title: Smernica Rady 2010/24/EÚ zo 16. marca 2010 o vzájomnej pomoci pri vymáhaní pohľadávok vyplývajúcich z daní, poplatkov a ďalších opatrení

text:
               31.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 84/1

         SMERNICA RADY 2010/24/EÚ
   zo 16. marca 2010
   o vzájomnej pomoci pri vymáhaní pohľadávok vyplývajúcich z daní, poplatkov a ďalších opatrení
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej články 113 a 115,
   so zreteľom na návrh Európskej komisie,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu (1),
   so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (2),
   konajúc v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom,
   keďže:

               (1)

               Vzájomná pomoc medzi členskými štátmi pri vymáhaní pohľadávok, ktoré majú členské štáty voči sebe, ako aj pri vymáhaní pohľadávok Únie v súvislosti s určitými daňami a inými opatreniami prispieva k riadnemu fungovaniu vnútorného trhu. Zabezpečuje sa ňou daňová neutralita a umožňuje členským štátom v prípade cezhraničných transakcií odstraňovať diskriminačné ochranné opatrenia, ktorých zmyslom bolo zabraňovať podvodom a rozpočtovým stratám.

               (2)

               Mechanizmy vzájomnej pomoci pri vymáhaní sa prvýkrát vymedzili v smernici Rady 76/308/EHS z 15. marca 1976 o vzájomnej pomoci pri refundácii pohľadávok vyplývajúcich z činností, ktoré tvoria časť systému financovania Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu a o poľnohospodárskych poplatkoch a clách (3). Uvedená smernica a akty, ktorými sa zmenila a doplnila, boli kodifikované smernicou Rady 2008/55/ES z 26. mája 2008 o vzájomnej pomoci pri vymáhaní pohľadávok týkajúcich sa určitých poplatkov, odvodov, daní a ďalších opatrení (4).

               (3)

               Tieto mechanizmy, ktoré predstavovali prvý krok vedúci k zlepšeniu postupov vymáhania v rámci Únie tým, že sa aproximovali uplatniteľné vnútroštátne pravidlá, sa však ukázali ako nedostatočné na splnenie požiadaviek vnútorného trhu, ktorý zaznamenal vývoj za posledných tridsať rokov.

               (4)

               V záujme lepšej ochrany finančných záujmov členských štátov a zabezpečenia neutrality na vnútornom trhu je potrebné rozšíriť rozsah uplatňovania vzájomnej pomoci pri vymáhaní na pohľadávky týkajúce daní a poplatkov, na ktoré sa zatiaľ nevzťahuje vzájomná pomoc pri vymáhaní, pričom v snahe zvládnuť zvýšený počet žiadostí o pomoc a dosiahnuť lepšie výsledky je nevyhnutné, aby táto pomoc bola efektívnejšia, účinnejšia a ľahšie uplatniteľná v praxi. Na splnenie týchto cieľov sú potrebné dôležité úpravy, pretože len zmena a doplnenie platnej smernice 2008/55/ES by nestačila. Smernica 2008/55/ES by sa preto mala zrušiť a nahradiť novým právnym nástrojom, ktorý sa opiera o výsledky dosiahnuté smernicou 2008/55/ES, ale tam, kde je to potrebné, stanovuje jasnejšie a presnejšie pravidlá.

               (5)

               Jasnejšími pravidlami by sa prispelo k širšej výmene informácií medzi členskými štátmi. Zavedením takýchto pravidiel by sa tiež umožnilo, aby sa vzťahovali na všetky právnické a fyzické osoby v Únii, čím sa zohľadní neustále sa rozširujúca škála právnych inštitútov, ktoré zahŕňajú nielen tradičné inštitúty ako trusty a nadácie, ale aj všetky nové nástroje, ktoré môžu vytvoriť platitelia dane v členských štátoch. Navyše by vďaka nim bolo možné zohľadniť všetky formy, ktoré môžu mať pohľadávky orgánov verejnej moci týkajúce sa daní, poplatkov, náhrad a intervencií vrátane všetkých peňažných pohľadávok voči dotknutému platiteľovi dane alebo tretej strane, ktoré nahrádzajú pôvodnú pohľadávku. Presnejšie pravidlá sú v prvom rade potrebné na účely lepšieho vymedzenia práv a povinností všetkých dotknutých strán.

