title: Smernica Rady zo 17. novembra 1980, o štatistických výkazoch o preprave tovaru po vnútrozemských vodných cestách

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31980L1119

Úradný vestník L 339 , 15/12/1980 S. 0030 - 0053 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 7 Zväzok 2 S. 0127  Grécke špeciálne vydanie: Kapitola 16 Zväzok 2 S. 0003  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 7 Zväzok 2 S. 0127  Španielske špeciálne vydanie: Kapitola 07 Zväzok 2 S. 0213  Portugalské špeciálne vydanie Kapitola 07 Zväzok 2 S. 0213

		Smernica Radyzo 17. novembra 1980,o štatistických výkazoch o preprave tovaru po vnútrozemských vodných cestách(80/1119/EHS)RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä na jej článok 213,so zreteľom na návrh smernice predložený Komisiou,so zreteľom na stanovisko Zhromaždenia [1],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],keďže na realizáciu úloh zverených jej zmluvou, musí mať Komisia právo disponovať konzistentnými, synchronizovanými a pravidelnými štatistickými údajmi ohľadne rozsahu a vývoja prepravy tovaru vnútrozemskou vodnou dopravou v členských štátoch; keďže tieto údaje musia byť porovnateľné medzi jednotlivými štátmi, ako aj s údajmi týkajúcimi sa iných typov dopravy a musia sa vzťahovať na vnútroštátnu, medzinárodnú a tranzitnú dopravu;keďže v priebehu roka majú rôzny vplyv na prepravu tovaru meniaci sa dopyt a splavnosť tokov, mali by byť určité štatistické údaje poskytované v intervaloch kratších ako jeden rok;keďže na zabezpečenie adekvátnych informácií o trhu prepravy tovaru po vnútrozemských vodných cestách, by mali tieto štatistické údaje rozlišovať jednotlivé hlavné prepravné spojenia;keďže v rôznych členských štátoch už existujú štatistiky ohľadne prepravy tovaru a tieto by mali byť harmonizované na úrovni spoločenstva;keďže v záujme uľahčenia vykonávania navrhovaných opatrení by mali byť stanovené určité lehoty na poskytnutie nevyhnutných štatistických informácií;keďže Komisia by mala predložiť Rade správu, aby jej tým umožnila určiť mieru využitia získaných štatistických údajov vzhľadom na ciele tejto smernice; keďže by sa malo počítať s možnosťou navrhovania zlepšení metód používaných pri zostavovaní týchto štatistických údajov; keďže Rada vzhľadom na návrhy obdržané od Komisie, by mala rozhodnúť o zavedení štatistík o preprave tovaru námornými loďami na vnútrozemských vodných cestách a štatistík o medzinárodnej doprave medzi regiónmi využívajúcimi také vodné cesty;keďže štatistické údaje sú nevyhnutné na zistenie rozsahu a vývoja prepravy tovaru; keďže by spoločenstvo malo v úvodnom období poskytnúť finančné príspevky členským štátom s ohľadom na vyžadovanú činnosť,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 11. Členské štáty s jednou alebo viacerými vnútrozemskými vodnými cestami vykonajú štatistické zisťovania prepravy vnútrozemskými plavidlami bez ohľadu na štát, v ktorom sú tieto registrované alebo kde majú licenciu:- tovaru prepraveného v prenájme alebo za úhradu a tovaru prepraveného na vlastný účet,- tovaru naloženého alebo vyloženého v štáte, alebo prechádzajúceho tranzitom cez jeho vnútrozemské vodné cesty.2. Na účely tejto smernice je význam hore uvedených termínov nasledujúci:a) vnútrozemská vodná cesta: vodný tok, kanál, jazero, prírodného alebo umelého pôvodu, ktoré sú vhodné pre plavbu hlavne plavidlami vnútrozemskej vodnej dopravy;b) plavidlo vnútrozemskej vodnej dopravy: plavidlo s vlastným alebo bez vlastného pohonu, ktoré je registrované alebo má licenciu ako plavidlo vnútrozemskej vodnej dopravy, ktoré môže alebo nemusí byť palubným nákladným člnom a ktoré svojou konštrukciou alebo stavbou je vhodné len pre plavbu v chránených vodách.3. Táto smernica sa nevzťahuje na:- prepravu tovarov plavidlami s nosnosťou do 50 t,- plavidlá používané hlavne pre prepravu cestujúcich,- plavidlá určené ako trajekty,- plavidlá používané výhradne na neobchodné účely správami prístavov a verejnými orgánmi,- plavidlá používané výhradne ako zásobníky alebo na skladovanie,- plavidlá nepoužívané na prepravu tovaru, ako sú rybárske lode, plávajúce rýpadlá, plávajúce dielne, obytné člny a rekreačné plavidlá.4. Prvé štatistické zisťovanie sa vykoná od 1. januára 1981.Článok 21. Zaznamenajú sa nasledovné údaje:a) hmotnosť tovaru v tonách;b) hlavné dopravné spojenia:- vnútroštátna preprava, ak je tovar nakladaný a vykladaný v tom istom vykazujúcom členskom štáte, bez ohľadu na trasu plavidla,- medzinárodná preprava, ak je tovar buď nakladaný alebo vykladaný, avšak nie oboje, vo vykazujúcom členskom štáte s rozlíšením tovaru naloženého a vyloženého,- tranzitná doprava, ak tovar prechádza cez územie vykazujúceho členského štátu, bez toho, aby bol nakladaný, vykladaný alebo prekladaný.V prípade palubných nákladných člnov sa predpokladá, že je tovar naložený na mieste, kde je čln spustený alebo zložený z lode, a vyložený, kde je čln vytiahnutý alebo zdvihnutý na palubu lode;c) charakter tovaru podľa skupín tovaru uvedených v ľavom stĺpci prílohy I;d) štátna príslušnosť, t. j. štát, v ktorom je plavidlo, prepravujúce tovar, registrované alebo má licenciu, ak tomu tak nie je, kde má vlastník lode bydlisko.e) typ plavidiel podľa nasledovnej nomenklatúry:- člny s vlastným pohonom:- tankery s vlastným pohonom,- ostatné člny s vlastným pohonom,- vlečné člny:- vlečné tankery,- ostatné vlečné člny,- tlačné člny (vrátane tlačno-ťažných člnov):- tlačné tankery,- ostatné tlačné člny (vrátane palubných nákladných člnov),- ostatné plavidlá prepravujúce tovar.Termín "tanker" sa týka všetkých plavidiel, určených pre hromadnú prepravu kvapalného alebo skvapalneného nákladu, ale nie prachového tovaru;f) pre vnútroštátnu prepravu, regióny štátu nakládky a vykládky v súlade s geografickou klasifikáciou uvedenou v prílohe II;g) pre medzinárodnú a tranzitnú prepravu, štáty nakládky a vykládky uvedené v prílohe III;h) vzdialenosť v kilometroch na vnútroštátnych vodných cestách.2. Členské štáty, v ktorých celkový objem prepravovaného tovaru ročne po vnútroštátnych vodných cestách čo sa týka medzinárodnej alebo tranzitnej dopravy nepresiahne jeden milión ton, nie sú povinné poskytovať štatistické údaje podľa tejto smernice.Článok 31. S výnimkou informácií, ktoré podliehajú štatistickému utajeniu podľa vnútroštátnych právnych predpisov, oznámia členské štáty štatistické výsledky Komisii čo možno najskôr, najneskôr do piatich mesiacov po ukončení daného referenčného obdobia.2. Výsledky sa predložia vo forme tabuliek, ktorých vzory sú uvedené v prílohe IV.3. Výsledky, ktoré sú spracované na počítači, môžu byť predložené vo forme počítačových dát typu a formátu určeného Komisiou po porade s dotknutými členskými štátmi.Článok 41. Členské štáty najneskôr do 31. decembra 1980 predložia Komisii podrobný popis metód použitých pre štatistické zisťovania vzhľadom na spracovávanie údajov a výpočet ton-kilometrov.2. Komisia v spolupráci s členskými štátmi preskúma metodologické a technické problémy, ktoré vznikli pri štatistickom zisťovaní, aby sa našlo riešenie tak, aby boli štatistické údaje čo možno najkonzistentnejšie a najporovnateľnejšie.Článok 51. Komisia uverejní vhodné výsledky štatistických zisťovaní.2. Komisia do 1. januára 1983 predloží Rade správu o skúsenostiach získaných pri práci vykonanej podľa tejto smernice a navrhne akékoľvek potrebné zlepšenia.3. Do dvoch rokov po nadobudnutí účinnosti tejto smernice, Rada na základe návrhu Komisie, rozhodne o zavedení štatistík v preprave tovaru námornými loďami po vnútrozemských vodných cestách a štatistík o medzinárodnej preprave medzi regiónmi po takýchto vodných cestách.Článok 6Počas prvých troch rokov, v ktorých sa budú vykonávať štatistické zisťovania podľa tejto smernice sa poskytne, v rámci limitu vyhradeného pre tento účel v rozpočte Európskych spoločenstiev, finančný príspevok na úhradu výdajov členských štátov.Článok 7Členské štáty 1981 prijmú opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 1. januára.Článok 8Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 17. novembra 1980Za RadupredsedaJ. Santer[1] Ú. v. ES C 85, 8.4.1980, s. 75.[2] Stanovisko predložené 30. septembra 1980 (zatiaľ neuverejnené v Úradnom vestníku).--------------------------------------------------PRÍLOHA IZOZNAM SKUPÍN TOVARUSkupina tovaru | NST/R Kapitola [1] | NST/R Skupiny [1] | Popis |1 | 0 | 01 | Obilniny |2 | 02, 03 | Zemiaky, iné čerstvé alebo mrazené ovocie a zelenina |3 | 00, 06 | Živé zvieratá, cukrová repa |4 | 05 | Drevo a korok |5 | 04, 09 | Textil, textilné výrobky a umelé vlákna a iné nespracované živočíšne a rastlinné materiály |6 | 1 | 11, 12, 13, 14, 16, 17 | Potraviny a krmivá |7 | 18 | Olejnaté semená, olejnaté plody a tuky |8 | 2 | 21, 22, 23 | Pevné minerálne palivá |9 | 3 | 31 | Surová ropa |10 | 32, 33, 34 | Produkty z ropy |11 | 4 | 41, 46 | Železná ruda, železný a oceľový šrot, prach z vysokej pece |12 | 45 | Neželezné rudy a šrot |13 | 5 | 51, 52, 53, 54, 55, 56 | Výrobky z kovu |14 | 6 | 64, 69 | Cement, vápno, priemyselné stavebné materiály |15 | 61, 62, 63, 65 | Prírodné a priemyselne spracované nerasty |16 | 7 | 71, 72 | Prírodné a chemické priemyselné hnojivá |17 | 8 | 83 | Uhoľné chemikálie, decht |18 | 81, 82, 89 | Chemikálie iné než uhoľné chemikálie a decht |19 | 84 | Papierová buničina a odpad. papier |20 | 9 | 91, 92, 93 | Dopravné zariadenie, mechanizmy, prístroje, stroje, zmontované alebo nie, a ich časti |21 | 94 | Výrobky z kovu |22 | 95 | Sklo, sklenený tovar, keramické výrobky |23 | 96, 97 | Koža, textil, odevy, iné priemyselné výrobky |24 | 99 | Rôzne výrobky |[1] Zverejnené Štatistickým úradom Európskych spoločenstiev (Francúzska verzia 1968).--------------------------------------------------PRÍLOHA IIGEOGRAFICKÁ KLASIFIKÁCIA REGIÓNOVBelgickoVlaams gewest, okrem AntwerpenAntwerpenRégion wallonneRégion bruxelloise/Brussels gewestSpolková republika NemeckoSchleswig-HolsteinHamburgNordostteil von NiedersachsenWestteil von NiedersachsenSüdostteil von NiedersachsenBremen (Land)Nordteil von Nordrhein-WestfalenRuhrgebietSüdwestteil von Nordhein-WestfalenOstteil von Nordrhein-Westfalen (Sieger-Sauerland und Ostteil von Westfalen)Nordteil von HessenSüdteil von HessenNordteil von Rheinland-PfalzSüdteil von Rheinland-PfalzNordbadenSüdbadenWürttembergNordbayern (Franken)Ostbayern (Oberpfalz und Niederbayern)Südbayern (Schwaben und Oberbayern)SaarlandBerlin (West)FrancúzskoÎle-de-FranceChampagne-ArdennesPicardieHaute-NormandieCentreBasse-NormandieBourgogneNord-Pas-de-CalaisLorraineAlsaceFranche-ComtéPays de la LoireBretagnePoitou-CharentesAquitaineMidi-PyrénéesLimousinRhône-AlpesAuvergneLanguedoc-RoussillonProvence-Alpes-Côte d'AzurItáliePiemonteValle d'AostaLiguriaLombardiaTrention-Alto AdigeVenetoFriuli-Venezia GiuliaEmilia-RomagnaToscanaUmbriaMarcheLazioCampaniaAbruzzoMolisePugliaBasilicataCalabriaSiciliaSardegnaLuxemburskoLuxembourgHolandskoNoordWest, okrem Rijnmond a IJmondRijnmondIJmondZuidwestZuidOostSpojené kráľovstvoNorthYorkshire and HumbersideEast MidlandsEast AngliaSouth EastSouth WestWest MidlandsNorth WestWalesScotlandNorthern Ireland--------------------------------------------------PRÍLOHA IIIZOZNAM ŠTÁTOV A SKUPÍN ŠTÁTOVI. Európske spoločenstvá01. Belgicko02. Dánsko03. Spolková republika Nemecko04. Grécko05. Francúzsko06. Írsko07. Taliansko08. Luxembursko09. Holandsko10. Spojené kráľovstvoII. 11. ŠvajčiarskoIII. 12. RakúskoIV. Štáty so štátom riadeným obchodom13. ZSSR14. Poľsko15. Nemecká demokratická republika16. Československo17. Maďarsko18. Rumunsko19. Bulharsko20. JuhosláviaV. 21. Ostatné európske štátyVI. 22. Spojené štáty americkéVII. 23. Ostatné štáty--------------------------------------------------PRÍLOHA IVVZOR TABULIEKTABUĽKA 1 (A)+++++ TIFF +++++TABUĽKA 1 (B)+++++ TIFF +++++TABUĽKA 2+++++ TIFF +++++TABUĽKA 3+++++ TIFF +++++TABUĽKA 4 (A)+++++ TIFF +++++TABUĽKA 4 (B)+++++ TIFF +++++TABUĽKA 5 (A)+++++ TIFF +++++TABUĽKA 5 (B)+++++ TIFF +++++TABUĽKA 6 (A)+++++ TIFF +++++TABUĽKA 6 (B)+++++ TIFF +++++TABUĽKA 7 (A)+++++ TIFF +++++TABUĽKA 7 (B)+++++ TIFF +++++TABUĽKA 8 (A)+++++ TIFF +++++TABUĽKA 8 (B)+++++ TIFF +++++TABUĽKA 9+++++ TIFF +++++TABUĽKA 10 (A)+++++ TIFF +++++TABUĽKA 10 (B)+++++ TIFF +++++TABUĽKA 11+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Smernica Komisie č. 96/40/ES z 25. júna 1996 stanovujúca spoločný vzor preukazu totožnosti inšpektorov vykonávajúcich štátny prístavný dozorText s významom pre EHP.

