | 25,0 | 2,6 | 37,0 | 3,8 | 39,5 | 4,0 | 10 |11 | 27,6 | 2,7 | 40,8 | 3,8 | 43,5 | 4,0 | 11 |12 | 30,3 | 2,7 | 44,6 | 3,8 | 47,5 | 4,1 | 12 |13 | 33,0 | 2,7 | 48,4 | 3,8 | 51,6 | 4,1 | 13 |14 | 35,7 | 2,8 | 52,2 | 3,8 | 55,7 | 4,1 | 14 |15 | 38,5 | 2,8 | 56,0 | 3,9 | 59,8 | 4,1 | 15 |16 | 41,3 | 2,9 | 59,9 | 3,9 | 63,9 | 4,1 | 16 |17 | 44,2 | 2,9 | 63,8 | 3,9 | 68,0 | 4,2 | 17 |18 | 47,1 | 2,9 | 67,7 | 4,0 | 72,2 | 4,3 | 18 |19 | 50,0 | 3,0 | 71,7 | 4,0 | 76,5 | 4,4 | 19 |20 | 53,0 | 3,0 | 75,7 | 4,1 | 80,9 | 4,5 | 20 |21 | 56,0 | 3,1 | 79,8 | 4,1 | 85,4 | 4,6 | 21 |22 | 59,1 | 3,1 | 83,9 | 4,1 | 90,0 | 4,6 | 22 |23 | 62,2 | | 88,0 | | 94,6 | | 23 |10. STANOVENIE DRASLÍKA1. Účel a oblasťTáto metóda umožňuje stanoviť hladinu draslíka v krmivách.2. Podstata metódyVzorka sa spopolní a popol sa rozpustí v kyseline chlorovodíkovej. Obsah draslíka v roztoku sa stanoví plameňovou fotometriou v prítomnosti chloridu cézneho a dusičnanu hlinitého. Prídavok týchto látok do značnej miery eliminuje interferenciu rušivých prvkov.3. Chemikálie3.1. Kyselina chlorovodíková p. a., d: 1,123.2. Chlorid cézny p. a.3.3. Dusičnan hlinitý A l (NO3)3. 9 H2O, na všeobecné použitie3.4. Chlorid draselný bezvodý p. a.3.5. Tlmivý roztok: rozpustite vo vode 50 g chloridu cézneho (3.2) a 250 g dusičnanu hlinitého (3.3), doplňte objem na 1 liter vodou a premiešajte. Skladujte v plastových fľašiach.3.6. Štandardný roztok draslíka: rozpustite vo vode 1,907 g chloridu draselného (3.4), pridajte 5 ml kyseliny chlorovodíkovej (3.1), doplňte na l liter vodou a premiešajte. Skladujte v plastových fľašiach. 1 ml tohto roztoku obsahuje 1, 00 mg draslíka.4. Prístroje4.1. Platinové, kremičitanové alebo porcelánové spaľovacie misky podľa potreby s viečkami4.2. Elektrická muflová pec s termostatom4.3. Plameňový fotometer5. Postup5.1. Analýza vzorkyAko všeobecné pravidlo, navážte 10 g vzorky s presnosťou na 10 mg, vložte do misky a spopolňujte pri teplote 450 °C tri hodiny. Po vychladnutí preneste popol kvantitatívne do 500 ml odmernej banky, pomocou 250 až 300 ml vody a potom 50 ml kyseliny chlorovodíkovej (3.1). Po ukončení uvoľňovania oxidu uhličitého roztok zahrejte a za občasného premiešania udržiavajte pri teplote približne 90 °C dve hodiny. Po vychladnutí na laboratórnu teplotu doplňte po značku vodou, premiešajte a prefiltrujte. Preneste do 100 ml odmernej banky primeranú časť filtrátu obsahujúcu maximálne 1,0 mg draslíka, pridajte 10,0 ml tlmivého roztoku (3.5), doplňte po značku vodou a premiešajte. Pri vyššom obsahu draslíka zrieďte roztok vzorky na vhodnú koncentráciu ešte pred pridaním tlmivého roztoku.Nižšie uvedená tabuľka uvádza návod pre vzorku o hmotnosti asi 10 g.Predpokladaný obsah draslíka vo vzorke (% K) | Faktor zriedenia | Primeraná časť roztoku v ml |do 0,1 | – | 50 |0,1 – 0,5 | – | 10 |0,5 – 1,0 | – | 5 |1,0 – 5,0 | 1 : 10 | 10 |5,0 – 10,0 | 1 : 10 | 5 |10,0 – 20,0 | 1 : 20 | 5 |Zmerajte plameňovou fotometriou pri vlnovej dĺžke 768 nm. Výsledok vypočítajte pomocou kalibračnej krivky.5.2. Kalibračná krivkaVložte presne 10 ml štandardného roztoku (3.6) do 250 ml odmernej banky, doplňte po značku vodou a premiešajte. Vložte do 100 ml odmerných baniek presne 5, 10, 15, 20 a 25 ml tohto roztoku, čo zodpovedá množstvám draslíka 0,2, 0,4, 0,6, 0,8 a 1,0 mg. Sadu doplňte o slepú banku neobsahujúcu štandardný roztok. Do každej banky pridajte 10 ml tlmivého roztoku (3.5), doplňte po značku vodou a premiešajte. Merania vykonajte postupom uvedeným v bode 5.1. Kalibračná krivka je spravidla lineárna až do koncentrácie draslíka 1 mg v 100 ml roztoku.6. Výpočet výsledkovVýsledok vyjadrite ako percento vzorky.7. PoznámkyKvôli eliminovaniu interferencie rušivých prvkov nie je vždy potrebné pridávať tlmivý roztok (3.5).11. STANOVENIE SODÍKA1. Účel a oblasťTáto metóda umožňuje stanoviť obsah sodíka v krmivách.2. Podstata metódyVzorka sa spopolní a popol sa rozpustí v kyseline chlorovodíkovej. Obsah sodíka v roztoku sa stanoví plameňovou fotometriou v prítomnosti chloridu cézneho a dusičnanu hlinitého. Prídavok týchto látok do značnej miery eliminuje interferenciu rušivých prvkov.3. Chemikálie3.1. Kyselina chlorovodíková p. a., d: 1,123.2. Chlorid cézny p. a.3.3. Dusičnan hlinitý A l (NO3)3. 9 H2O, na všeobecné použitie3.4. Chlorid sodný bezvodý p. a.3.5. Tlmivý roztok: rozpustite vo vode 50 g chloridu cézneho (3.2) a 250 g dusičnanu hlinitého (3.3), doplňte objem na 1 liter vodou a premiešajte. Skladujte v plastových fľašiach.3.6. Štandardný roztok sodíka: rozpustite vo vode 2,542 chloridu sodného (3.4), pridajte 5 ml kyseliny chlorovodíkovej (3.1), doplňte na l liter vodou a premiešajte. Skladujte v plastových fľašiach, 1 ml tohto roztoku obsahuje 1,00 mg sodíka.4. Prístroje4.1. Platinové, kremičitanové alebo porcelánové spaľovacie misky, podľa potreby s viečkami4.2. Elektrická muflová pec s termostatom4.3. Plameňový fotometer5. Postup5.1. Analýza vzorkyAko všeobecné pravidlo, navážte 10 g vzorky s presnosťou na 10 mg, vložte do misky a spopolňujte pri teplote 450 °C tri hodiny. Zabráňte prehriatiu (vznieteniu). Po vychladnutí preneste popol kvantitatívne do 500 ml odmernej banky, pomocou 250 až 300 ml vody a potom 50 