               (6)

               Táto smernica by nemala mať vplyv na právomoc členských štátov určovať opatrenia na vymáhanie, ktoré majú k dispozícii podľa svojich vnútroštátnych právnych predpisov. Je však potrebné zabezpečiť, aby bezproblémové fungovanie systému vzájomnej pomoci ustanoveného v tejto smernici neohrozovali ani rozdiely medzi vnútroštátnymi zákonmi, ani nedostatok koordinácie medzi príslušnými orgánmi.

               (7)

               Vzájomná pomoc môže spočívať v tom, že dožiadaný orgán môže poskytovať dožadujúcemu orgánu informácie, ktoré dožadujúci orgán potrebuje na vymáhanie pohľadávok vzniknutých v dožadujúcom členskom štáte, a dlžníkovi oznamovať všetky dokumenty súvisiace s takýmito pohľadávkami, ktoré pochádzajú z dožadujúceho členského štátu. Dožiadaný orgán môže tiež vymáhať pohľadávky vzniknuté v dožadujúcom členskom štáte alebo prijať predbežné opatrenia na zabezpečenie vymáhania týchto pohľadávok.

               (8)

               Prijatím jednotného nástroja, ktorý sa má používať na exekučné opatrenia v dožiadanom členskom štáte, ako aj prijatím jednotného štandardného formulára na oznamovanie nástrojov a rozhodnutí týkajúcich sa pohľadávky by sa mali vyriešiť problémy uznávania a prekladu nástrojov pochádzajúcich z iného členského štátu, ktoré sú hlavnou príčinou neefektívnosti súčasných mechanizmov pomoci.

               (9)

               Mal by sa vytvoriť právny základ pre výmenu informácií bez predchádzajúcej žiadosti o osobitných prípadoch vrátenia dane. Z dôvodu efektivity by sa tiež malo umožniť daňovým úradníkom členského štátu, aby mohli byť prítomní alebo aby sa mohli zúčastňovať na správnych vyšetrovaniach v inom členskom štáte. Mala by sa taktiež ustanoviť priamejšia výmena informácií medzi úradmi s cieľom urýchliť a zefektívniť pomoc.

               (10)

               Z dôvodu zvyšujúcej sa mobility v rámci vnútorného trhu a obmedzení uložených zmluvou alebo inými právnymi predpismi na záruky, ktoré možno požadovať od platcov dane, ktorí nie sú usadení na území určitej krajiny, by sa mali rozšíriť možnosti žiadať o opatrenia na vymáhanie alebo o predbežné opatrenia v inom členskom štáte. Keďže rozhodujúcim faktorom je vek pohľadávky, členské štáty by mali mať možnosť požiadať o vzájomnú pomoc aj vtedy, keď sa ešte úplne nevyčerpali domáce prostriedky na vymáhanie, okrem iného v prípade, pokiaľ by použitie takýchto postupov v dožadujúcom členskom štáte spôsobilo neprimerané ťažkosti.

               (11)

               Všeobecná povinnosť zasielať žiadosti a dokumenty v digitálnej forme a prostredníctvom elektronickej siete a presné pravidlá používania jazykov pri žiadostiach a dokumentoch by mali členským štátom umožniť vybavovať žiadosti rýchlejšie a jednoduchšie.

               (12)

               Počas procesu vymáhania v dožiadanom členskom štáte môže dotknutá osoba napadnúť pohľadávku, oznámenie orgánov dožadujúceho členského štátu alebo nástroj, ktorý umožňuje vymáhanie tejto pohľadávky. Malo by sa ustanoviť, že v takýchto prípadoch by sa dotknutá osoba mala obrátiť na orgán dožadujúceho členského štátu, ktorý je v tejto veci príslušný, a že dožiadaný orgán by mal prerušiť, ak dožadujúci orgán nepožiada inak, akékoľvek exekučné konanie, ktoré už začal, až do prijatia rozhodnutia príslušným orgánom dožadujúceho členského štátu.

               (13)

               S cieľom motivovať členské štáty, aby na vymáhanie pohľadávok iných členských štátov venovali dostatok prostriedkov, by mal byť dožiadaný členský štát schopný vymôcť od dlžníka náklady súvisiace s vymáhaním.