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31996L0040

Úradný vestník L 196 , 07/08/1996 S. 0008 - 0009

		Smernica Komisie č. 96/40/ESz 25. júna 1996stanovujúca spoločný vzor preukazu totožnosti inšpektorov vykonávajúcich štátny prístavný dozor(Text s významom pre EHP)KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,so zreteľom na smernicu Rady 95/21/ES z 19. júna 1995 týkajúcej sa presadzovania medzinárodných noriem bezpečnosti lodí, zamedzenia znečisťovania a pracovných a životných podmienok na palubách plavidiel lodnej dopravy používajúcich prístavy spoločenstva a plaviacich sa vo vodách, ktoré sú pod jurisdikciou členských štátov (štátny prístavný dozor) [1], najmä na jej článok 12 ods. 4,keďže smernica 95/21/ES predpokladá stanovenie spoločného vzoru preukazu totožnosti inšpektorov vykonávajúcich štátny prístavný dozor;keďže je potrebné, aby preukaz totožnosti obsahoval aspoň nasledujúce informácie: názov vydávajúceho orgánu, plné meno držiteľa preukazu totožnosti, fotografiu držiteľa preukazu totožnosti, podpis držiteľa preukazu totožnosti a vyhlásenie v tom zmysle, že držiteľ je oprávnený vykonávať kontroly v súlade s vnútroštátnym právnymi predpismi prijatými na základe tejto smernice;keďže na účely preukázania totožnosti inšpektora kapitánovi lode a členom posádky je nevyhnutné, aby bol preukaz totožnosti preložený do anglického jazyka, ak tento nie je použitý ako hlavný jazyk;keďže o presnom formáte preukazu totožnosti by mali rozhodnúť členské štáty;keďže opatrenia uvedené v tejto smernici sú v súlade so stanoviskom výboru ustanoveným podľa článku 12 smernice Rady 93/75/EHS [2],PRIJALA TÚTO SMERNICUČlánok 1Preukaz totožnosti uvedený v článku 12 ods. 4 smernice 95/21/ES musí spĺňať požiadavky stanovené v prílohe.Článok 21. Členské štáty najneskôr do 1. februára 1997 uvedú do platnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.Keď členské štáty prijmú uvedené ustanovenia, zahrnie sa do nich odkaz na túto smernicu, alebo ich takýto odkaz sprevádza v prípade ich oficiálneho uverejnenia. Členské štáty určia, ako sa takýto odkaz uvedie.2. Členské štáty oznámia Komisii znenie základných ustanovení vnútroštátneho práva, ktoré prijmú v oblasti upravenej touto smernicou.Článok 3Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiaty deň odo dňa jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Článok 4Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 25. júna 1996Za KomisiuNeil Kinnockčlen Komisie[1] Ú. v. ES L 157, 7.7.1995, s. 1.[2] Ú. v. ES L 247, 5.10.1993, s. 19.--------------------------------------------------PRÍLOHAPOŽIADAVKY NA PREUKAZ TOTOŽNOSTI PRE INŠPEKTOROV ŠTÁTNEHO PRÍSTAVNÉHO DOZORU(podľa článku 12 ods. 4 smernice 95/21/ES)Preukaz totožnosti obsahuje aspoň nasledovné informácie:a) Názov vydávajúceho orgánub) Plné meno držiteľa preukazu totožnostic) Aktuálnu fotografiu držiteľa preukazu totožnostid) Podpis držiteľa preukazu totožnostie) Vyhlásenie v tom zmysle, že držiteľ preukazu totožnosti je oprávnený vykonávať kontroly v súlade s vnútroštátnym právnymi predpismi prijatými na základe tejto smernice.Ak hlavný jazyk použitý v preukaze totožnosti nie je anglický, musí byť text preložený anglického jazyka.Formát preukazu totožnosti sa ponecháva na uváženie príslušným orgánom.--------------------------------------------------


title: Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/35/EÚ z  5. apríla 2011 o zlúčení a splynutí akciových spoločností  Text s významom pre EHP

text:
               29.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 110/1

         SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2011/35/EÚ
   z 5. apríla 2011
   o zlúčení a splynutí akciových spoločností
   (kodifikované znenie)
   (Text s významom pre EHP)
   EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 50 ods. 2 písm. g),
   so zreteľom na návrh Európskej komisie,
   po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
   konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (2),
   keďže:

               (1)

               Tretia smernica Rady 78/855/EHS z 9. októbra 1978 o zlúčení a splynutí akciových spoločností, vychádzajúca z článku 54 ods. 3 písm. g) zmluvy (3) bola opakovane podstatným spôsobom zmenená a doplnená (4). V záujme jasnosti a prehľadnosti by sa mala táto smernica kodifikovať.

               (2)

               Koordinácia stanovená v článku 50 ods. 2 písm. g) zmluvy a vo Všeobecnom programe na zrušenie obmedzenia slobody usadiť sa (5) sa začala prvou smernicou Rady 68/151/EHS z 9. marca 1968 o koordinácii ochranných opatrení, ktoré členské štáty vyžadujú od obchodných spoločností na ochranu záujmov spoločníkov a tretích osôb v zmysle druhého odseku článku 58 zmluvy s cieľom zabezpečiť rovnocennosť týchto ochranných opatrení v rámci celého Spoločenstva (6).

               (3)

               Uvedená koordinácia pokračovala, pokiaľ ide o zakladanie akciových spoločností a udržiavania a zmenu hodnoty ich základného imania, druhou smernicou Rady 77/91/EHS z 13. decembra 1976 o koordinácii ochranných opatrení, ktoré členské štáty vyžadujú od obchodných spoločností na ochranu záujmov spoločníkov a tretích osôb v zmysle druhého odseku článku 58 zmluvy, pokiaľ ide o zakladanie akciových spoločností, udržiavanie a zmenu ich základného imania, s cieľom dosiahnuť rovnocennosť týchto opatrení (7), a pokiaľ ide o ročné účtovné závierky určitých druhov spoločností, štvrtou smernicou Rady 78/660/EHS z 25. júla 1978 o ročnej účtovnej závierke niektorých druhov spoločností, vychádzajúcou z článku 54 ods. 3 písm. g) zmluvy (8).

               (4)

               Ochrana záujmov spoločníkov a tretích osôb vyžaduje, aby právne predpisy členských štátov týkajúce sa zlúčení a splynutí akciových spoločností boli koordinované a aby v právnych predpisoch všetkých členských štátov boli zakotvené ustanovenia o zlúčení a splynutí.

               (5)

               V súvislosti s danou koordináciou je veľmi dôležité, aby akcionári spoločností, podieľajúcich sa na zlúčení alebo splynutí, boli primerane informovaní takým objektívnym spôsobom, ako je len možné, a aby ich práva boli primerane chránené. Neexistuje však žiadny dôvod vyžadovať preskúmanie návrhu zmluvy o zlúčení alebo zmluvy o splynutí nezávislým expertom pre akcionárov, ak sa všetci akcionári dohodnú, že sa môže od neho upustiť.

               (6)

               Ochrana nárokov zamestnancov v prípade prevodu podnikov, závodov alebo častí podnikov alebo závodov je v súčasnosti upravená smernicou Rady 2001/23/ES z 12. marca 2001 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa zachovania práv zamestnancov pri prevodoch podnikov, závodov alebo častí podnikov alebo závodov (9).

               (7)

               Veritelia vrátane majiteľov dlhopisov a osôb, ktoré majú ďalšie práva voči spoločnostiam podieľajúcim sa na zlúčení alebo splynutí, by mali byť chránení tak, aby zlúčenie alebo splynutie negatívne neovplyvnili ich záujmy.

               (8)

               Zverejnenie vyžadované podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/101/ES zo 16. septembra 2009 o koordinácii záruk, ktoré sa od obchodných spoločností v zmysle článku 48 druhého odseku zmluvy vyžadujú v členských štátoch na ochranu záujmov spoločníkov a tretích osôb s cieľom zabezpečiť rovnocennosť týchto záruk (10), by malo byť rozšírené tak, aby zahŕňalo zlúčenie a splynutie a aby tretie osoby boli dostatočne informované.

               (9)

               Záruky, ktoré sú poskytnuté spoločníkom a tretím osobám v súvislosti so zlúčením alebo splynutím, by sa mali rozšíriť tak, aby sa vzťahovali na určité právne postupy, ktoré sa významným spôsobom podobajú zlúčeniu alebo splynutiu, aby nebolo možné obchádzanie tejto ochrany.

               (10)

               Na zabezpečenie právnej istoty, pokiaľ ide o vzťahy medzi dotknutými spoločnosťami medzi nimi a tretími osobami a medzi akcionármi, je nevyhnutné obmedziť prípady, v ktorých môže dôjsť k neplatnosti zlúčenia alebo splynutia; ďalej treba stanoviť zásadu, že nedostatky sa napravia, kedykoľvek je to možné, a obmedziť lehotu, počas ktorej sa môže začať konanie o neplatnosť.