ml kyseliny chlorovodíkovej (3.1). Po ukončení uvoľňovania oxidu uhličitého roztok zahrejte a za občasného premiešania udržiavajte pri teplote približne 90 °C dve hodiny. Po vychladnutí na laboratórnu teplotu doplňte po značku vodou, premiešajte a prefiltrujte. Preneste do 100 ml odmernej banky primeranú časť filtrátu obsahujúcu maximálne 1,0 mg sodíka, pridajte 10,0 ml tlmivého roztoku (3.5), doplňte po značku vodou a premiešajte. Pri vyššom obsahu sodíka zrieďte roztok vzorky na vhodnú koncentráciu ešte pred pridaním tlmivého roztoku.Nižšie uvedená tabuľka uvádza návod pre vzorku o hmotnosti okolo 10 g.Predpokladaný obsah draslíka vo vzorke (% Na) | Faktor zriedenia | Primeraná časť roztoku v ml |do 0,1 | – | 50 |0,1 – 0,5 | – | 10 |0,5 – 1,0 | – | 5 |1,0 – 5,0 | 1 : 10 | 10 |5,0 – 10,0 | 1 : 10 | 5 |10,0 – 20,0 | 1 : 20 | 5 |Zmerajte plameňovou fotometriou pri vlnovej dĺžke 589 nm. Výsledok vypočítajte pomocou kalibračnej krivky.5.2. Kalibračná krivkaVložte presne 10 ml štandardného roztoku (3.6) do 250 ml odmernej banky, doplňte po značku vodou a premiešajte. Vložte do 100 ml odmerných baniek presne 5, 10, 15, 20 a 25 ml tohto roztoku, čo zodpovedá množstvám sodíka 0,2, 0,4, 0,6, 0,8 a 1,0 mg. Sadu doplňte o slepú banku neobsahujúcu žiadny štandardný roztok. Do každej banky pridajte 10 ml tlmivého roztoku (3.5), doplňte po značku vodou a premiešajte. Merania vykonajte postupom uvedeným v bode 5.1. Kalibračná krivka je spravidla lineárna až do koncentrácie sodíka 1 mg v 100 ml roztoku.6. Výpočet výsledkovVýsledok vyjadrite ako percento vzorky.7. Poznámky7.1. V produktoch s obsahom viac ako 4 % sodíka je vhodnejšie spopolňovať vzorku dve hodiny v miske s viečkom. Po vychladnutí pridajte vodu, pomocou platinového drôtu vytvorte suspenziu, vysušte a znovu spopolňujte dve hodiny v miske s viečkom.7.2. Ak vzorka pozostáva len z minerálnych látok, rozpustite ju bez spopolňovania.12. STANOVENIE CUKRU1. Účel a oblasťTáto metóda umožňuje stanoviť množstvo redukujúcich cukrov a celkových cukrov po inverzii, vyjadrené ako glukóza alebo ak je to vhodné, ako sacharóza, prepočítané pomocou faktora 0,95. Je použiteľná na kŕmne zmesi. Pre ostatné krmivá sú ustanovené osobitné metódy. Podľa potreby sa laktóza musí merať samostatne a musí sa zohľadniť pri výpočte výsledkov.2. Podstata metódyCukry sa vyextrahujú zriedeným etanolom; roztok sa vyčíri Carrezovými činidlami I a II. Po odstránení etanolu sa stanovia Luff-Schoorlovou metódou množstvá pred a po inverzii.3. Chemikálie3.1. 40 % (v/v) etanol, d: 0,948 pri 20 °C, zneutralizovaný na fenoftaleín3.2. Carrezovo činidlo I: rozpustite vo vode 21,9 g dihydrátu octanu zinočnatého, Zn (CH3 COO)2. 2H2O a 3 g ľadovej kyseliny octovej. Doplňte vodou na objem 100 ml.3.3. Carrezovo činidlo II: rozpustite vo vode 10,6 g trihydrátu ferokyanidu draselného K4 Fe (CN)6. 3H2O. Doplňte vodou na objem 100 ml.3.4. 0,1 % roztok ( w/v) metyloranže3.5. Kyselina chlorovodíková 4 N3.6. Kyselina chlorovodíková 0,1 N3.7. 0,1 N roztok hydroxidu sodného3.8. Luff-Schoorlovo činidlo:Za opatrného miešania nalejte roztok kyseliny citrónovej (3.8.2) do roztoku uhličitanu sodného (3.8.3). Pridajte roztok síranu meďnatého (3.8.1) a doplňte na objem 1 liter vodou. Nechajte odstáť cez noc a prefiltrujte. Skontrolujte normalitu takto získaného činidla (Cu 0,1 N; Na2CO3 2N). Roztok by mal mať pH približne 9,4.3.8.1. Roztok síranu meďnatého: rozpustite 25 g pentahydrátu síranu meďnatého p. a. CuSO4. 5H2O) bez obsahu železa v 100 ml vody.3.8.2. Roztok kyseliny citrónovej: rozpustite 50 g monohydrátu kyseliny citrónovej p. a., C6H6O7. H2O v 50 ml vody.3.8.3. Roztok uhličitanu sodného: rozpustite 143,8 g bezvodého uhličitanu sodného p. a. v približne 300 ml teplej vody. Nechajte vychladnúť.3.9. 0,1 N roztok tiosíranu sodného3.10. Roztok škrobu: pridajte zmes 5 g rozpustného škrobu v 30 ml vody do 1 litra vriacej vody. Nechajte vrieť tri minúty, nechajte vychladnúť a podľa potreby pridajte 10 mg jodidu ortutnatého ako konzervačný prostriedok.3.11. 6 N kyselina sírová3.12. 30 % roztok ( w/v) jodidu draselného3.13. Granulovaná pemza prevarená v kyseline chlorovodíkovej, premytá vodou a vysušená.3.14. 3-metylbutanol4. PrístrojeTrepačka približne 35 – 40 ot/min5. Postup5.1. Extrakcia vzorkyNavážte 2,5 g vzorky s presnosťou na 1 mg do 250 ml odmernej banky. Pridajte 200 ml etanolu (3.1) a miešajte v trepačke jednu hodinu. Pridajte 5 ml Carrezovho činidla I (3.2) a miešajte jednu minútu. Pridajte 5 ml Carrezovho činidla II (3.3) a miešajte znovu jednu minútu. Doplňte na požadovaný objem etanolom (3.1), premiešajte a prefiltrujte. Odoberte 200 ml filtrátu a odparte na približne polovičný objem, aby sa odstránila väčšina etanolu. Preneste zvyšok po odparení kvantitatívne do 200 ml odmernej banky pomocou teplej vody, ochlaďte, doplňte na požadovaný objem vodou, premiešajte a v prípade potreby prefiltrujte. Tento roztok sa použije na stanovenie množstva redukujúcich cukrov a po inverzii na stanovenie celkových cukrov.5.2. Stanovenie redukujúcich cukrovNapipetujte najviac 25 ml roztoku obsahujúceho menej ako 60 mg redukujúcich cukrov vyjadrených ako glukóza. V prípade potreby doplňte na 25 ml