               (14)

               Efektivita by sa najlepšie dosiahla vtedy, keď by dožiadaný orgán pri vybavovaní žiadosti o pomoc mohol využiť právomoci vyplývajúce z jeho vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré sa uplatňujú na pohľadávky týkajúce sa rovnakých alebo podobných daní alebo poplatkov. Ak podobná daň alebo podobný poplatok neexistujú, najvhodnejším postupom by bol postup ustanovený v právnych predpisoch dožiadaného členského štátu, ktorý sa uplatňuje na pohľadávky týkajúce sa dane z príjmu fyzických osôb. Takéto využívanie vnútroštátnych právnych predpisov by sa nemalo stať všeobecným pravidlom v súvislosti s udeľovaním prednosti pohľadávkam, ktoré vzniknú v dožiadanom členskom štáte. Malo by sa však umožniť, aby sa prednosť mohla udeľovať aj pohľadávkam iných členských štátov na základe dohody medzi príslušnými členskými štátmi.

               (15)

               Pokiaľ ide o otázku premlčania, je potrebné súčasné pravidlá zjednodušiť a ustanoviť, že pozastavenie, prerušenie alebo predĺženie premlčacích lehôt sa vo všeobecnosti určuje podľa zákonov platných v dožiadanom členskom štáte s výnimkou prípadov, keď podľa zákonov platných v tomto štáte pozastavenie, prerušenie alebo predĺženie premlčacej lehoty nie je možné.

               (16)

               V záujme efektivity sa vyžaduje, aby sa informácie zasielané v priebehu poskytovania vzájomnej pomoci mohli použiť v členskom štáte, ktorý informácie prijíma, na iné účely ako tie, ktoré sú ustanovené v tejto smernici, ak to umožňujú vnútroštátne právne predpisy členského štátu, ktorý tieto informácie poskytol, ako aj členského štátu, ktorý ich prijal.

               (17)

               Táto smernica by nemala brániť plneniu akejkoľvek povinnosti poskytovať širšiu pomoc, ktorá vyplýva z dvojstranných alebo mnohostranných dohôd alebo dojednaní.

               (18)

               Opatrenia potrebné na vykonanie tejto smernice by sa mali prijať v súlade s rozhodnutím Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu (5).

               (19)

               V súlade s bodom 34 Medziinštitucionálnej dohody o lepšej tvorbe práva sa členské štáty vyzývajú, aby vo vlastnom záujme a v záujme Únie vypracovali a zverejnili vlastné tabuľky zhody zobrazujúce v čo najväčšej možnej miere vzájomný vzťah medzi touto smernicou a opatreniami na jej transpozíciu.

               (20)

               Keďže ciele tejto smernice, a to ustanovenie jednotného systému pomoci pri vymáhaní v rámci vnútorného trhu, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni jednotlivých členských štátov, ale z dôvodu potreby jednotnosti, užitočnosti a účinnosti ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 zmluvy. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov.

               (21)

               Touto smernicou sa dodržiavajú základné práva a zachovávajú zásady uznané najmä Chartou základných práv Európskej únie,

         PRIJALA TÚTO SMERNICU:
   KAPITOLA 1

      VŠEOBECNÉ USTANOVENIA

   Článok 1
   Predmet úpravy
   Touto smernicou sa ustanovujú pravidlá, podľa ktorých si majú členské štáty v jednotlivých členských štátoch poskytovať pomoc pri vymáhaní pohľadávok uvedených v článku 2, pokiaľ tieto pohľadávky vznikli v inom členskom štáte.
   Článok 2
   Rozsah pôsobnosti
   1.   Táto smernica sa vzťahuje na pohľadávky, ktoré sa týkajú:

               a)

               všetkých daní a poplatkov akéhokoľvek druhu, ktoré vyberá členský štát alebo jeho územný či správny celok vrátane miestnych orgánov, alebo ktoré sa vyberajú v jeho mene alebo v mene Únie;

               b)

               náhrad, intervencií a iných opatrení tvoriacich súčasť systému celkového alebo čiastočného financovania z Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) vrátane súm, ktoré sa majú vybrať v súvislosti s uvedenými činnosťami;

               c)

               poplatkov a iných odvodov ustanovených v rámci spoločnej organizácie trhu v sektore cukru.

         2.   Do rozsahu pôsobnosti tejto smernice patria:

               a)

               správne sankcie, pokuty, poplatky a prirážky súvisiace s pohľadávkami, pri ktorých je možné požiadať o vzájomnú pomoc v súlade s odsekom 1, uložené správnymi orgánmi, ktoré sú príslušné vyberať predmetné dane alebo poplatky alebo vykonávať správne vyšetrovanie súvisiace s týmito daňami alebo poplatkami, alebo potvrdené na žiadosť týchto správnych orgánov správnymi alebo súdnymi orgánmi;

               b)

               poplatky za osvedčenia a podobné doklady vydávané v súvislosti s administratívnymi postupmi týkajúcimi sa poplatkov a daní;

               c)

               úroky a náklady súvisiace s pohľadávkami, pri ktorých je možné požiadať o vzájomnú pomoc v súlade s odsekom 1 alebo písmenami a) alebo b) tohto odseku.