               (11)

               Táto smernica by sa mala uplatňovať bez toho, aby boli dotknuté záväzky členských štátov týkajúce sa lehôt na transpozíciu smerníc uvedených v časti B prílohy I do vnútroštátneho práva,

         PRIJALI TÚTO SMERNICU:
   KAPITOLA I

      ROZSAH PÔSOBNOSTI

   Článok 1
   1.   Koordinačné opatrenia stanovené touto smernicou platia pre zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia členských štátov vzťahujúce sa k nasledujúcim druhom spoločností:

               —

               Belgicko:

                           —

                           la société anonyme/de naamloze vennootschap,

               —

               Bulharsko:

                           —

                           акционерно дружество,

               —

               Česká republika:

                           —

                           akciová společnost,

               —

               Dánsko:

                           —

                           aktieselskaber;

               —

               Nemecko:

                           —

                           die Aktiengesellschaft,

               —

               Estónsko:

                           —

                           aktsiaselts,

               —

               Írsko:

                           —

                           public companies limited by shares, a public companies limited by guarantee having a share capital,

               —

               Grécko:

                           —

                           ή άνώνυμη έταιρία,

               —

               Španielsko:

                           —

                           la sociedad anónima,

               —

               Francúzsko:

                           —

                           la société anonyme,

               —

               Taliansko:

                           —

                           la società per azioni,

               —

               Cyprus:

                           —

                           δημόσιες εταιρείες περιορισμένης ευθύνης με μετοχές, δημόσιες εταιρείες περιορισμένης ευθύνης με εγγύηση που διαθέτουν μετοχικό κεφάλαιο,

               —

               Lotyšsko:

                           —

                           akciju sabiedrība,

               —

               Litva:

                           —

                           akcinė bendrovė,

               —

               Luxembursko:

                           —

                           la société anonyme,

               —

               Maďarsko:

                           —

                           részvénytársaság,

               —

               Malta:

                           —

                           kumpannija pubblika/public limited liability company, kumpannija privata/private limited liability company,

               —

               Holandsko:

                           —

                           de naamloze vennootschap,

               —

               Rakúsko:

                           —

                           die Aktiengesellschaft,

               —

               Poľsko:

                           —

                           spółka akcyjna,

               —

               Portugalsko:

                           —

                           a sociedade anónima,

               —

               Rumunsko:

                           —

                           societate pe acțiuni,

               —

               Slovinsko:

                           —

                           delniška družba,

               —

               Slovensko:

                           —

                           akciová spoločnosť,

               —

               Fínsko:

                           —

                           julkinen osakeyhtiö/publikt aktiebolag,

               —

               Švédsko:

                           —

                           aktiebolag,

               —

               Spojené kráľovstvo:

                           —

                           public companies limited by shares, a public companies limited by guarantee having a share capital.

         2.   Členské štáty nemusia uplatňovať túto smernicu na družstvá zapísané ako jeden z druhov spoločností uvedených v odseku 1. Pokiaľ právne predpisy členských štátov využívajú túto možnosť, vyžadujú od týchto spoločností, aby vo všetkých dokumentoch uvedených v článku 5 smernice 2009/101/ES používali slovo „družstvo“.
   3.   Členské štáty nemusia uplatňovať túto smernicu v prípadoch, ak spoločnosť alebo spoločnosti, ktoré sú preberané alebo prestanú existovať, sú predmetom konkurzného konania, reštrukturalizácie, vyrovnania alebo podobného konania.
   KAPITOLA II

      ÚPRAVA ZLÚČENIA JEDNEJ ALEBO VIACERÝCH SPOLOČNOSTÍ S INOU SPOLOČNOSŤOU A ÚPRAVA SPLYNUTIA

   Článok 2
   Členské štáty stanovia pre spoločnosti spravujúce sa ich vnútroštátnymi právnymi predpismi, pravidlá upravujúce zlúčenie jednej alebo viacerých spoločností s inou spoločnosťou a pravidlá pre splynutie.
   Článok 3
   1.   Na účely tejto smernice „zlúčenie“ znamená postup, pri ktorom sa jedna alebo viac spoločností zrušia bez likvidácie a prevedú svoje imanie na inú spoločnosť, pričom sa akcionárom spoločnosti alebo spoločností, ktoré sú preberané, poskytnú akcie v preberajúcej spoločnosti, prípadne doplatok v peniazoch vo výške neprekračujúcej 10 % menovitej hodnoty takto vydaných akcií, alebo ak nie je dostupná menovitá hodnota, ich účtovnej hodnoty.
   2.   Právne predpisy členského štátu môžu stanoviť, že zlúčenie sa tiež môže vykonať, ak jedna alebo viac z nadobúdaných spoločností je v likvidácii za predpokladu, že táto možnosť je obmedzená na spoločnosti, ktoré zatiaľ ešte nezačali rozdeľovať svoje aktíva svojim akcionárom.
   Článok 4
   1.   Na účely tejto smernice „splynutie“ znamená postup, pri ktorom sa niekoľko spoločností zruší bez likvidácie a prevedú imanie na spoločnosť, ktorú vytvárajú, pričom svojim akcionárom poskytnú akcie novej spoločnosti, prípadne doplatok v peniazoch vo výške neprekračujúcej 10 % menovitej hodnoty takto vydaných akcií, alebo ak nie je dostupná menovitá hodnota, ich účtovnej hodnoty.
   2.   Právne predpisy členského štátu môžu stanoviť, že splynutie sa môže rovnako vykonať, ak jedna alebo viac zanikajúcich spoločností je v likvidácii za predpokladu, že táto možnosť je obmedzená na spoločnosti, ktoré ešte nezačali rozdeľovať svoje aktíva svojim akcionárom.
   KAPITOLA III

      ZLÚČENIE

   Článok 5
   1.   Správne alebo riadiace orgány spoločností podieľajúcich sa na zlúčení vypracujú písomne návrh zmluvy o zlúčení.
   2.   Návrh zmluvy o zlúčení obsahuje aspoň:

               a)

               právnu formu, názov a sídlo každej zlučovanej spoločnosti;

               b)

               výmenný pomer akcií a výšku doplatku v peniazoch;

               c)

               podmienky prerozdelenia akcií v preberajúcej spoločnosti;

               d)

               dátum, od ktorého môžu majitelia takýchto akcií uplatniť právo na podiel na zisku, a všetky osobitné podmienky týkajúce sa tohto oprávnenia;

               e)

               dátum, od ktorého sa úkony preberanej spoločnosti považujú na účely účtovníctva za úkony preberajúcej spoločnosti;

               f)

               práva poskytnuté preberajúcou spoločnosťou majiteľom akcií s osobitnými právami a majiteľom iných cenných papierov ako akcií alebo navrhnuté opatrenia, ktoré sa ich týkajú;

               g)

               akákoľvek osobitná výhoda poskytnutá znalcom uvedeným v článku 10 ods. l a členom správnych, riadiacich, dozorných alebo kontrolných orgánov spoločností podieľajúcich sa na zlúčení.

         Článok 6
   Návrh zmluvy o zlúčení sa musí zverejniť spôsobom predpísaným právnymi predpismi každého členského štátu v súlade s článkom 3 smernice 2009/101/ES pre každú zo spoločností podieľajúcich sa na zlúčení minimálne mesiac pred dátumom stanoveným na valné zhromaždenie, ktoré má o ňom rozhodnúť.
   Ktorákoľvek zo spoločností podieľajúcich sa na zlúčení je vyňatá z požiadavky na zverejnenie ustanovenej v článku 3 smernice 2009/101/ES, ak v nepretržitom období začínajúcom najneskôr jeden mesiac pred dňom určeným ako deň konania valného zhromaždenia, ktoré má rozhodnúť o návrhu zmluvy o zlúčení, a končiacom najskôr po ukončení tohto valného zhromaždenia, sprístupní verejnosti bezplatne návrh zmluvy o zlúčení na svojej internetovej stránke. Členské štáty nepodmienia túto výnimku inými požiadavkami a obmedzeniami, ako sú tie, ktoré sú potrebné na zaručenie bezpečnosti internetovej stránky a pravosti dokumentov, a môžu ukladať takéto požiadavky alebo obmedzenia len v rozsahu, v ktorom sú primerané na dosiahnutie týchto cieľov.
   Odchylne od druhého odseku tohto článku môžu členské štáty požadovať, aby sa zverejnenie uskutočnilo prostredníctvom centrálnej elektronickej platformy uvedenej v článku 3 ods. 5 smernice 2009/101/ES. Členské štáty môžu alternatívne požadovať, aby sa takéto zverejnenie uskutočnilo na akejkoľvek inej internetovej stránke, ktorú určili na tento účel. Ak členské štáty využijú jednu z uvedených možností, zabezpečia, aby spoločnosti za takéto zverejnenie neplatili osobitné poplatky.
   Ak sa použije iná internetová stránka ako centrálna elektronická platforma, zverejní sa na centrálnej elektronickej platforme odkaz, ktorý umožní prístup na túto internetovú stránku, najneskôr jeden mesiac pred dňom určeným ako deň konania valného zhromaždenia. Súčasťou tohto odkazu je aj dátum zverejnenia návrhu zmluvy o zlúčení na internetovej stránke a odkaz je prístupný verejnosti bezplatne. Spoločnosti neplatia za zverejnenie osobitné poplatky.
   Zákaz vyžadovať od spoločností osobitné poplatky za zverejnenie, ktorý je ustanovený v treťom a štvrtom odseku, nemá vplyv na možnosť členských štátov preniesť náklady týkajúce sa centrálnej elektronickej platformy na spoločnosti.
   Členské štáty môžu požadovať od spoločností, aby počas určitého obdobia po uskutočnení valného zhromaždenia ponechali informácie na svojich internetových stránkach alebo prípadne na centrálnej elektronickej platforme alebo inej internetovej stránke určenej dotknutým členským štátom. Členské štáty môžu určiť dôsledky dočasného prerušenia prístupu na internetovú stránku alebo do centrálnej elektronickej platformy spôsobeného technickými alebo inými faktormi.
   Článok 7
   1.   Zlúčenie vyžaduje aspoň schválenie valným zhromaždením každej zo spoločností podieľajúcich sa na zlúčení. Právne predpisy členských štátov stanovia, že toto rozhodnutie o schválení vyžaduje najmenej väčšinu dvoch tretín hlasov zastúpených akcií alebo zastúpeného upísaného základného imania.
   Právne predpisy členského štátu však môžu stanoviť, že jednoduchá väčšina hlasov uvedených v prvom pododseku stačí, ak je zastúpená najmenej polovica upísaného základného imania. Navyše, ak je to vhodné, uplatnia sa predpisy o zmenách spoločenskej zmluvy a stanov.
   2.   Ak je vydaných viac ako jeden druh akcií, rozhodnutie týkajúce sa zlúčenia závisí od osobitného hlasovania akcionárov každého druhu akcií, ktorých práva budú týmto úkonom dotknuté.
   3.   Rozhodnutie sa vzťahuje na schválenie návrhu zmluvy o zlúčení a na schválenie všetkých zmien spoločenskej zmluvy a stanov, ktoré si zlúčenie vyžaduje.
   Článok 8
   Právne predpisy členského štátu nemusia vyžadovať schválenie zlúčenia na valnom zhromaždení preberajúcej spoločnosti, ak sú splnené nasledujúce podmienky:

               a)

               zverejnenie ustanovené v článku 6 sa musí uskutočniť v prípade preberajúcej spoločnosti najmenej jeden mesiac pred dátumom stanoveným na valné zhromaždenie spoločnosti alebo spoločností, ktoré sú preberané a ktoré majú rozhodnúť o návrhu zmluvy o zlúčení;

               b)

               najmenej jeden mesiac pred dátumom uvedeným v písmene a) musia mať všetci akcionári preberajúcej spoločnosti možnosť nahliadnuť do dokumentov uvedených v článku 11 ods. 1 v sídle preberajúcej spoločnosti;

               c)

               jeden alebo viac akcionárov preberajúcej spoločnosti, ktorí vlastnia isté minimálne percento upísaného základného imania, musia mať možnosť zvolať valné zhromaždenie preberajúcej spoločnosti, aby rozhodlo o schválení zlúčenia. Toto minimálne percento nesmie byť stanovené na viac ako 5 %. Členské štáty môžu však vyňať akcie bez hlasovacieho práva z tohto výpočtu.