destilovanou vodou a obsah redukujúcich cukrov stanovte Luff-Schoorlovou metódou. Výsledok sa vyjadrí ako percentuálny obsah glukózy vo vzorke.5.3. Stanovenie celkových cukrov po inverzii50 ml roztoku napipetujte do 100 ml odmernej banky. Pridajte niekoľko kvapiek roztoku metyloranže (3.4) a potom opatrne a za stáleho miešania pridávajte 4 N kyselinu chlorovodíkovú (3.5) až do vzniku červenej farby. Pridajte 15 ml 0,1 N (3.6) kyseliny chlorovodíkovej, banku ponorte do vriaceho vodného kúpeľa na tridsať minút. Prudko ochlaďte na teplotu približne 20 °C a pridajte 15 ml 0,1 N roztoku hydroxidu sodného (3.7). Doplňte vodou na objem 100 ml a premiešajte. Odoberte najviac 25 ml obsahujúcich menej ako 60 mg redukujúcich cukrov vyjadrených ako glukóza. Podľa potreby doplňte na 25 ml destilovanou vodou a obsah redukujúcich cukrov stanovte Luff-Schoorlovou metódou. Výsledok sa vyjadrí ako percento glukózy alebo, ak je to vhodné, sacharózy, vynásobením faktorom 0,95.5.4. Titrácia Luff-Schoorlovou metódou25 ml Luff-Schoorlovho činidla (3.8) napipetujte do 300 ml Erlenmeyerovej banky, pridajte presne 25 ml vyčíreného roztoku cukru. Pridajte 2 granule pemzy (3.13) a zahrievajte za ručného miešania nad stredne vysokým voľným plameňom tak, aby ste kvapalinu priviedli do varu za približne dve minúty. Erlenmeyerovu banku položte okamžite na azbestom potiahnutú drôtenú sieťku s otvorom o priemere približne 6 cm, pod ktorou je zapálený plameň. Plameň sa musí regulovať tak, aby zohrieval len dno Erlenmeyerovej banky. Na Erlenmeyerovu banku nasaďte spätný chladič. Varte presne desať minút. Okamžite ochlaďte v studenej vode a približne po piatich minútach stitrujte nasledujúcim spôsobom:Pridajte 10 ml roztoku jodidu draselného (3.12) a ihneď potom (opatrne kvôli silnému peneniu) pridajte 25 ml 6 N kyseliny sírovej (3.11). Titrujte 0,1 N roztokom tiosíranu sodného (3.9) až do vzniku matnej žltej farby, pridajte škrobový indikátor (3.10) a dotitrujte.Rovnakú titráciu vykonajte v presne odmeranej zmesi 25 ml Luff-Shoorlovho činidla (3.8) a 25 ml vody po pridaní 10 ml roztoku jodidu draselného (3,12) a 25 ml 6 N kyseliny sírovej (3.11) bez varu.6. Výpočet výsledkovPomocou priloženej tabuľky stanovte množstvo glukózy v mg zodpovedajúce rozdielu medzi výsledkami dvoch titrácií, vyjadrené v mg 0,1 N tiosíranu sodného.Výsledok vyjadrite ako percento vzorky.7. Špeciálne postupy7.1. Ak ide o krmivá bohaté na melasu a ostatné krmivá, ktoré nie sú zvlášť homogénne, navážte 20 g a vložte spolu s 500 ml vody do 1 l odmernej banky. Miešajte jednu hodinu v trepačke. Vyčírte pomocou Carrezových činidiel I (3.2) a II (3.3), ako je opísané v bode 5.1, tentokrát však použite štvornásobné množstvo každého činidla. Doplňte na požadovaný objem 80 % etanolom (v/v).Premiešajte a prefiltrujte. Etanol odstráňte postupom opísaným v bode 5.1. Ak sa tam nenachádza žiadny dextrózovaný škrob, doplňte na požadovaný objem destilovanou vodou.7.2. Ak ide o melasu a kŕmne suroviny bohaté na cukor a neobsahujúce takmer žiadny škrob, (svätojánsky chlieb, sušené rezky červenej repy atď.), navážte 5 g, vložte do 250 ml odmernej banky, pridajte 200 ml destilovanej vody a miešajte v trepačke jednu hodinu alebo podľa potreby aj dlhšie. Vyčírte pomocou Carrezových činidiel I (3.2) a II (3.3) postupom opísaným v bode 5.1. Doplňte na požadovaný objem studenou vodou, premiešajte a prefiltrujte. Pokračujte v stanovení obsahu celkových cukrov podľa bodu 5.3.8. Poznámky8.1. Aby sa zabránilo peneniu, treba pridať (bez ohľadu na objem) približne 1 ml 3-metylbutanolu (3.14) ešte pred varením s Luff-Schoorlovým činidlom.8.2. Rozdiel medzi obsahom celkových cukrov po inverzii, vyjadreným ako glukóza, a obsahom redukujúcich cukrov, vyjadreným ako glukóza, dáva po vynásobení faktorom 0,95 percentuálny obsah sacharózy.8.3. Na stanovenie obsahu redukujúcich cukrov, okrem laktózy, sa môžu prijať dve metódy.8.3.1. Na približný výpočet vynásobte faktorom 0,675 obsah laktózy stanovený inou analytickou metódou a získaný výsledok odpočítajte od obsahu redukujúcich cukrov.8.3.2. Na presný výpočet redukujúcich cukrov, okrem laktózy, sa musí použiť na obidve konečné stanovenia tá istá vzorka. Jedna z analýz sa vykoná v časti roztoku získaného podľa bodu 5.1, druhá v časti roztoku získaného počas stanovenia laktózy metódou určenou na tento účel (po skvasení ostatných druhov cukrov a po vyčírení).V obidvoch prípadoch sa množstvo prítomného cukru stanoví Luff-Schoorlovou metódou a vypočíta sa v mg glukózy. Jedna z hodnôt za odpočíta od druhej a rozdiel sa vyjadrí ako percento vzorky.PríkladObidva odobraté objemy zodpovedajú, pre každé stanovenie, vzorke o hmotnosti 250 mg.V prvom stanovení sa spotrebovalo 17 ml 0,1 N roztoku tiosíranu sodného, čo zodpovedá 44,2 mg glukózy, v druhom stanovení 11 ml, čo zodpovedá 27,6 mg glukózy.Rozdiel je 16,6 mg glukózy.Obsah redukujúcich cukrov (okrem laktózy), vypočítaný ako glukóza, je:= 6,64 %Tabuľka hodnôt pre 25 ml Luff-Schoorlovho činidlaml 0,1 N Na2S2O3, dvojminútové zohrievanie, desaťminútový var223NaSO 0,1 N | Glukóza, fruktóza | Laktóza | Maltóza | 223NaSO 0,1 N |ml | mg | rozdiel | mg | rozdiel | mg | rozdiel | ml |1 | 2,4 | 2,4 | 