         3.   Táto smernica sa nevzťahuje na:

               a)

               povinné príspevky sociálneho zabezpečenia splatné členskému štátu alebo jeho celku, alebo inštitúciám sociálneho zabezpečenia zriadeným podľa verejného práva;

               b)

               poplatky neuvedené v odseku 2;

               c)

               poplatky zmluvnej povahy, ako napríklad protihodnota za verejnoprospešné služby;

               d)

               trestné sankcie uložené na základe trestného stíhania alebo iné trestné sankcie, na ktoré sa nevzťahuje písmeno a) odseku 2.

         Článok 3
   Vymedzenie pojmov
   Na účely tejto smernice:

               a)

               „dožadujúci orgán“ je ústredný kontaktný úrad, kontaktný úrad alebo kontaktná jednotka členského štátu, ktorý alebo ktorá žiada o pomoc v súvislosti s pohľadávkou uvedenou v článku 2;

               b)

               „dožiadaný orgán“ je ústredný kontaktný úrad, kontaktný úrad alebo kontaktná jednotka členského štátu, ktorý alebo ktorá sa žiada o pomoc;

               c)

               „osoba“ je:

                           i)

                           fyzická osoba;

                           ii)

                           právnická osoba;

                           iii)

                           pokiaľ to platné právne predpisy ustanovujú, združenie osôb uznané za spôsobilé k právnym úkonom, ktoré však nemá právne postavenie právnickej osoby, alebo

                           iv)

                           akýkoľvek iný právny inštitút akejkoľvek povahy a formy, s právnou subjektivitou alebo bez nej, ktorý vlastní alebo spravuje aktíva, ktoré vrátane príjmu z nich odvodeného podliehajú akejkoľvek dani, na ktorú sa vzťahuje táto smernica;

               d)

               „elektronicky“ znamená používanie elektronického zariadenia na spracovanie (vrátane digitálnej kompresie) a uchovávanie údajov, ako aj používanie drôtov, rádiového prenosu, optických technológií alebo iných elektromagnetických prostriedkov;

               e)

               „sieť CCN“ je spoločná platforma založená na spoločnej komunikačnej sieti (Common Communication Network – CCN), ktorú vytvorila Únia pre všetky elektronické prenosy medzi príslušnými orgánmi v oblasti ciel a daní.

         Článok 4
   Organizácia
   1.   Každý členský štát oznámi Komisii do 20. mája 2010 svoj príslušný orgán alebo orgány (ďalej len „príslušný orgán“) na účely tejto smernice a bezodkladne informuje Komisiu o akejkoľvek zmene v tejto súvislosti.
   Komisia prijaté informácie sprístupní ostatným členským štátom a zoznam orgánov členských štátov uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie.
   2.   Príslušný orgán určí ústredný kontaktný úrad, ktorý má hlavnú zodpovednosť za kontakty s ostatnými členskými štátmi v oblasti vzájomnej pomoci, na ktorú sa vzťahuje táto smernica.
   Ústredný kontaktný úrad sa môže určiť aj ako úrad zodpovedný za kontakty s Komisiou.
   3.   Príslušný orgán každého členského štátu môže určiť kontaktné úrady, ktoré sú zodpovedné za kontakty s ostatnými členskými štátmi, pokiaľ ide o vzájomnú pomoc v súvislosti s jedným či viacerými konkrétnymi druhmi alebo kategóriami daní a poplatkov uvedených v článku 2.
   4.   Príslušný orgán každého členského štátu môže určiť úrady, ktoré nie sú ústredným kontaktným úradom ani kontaktnými úradmi, za kontaktné jednotky. Kontaktné jednotky žiadajú o vzájomnú pomoc alebo ju poskytujú podľa tejto smernice vo vzťahu k ich konkrétnej územnej alebo operačnej pôsobnosti.
   5.   Keď kontaktný úrad alebo kontaktná jednotka dostanú žiadosť o vzájomnú pomoc, ktorá si vyžaduje kroky nad rámec im pridelenej právomoci, žiadosť bezodkladne postúpia príslušnému úradu alebo jednotke, pokiaľ ich poznajú, alebo ústrednému kontaktnému úradu a oznámia to dožadujúcemu orgánu.
   6.   Príslušný orgán každého členského štátu informuje Komisiu o svojom ústrednom kontaktnom úrade a všetkých kontaktných úradoch alebo kontaktných jednotkách, ktoré určil. Komisia dáva prijaté informácie k dispozícii ostatným členským štátom.
   7.   Všetky informácie posiela ústredný kontaktný úrad alebo sa posielajú v jeho mene alebo na individuálnom základe po dohode s ním, čím sa zabezpečuje efektívnosť komunikácie.
   KAPITOLA II