         Na účely písmena b) prvého odseku sa uplatní článok 11 ods. 2, 3 a 4.
   Článok 9
   1.   Správne alebo riadiace orgány každej spoločnosti podieľajúcej sa na zlúčení musia vypracovať podrobnú písomnú správu, ktorá vysvetľuje návrh zmluvy o zlúčení a pojednáva o jej právnom a ekonomickom základe, najmä o výmennom pomere akcií.
   Uvedená správa musí tak isto uviesť všetky ťažkosti, ktoré vznikli pri hodnotení.
   2.   Správne alebo riadiace orgány každej spoločnosti podieľajúcej sa na zlúčení sú povinné informovať valné zhromaždenie svojej spoločnosti a správne alebo riadiace orgány ostatných spoločností podieľajúcich sa na zlúčení, aby mohli informovať valné zhromaždenie ich spoločností o každej dôležitej zmene aktív a pasív, ku ktorej došlo medzi dňom prípravy návrhu zmluvy o zlúčení a dňom konania valných zhromaždení, ktoré rozhodujú o návrhu zmluvy o zlúčení.
   3.   Členské štáty môžu určiť, že správa uvedená v odseku 1 a/alebo informácie uvedené v odseku 2 sa nevyžadujú v prípade, keď sa na tom dohodli akcionári a majitelia ostatných cenných papierov, s ktorými je spojené hlasovacie právo, a všetkých spoločností podieľajúcich sa na zlúčení.
   Článok 10
   1.   Jeden alebo viac nezávislých expertov vymenovaných alebo schválených súdom alebo správnym orgánom preskúmajú návrh zmluvy o zlúčení a vypracujú písomnú správu pre akcionárov každej zo spoločností podieľajúcich sa na zlúčení. Právne predpisy členského štátu môžu stanoviť vymenovanie jedného alebo viacerých nezávislých expertov pre všetky spoločnosti podieľajúce sa na zlúčení, ak také vymenovanie vykoná súd alebo správny orgán na spoločnú žiadosť týchto spoločností. Títo nezávislí experti môžu, v závislosti od právnych predpisov každého členského štátu, byť fyzickými alebo právnickými osobami alebo spoločnosťami.
   2.   V správe uvedenej v odseku 1 nezávislí experti v každom prípade uvedú, či podľa ich názoru je výmenný pomer akcií primeraný. Vo vyhlásení uvedú aspoň:

               a)

               metódu alebo metódy použité na stanovenie navrhovaného výmenného pomeru akcií;

               b)

               či táto metóda alebo metódy sú primerané v danom prípade, hodnoty, ku ktorým sa dospelo použitím každej z tejto metód, vyjadrenie k pomernej závažnosti pripisovanej jednotlivým metódam pri stanovení hodnoty, o ktorej sa rozhodlo.

         Správa musí taktiež uviesť všetky ťažkosti, ktoré vznikli pri hodnotení.
   3.   Každý nezávislý expert je oprávnený získať od spoločností podieľajúcich sa na zlúčení všetky dôležité informácie a dokumenty, aby vykonal všetky nutné preskúmania.
   4.   Nevyžaduje sa žiadne preskúmanie návrhu zmluvy o zlúčení ani písomná správa nezávislého experta, ak sa tak dohodli všetci akcionári a majitelia iných cenných papierov, s ktorými je spojené hlasovacie právo, každej zo spoločností, ktoré sa podieľajú na zlúčení.
   Článok 11
   1.   Všetci akcionári majú mať možnosť nahliadnuť v sídle najmenej jeden mesiac pred dátumom stanoveným na valné zhromaždenie, ktoré má rozhodnúť o návrhu zmluvy o zlúčení, s týmito dokumentmi:

               a)

               návrh zmluvy o zlúčení;

               b)

               ročné účtovné závierky a výročné správy zlučovaných spoločností za predchádzajúce tri účtovné obdobia;

               c)

               tam, kde je to vhodné, priebežná účtovná závierka zostavená ku dňu, ktorý nesmie predchádzať prvému dňu tretieho mesiaca, ktorý predchádza dátumu návrhu zmluvy o zlúčení, ak sa posledná riadna účtovná závierka vzťahovala k účtovnému obdobiu, ktorého koniec predchádza o viac než šesť mesiacov tomuto dňu;

               d)

               tam, kde je to vhodné, správy správnych orgánov alebo riadiacich orgánov spoločností podieľajúcich sa na zlúčení uvedené v článku 9;

               e)

               prípadne správy uvedené v článku 10 ods. 1.

         Priebežná účtovná závierka sa na účely písmena c) prvého pododseku nevyžaduje, ak spoločnosť zverejňuje polročnú finančnú správu podľa článku 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/109/ES z 15. decembra 2004 o harmonizácii požiadaviek na transparentnosť v súvislosti s informáciami o emitentoch, ktorých cenné papiere sú prijaté na obchodovanie na regulovanom trhu (11), a dáva ju k dispozícii akcionárom podľa tohto odseku. Navyše, členské štáty môžu stanoviť, že priebežná účtovná závierka sa nevyžaduje, ak sa tak dohodli všetci akcionári a majitelia ostatných cenných papierov, s ktorými je spojené hlasovacie právo, a všetkých spoločností podieľajúcich sa na zlúčení.
   2.   Priebežné účtovné závierky podľa odseku 1 prvého pododseku písm. c) musia byť spracované použitím rovnakých metód a rovnakej štruktúry ako posledná ročná súvaha.
   Právne predpisy členského štátu môžu stanoviť, že:

               a)

               nie je potrebné vykonať novú fyzickú inventarizáciu;

               b)

               ocenenia uvedené v poslednej súvahe sa zmenia len v rozsahu v akom odrážajú účtovníctvo, napriek tomu však treba brať do úvahy:

                           —

                           odpisy, oprávky a rezervy,

                           —

                           významné zmeny v reálnej hodnote nevyplývajúce z účtovníctva.

         3.   Každý akcionár má právo na základe žiadosti bezplatne získať úplné kópie dokumentov uvedených v odseku 1, prípadne ich častí.
   Ak akcionár súhlasil s tým, že spoločnosť môže využívať elektronické prostriedky informovania, takéto kópie možno poskytnúť pomocou elektronickej pošty.
   4.   Spoločnosť je vyňatá z požiadavky poskytnúť na nahliadnutie dokumenty uvedené v odseku 1 v mieste jej sídla v prípade, ak v nepretržitom období začínajúcom najneskôr jeden mesiac pred dňom určeným ako deň konania valného zhromaždenia, ktoré má rozhodnúť o návrhu zmluvy o zlúčení, a končiacom po ukončení valného zhromaždenia, uverejní tieto dokumenty na svojej internetovej stránke. Členské štáty nepodmienia túto výnimku inými požiadavkami a obmedzeniami, ako sú tie, ktoré sú potrebné na zaručenie bezpečnosti internetovej stránky a pravosti dokumentov, a môžu ukladať takéto požiadavky alebo obmedzenia len v rozsahu, v ktorom sú primerané na dosiahnutie týchto cieľov.
   Odsek 3 sa neuplatňuje v prípade, ak internetová stránka umožňuje akcionárom stiahnuť si a vytlačiť dokumenty uvedené v odseku 1 počas celého obdobia uvedeného v prvom pododseku tohto odseku. V tomto prípade však členské štáty môžu stanoviť, že spoločnosť poskytne akcionárom tieto dokumenty na nahliadnutie v mieste jej sídla.
   Členské štáty môžu požadovať od spoločností, aby počas určitého obdobia po uskutočnení valného zhromaždenia ponechali informácie na svojich internetových stránkach. Členské štáty môžu určiť dôsledky dočasného prerušenia prístupu na internetovú stránku spôsobeného technickými alebo inými faktormi.
   Článok 12
   Ochrana práv zamestnancov každej zo spoločností podieľajúcich sa na zlúčení sa spravuje smernicou 2001/23/ES.
   Článok 13
   1.   Právne predpisy členských štátov musia stanoviť primeraný systém ochrany záujmov veriteľov spoločností podieľajúcich sa na zlúčení, pohľadávky ktorých vznikli pred zverejnením návrhu zmluvy o zlúčení a neboli splatné v čase tohto zverejnenia.
   2.   Na tento účel právne predpisy členského štátu minimálne stanovia, že títo veritelia sú oprávnení získať primerané záruky, ak finančná situácia spoločností podieľajúcich sa na zlúčení vyžaduje túto ochranu a ak títo veritelia ešte nedisponujú takýmito zárukami.
   Členské štáty stanovia podmienky ochrany uvedené v odseku 1 a v prvom pododseku tohto odseku. Členské štáty v každom prípade zabezpečia, aby mali veritelia právo požiadať príslušný správny alebo súdny orgán o primerané záruky, ak veritelia vierohodne preukážu, že v dôsledku zlúčenia sú ohrozené ich pohľadávky a spoločnosť im neposkytla primerané záruky.
   3.   Táto ochrana môže byť odlišná pre veriteľov preberajúcej spoločnosti a veriteľov preberanej spoločnosti.
   Článok 14
   Bez toho, aby to boli dotknuté predpisy o kolektívnom výkone ich práv, článok 13 sa uplatní aj na majiteľov dlhopisov spoločností podieľajúcich sa na zlúčení s výnimkou prípadov, keď zlúčenie schválili na schôdzi majiteľov dlhopisov, ak je taká schôdza stanovená vnútroštátnymi právnymi predpismi alebo ak zlúčenie schválili jednotlivo majitelia dlhopisov.
   Článok 15
   Majitelia iných cenných papierov, s ktorými sú spojené osobitné práva a ktoré nie sú akciami, musia v preberajúcej spoločnosti dostať práva minimálne rovnocenné právam, ktoré mali v preberanej spoločnosti, pokiaľ zmenu týchto práv neschválila schôdza majiteľov týchto cenných papierov, ak je taká schôdza stanovená vnútroštátnymi právnymi predpismi alebo jednotlivo majitelia týchto cenných papierov, alebo pokiaľ majitelia nie sú oprávnení, aby preberajúca spoločnosť odkúpila späť ich cenné papiere.
   Článok 16
   1.   Ak právne predpisy členského štátu nestanovia súdnu alebo správnu preventívnu kontrolu zákonnosti zlúčenia, alebo ak sa taká kontrola nevzťahuje na všetky právne úkony vyžadované na zlúčenie, musia byť úradne osvedčené zápisnice z valných zhromaždení, ktoré rozhodujú o zlúčení, a ak je to vhodné, zmluva o zlúčení nasledujúca po takých valných zhromaždeniach. Ak zlúčenie nemusia schváliť valné zhromaždenia všetkých spoločností podieľajúcich sa na zlúčení, musí byť úradne spísaný a osvedčený návrh zmluvy o zlúčení.
   2.   Notár alebo orgán príslušný pre spísanie dokumentu a vydanie úradného osvedčenia musí preskúmať a potvrdiť existenciu a platnosť právnych úkonov a splnenie náležitostí vyžadovaných od spoločnosti, pre ktorú uvedený notár alebo orgán koná, a tiež existenciu a platnosť návrhu zmluvy o zlúčení.
   Článok 17
   Právne predpisy členských štátov stanovia deň, ku ktorému nadobudne zlúčenie účinnosť.
   Článok 18
   1.   Zlúčenie musí byť zverejnené spôsobom predpísaným právnymi predpismi každého členského štátu v súlade s článkom 3 smernice 2009/101/ES samostatne pre každú spoločnosť podieľajúcu sa na zlúčení.
   2.   Preberajúca spoločnosť môže sama zabezpečiť splnenie náležitostí zverejnenia vzťahujúce sa k preberanej spoločnosti alebo preberaným spoločnostiam.
   Článok 19
   1.   Zlúčenie má tieto právne dôsledky, ktoré nastanú súčasne:

               a)

               prechod imania preberanej spoločnosti na preberajúcu spoločnosť, a to tak vo vzťahoch medzi nimi navzájom, ako aj vo vzťahoch k tretím osobám;

               b)

               akcionári preberanej spoločnosti sa stávajú akcionármi preberajúcej spoločnosti;

               c)

               preberaná spoločnosť zaniká.

         2.   Akcie preberajúcej spoločnosti sa nevymieňajú za akcie preberanej spoločnosti, ktoré sú vo vlastníctve:

               a)

               preberajúcej spoločnosti alebo osoby, ktorá koná vo vlastnom mene na účet preberajúcej spoločnosti, alebo

               b)

               preberanej spoločnosti alebo osoby, ktorá koná vo vlastnom mene na účet preberanej spoločnosti.