3,6 | 3,7 | 3,9 | 3,9 | 1 |2 | 4,8 | 2,4 | 7,3 | 3,7 | 7,8 | 3,9 | 2 |3 | 7,2 | 2,5 | 11,0 | 3,7 | 11,7 | 3,9 | 3 |4 | 9,7 | 2,5 | 14,7 | 3,7 | 15,6 | 4,0 | 4 |5 | 12,2 | 2,5 | 18,4 | 3,7 | 19,6 | 3,9 | 5 |6 | 14,7 | 2,5 | 22,1 | 3,7 | 23,5 | 4,0 | 6 |7 | 17,2 | 2,6 | 25,8 | 3,7 | 27,5 | 4,0 | 7 |8 | 19,8 | 2,6 | 29,5 | 3,7 | 31,5 | 4,0 | 8 |9 | 22,4 | 2,6 | 33,2 | 3,8 | 35,5 | 4,0 | 9 |10 | 25,0 | 2,6 | 37,0 | 3,8 | 39,5 | 4,0 | 10 |11 | 27,6 | 2,7 | 40,8 | 3,8 | 43,5 | 4,0 | 11 |12 | 30,3 | 2,7 | 44,6 | 3,8 | 47,5 | 4,1 | 12 |13 | 33,0 | 2,7 | 48,4 | 3,8 | 51,6 | 4,1 | 13 |14 | 35,7 | 2,8 | 52,2 | 3,8 | 55,7 | 4,1 | 14 |15 | 38,5 | 2,8 | 56,0 | 3,9 | 59,8 | 4,1 | 15 |16 | 41,3 | 2,9 | 59,9 | 3,9 | 63,9 | 4,1 | 16 |17 | 44,2 | 2,9 | 63,8 | 3,9 | 68,0 | 4,2 | 17 |18 | 47,1 | 2,9 | 67,7 | 4,0 | 72,2 | 4,3 | 18 |19 | 50,0 | 3,0 | 71,7 | 4,0 | 76,5 | 4,4 | 19 |20 | 53,0 | 3,0 | 75,7 | 4,1 | 80,9 | 4,5 | 20 |21 | 56,0 | 3,1 | 79,8 | 4,1 | 85,4 | 4,6 | 21 |22 | 59,1 | 3,1 | 83,9 | 4,1 | 90,0 | 4,6 | 22 |23 | 62,2 | | 88,0 | | 94,6 | | 23 |13. STANOVENIE TEOBROMÍNU1. Účel a oblasťTáto metóda umožňuje stanoviť množstvo teobromínu vo vedľajších produktoch spracovania kakaových bôbov.2. Podstata metódyTeobromín sa vyextrahuje chloroformom. Extrakt sa odparí do sucha, rozpustí vo vode a vystaví účinku známeho množstva roztoku dusičnanu strieborného. Uvoľnená kyselina dusičná sa stitruje roztokom hydroxidu sodného.3. Chemikálie3.1. Chloroform p. a.3.2. Amoniak, d: 0,9583.3. Síran sodný bezvodý, p. a.3.4. 0,1 N roztok hydroxidu sodného3.5. 0,1 N roztok dusičnanu strieborného3.6. 1 % (w/v) etanolový roztok fenolovej červene3.7. Petroléter, bod varu 40 – 60 °C4. Prístroje500 ml banky s rovným dnom so zábrusovými zátkami5. PostupNavážte s presnosťou na 1 mg najviac 10 g vzorky obsahujúcej najviac 80 mg teobromínu, do 500 ml banky s rovným dnom so zábrusovou zátkou a pridajte 270 ml chloroformu (3.1) a 10 ml amoniaku (3.2). Banku zazátkujte a intenzívne pretrepávajte päť minút. Pridajte 12 g bezvodého síranu sodného (3.3), znovu pretrepte a nechajte stáť do nasledujúceho dňa. Prefiltrujte do 500 ml Erlenmeyerovej banky a zvyšok premyte 100 ml chloroformu (3.1). Rozpúšťadlo oddestilujte a posledné zvyšky odstráňte nad vriacim vodným kúpeľom. Extrakt znovu rozpustite v 50 ml vody a priveďte do varu.Ochlaďte, presne zneutralizujte roztokom hydroxidu sodného (3.4) pomocou 0,5 ml roztoku fenolovej červene (3.6). Pridajte 20 ml roztoku dusičnanu strieborného (3.5). Uvoľnenú kyselinu dusičnú stitrujte roztokom hydroxidu sodného (3.4), do zmeny farby indikátora (pH 7,4).6. Výpočet výsledkov1 ml 0,1 N NaOH = 18 mg teobromínu.Výsledok vyjadrite ako percento vzorky.7. PoznámkyProdukty obsahujúce viac ako 8 % tukových zložiek sa musia najskôr odtučniť šesťhodinovou extrakciou petroléterom ( bod varu 40 – 60 °C ).14. STANOVENIE MOČOVINY1. Účel a oblasťTáto metóda umožňuje stanoviť obsah močoviny v krmivách.2. Podstata metódyVzorka sa rozmieša vo vode s číriacim činidlom. Suspenzia sa prefiltruje. Obsah močoviny vo filtráte sa stanoví po pridaní 4-dimetylaminobenzaldehydu (4-DMAB) zmeraním absorbancie pri vlnovej dĺžke 420 nm.3. Chemikálie3.1. Roztok 4-dimetylaminobenzaldehydu: rozpustite 1,6 g 4-DMAB p. a., v 100 ml 96 % etanolu a pridajte 10 ml kyseliny chlorovodíkovej p. a. (d: 1,19). Toto činidlo sa môže používať najviac dva týždne.3.2. Carrezovo činidlo I: rozpustite vo vode 21,9 g dihydrátu octanu zinočnatého Zn (CH3 COO)2. 2H2O a 3 g ľadovej kyseliny octovej. Doplňte vodou na objem 100 ml.3.3. Carrezovo činidlo II: rozpustite vo vode 10,6 g trihydrátu ferokyanidu draselného K4 Fe (CN)6. 3H2O. Doplňte vodou na objem 100 ml.3.4. Aktívne uhlie p. a., ktoré neabsorbuje močovinu (musí sa skontrolovať).3.5. 0,1 % roztok (w/v) močoviny p. a.4. Prístroje4.1. Trepačka približne 35 – 40 ot/min4.2. Skúmavky: 160 x 16 mm so zábrusovými zátkami4.3. Spektrofotometer5. Postup5.1. Analýza vzorkyNavážte 2 g vzorky s presnosťou na 1 mg a vložte spolu s 1 g aktívneho uhlia (3.4) do 500 ml odmernej banky. Pridajte 400 ml vody a 5 ml Carrezovho činidla I (3.2) a II (3.3). Miešajte tridsať minút v trepačke. Doplňte na požadovaný objem vodou, premiešajte a prefiltrujte.Odoberte 5 ml číreho bezfarebného filtrátu do skúmaviek so zábrusovými zátkami, pridajte 5 ml roztoku 4-DMAB (3.1) a premiešajte. Skúmavky vložte do vodného kúpeľa o teplote 20 °C. Po pätnástich minútach zmerajte absorbanciu roztoku vzorky spektrofotometrom pri 420 nm. Porovnajte so slepým pokusom z použitých chemikálií.5.2. Kalibračná krivkaOdoberte objemy 1, 2, 4, 5 a 10 ml roztoku močoviny (3.5), vložte do 100 ml odmerných baniek a doplňte na požadovaný objem vodou. Odoberte 5 ml z každého roztoku, pridajte 5 ml roztoku 4-DMAB (3.1) do každého z nich, premiešajte a zmerajte absorbanciu vyššie uvedeným postupom porovnaním s kontrolným roztokom obsahujúcim 5 ml 4-DMAB a 5 ml vody bez obsahu močoviny. Urobte kalibračnú krivku.6. Výpočet výsledkovMnožstvo močoviny vo vzorke stanovte z kalibračnej krivky.Výsledok vyjadrite ako percento vzorky.7. Poznámky7.1. Ak obsah močoviny presahuje 3 %, zmenšite množstvo vzorky na 1 g alebo pôvodný roztok zrieďte tak, aby sa v 500 ml nenachádzalo viac ako 50 mg močoviny.7.2. Ak obsah močoviny je nízky, zväčšujte množstvo vzorky dovtedy, kým je filtrát ešte stále číry a bezfarebný.7.3. Ak vzorka obsahuje jednoduché dusíkaté zlúčeniny ako sú aminokyseliny, absorbancia sa musí merať pri 435 nm.15. STANOVENIE ALKALOIDOV Z LUPINY1. Účel a oblasťTáto metóda umožňuje stanoviť obsah alkaloidov v semenách lupiny.2. Podstata metódyAlkaloidy sa rozpustia v zmesi dietyléteru a chloroformu a vyextrahujú kyselinou chlorovodíkovou. Alkaloidy sa vyzrážajú v kyseline volfrámatokremičitej, zrazenina sa spopolní a zvyšok sa odváži.3. Chemikálie3.1. Dietyléter3.2. Chloroform3.3. 4 N roztok hydroxidu sodného3.4. 0,3 N kyselina chlorovodíková3.5. Chlorid sodný p. a.3.6. 10 % (w/v) roztok kyseliny volfrámatokremičitej Si.O2. 12WO3. 26H2O4. Prístroje4.1. Mechanické miešadlo4.2. Platinové, kremičitanové alebo porcelánové spaľovacie misky4.3. Elektrická muflová pec5. PostupNavážte 15 g vzorky s presnosťou na 5 mg a vložte do nádoby s objemom približne 200 ml, so zábrusovou zátkou (napr. oddeľovací lievik). Pridajte presne 100 ml dietyléteru (3.1) a 50 ml chloroformu (3.2) a potom pipetou, 10 ml roztoku hydroxidu sodného (3.3). Intenzívne pretrepávajte, aby sa nevytvorili hrudky. Znovu niekoľkokrát pretrepte a nechajte stáť cez noc. Ak supernatant nebude úplne číry, pridajte niekoľko kvapiek vody. Prefiltrujte éter-chloroformovú vrstvu. Zachyťte 50 ml filtrátu do 50 ml odmernej banky a preneste kvantitatívne do 150 ml oddeľovacieho lievika pomocou 50 ml dietyléteru (3.1). Extrahujte trikrát po sebe pomocou 20 ml kyseliny chlorovodíkovej (3.4), nechajte usadiť a zachyťte po každej extrakcii kyslý extrakt. Kyslé extrakty spojte v 250 ml kadičke a odstráňte posledné zvyšky éteru a chloroformu miernym zahrievaním. Pridajte približne 1 g chloridu sodného (3.5), nechajte vychladnúť a alkaloidy vyzrážajte roztokom kyseliny volfrámatokremičitej (3.6). Miešajte tridsať minút na mechanickom miešadle. Nechajte usadiť cez noc, prefiltrujte cez bezpopolový filtračný papier a zrazeninu následne premyte dvakrát 10 ml a dvakrát 5 ml kyseliny chlorovodíkovej (3.4).Vložte filter obsahujúci zrazeninu do misky a spopolnite pri teplote 900 °C. Nechajte vychladnúť a odvážte.6. Výpočet výsledkovObsah alkaloidov vo vzorke sa získa vynásobením hmotnosti popola faktorom 0,2.Výsledok vyjadrite ako percento vzorky.16. ODHAD AKTIVITY UREÁZY V PRODUKTOCH POCHÁDZAJÚCICH ZO SÓJE1. Účel a oblasťTáto skúška umožňuje odhadnúť aktivitu ureázy v produktoch pochádzajúcich zo sóje a zistiť, či tieto produkty boli dostatočne dlho tepelne upravené.2. Podstata metódyAktivita ureázy sa odhadne podľa množstva amoniakálneho dusíka uvoľneného v 1 g produktu za minútu pri teplote 30 °C z roztoku močoviny.3. Chemikálie3.1. 0,1 N kyselina chlorovodíková3.2. 0,1 N roztok hydroxidu sodného3.3. 0,05 M fosforečnanový tlmivý roztok, obsahujúci v 1000 ml 4,45 g dihydrátu fosforečnanu disodného (Na2HPO4. 2H2O) a 3,40 g dihydrogénfosforečnanu draselného (KH2PO4)3.4. Čerstvo pripravený tlmivý roztok močoviny, obsahujúci 30,0 g močoviny v 1000 ml tlmivého roztoku (3.3), pH 6,9 – 7,0.4. Prístroje4.1. Potenciometrický titračný prístroj alebo vysoko citlivý pH meter (0,02 pH) s magnetickým miešadlom4.2. Vodný kúpeľ s termostatom nastaveným na presne 30 °C4.3. Skúmavky so zábrusovými zátkami, 150 x 18 mm.5. PostupZomeľte približne 10 g vzorky (napríklad v kávovom mlynčeku) tak, aby prešla cez sito s otvormi o veľkosti 0,02 mm. Navážte 0,2 g pomletej vzorky s presnosťou na 1 mg, vložte do skúmavky so zábrusovou zátkou a pridajte 10 ml tlmivého roztoku močoviny (3.4). Okamžite zazátkujte a intenzívne pretrepávajte. Skúmavku vložte do vodného kúpeľa nastaveného presne na teplotu 30 °C a intenzívne pretrepávajte. Skúmavku vložte do vodného kúpeľa nastaveného presne na teplotu 30 °C a nechajte ju tam presne 30 minút. Hneď pridajte 10 ml 0,1 N kyseliny chlorovodíkovej (3.1), rýchlo ochlaďte na 20 °C a obsah skúmavky preneste kvantitatívne do titračnej nádoby, skúmavku vypláchnite dvakrát 5 ml vody. Pomocou sklenej elektródy (4.1) okamžite a rýchlo titrujte 0,1 N roztokom hydroxidu sodného (3.2) do hodnoty pH 4,7.Vykonajte slepý pokus nasledujúcim spôsobom:0,2 g vzorky navážené s presnosťou na 1 mg vložte rýchlo do skúmavky so zábrusovou zátkou, pridajte 10 ml 0,1 N kyseliny chlorovodíkovej (3.1) a potom pridajte 10 ml tlmivého roztoku močoviny (3.4). Skúmavku ihneď ochlaďte v ľadovej vode a nechajte ju ponorenú tridsať minút. Za podmienok uvedených vyššie preneste obsah skúmavky do titračnej nádobky a titrujte 0,1 N roztokom hydroxidu sodného (3.2) do hodnoty pH 4,7.6. Výpočet:Aktivita uerázy sa vypočíta podľa vzorca:30 °C =1 × 4b - a30 × Ev ktorom:a = ml 0,1 N roztoku hydroxidu sodného spotrebovaného na vzorkub = ml 0,1 N roztoku hydroxidu sodného spotrebovaného na slepý pokusE = hmotnosť vzorky v g.7. Poznámka7.1. Táto metóda je vhodná na aktivitu ureázy do 1 mg/N/g/min pri 30 °C. V produktoch s väčšou aktivitou sa môže veľkosť vzorky zmenšiť na 50 mg.7.2. Produkty obsahujúce viac ako 10 % tukových zložiek sa musia najskôr odtučniť za studena.--------------------------------------------------