         3.   Predchádzajúcim nie sú dotknuté právne predpisy členských štátov, ktoré vyžadujú splnenie osobitných náležitostí na účinnosť prevodu určitých aktív, práv a pasív nadobúdanej spoločnosti voči tretím osobám. Nadobúdajúca spoločnosť môže splniť tieto náležitosti sama, právne predpisy členských štátov však môžu povoliť nadobúdanej spoločnosti, aby pokračovala v plnení týchto náležitostí po obmedzené obdobie, ktoré nemôže, s výnimkou výnimočných prípadov, byť stanovené na dlhšie ako na šesť mesiacov po nadobudnutí účinnosti zlúčenia.
   Článok 20
   Právne predpisy členských štátov stanovia aspoň pravidlá upravujúce občianskoprávnu zodpovednosť členov správnych orgánov alebo riadiacich orgánov preberanej spoločnosti voči akcionárom tejto spoločnosti, vo vzťahu k pochybeniu na strane členov týchto orgánov pri príprave a realizácii zlúčenia.
   Článok 21
   Právne predpisy členských štátov stanovia aspoň občianskoprávnu zodpovednosť nezávislých expertov za vypracovanie správ uvedených v článku 10 ods. 1 v mene preberanej spoločnosti voči akcionárom tejto spoločnosti, a to vo vzťahu k pochybeniu na strane týchto expertov pri výkone ich povinností.
   Článok 22
   1.   Právne predpisy členských štátov môžu ustanoviť neplatnosť zlúčenia len v súlade s týmito podmienkami:

               a)

               neplatnosť musí vyslovená rozhodnutím súdu;

               b)

               zlúčenie, ktoré nadobudlo účinnosť podľa článku 17, možno vyhlásiť za neplatné len vtedy, ak neexistovala žiadna súdna alebo správna preventívna kontrola jeho zákonnosti alebo ak nebolo úradne osvedčené, alebo ak sa ukázalo, že rozhodnutie valného zhromaždenia je neplatné či napadnuteľné podľa vnútroštátnych právnych predpisov;

               c)

               konanie o neplatnosti nemožno začať neskôr ako šesť mesiacov po dátume, kedy sa zlúčenie stalo účinným voči osobám namietajúcim neplatnosť, alebo ak boli nedostatky odstránené;

               d)

               ak je možné napraviť nedostatok, kvôli ktorému možno vysloviť neplatnosť zlúčenia, príslušný súd poskytne dotknutým spoločnostiam lehotu na jeho odstránenie;

               e)

               rozhodnutie súdu, v ktorom bola vyslovená neplatnosť zlúčenia, sa zverejní spôsobom stanoveným v právnych predpisoch každého členského štátu v súlade s článkom 3 smernice 2009/101/ES;

               f)

               ak právne predpisy členského štátu povoľujú tretej osobe napadnúť také rozhodnutie, môže tak uvedená osoba učiniť len v priebehu šiestich mesiacov od zverejnenia rozhodnutia podľa smernice 2009/101/ES;

               g)

               samotným rozhodnutím, ktorým bola vyslovená neplatnosť zlúčenia, nie je dotknutá účinnosť záväzkov na ťarchu alebo v prospech preberajúcej spoločnosti, ktoré vznikli od nadobudnutia účinnosti zlúčenia do zverejnenia rozhodnutia súdu;

               h)

               spoločnosti podieľajúce sa na zlúčení sú spoločne a nerozdielne zodpovedné za záväzky preberajúcej spoločnosti uvedené v písmene g).

         2.   Právne predpisy členského štátu môžu odchylne od ustanovení odseku 1 písm. a) stanoviť, že neplatnosť zlúčenia vysloví správny orgán, ak sa proti takémuto rozhodnutiu možno odvolať na súd. Ustanovenia odseku 1 písm. b) a d) až h) sa primerane uplatnia na správny orgán. Takéto konanie o neplatnosti nemožno začať viac ako šesť mesiacov po nadobudnutí účinnosti zlúčenia.
   3.   Právne predpisy členského štátu o neplatnosti zlúčenia vyslovenej v rámci inej ako súdnej alebo správnej preventívnej kontroly zákonnosti nie sú dotknuté.
   KAPITOLA IV

      SPLYNUTIE

   Článok 23
   1.   Bez toho, aby boli dotknuté články 12 a 13 smernice 2009/101/ES, sa na splynutie uplatnia články 5, 6 a 7 a články 9 až 22 tejto smernice. Na tieto účely „spoločnosť podieľajúca sa na zlúčení“ a „preberaná spoločnosť“ znamenajú zanikajúcu spoločnosť a „preberajúca spoločnosť“ znamená novozaloženú spoločnosť.
   Článok 5 ods. 2 písm. a) tejto smernice sa uplatní aj na novozaloženú spoločnosť.
   2.   Návrh zmluvy o splynutí a, ak sú obsiahnuté v osobitnom dokumente, spoločenská zmluva alebo návrh spoločenskej zmluvy a stanovy alebo návrh stanov novozaloženej spoločnosti sa schvália na valnom zhromaždení každej zo zanikajúcich spoločností.
   KAPITOLA V

      ZLÚČENIE JEDNEJ SPOLOČNOSTI S INOU, KTORÁ VLASTNÍ 90 % ALEBO VIAC JEJ AKCIÍ

   Článok 24
   Pre spoločnosti, ktoré sa spravujú ich právom, upravia členské štáty postup, ktorým sa jedna alebo viac spoločností zruší bez likvidácie a prevedú svoje imanie na inú spoločnosť, ktorá je majiteľom všetkých ich akcií a ostatných cenných papierov, s ktorými je spojené právo hlasovať na valnom zhromaždení. Na tento postup sa uplatnia ustanovenia kapitoly III. Členské štáty však nesmú uložiť požiadavky stanovené v článku 5 ods. 2 písm. b), c) a d), v článkoch 9 a 10, v článku 11 ods. 1 písm. d) a e), v článku 19 ods. 1 písm. b) a v článkoch 20 a 21.
   Článok 25
   Členské štáty nesmú uplatňovať článok 7 na postupy uvedené v článku 24, ak sú splnené tieto podmienky:

               a)

               zverejnenie podľa článku 6 sa vykoná vo vzťahu ku každej spoločnosti podieľajúcej sa na zlúčení najmenej jeden mesiac predtým, ako zlúčenie nadobudne účinnosť;

               b)

               najmenej jeden mesiac pred tým, ako zlúčenie nadobudne účinnosť, všetci akcionári preberajúcej spoločnosti musia mať možnosť nahliadnuť do dokumentov uvedených v článku 11 ods. 1 písm. a), b) a c) v sídle spoločnosti;

               c)

               musí sa uplatniť článok 8 prvý odsek písm. c).

         Na účely písmena b) prvého odseku tohto článku sa uplatní článok 11 ods. 2, 3 a 4.
   Článok 26
   Členské štáty môžu uplatniť články 24 a 25 na postup, ktorým sa jedna alebo viac spoločností zruší bez likvidácie a prevedú svoje imanie na inú spoločnosť, ak všetky akcie a ostatné cenné papiere uvedené v článku 24 preberanej spoločnosti alebo spoločností vlastní preberajúca spoločnosť a/alebo osoby, ktoré vlastnia tieto akcie a cenné papiere vo vlastnom mene, ale na účet tejto spoločnosti.
   Článok 27
   Ak zlúčenie vykoná spoločnosť, ktorá vlastní 90 % alebo viac, nie však všetky akcie a ostatné cenné papiere, s ktorými je spojené hlasovacie právo na valných zhromaždeniach preberanej spoločnosti alebo spoločností, nesmú členské štáty vyžadovať schválenie zlúčenia valným zhromaždením preberajúcej spoločnosti, ak sú splnené tieto podmienky:

               a)

               zverejnenie podľa článku 6 sa vykoná, pokiaľ ide o preberajúcu spoločnosť, najmenej jeden mesiac pred dátumom stanoveným na valné zhromaždenie preberanej spoločnosti alebo preberaných spoločností, kde sa má rozhodnúť o návrhu zmluvy o zlúčení;

               b)

               najneskôr jeden mesiac pred dátumom uvedeným v písmene a) musia mať všetci akcionári preberajúcej spoločnosti právo možnosť nahliadnuť do dokumentov uvedených v článku 11 ods. 1 písm. a), b) a v prípade potreby v článku 11 ods. 1 písm. c), d) a e) v mieste sídla spoločnosti;

               c)

               musí sa uplatniť článok 8 prvý odsek písm. c).

         Na účely písmena b) prvého odseku tohto článku sa uplatní článok 11 ods. 2, 3 a 4.
   Článok 28
   Členské štáty nesmú uplatňovať požiadavky uvedené v článkoch 9, 10 a 11 v prípade zlúčenia v zmysle článku 27, ak sú splnené tieto podmienky:

               a)

               menšinoví akcionári preberanej spoločnosti majú právo, aby boli ich akcie odkúpené preberajúcou spoločnosťou;

               b)

               ak uplatnia toto právo, majú nárok na protiplnenie zodpovedajúce hodnote ich akcií;

               c)

               v prípade nezhody ohľadne protiplnenia musí byť umožnené, aby hodnotu odmeny určil súd alebo správny orgán určený členským štátom na tento účel.

         Členský štát nemusí uplatňovať prvý odsek, ak jeho právne predpisy oprávňujú preberajúcu spoločnosť k tomu, aby bez predchádzajúcej verejnej ponuky na prevzatie od všetkých majiteľov zostávajúcich cenných papierov spoločnosti alebo spoločností, ktorá má byť prebraná alebo ktoré majú byť prebrané, požadovala, aby jej tieto cenné papiere predali za primeranú cenu pred zlúčením.
   Článok 29
   Členské štáty môžu uplatňovať články 27 a 28 na postupy, ktorými sa jedna alebo viac spoločností zruší bez likvidácie a prevádzajú svoje imanie na inú spoločnosť, ak 90 % alebo viac, nie však všetky akcie a ďalšie cenné papiere uvedené v článku 27 preberanej spoločnosti alebo preberaných spoločností vlastní preberajúca spoločnosť a/alebo osoby, ktoré vlastnia tieto akcie a cenné papiere vo vlastnom mene, ale na účet preberajúcej spoločnosti.
   KAPITOLA VI

      ĎALŠIE POSTUPY POVAŽOVANÉ ZA ZLÚČENIE ALEBO SPLYNUTIE

   Článok 30
   Ak v prípade jedného z postupov uvedených v článku 2 právne predpisy členského štátu povoľujú, aby doplatok v peniazoch prekročil 10 %, uplatnia sa kapitoly III a IV a články 27, 28 a 29.
   Článok 31
   Ak právne predpisy členského štátu povoľujú jeden z postupov uvádzaných v článkoch 2, 24 a 30 bez toho, aby všetky z preberaných spoločností takto zanikli, uplatní sa kapitola III s výnimkou článku 19 ods. 1 písm. c), kapitola IV alebo kapitola V.
   KAPITOLA VII

      ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA

   Článok 32
   Smernica 78/855/EHS, zmenená a doplnená aktmi uvedenými v časti A prílohy I, sa týmto zrušuje bez toho, aby bola dotknutá povinnosť členských štátov týkajúca sa lehôt na transpozíciu tých smerníc do vnútroštátneho práva, ktoré sú uvedené v časti B prílohy I.
   Odkazy na zrušenú smernicu sa považujú za odkazy na túto smernicu a znejú v súlade s tabuľkou zhody uvedenou v prílohe II.
   Článok 33
   Táto smernica nadobúda účinnosť 1. júla 2011.
   Článok 34
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Štrasburgu 5. apríla 2011

            Za Európsky parlament

            predseda

         J. BUZEK

            Za Radu

            predsedníčka

         GYŐRI E.

      (1)  Ú. v. EÚ C 51, 17.2.2011, s. 36.

      (2)  Pozícia Európskeho parlamentu z 18. januára 2011 (zatiaľ neuverejnená v úradnom vestníku) a rozhodnutie Rady z 21. marca 2011.

      (3)  Ú. v. ES L 295, 20.10.1978, s. 36.

      (4)  Pozri časť A prílohy I.

      (5)  Ú. v. ES 2, 15.1.1962, s. 36/62.

      (6)  Ú. v. ES L 65, 14.3.1968, s. 8.

      (7)  Ú. v. ES L 26, 31.1.1977, s. 1.

      (8)  Ú. v. ES L 222, 14.8.1978, s. 11.

      (9)  Ú. v. ES L 82, 22.3.2001, s. 16.

      (10)  Ú. v. EÚ L 258, 1.10.2009, s. 11.

      (11)  Ú. v. EÚ L 390, 31.12.2004, s. 38.

      PRÍLOHA I
      ČASŤ A

         Zrušená smernica so zoznamom neskorších zmien a doplnení

      (v zmysle článku 32)

                  Smernica Rady 78/855/EHS
                  (Ú. v. ES L 295, 20.10.1978, s. 36).

                  Príloha I bod III časť C Aktu o pristúpení z roku 1979
                  (Ú. v. ES L 291, 19.11.1979, s. 89).

                  Príloha I bod II písm. d) Aktu o pristúpení z roku 1985
                  (Ú. v. ES L 302, 15.11.1985, s. 157).

                  Príloha I bod XI časť A bod 3 Aktu o pristúpení z roku 1994
                  (Ú. v. ES C 241, 29.8.1994, s. 194).

                  Príloha II bod 4 časť A bod 3 Aktu o pristúpení z roku 2003
                  (Ú. v. EÚ L 236, 23.9.2003, s. 338).

                  Smernica Rady 2006/99/ES
                  (Ú. v. EÚ L 363, 20.12.2006, s. 137).

                  Iba odkazy na smernicu 78/855/EHS v článku 1 a v časti A bode 3 prílohy.

                  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2007/63/ES
                  (Ú. v. EÚ L 300, 17.11.2007, s. 47).

                  Iba článok 2.

                  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/109/ES
                  (Ú. v. EÚ L 259, 2.10.2009, s. 14).