title: Smernica Komisie 2001/47/ES z 25. júna 2001, ktorou sa mení a dopĺňa príloha I k smernici Rady 91/414/EHS o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh s cieľom zaradiť Paecilomyces fumosoroseus (kmeň Apopka 97, PFR 97 alebo CG 170, ATCC20874) ako účinnú látku

text:
Dôležité právne oznámenie

|

32001L0047

Úradný vestník L 175 , 28/06/2001 S. 0021 - 0023

		Smernica Komisie 2001/47/ESz 25. júna 2001,ktorou sa mení a dopĺňa príloha I k smernici Rady 91/414/EHS o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh s cieľom zaradiť Paecilomyces fumosoroseus (kmeň Apopka 97, PFR 97 alebo CG 170, ATCC20874) ako účinnú látkuKOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,so zreteľom na smernicu Rady 91/414/EHS z 15. júla 2001 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh [1], naposledy zmenenú a doplnenú smernicou Komisie 2001/28/ES [2], a najmä jej článok 6 ods. 1,keďže:(1) V súlade s článkom 6 ods. 2 smernice 91/414/EHS (ďalej len "smernica") Belgicko obdržalo 18. mája 1994 žiadosť od Thermo Trilogy Corporation ("žiadateľ") o zaradenie účinnej látky Paecilomyces fumosoroseus (kmeň Apopka 97, PFR 97 alebo CG 170, ATCC20874) do prílohy I k smernici.(2) V súlade s ustanoveniami článku 6 ods. 3 smernice Komisia potvrdila vo svojom rozhodnutí 97/164/ES [3] predložený dokumentačný súbor údajov o Paecilomyces fumosoroseus (kmeň Apopka 97, PFR 97 alebo CG 170, ATCC20874) v zásade vyhovuje požiadavkám na údaje a informácie prílohy II a – pre prípravok na ochranu rastlín obsahujúci túto účinnú látku – prílohy III k tejto smernici.(3) V súlade s článkom 5 ods. 1 smernice účinnú látku treba zaradiť do prílohy I na čas, ktorý nie je dlhší ako 10 rokov, keď sa dá očakávať, že používanie ani rezíduá prípravkov na ochranu rastlín obsahujúcich účinnú látku nebudú mať škodlivé účinky na zdravie ľudí alebo zvierat alebo na spodnú vodu a nebudú mať škodlivý vplyv na životné prostredie.(4) Pre Paecilomyces fumosoroseus (kmeň Apopka 97, PFR 97 alebo CG 170, ATCC20874) boli účinky na zdravie ľudí a na životné prostredie vyhodnotené v súlade s článkom 6 ods. 2 a ods. 4 smernice pre použitie navrhované žiadateľom. Belgicko konajúce ako nominovaný spravodajský členský štát predložilo návrh hodnotiacej správy o látke Komisii 9. decembra 1997.(5) Návrh hodnotiacej správy bol skontrolovaný členskými štátmi a Komisiou v rámci Stáleho výboru pre potravinový reťazec a zdravie zvierat. Táto kontrola bola ukončená 27. apríla 2001 vo forme revíznej správy Komisie o Paecilomyces fumosoroseus (kmeň Apopka 97, PFR 97 alebo CG 170, ATCC20874). Ak sa táto revízna správa bude musieť aktualizovať s cieľom zohľadniť technický a vedecký vývoj, tak podmienky pre zaradenie DPX KE 459 Paecilomyces fumosoroseus (kmeň Apopka 97, PFR 97 alebo CG 170, ATCC20874) do prílohy I k smernici sa budú musieť taktiež zmeniť a doplniť v súlade s touto smernicou.(6) Dokumentačný súbor údajov a informácie z revíznej správy o Paecilomyces fumosoroseus (kmeň Apopka 97, PFR 97 alebo CG 170, ATCC20874) boli predložené aj Vedeckému výboru pre rastliny so žiadosťou o stanovisko 16. decembra 1999. Tento výbor vydal svoje stanovisko 30. novembra 2000 [4].(7) Z rôznych vykonaných skúšok vyplýva, že u prípravkov na ochranu rastlín obsahujúcich príslušnú účinnú látku možno očakávať, že spravidla spĺňajú podmienky uvedené v článku 5 ods. 1 písm. a, b a ods. 3 smernice, najmä so zreteľom na použitie, ktoré bolo preskúmané a podrobne popísané v revíznych správach Komisie. Z toho dôvodu je vhodné zaradiť príslušnú účinnú látku do prílohy I s cieľom zabezpečiť, aby povolenia na použitie prípravkov na ochranu rastlín obsahujúcich príslušnú účinnú látku boli vo všetkých členských štátoch udeľované v súlade s ustanoveniami tejto Smernice.(8) Po zaradení príslušnej látky do prílohy sa musí členským štátom poskytnúť primeraný čas na zavedenie ustanovení smernice o prípravkoch na ochranu rastlín obsahujúcich Paecilomyces fumosoroseus (kmeň Apopka 97, PFR 97 alebo CG 170, ATCC20874) a najmä na kontrolu existujúcich dočasných povolení alebo na vydanie nových povolení, najneskôr však do konca tejto lehoty, a to v súlade s ustanoveniami tejto smernice. Môže sa požadovať aj dlhšia lehota, pokiaľ ide o prípravky na ochranu rastlín obsahujúce Paecilomyces fumosoroseus (kmeň Apopka 97, PFR 97 alebo CG 170, ATCC20874) a ostatné účinné látky zaradené do prílohy I.(9) Keďže jednotné zásady pre mikroorganizmy sa musia ešte schváliť, je vhodné, aby členské štáty uplatňovali pri udeľovaní povolení všeobecné ustanovenia článku 4 smernice. Je taktiež vhodné poskytnúť členským štátom primeranú lehotu na prehodnotenie vydaných povolení so zreteľom na jednotné zásady po ich schválení.(10) Z toho dôvodu je vhodné zabezpečiť, aby záverečná revízna správa, okrem dôverných informácií v zmysle článku 14 smernice, bola dostupná, alebo aby ju členské štáty sprístupnili na nahliadnutie každej zainteresovanej strane.(11) Opatrenia uvedené v tejto smernici sú v súlade so stanoviskom Stáleho výboru pre zdravie rastlín, ktoré bolo dodané 27. apríla 2001.PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Tabuľka v prílohe I k smernici 91/414/EHS bude zmenená a doplnená tak, že bude do nej zaradený záznam týkajúci sa Paecilomyces fumosoroseus (kmeň Apopka 97, PFR 97 alebo CG 170, ATCC20874) uvedený v prílohe k tejto smernici.Článok 21. Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 31. decembra 2001. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty2. So zreteľom na kontrolu existujúcich dočasných povolení vydaných vzhľadom na túto revíznu správu, predbežné povolenia sa zrušia a tam, kde je to primerané, nahradia sa úplným povolením do 30. novembra 2002.3. So zreteľom na uplatňovanie jednotných zásad členské štáty však znovu preskúmajú vydané povolenia čo najskôr po ich schválení a najneskôr v lehote do 12 mesiacov od dátumu schválenia týchto zásad.4. V prípade prípravkov na ochranu rastlín obsahujúcich Paecilomyces fumosoroseus (kmeň Apopka 97, PFR 97 alebo CG 170, ATCC20874) spolu s inou účinnou látkou uvedenou v prílohe I k smernici 91/414/EHS, sa však lehota uvedená v odseku 1 predĺži tak, aby sa poskytol dlhší čas na uplatnenie ustanovení, ktoré sú uvedené v smernici, ktorou sa mení a dopĺňa príloha I k smernici 01/414/EHS s cieľom zaradiť takúto látku do prílohy.5. Členské štáty sprístupnia revíznu správu o Paecilomyces fumosoroseus (kmeň Apopka 97, PFR 97 alebo CG 170, ATCC20874), s výnimkou dôverných informácií v zmysle článku 14 smernice 91/414/EHS, na nahliadnutie každej zainteresovanej strane, alebo jej musí byť sprístupnená na základe osobitnej žiadosti.Článok 3Táto smernica nadobúda účinnosť 1. júla 2001.Článok 4Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 25. júna 2001Za KomisiuDavid Byrnečlen Komisie[1] Ú. v. ES L 230, 19.8.1991, s. 1.[2] Ú. v. ES L 113, 24.4.2001, s. 5.[3] Ú. v. ES L 64, 5.3.1997, s. 17.[4] Stanovisko Vedeckého výboru pre rastliny k vyhodnoteniu Paecilomyces fumosoroseus SCP/PAECIL/002, s konečným dátumom 11. december 2000.--------------------------------------------------PRÍLOHAZÁZNAM, KTORÝ SA VKLADÁ DO TABUĽKY V PRÍLOHE I K SMERNICI 91/414/EHSČ. | Bežný názov, a identifikácia | Názov podľa IUPAC | Čistota | Nadobudnutie účinnosti | Koniec zaradenia | Osobitné ustanovenia |18 | Paecilomyces fumosoroseus kmeň Apopka 97, PFR 97 alebo CG 170, ATCC20874 | Neuvádza sa | Neprítomnosť sekundárnych metabolitov sa musí skontrolovať v každej fermentačnej živnej pôde pomocou vysokovýkonnej kvapalinovej chromatografie | 1. júl 2001 | 30. jún 2011 | Povoliť sa môže iba použitie ako insekticíd. Každá fermentačná živná pôda sa musí skontrolovať pomocou vysokovýkonnej kvapalinovej chromatografie tak, aby bolo isté, že nie sú prítomné sekundárne metabolity Dátum, ku ktorému Stály výbor pre zdravie rastlín finalizoval revíznu správu: 27. apríl 2001 |--------------------------------------------------


title: Smernica Komisie 2006/16/ES zo  7. februára 2006 , ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 91/414/EHS s cieľom zaradiť oxamyl ako účinnú látku   (Text s významom pre EHP)

text:
               8.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 36/37

      SMERNICA KOMISIE 2006/16/ES
   zo 7. februára 2006,
   ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 91/414/EHS s cieľom zaradiť oxamyl ako účinnú látku
   (Text s významom pre EHP)
   KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,
   so zreteľom na smernicu Rady 91/414/EHS z 15. júla 1991 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh (1), a najmä na jej článok 6 ods. 1,
   keďže:

               (1)

               V nariadení Komisie (ES) č. 451/2000 (2) sa ustanovujú podrobné pravidlá realizácie druhej etapy pracovného programu uvedeného v článku 8 ods. 2 smernice Rady 91/414/EHS a v nariadení Komisie (ES) č. 703/2001 (3) sa ustanovuje zoznam účinných látok, ktoré sa majú posúdiť s cieľom ich možného zaradenia do prílohy I k smernici 91/414/EHS. Tento zoznam zahŕňa oxamyl.

               (2)

               Účinky oxamylu na ľudské zdravie a životné prostredie boli posúdené v súlade s ustanoveniami nariadení (ES) č. 451/2000 a (ES) č. 703/2001 pre rad použití navrhnutých oznamovateľom. Okrem toho sa v týchto nariadeniach určujú spravodajské členské štáty, ktoré musia Európskemu úradu pre bezpečnosť potravín (EÚBP) predložiť príslušné hodnotiace správy a odporúčania v súlade s článkom 8 ods. 1 nariadenia (ES) č. 451/2000. Pre oxamyl bolo spravodajským členským štátom Írsko a všetky príslušné informácie boli predložené 25. augusta 2003.

               (3)

               Hodnotiaca správa bola vzájomne preskúmaná členskými štátmi a v rámci pracovnej skupiny EÚBP pre hodnotenie a Komisii bola predložená 14. januára 2005 vo forme vedeckej správy EÚBP pre oxamyl (4). Táto správa bola preskúmaná členskými štátmi a Komisiou v rámci Stáleho výboru pre potravinový reťazec a zdravie zvierat a finalizovaná 15. júla 2005 vo forme revíznej správy Komisie pre oxamyl.

               (4)

               Z rôznych hodnotení vyplynulo, že od prípravkov na ochranu rastlín s obsahom oxamylu sa môže očakávať, že vo všeobecnosti spĺňajú požiadavky ustanovené v článku 5 ods. 1 písm. a) a b) smernice 91/414/EHS, najmä vzhľadom na použitie, ktoré bolo skúmané a podrobne opísané v revíznej správe Komisie. Je preto vhodné zaradiť oxamyl do prílohy I, aby sa vo všetkých členských štátoch zabezpečilo udeľovanie povolení pre prípravky na ochranu rastlín, ktoré obsahujú túto účinnú látku, v súlade s ustanoveniami tejto smernice.

               (5)

               Bez toho, aby bol dotknutý tento záver, je vhodné získať ďalšie informácie o určitých špecifických bodoch. V článku 6 ods. 1 smernice 91/414/EHS sa ustanovuje, že zaradenie látky do prílohy I môže podliehať určitým podmienkam. Je preto vhodné vyžadovať, aby bol oxamyl podrobený ďalšiemu testovaniu s cieľom potvrdiť posúdenie rizika v určitých prípadoch a aby oznamovateľ predložil takéto štúdie.

               (6)

               Skúsenosti získané z predchádzajúcich zaradení účinných látok posúdených v rámci nariadenia Komisie (EHS) č. 3600/92 (5) do prílohy I k smernici 91/414/EHS ukázali, že pri výklade povinností držiteľov existujúcich povolení môžu vzniknúť ťažkosti, pokiaľ ide o prístup k údajom. S cieľom predísť ďalším ťažkostiam sa preto zdá potrebné objasniť povinnosti členských štátov, najmä povinnosť overiť, že držiteľ povolenia preukáže prístup k dokumentácii spĺňajúcej požiadavky prílohy II k tejto smernici. Týmto objasnením sa však neustanovujú žiadne nové povinnosti pre členské štáty alebo držiteľov povolení v porovnaní so smernicami, ktoré boli doteraz prijaté a ktorými sa mení a dopĺňa príloha I.