                  Iba článok 2.

            ČASŤ B

         Zoznam lehôt na transpozíciu do vnútroštátneho práva

      (v zmysle článku 32)

                  Smernica

                  Lehota na transpozíciu

                  78/855/EHS

                  13. október 1981

                  2006/99/ES

                  1. január 2007

                  2007/63/ΕS

                  31. december 2008

                  2009/109/ES

                  30. jún 2011

      PRÍLOHA II

         Tabuľka zhody

                  Smernica 78/855/EHS

                  Táto smernica

                  článok 1

                  článok 1

                  články 2 až 4

                  články 2 až 4

                  články 5 až 22

                  články 5 až 22

                  článok 23 ods. 1

                  článok 23 ods. 1 prvý pododsek

                  článok 23 ods. 2

                  článok 23 ods. 1 druhý pododsek

                  článok 23 ods. 3

                  článok 23 ods. 2

                  články 24 až 29

                  články 24 až 29

                  články 30 až 31

                  články 30 až 31

                  článok 32

                  —

                  —

                  článok 32

                  —

                  článok 33

                  článok 33

                  článok 34

                  —

                  príloha I

                  —

                  príloha II


title: Smernica Rady z 8. júna 1970 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa mechanizmu riadenia motorových a ich prípojných vozidiel

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31970L0311

Úradný vestník L 133 , 18/06/1970 S. 0010 - 0013 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 1 S. 0139  Dánske špeciálne vydanie: Série I Kapitola 1970(II) S. 0323  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 1 S. 0139  Anglické špeciálne vydanie: Série I Kapitola 1970(II) S. 0375  Grécke špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 1 S. 0093  Španielske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 1 S. 0221  Portugalské špeciálne vydanie Kapitola 13 Zväzok 1 S. 0221

		Smernica Radyz 8. júna 1970o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa mechanizmu riadenia motorových a ich prípojných vozidiel(70/311/EHS)RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení EHS a najmä na jej článok 100,so zreteľom na návrh Komisie,so zreteľom na stanovisko Zhromaždenia [1],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],keďže technické požiadavky, ktoré musia motorové vozidlá spĺňať podľa vnútroštátnych právnych predpisov, sa týkajú medzi iným mechanizmov riadenia;keďže sa tieto požiadavky líšia medzi jednotlivými členskými štátmi; keďže je vzhľadom na to nevyhnutné, aby všetky členské štáty prijali tie isté požiadavky buď ako dodatok k ich existujúcim pravidlám, alebo namiesto nich, aby bolo najmä umožnené používať typový schvaľovací postup EHS pre každý typ vozidla, ktorý podlieha smernici Rady [3] zo dňa 6. februára 1970 o aproximácii právnych predpisov členských štátov o typovom schválení motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel;PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Na účely tejto smernice "vozidlo" znamená akékoľvek motorové vozidlo určené na prevádzku na ceste, s karosériou alebo bez nej, s najmenej štyrmi kolesami a maximálnou konštrukčnou rýchlosťou presahujúcou 25 km/h, a jeho prípojné vozidlá, s výnimkou koľajových vozidiel, poľnohospodárskych traktorov a zariadení a pracovných strojov.Článok 2Žiadny členský štát nesmie odmietnuť udeliť typové schválenie EHS alebo vnútroštátne typové schválenie vozidla z dôvodov týkajúcich sa jeho mechanizmu riadenia, ak tento mechanizmus spĺňa požiadavky uvedené v prílohe.Článok 3Zmeny a doplnky potrebné na prispôsobenie požiadaviek prílohy technickému pokroku, s výnimkou požiadaviek uvedených v bode I, sa prijmú postupom stanoveným v článku 13 smernice Rady zo 6. februára 1970 o typovom schválení motorových vozidiel a ich prípojných vozidielČlánok 41. Členské štáty prijmú opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou v priebehu osemnástich mesiacov po jej oznámení a budú o nich ihneď informovať Komisiu.2. Členské štáty oznámia Komisii znenie základných ustanovení vnútroštátneho práva, ktoré prijmú v oblasti upravenej touto smernicou.Článok 5Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Luxemburgu 8. júna 1970Za RadupredsedaP. Harmel[1] Ú. v. ES C 160, 18.12.1969, s. 7[2] Ú. v. ES C 10, 27.1.1970, s. 18[3] Ú. v. ES L 42, 23.2.1970, s. 1--------------------------------------------------PRÍLOHA1. DEFINÍCIE1.1 Mechanizmus riadenia"Mechanizmus riadenia" znamená celé zariadenie, ktorého účelom je meniť smer pohybu vozidla.Mechanizmus riadenia sa môže skladať z:- ovládacieho orgánu riadenia,- prevodu riadenia,- riadených kolies,- prípadne špeciálneho zariadenia, ktoré je doplnkovým a nezávislým zdrojom energie.1.1.1 Ovládací orgán riadenia"Ovládací orgán riadenia" znamená časť priamo ovládanú vodičom na účel riadenia vozidla.1.1.2 Prevod riadenia1.1.2.1 V prípade motorových vozidiel "prevod riadenia" znamená všetky komponenty medzi ovládacím orgánom riadenia a riadenými kolesami, s výnimkou osobitného zariadenia podľa bodu 1.1.4. Prevod riadenia môže byť mechanický, hydraulický, pneumatický, elektrický alebo kombinovaný.1.1.2.2 V prípade prípojných vozidiel "prevod riadenia" znamená všetky komponenty, ktoré prenášajú na riadené kolesá silu potrebnú na zmenu smeru pohybu vozidla.1.1.3 Riadené kolesá"Riadené kolesá" znamenajú kolesá, ktorých orientácia sa vzhľadom na vozidlo môže meniť priamo alebo nepriamo tak, aby sa dosiahla zmena smeru pohybu vozidla.1.1.4 Špeciálne zariadenie"Špeciálne zariadenie" znamená časť mechanizmu riadenia, ktoré je doplnkovým a nezávislým zdrojom energie. Zdroj doplnkovej a nezávislej energie môže byť mechanický, hydraulický, pneumatický, elektrický alebo kombinovaný systém (napr. olejové čerpadlo, vzduchové čerpadlo alebo akumulátor).1.2 Rôzne druhy mechanizmov riadenia1.2.1 Podľa druhu zdroja energie, ktorá je potrebná na vychýlenie riadených kolies, sa rozlišujú nasledovné druhy:1.2.1.1 mechanizmus ručného riadenia, v ktorom je riadiaca sila zabezpečená výhradne svalovou silou vodiča;1.2.1.2 mechanizmus riadenia s posilnením, v ktorom je riadiaca sila zabezpečená svalovou silou vodiča a špeciálnym zariadením podľa bodu 1.1.4;1.2.1.3 mechanizmus servoriadenia, v ktorom je riadiaca sila zabezpečená výhradne špeciálnym zariadením podľa bodu 1.1.4.1.3 Riadiaca sila"Riadiaca sila" znamená silu, ktorou vodič pôsobí na ovládací orgán za účelom riadenia vozidla.2. POŽIADAVKY NA KONŠTRUKCIU, MONTÁŽ A KONTROLU2.1 Všeobecné požiadavky2.1.1 Mechanizmus riadenia musí zabezpečovať ľahké a bezpečné riadenie vozidla; ak je to potrebné, musí byť vybavený posilnením.2.2 Podrobné požiadavky2.2.1 Ovládací orgán riadenia2.2.1.1 Ovládací orgán riadenia musí byť ľahko použiteľný a ľahko ovládateľný. Musí byť konštruovaný tak, aby umožňoval postupné vychýlenie. Smer pohybu ovládacieho orgánu musí jednoznačne zodpovedať zamýšľanej zmene smeru jazdy vozidla.2.2.1.2 Riadiaca sila na dosiahnutie otáčania v kruhu s polomerom 12 metrov, počínajúc z polohy pohybu v priamom smere, nesmie presiahnuť 25 kilogramov.V prípade mechanizmov riadenia s posilnením, nesmie potrebná riadiaca sila presiahnuť 60 kg v prípade zlyhania posilnenia.2.2.1.3 Na účel kontroly splnenia požiadavky uvedenej v bode 2.2.1.2 vyššie, sa vozidlo z jazdy v priamom smere zatáča do špirály pri rýchlosti 10 km/h. Meria sa riadiaca sila na volante až do polohy volantu zodpovedajúcej polomeru kruhu otáčania 12 metrov; riadiaca sila nesmie prekročiť predpísané hodnoty. Trvanie manévra otáčania (čas od začiatku pôsobenia na volant do okamihu dosiahnutia polohy merania) nesmie presiahnuť štyri sekundy v normálnych prípadoch a 6 sekúnd pri zlyhaní posilnenia riadenia. Musí sa vykonať jeden manéver otáčania doprava a jeden doľava.Pri teste musí byť vozidlo naložené na maximálne technicky prípustnú hmotnosť; maximálna hmotnosť musí byť rozdelená na nápravy podľa údajov výrobcu a pneumatiky musia byť nahustené na predpísaný tlak.2.2.2 Prevod riadenia2.2.2.1 Riaditeľnosť vozidla sa musí zachovať i pri čiastočnej alebo úplnej poruche hydraulických, pneumatických alebo elektrických častí prevodu riadenia.2.2.2.2 Zariadenia na mechanický prevod musia byť konštruované tak, aby spĺňali akúkoľvek prevádzkovú požiadavku. Musia byť ľahko prístupné pre údržbu a kontrolu.2.2.3 Riadené kolesá2.2.3.1 Riadenými kolesami nesmú byť len samotné zadné kolesá. Táto požiadavka neplatí pre návesy.2.2.3.2 Motorové vozidlá, v ktorých sú riadenými kolesami tiež zadné kolesá, sa musia podrobiť nasledujúcemu testu:2.2.3.2.1 Vodič musí byť schopný udržať zadné kolesá v priamom smere, bez neprimeraných korektúr, na rovnej a priamej ceste pri rýchlosti 80 kilometrov za hodinu, alebo pri konštrukčnej maximálnej rýchlosti, ak je menšia než 80 kilometrov za hodinu.2.2.3.3 Prípojné vozidlá sa taktiež podrobia testu špecifikovanému v bode 2.2.3.2.1, pri rýchlosti 80 kilometrov za hodinu alebo s maximálnou technicky prípustnou rýchlosťou uvedenou výrobcom, ak je táto menšia než 80 kilometrov za hodinu, v nasledujúcich prípadoch:- keď má prípojné vozidlo viac ako jednu nápravu s riadenými kolesami,- keď je prípojným vozidlom náves, ktorý má aspoň jednu nápravu s riadenými kolesami [1].2.2.4 Špeciálne zariadenie2.2.4.1 Mechanizmus servoriadenia nie je prípustný.2.2.4.2 Ak mechanizmus riadenia s posilnením nemá svoj vlastný zdroj posilovej energie, musí mať zásobník energie. Ak ako energia slúži stlačený vzduch, musí byť zásobník zabezpečený jednosmerným ventilom.2.2.4.3 V prípade poruchy špeciálneho zariadenia musí byť zachovaná možnosť riadenia vozidla.[1] Opravené podľa corrigenda uverejneného v Ú. v. ES L 196 z 3. septembra 1970.--------------------------------------------------


title: Smernica Komisie 98/39/ES z 5. júna 1998, ktorou sa prispôsobuje technickému pokroku smernica Rady 75/321/EHS týkajúca sa riadenia poľnohospodárskych alebo lesných kolesových traktorovText s významom pre EHP.