               (7)

               Pred zaradením účinnej látky do prílohy I by mala uplynúť primeraná lehota s cieľom umožniť členským štátom a zúčastneným stranám pripraviť sa na splnenie nových požiadaviek, ktoré vyplynú z tohto zaradenia.

               (8)

               Bez toho, aby boli dotknuté povinnosti stanovené v smernici 91/414/EHS v dôsledku zaradenia účinnej látky do prílohy I, by sa po zaradení mala členským štátom poskytnúť lehota šiestich mesiacov na preskúmanie existujúcich povolení pre prípravky na ochranu rastlín s obsahom oxamylu, aby sa zabezpečilo splnenie požiadaviek ustanovených v smernici 91/414/EHS, najmä v jej článku 13, a príslušných podmienok stanovených v prílohe I. Členské štáty by mali v prípade potreby zmeniť, nahradiť alebo odobrať existujúce povolenia v súlade s ustanoveniami smernice 91/414/EHS. Odchylne od uvedeného termínu by sa malo poskytnúť dlhšie obdobie na podanie a posúdenie úplnej dokumentácie prílohy III pre každý prípravok na ochranu rastlín na každé plánované použitie v súlade s jednotnými zásadami ustanovenými v smernici 91/414/EHS.

               (9)

               Je preto vhodné smernicu 91/414/EHS zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť.

               (10)

               Opatrenia stanovené v tejto smernici sú v súlade so stanoviskom Stáleho výboru pre potravinový reťazec a zdravie zvierat,

         PRIJALA TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Príloha I k smernici 91/414/EHS sa mení a dopĺňa tak, ako je stanovené v prílohe k tejto smernici.
   Článok 2
   Členské štáty najneskôr do 31. januára 2007 prijmú a uverejnia zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Členské štáty bezodkladne oznámia Komisii znenie týchto ustanovení a korelačnú tabuľku medzi týmito ustanoveniami a touto smernicou.
   Tieto ustanovenia uplatňujú od 1. februára 2007.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   Článok 3
   1.   Členské štáty zmenia a doplnia alebo odoberú v súlade so smernicou 91/414/EHS v prípade potreby do 31. januára 2007 existujúce povolenia pre prípravky na ochranu rastlín s obsahom oxamylu ako účinnej látky.
   Do tohto dátumu overia najmä to, že podmienky prílohy I k tejto smernici týkajúce sa oxamylu boli splnené s výnimkou tých, ktoré sú stanovené v časti B položky týkajúcej sa tejto účinnej látky, a že držiteľ povolenia má dokumentáciu spĺňajúcu požiadavky prílohy II k tejto smernici, alebo k nej má prístup, v súlade s podmienkami článku 13 tejto smernice.
   2.   Odchylne od odseku 1 prehodnotia členské štáty najneskôr do 30. júla 2006 každý povolený prípravok na ochranu rastlín s obsahom oxamylu ako jedinej účinnej látky alebo jednej z viacerých účinných látok, z ktorých všetky sú uvedené v prílohe I k smernici 91/414/EHS, v súlade s jednotnými zásadami ustanovenými v prílohe VI k smernici 91/414/EHS na základe dokumentácie spĺňajúcej požiadavky prílohy III k tejto smernici a s prihliadnutím na časť B položky v prílohe I k tejto smernici týkajúcej sa oxamylu. Na základe tohto hodnotenia určia, či prípravok spĺňa podmienky stanovené v článku 4 ods. 1 písm. b), c), d) a e) smernice 91/414/EHS.
   Po tomto určení členské štáty:

               a)

               v prípade prípravku s obsahom oxamylu ako jedinej účinnej látky v prípade potreby zmenia a doplnia alebo odoberú povolenie najneskôr do 30. júla 2010; alebo

               b)

               v prípade prípravku s obsahom oxamylu ako jednej z viacerých účinných látok v prípade potreby zmenia a doplnia alebo odoberú povolenie najneskôr do 30. júla 2010 alebo do dátumu určeného na takúto zmenu a doplnenie alebo odobratie v príslušnej smernici alebo smerniciach, ktorými sa príslušná látka alebo látky dopĺňajú do prílohy I k smernici 91/414/EHS, podľa toho, ktorý dátum nastane neskôr.

         Článok 4
   Táto smernica nadobúda účinnosť 1. augusta 2006.
   Článok 5
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Bruseli 7. februára 2006

            Za Komisiu

         Markos KYPRIANOU

            člen Komisie

      (1)  Ú. v. ES L 230, 19.8.1991, s. 1. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Komisie 2006/6/ES (Ú. v. EÚ L 12, 18.1.2006, s. 21).

      (2)  Ú. v. ES L 55, 29.2.2000, s. 25. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 1044/2003 (Ú. v. EÚ L 151, 19.6.2003, s. 32).

      (3)  Ú. v. ES L 98, 7.4.2001, s. 6.

      (4)  Vedecká správa EÚBP (2005) 26, 1–78, Záver zo vzájomného preskúmania posúdenia rizika pesticídov s účinnou látkou oxamyl (finalizovaná: 14. januára 2005).

      (5)  Ú. v. ES L 366, 15.12.1992, s. 10. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 2266/2000 (Ú. v. ES L 259, 13.10.2000, s. 27).

      PRÍLOHA
      Na koniec tabuľky v prílohe I k smernici 91/414/EHS sa dopĺňa táto položka.

                     Č.

                     Všeobecný názov, identifikačné čísla

                     Názov IUPAC

                     Čistota (1)

                     Nadobudnutie účinnosti

                     Skončenie platnosti zaradenia

                     Osobitné ustanovenia

                     „117

                     Oxamyl
                     č. CAS 23135-22-0
                     č. CIPAC 342

                     (dimetylkarbamoyl)(metylsulfanyl)metylidénamín-N-metylkarbamát

                     970 g/kg

                     1. augusta 2006

                     31. júla 2016

                     ČASŤ A
                     Povolené môžu byť len použitia ako nematocíd a insekticíd.
                     ČASŤ B
                     Na uplatňovanie jednotných zásad prílohy VI sa zohľadňujú závery revíznej správy pre oxamyl, najmä jej dodatkov I a II, finalizovanej v Stálom výbore pre potravinový reťazec a zdravie zvierat 15. júla 2005. V tomto celkovom posúdení:

                                 —

                                 Členské štáty musia v citlivých oblastiach venovať mimoriadnu pozornosť ochrane vtákov a cicavcov, dážďoviek, vodných organizmov, povrchových a podzemných vôd.

                           Ak je to vhodné, podmienky povolenia by mali zahŕňať opatrenia na zníženie rizika.

                                 —

                                 Členské štáty musia venovať mimoriadnu pozornosť bezpečnosti užívateľov. Ak je to vhodné, podmienky povolenia by mali zahŕňať ochranné opatrenia.

                           Príslušné členské štáty si vyžiadajú predloženie ďalších štúdií s cieľom potvrdiť posúdenie rizika kontaminácie podzemných vôd v kyslých pôdach, ako aj rizika pre vtáky, cicavce a dážďovky. Zabezpečia, aby oznamovatelia, na ktorých žiadosť bol oxamyl zaradený do tejto prílohy, predložili Komisii takéto štúdie do dvoch rokov od nadobudnutia účinnosti tejto smernice.“

         (1)  Ďalšie podrobné údaje o identite a špecifikácii účinnej látky sú uvedené v revíznej správe.