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31998L0039

Úradný vestník L 170 , 16/06/1998 S. 0015 - 0015

		Smernica Komisie 98/39/ESz 5. júna 1998,ktorou sa prispôsobuje technickému pokroku smernica Rady 75/321/EHS týkajúca sa riadenia poľnohospodárskych alebo lesných kolesových traktorov(Text s významom pre EHP)KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,so zreteľom na smernicu Rady 75/321/EHS z 20. mája 1975 o aproximácii právnych predpisov členských krajín týkajúcich sa riadenia kolesových poľnohospodárskych alebo lesných traktorov [1], v znení smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/54/ES [2], a najmä na jej článok 4,keďže je v súčasnosti primerané považovať poruchu motora za potencionálnu príčinu zlyhania osobitného pomocného zariadenia, ktoré by mohlo zapríčiniť zaseknutie riadenia;keďže by mala byť smernica 75/321/EHS preto náležite zmenená a doplnená;keďže ustanovenia tejto smernice sú v súlade so stanoviskom Výboru pre prispôsobovanie smerníc technickému pokroku, ktorý bol vytvorený smernicou Rady 74/150/EHS [3], v znení smernice 97/54/ES,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1V prílohe smernice 75/321/EHS sa prvá veta bodu 2.2.4.1.2 nahrádza takto:"Ak je traktor vybavený servoriadením definovaným v bode 1.2.1.3 a ak má toto zariadenie len hydraulický prevod, musí byť v prípade, že toto osobitné zariadenie alebo motor zlyhajú, možné vykonať s pomocou osobitného prídavného zariadenia dva manévre určené v bode 2.2.1.3."Článok 21. Od 1. mája 1999 členské štáty nesmú:- odmietnuť, pokiaľ ide o typ traktora, udeliť typové schválenie ES, odmietnuť vydať doklad podľa tretej zarážky článku 10 ods. 1 smernice Rady 74/150/EHS alebo odmietnuť udeliť národné typové schválenie alebo- zakázať uvedenie traktorov do premávky,ak tieto traktory plnia požiadavky smernice 75/321/EHS v znení tejto smernice.2. Od 1. októbra 1999 členské štáty:- nesmú vydať doklad podľa tretej zarážky článku 10 ods. 1 smernice 74/150/EHS pre akýkoľvek typ traktora, ktorý neplní požiadavky smernice 75/321/EHS v znení tejto smernice,- môžu odmietnuť udeliť národné typové schválenie pre typ traktora, ktorý neplní požiadavky smernice 75/321/EHS v znení tejto smernice.Článok 31. Členské štáty prijmú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr 30. apríla 1999. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.Keď členské štáty prijmú uvedené ustanovenia, zahrnie sa do nich odkaz na túto smernicu, alebo ich takýto odkaz bude sprevádzať v čase ich oficiálneho uverejnenia. Členské štáty prijmú spôsob uvedenia takéhoto odkazu.2. Členské štáty oznámia Komisii znenie základných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti upravenej touto smernicou.Článok 4Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiaty deň odo dňa jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Článok 5Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 5. júna 1998Za KomisiuMartin Bangemannčlen Komisie[1] Ú. v. ES L 147, 9.6.1975, s. 24.[2] Ú. v. ES L 277, 10.10.1997, s. 24.[3] Ú. v. ES L 84, 28.3.1974, s. 10.--------------------------------------------------


title: Smernica Rady 2001/23/ES z 12. marca 2001 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa zachovania práv zamestnancov pri prevodoch podnikov, závodov alebo častí podnikov alebo závodov

text:
Dôležité právne oznámenie

|

32001L0023

Úradný vestník L 082 , 22/03/2001 S. 0016 - 0020

		Smernica Rady 2001/23/ESz 12. marca 2001o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa zachovania práv zamestnancov pri prevodoch podnikov, závodov alebo častí podnikov alebo závodovRADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 94,so zreteľom na návrh Komisie,so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [1],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],keďže:(1) Smernica Rady 77/187/EHS zo 14. februára 1977 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa zachovania práv zamestnancov pri prevodoch podnikov, závodov alebo častí podnikov alebo závodov [3] bola podstatne zmenená a doplnená [4]. V záujme jasnosti a racionálnosti by mala byť kodifikovaná.(2) Hospodárske trendy na úrovni spoločenstva, ako aj na úrovni jednotlivých štátov prinášajú zmeny v štruktúre podnikov v dôsledku prevodov podnikov, závodov alebo častí podnikov alebo závodov na iných zamestnávateľov v súvislosti so zmluvnými prevodmi alebo zlúčením.(3) Je potrebné zabezpečiť ochranu zamestnancov pre prípad zmeny zamestnávateľa, najmä postarať sa o to, aby ich práva boli zachované.(4) V členských štátoch ešte stále pretrvávajú rozdiely, pokiaľ ide o rozsah ochrany zamestnancov v uvedených prípadoch, a tieto rozdiely treba zmenšovať.(5) Charta spoločenstva o základných sociálnych právach pracovníkov, ktorá bola prijatá 9. decembra 1989 (ďalej len "Sociálna charta"), v bodoch 7, 17 a 18 konštatuje najmä, že: "Dokončenie vnútorného trhu musí viesť k zlepšeniu životných a pracovných podmienok pracovníkov v Európskom spoločenstve. Toto zlepšenie musí byť uskutočňované všade tam, kde je to nutné, vývojom istých aspektov právnej úpravy zamestnania, ako sú ustanovenia o hromadnom prepúšťaní alebo ustanovenia týkajúce sa konkurzov a vyrovnaní. Informácie, rokovania s pracovníkmi a účasť pracovníkov sa musia rozvíjať podľa zodpovedajúcich postupov a so zreteľom na doterajšiu prax rôznych členských štátov. Tieto informácie, rokovania s pracovníkmi a účasť pracovníkov sa musia uskutočniť v náležitom čase, najmä v súvislosti s reštrukturalizačnými procesmi v podnikoch alebo zlúčením s dosahom na zamestnanosť pracovníkov."(6) V roku 1977 Rada prijala smernicu 77/187/EHS, aby podporila zosúladenie relevantných vnútroštátnych právnych predpisov zabezpečujúcich zachovanie práv zamestnancov a požadujúcich, aby prevádzatelia aj nadobúdatelia v dostatočnom časovom predstihu informovali zástupcov zamestnancov a poradili sa s nimi.(7) Táto smernica bola následne zmenená a doplnená z hľadiska dosahu na vnútorný trh, legislatívnych tendencií členských štátov vo vzťahu k záchrane podnikov, ktoré sa ocitli v hospodárskych ťažkostiach, precedenčného práva Súdneho dvora Európskych spoločenstiev, smernice Rady 75/129/EHS zo 17. januára 1975 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa hromadného prepúšťania [5] a už platných právnych predpisov vo väčšine členských štátov.(8) Úvahy o právnej bezpečnosti a transparentnosti si vyžiadali, aby bola objasnená právna koncepcia prevodu z hľadiska precedenčného práva Súdneho dvora. Toto objasnenie však nezmenilo rozsah pôsobnosti smernice 77/187/EHS, ako ju interpretoval Súdny dvor.(9) Sociálna charta uznáva dôležitosť boja proti všetkým formám diskriminácie, najmä tej, ktorá je založená na pohlaví, farbe pleti, rase, názore a vierovyznaní.(10) Táto smernica je platná bez toho, aby boli dotknuté časové obmedzenia ustanovené v prílohe I, časti B, v rámci ktorých musia členské štáty dosiahnuť súlad so smernicou 77/187/EHS a s aktom, ktorý ju mení a dopĺňa,PRIJALA TÚTO SMERNICU:KAPITOLA IRozsah a definícieČlánok 11. a) Táto smernica sa vzťahuje na každý prevod podnikov, závodov alebo časť podniku alebo závodu na iného zamestnávateľa v dôsledku právneho prevodu alebo zlúčenia.b) Podľa písmena a) a nasledujúcich ustanovení tohto článku prevod v zmysle tejto smernice je, keď ide o prevod hospodárskeho subjektu, ktorý si ponecháva svoju identitu v zmysle organizovaného zoskupenia zdrojov, ktorého cieľom je vykonávať hospodársku činnosť bez ohľadu na to, či je táto činnosť hlavná, alebo doplnková.c) Táto smernica platí pre verejné a súkromné podniky zaoberajúce sa hospodárskou činnosťou bez ohľadu na to, či fungujú so ziskom, alebo nie. Administratívna reorganizácia verejných správnych orgánov alebo prevod správnych funkcií medzi verejnými správnymi orgánmi sa v zmysle tejto smernice nepovažujú za prevod.2. Táto smernica platí v tých prípadoch a do tej miery, pokiaľ sa daný podnik, podnikateľská činnosť alebo časť podniku alebo závodu, ktorej sa prevod týka, nachádza na území, na ktoré sa zmluva vzťahuje.3. Táto smernica sa nevzťahuje na námorné lode.Článok 21. Na účely tejto smernice:a) "prevádzateľom" sa rozumie každá fyzická alebo právnická osoba, ktorá z dôvodu prevodu v zmysle článku 1 ods. 1 prestáva byť zamestnávateľom vo vzťahu k podniku, závodu alebo časti podniku alebo závodu;b) "nadobúdateľom" sa rozumie každá fyzická alebo právnická osoba, ktorá z dôvodu prevodu v zmysle článku 1 ods. 1 sa stáva zamestnávateľom vo vzťahu k podniku, závodu alebo časti podniku alebo závodu;c) "zástupcami zamestnancov" a s nimi súvisiacimi výrazmi sa rozumejú zástupcovia zamestnancov v zmysle pracovných predpisov alebo praxe členských štátov;d) "zamestnancom" sa rozumie každá osoba, ktorá je v danom členskom štáte chránená ako zamestnanec podľa vnútroštátnych pracovných predpisov o zamestnanosti.2. Táto smernica platí bez toho, aby boli dotknuté vnútroštátne pracovnoprávne predpisy týkajúce sa definície pracovnej zmluvy alebo pracovnoprávneho vzťahu.Členské štáty však nevylúčia z rozsahu pôsobnosti tejto smernice pracovné zmluvy alebo pracovnoprávne vzťahy len z dôvodu:a) pracovného času, ktorý bol alebo má byť odpracovaný;b) že ide o pracovnoprávne vzťahy, na ktoré sa vzťahuje pracovná zmluva na dobu určitú v zmysle článku 1 ods. 1 smernice Rady 91/383/EHS z 25. júna 1991 doplňujúca opatrenia na podporu zlepšení pri ochrane bezpečnosti a zdravia pri práci pracovníkov s pracovným pomerom na dobu určitú alebo s dočasným pracovným pomerom [6], aleboc) že ide o dočasné pracovnoprávne vzťahy v zmysle článku 1 ods. 2 smernice 91/383/EHS a prevádzaný podnik, závod alebo časť podniku alebo závodu je alebo sčasti je dočasným zamestnávateľským podnikom, ktorý je zamestnávateľom.KAPITOLA IIZachovanie práv zamestnancovČlánok 31. Práva a povinnosti prevádzateľa vyplývajúce z pracovnej zmluvy alebo z pracovnoprávneho vzťahu, ktorý existoval ku dňu prevodu, sa z dôvodu tohto prevodu prevedú na nadobúdateľa.Členské štáty môžu ustanoviť, že po dni prevodu bude popri nadobúdateľovi aj prevádzajúci spoločne a každý zvlášť zodpovedný za záväzky, ktoré vznikli pred dňom prevodu na základe pracovnej zmluvy alebo pracovnoprávneho vzťahu existujúcich v deň prevodu.2. Členské štáty môžu prijať primerané opatrenia, ktorými zabezpečia, že prevádzateľ oboznámi nadobúdateľa so všetkými právami a povinnosťami, ktoré budú prevedené na nadobúdateľa podľa tohto článku, pokiaľ tieto práva a povinnosti sú alebo by mali byť známe prevádzateľovi v čase prevodu. Neoboznámenie nadobúdateľa stýmito právami apovinnosťami prevádzateľom nebude mať vplyv na prevod daného práva alebo povinnosti a na práva zamestnancov proti prevádzateľovi a/alebo nadobúdateľovi vo vzťahu k danému právu alebo povinnosti.3. Po prevode nadobúdateľ naďalej dodržiava podmienky dohodnuté v každej kolektívnej zmluve za tých istých podmienok, ktoré platili pre prevádzateľa podľa danej zmluvy, až do dňa ukončenia alebo uplynutia kolektívnej zmluvy, alebo nadobudnutia platnosti, alebo uplatnenia inej kolektívnej zmluvy.Členské štáty môžu obmedziť obdobie dodržiavania týchto podmienok s výhradou, že nebude kratšie ako jeden rok.4. a) Pokiaľ členské štáty neupravia inak, odseky 1 až 3 neplatia vo vzťahu k zamestnaneckým právam na dávky v starobe, invalidite alebo pozostalostné dávky podľa doplnkových podnikových alebo medzipodnikových dôchodkových systémov, ktoré nie sú súčasťou zákonných systémov sociálneho zabezpečenia v členských štátoch.b) Aj v prípade, že nezabezpečia v súlade s písmenom a), aby odseky 1 a 3 platili na tieto práva, členské štáty prijmú potrebné opatrenia na ochranu záujmov zamestnancov a osôb, ktoré už nie sú zamestnané v závode prevádzateľa v čase prevodu, pokiaľ ide o práva, z ktorých im vyplýva okamžitý alebo budúci nárok na dávky v starobe vrátane pozostalostných dávok na základe doplnkových systémov uvedených v písmene a).Článok 41. Prevod podniku, závodu alebo časti podniku alebo závodu nemôže byť automaticky dôvodom na prepúšťanie z práce zo strany prevádzateľa alebo nadobúdateľa. Toto ustanovenie však nebráni prepúšťaniu, ku ktorému môže dôjsť z hospodárskych, technických alebo organizačných dôvodov zahŕňajúcich zmeny týkajúce sa pracovníkov.Členské štáty môžu ustanoviť, že prvý pododsek sa nebude vzťahovať na niektoré špecifické kategórie zamestnancov, ktorých pracovné predpisy alebo prax členských štátov nechránia pred prepustením.2. Ak dôjde k zrušeniu pracovnej zmluvy alebo pracovnoprávneho vzťahu z dôvodu, že prevod má za následok zásadnú zmenu pracovných podmienok v neprospech zamestnanca, zodpovednosť za skončenie pracovnej zmluvy alebo pracovnoprávneho vzťahu sa bude pripisovať zamestnávateľovi.Článok 51. Pokiaľ členské štáty nezabezpečia inak, články 3 a 4 neplatia pre prevody podnikov, závodov alebo častí podnikov alebo závodov, pri ktorých je prevádzateľ subjektom konkurzného konania alebo iného podobného konania riešiaceho platobnú neschopnosť, ktoré bolo ustanovené v súvislosti s likvidáciou majetku prevádzateľa a ktoré je pod dozorom príslušného verejného orgánu (ktorým môže byť profesionálny odborník vo veciach platobnej neschopnosti, splnomocnený príslušným verejným orgánom).2. Keď sa články 3 a 4 vzťahujú na prevod počas konkurzného konania, ktoré sa začalo vo vzťahu k prevádzateľovi (bez ohľadu na to, či bolo toto konanie ustanovené v súvislosti s likvidáciou majetku prevádzateľa, alebo nie) a za predpokladu, že takéto konania sú pod dozorom príslušného verejného orgánu (ktorým môže byť profesionálny odborník vo veciach platobnej neschopnosti, ustanovený podľa vnútroštátnych právnych predpisov), môže členský štát zabezpečiť, že:a) bez ohľadu na článok 3 ods. 1 dlhy prevádzateľa vyplývajúce z akýchkoľvek pracovných zmlúv alebo pracovnoprávnych vzťahov a splatné pred prevodom alebo pred začatím konkurzného konania sa neprevedú na nadobúdateľa za predpokladu, že takého konanie zabezpečí podľa zákona daného členského štátu najmenej takú rovnocennú ochranu, aká je zabezpečená v situáciách, na ktoré sa vzťahuje smernica Rady 80/987/EHS z 20. októbra 1980 o aproximácii právnych predpisov členských štátov vzťahujúcich sa na ochranu zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti ich zamestnávateľa [7], alebo žeb) nadobúdateľ, prevádzateľ alebo osoba, alebo osoby vykonávajúce funkcie prevádzateľa na jednej strane a zástupcovia zamestnancov na druhej strane môžu odsúhlasiť, pokiaľ to platné právne predpisy alebo prax umožňujú, zmeny zamestnaneckých podmienok zamestnancov určených na zachovanie pracovných príležitostí tým, že sa zabezpečí prežitie podniku, závodu alebo časti podniku alebo závodu.3. Členský štát môže uplatniť odsek 20 písm. b) na každý prevod, ak sa prevádzateľ nachádza vo vážnej hospodárskej kríze, ktorá je definovaná vnútroštátnymi právnymi predpismi, za predpokladu, že takúto situáciu vyhlási príslušný verejný orgán a že je pod súdnym dozorom, za podmienky, že tieto ustanovenia už existovali vo vnútroštátnych predpisoch 17. júla 1998.Komisia predloží správu o účinkoch tohto ustanovenia do 17. júla 2003 a predloží Rade všetky potrebné návrhy.4. Členské štáty prijmú potrebné opatrenia na zabránenie zneužívania postupov pre prípad platobnej neschopnosti, ktoré by viedli k odňatiu práv zamestnancov stanovených touto smernicou.Článok 61. Ak si podnik, podnikateľská činnosť alebo časť podniku alebo závodu zachová autonómnosť, postavenie a funkcia zástupcov alebo zastúpenia zamestnancov dotknutých prevodom sa zachová za takých istých podmienok, za akých existovala pred dňom prevodu na základe ustanovení zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení alebo dohody za predpokladu, že podmienky nevyhnutné na vytvorenie zastúpenia zamestnancov sú splnené.Prvý pododsek sa neuplatní, ak podľa ustanovení zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení alebo praxe v členských štátoch alebo na základe dohody so zástupcami zamestnancov podmienky nevyhnutné na opätovné menovanie zástupcov zamestnancov alebo opätovné ustanovenie zastúpenia zamestnancov sú splnené.Keď je prevádzateľ subjektom konkurzného konania alebo akéhokoľvek podobného konania súvisiaceho s platobnou neschopnosťou, ktoré bolo ustanovené v súvislosti s likvidáciou majetku prevádzateľa, a je pod dozorom príslušného verejného orgánu (ktorým môže byť profesionálny odborník vo veciach platobnej neschopnosti, splnomocnený príslušným verejným orgánom), členské štáty môžu prijať potrebné opatrenia, ktoré zabezpečia, aby prevedení zamestnanci mali riadne zastúpenie až do nového zvolenia alebo určenia zástupcov zamestnancov.Ak si podnik, závod alebo časť podniku alebo závodu nezachová autonómnosť, členské štáty prijmú potrebné opatrenia, ktoré zabezpečia, aby prevedení zamestnanci, ktorí mali zastúpenie pred prevodom, mali aj ďalej riadne zastúpenie v období, počas ktorého dôjde k opätovnému ustanoveniu alebo opätovnému menovaniu zastúpenia zamestnancov v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi alebo praxou.2. Ak funkčné obdobie zástupcov zamestnancov dotknutých prevodom uplynie v dôsledku prevodu, zástupcovia naďalej požívajú ochranu poskytovanú zákonmi, inými právnymi predpismi a správnymi opatreniami alebo praxou členského štátu.KAPITOLA IIIInformácie a poradyČlánok 71. Od prevádzateľa a nadobúdateľa sa vyžaduje, aby informovali zástupcov zamestnancov dotknutých prevodom o nasledujúcich skutočnostiach:- o dátume alebo o navrhnutom dátume prevodu,- o dôvodoch prevodu,- o právnych, hospodárskych a sociálnych dôsledkoch prevodu na zamestnancov,- o všetkých predpokladaných opatreniach vo vzťahu k zamestnancom.Prevádzateľ musí poskytnúť takéto informácie zástupcom svojich zamestnancov v dostatočnom predstihu pred uskutočnením prevodu.Prevádzateľ musí poskytnúť takéto informácie zástupcom svojich zamestnancov v dostatočnom predstihu pred uskutočnením prevodu a v každom prípade skôr, ako sú jeho zamestnanci priamo dotknutí prevodom, pokiaľ ide o ich pracovné podmienky a zamestnanosť.2. Keď prevádzateľ alebo nadobúdateľ predpokladá opatrenia vo vzťahu k jeho zamestnancom, poradí sa o nich s predstaviteľmi týchto zamestnancov v dostatočnom predstihu s cieľom dosiahnuť dohodu.3. Členské štáty, ktorých zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia ustanovujú, že zástupcovia zamestnancov sa môžu odvolať v rozhodcovskom konaní, aby dosiahli rozhodnutie o opatreniach, ktoré sa majú prijať vo vzťahu k zamestnancom, môžu obmedziť povinnosti stanovené v odsekoch 1 a 2 na prípady, keď uskutočnený prevod vyvolá zmenu v závode, ktorá pravdepodobne prinesie zjavné nevýhody značnému počtu zamestnancov.Informácie a porady sa musia týkať minimálne predpokladaných opatrení, ktoré súvisia so zamestnancami.Informácie je potrebné poskytnúť a porady sa musia uskutočniť v dostatočnom časovom predstihu pred uskutočnením zmeny v závode, ako sa uvádza v prvom pododseku.4. Povinnosti ustanovené v tomto článku platia bez ohľadu na to, či rozhodnutie vedúce k prevodu urobí zamestnávateľ, alebo podnik riadiaci zamestnávateľa.Pri posudzovaní údajných porušení povinnosti poskytnúť informácie a uskutočniť porady, ustanovenej v tejto smernici, sa argument, že takéto porušenie sa vyskytlo, pretože informácie neposkytol podnik riadiaci zamestnávateľa, neakceptuje ako ospravedlnenie.5. Členské štáty môžu obmedziť povinnosti stanovené v odsekoch 1, 2 a 3 na podniky alebo podnikateľské činnosti, ktoré počtom zamestnancov spĺňajú podmienky na voľbu alebo menovanie kolegiátneho orgánu zastupujúceho zamestnancov.6. V prípade, že v podniku alebo závode nie sú zástupcovia zamestnancov bez ich vlastného zavinenia, členské štáty zabezpečia, aby príslušní zamestnanci boli vopred informovaní:- o dátume alebo o navrhovanom dátume prevodu,- o dôvode prevodu,- o právnych, hospodárskych a sociálnych dôsledkoch prevodu na zamestnancov,- o všetkých predpokladaných opatreniach vo vzťahu k zamestnancom.KAPITOLA IVZáverečné ustanoveniaČlánok 8Táto smernica nemá vplyv na právo členských štátov uplatňovať alebo prijímať zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia, ktoré sú pre zamestnancov výhodnejšie, alebo podporovať, alebo povoľovať uzatváranie kolektívnych zmlúv alebo zmlúv medzi sociálnymi partnermi, ktoré sú pre zamestnancov výhodnejšie.Článok 9Členské štáty zavedú do svojich vnútroštátnych právnych systémov také opatrenia, ktoré sú potrebné, aby umožnili všetkým zamestnancom a zástupcom zamestnancov, ktorí sa považujú za poškodených z dôvodu nesplnenia záväzkov vyplývajúcich z tejto smernice, uplatňovať svoje nároky v súdnom konaní po možnom odvolaní sa na iných príslušných orgánoch.Článok 10Komisia predloží Rade analýzu dosahov ustanovení tejto smernice do 17. júla 2006. Navrhne všetky zmeny a doplnky, ktoré sa ukážu byť potrebné.Článok 11Členské štáty oznámia Komisii texty zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení, ktoré prijmú v oblasti, na ktorú sa vzťahuje táto smernica.Článok 12Smernica 77/187/EHS, zmenená a doplnená smernicou uvedenou v prílohe I, časti A, sa ruší bez toho, aby boli dotknuté záväzky členských štátov týkajúce sa časových obmedzení pre ich uplatnenie uvedené v prílohe I, časť B.Odkazy na zrušenú smernicu sa považujú za odkazy na túto smernicu a interpretujú sa v súlade s korelačnou tabuľkou v prílohe II.Článok 13Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiaty deň po dni jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Článok 14Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 12. marca 2001Za RadupredsedaB. Ringholm[1] Stanovisko doručené 25. októbra 2000 (ešte neuverejnené v úradnom vestníku).[2] Ú. v. ES C 367, 20.12.2000, s. 21.[3] Ú. v. ES L 61, 5.3.1977, s. 26.[4] Pozri prílohu I, časť A.[5] Ú. v. ES L 48, 22.2.1975, s. 29. Smernica nahradená smernicou 98/59/ES (Ú. v. ES L 225, 12.8.1998, s. 16).[6] Ú. v. ES L 206, 29.7.1991, s. 19.[7] Ú. v. ES L 283, 20.10.1980, s. 23. Smernica zmenená a doplnená Aktom o pristúpení z roku 1994.--------------------------------------------------PRÍLOHA IČASŤ AZrušená smernica a smernica, ktorá ju mení a dopĺňa(uvedená v článku 12)Smernica Rady 77/187/EHS (Ú. v. ES L 61, 5.3.1977, s. 26)Smernica Rady 98/50/ES (Ú. v. ES L 201, 17.7.1998, s. 88)ČASŤ BTermíny transpozície do vnútroštátneho práva(uvedené v článku 12)Smernica | Termín zavedenia |77/187/EHS | 16. februára 1979 |98/50/ES | 17. júla 2001 |--------------------------------------------------PRÍLOHA IIKORELAČNÁ TABUĽKASmernica 77/187/EHS | Táto smernica |článok 1 | článok 1 |článok 2 | článok 2 |článok 3 | článok 3 |článok 4 | článok 4 |článok 4a | článok 5 |článok 5 | článok 6 |článok 6 | článok 7 |článok 7 | článok 8 |článok 7a | článok 9 |článok 7b | článok 10 |článok 8 | článok 11 |— | článok 12 |— | článok 13 |— | článok 14 |— | príloha I |— | príloha II |--------------------------------------------------