      VÝMENA INFORMÁCIÍ

   Článok 5
   Žiadosť o informácie
   1.   Na žiadosť dožadujúceho orgánu poskytuje dožiadaný orgán všetky informácie, pri ktorých je možné predvídať, že budú pre dožadujúci orgán relevantné pri vymáhaní jeho pohľadávok uvedených v článku 2.
   Na účely poskytnutia týchto informácií zabezpečuje dožiadaný orgán vykonanie všetkých správnych vyšetrovaní, ktoré sú potrebné na ich získanie.
   2.   Dožiadaný orgán nie je povinný poskytovať informácie:

               a)

               ktoré by nemohol získať na účely vymáhania podobných pohľadávok, ktoré by vznikli v dožiadanom členskom štáte;

               b)

               ktorými by sa mohlo porušiť akékoľvek obchodné, priemyselné alebo služobné tajomstvo;

               c)

               ktorých zverejnenie by mohlo mať za následok ohrozenie bezpečnosti dožiadaného členského štátu alebo by mohlo byť v rozpore s jeho verejným poriadkom.

         3.   Odsek 2 sa v nijakom prípade nemôže vykladať tak, že sa ním povoľuje dožiadanému orgánu členského štátu odmietnuť poskytnutie informácií len preto, lebo tieto informácie má banka, iná finančná inštitúcia, poverenec alebo osoba konajúca v zastúpení alebo v postavení splnomocnenca, alebo pretože sa týkajú obchodných podielov na určitej osobe.
   4.   Dožiadaný orgán informuje dožadujúci orgán o dôvodoch zamietnutia žiadosti o poskytnutie informácií.
   Článok 6
   Výmena informácií bez predchádzajúcej žiadosti
   Ak sa vrátenie daní alebo poplatkov iných ako daň z pridanej hodnoty týka osoby usadenej alebo s trvalým pobytom v inom členskom štáte, členský štát, z ktorého sa má vrátenie uskutočniť, môže informovať členský štát usadenia alebo trvalého pobytu o nadchádzajúcom vrátení.
   Článok 7
   Prítomnosť v správnych úradoch a účasť na správnych vyšetrovaniach
   1.   Na základe dohody medzi dožadujúcim orgánom a dožiadaným orgánom a v súlade s mechanizmami ustanovenými dožiadaným orgánom môžu úradníci poverení dožadujúcim orgánom byť v záujme podpory vzájomnej pomoci ustanovenej v tejto smernici:

               a)

               prítomní v úradoch, v ktorých správne orgány dožiadaného členského štátu vykonávajú svoju činnosť;

               b)

               prítomní na správnych vyšetrovaniach vykonávaných na území dožiadaného členského štátu;

               c)

               pomáhať príslušným úradníkom dožiadaného členského štátu počas súdneho konania v tomto členskom štáte.

         2.   Pokiaľ je to povolené na základe platných právnych predpisov v dožiadanom členskom štáte, môže sa v dohode uvedenej v písmene b) odseku 1 ustanoviť, že úradníci dožadujúceho členského štátu môžu klásť otázky jednotlivcom a skúmať záznamy.
   3.   Úradníci poverení dožadujúcim orgánom, ktorí využívajú možnosti uvedené v odsekoch 1 a 2, musia byť kedykoľvek schopní predložiť písomné poverenie, v ktorom je uvedená ich totožnosť a funkcia.
   KAPITOLA III

      POMOC PRI OZNAMOVANÍ DOKUMENTOV

   Článok 8
   Žiadosť o oznámenie určitých dokumentov týkajúcich sa pohľadávok
   1.   Na žiadosť dožadujúceho orgánu oznamuje dožiadaný orgán adresátovi všetky dokumenty vrátane dokumentov súdnej povahy, ktoré pochádzajú z dožadujúceho členského štátu a ktoré sa týkajú pohľadávky, ako je uvedená v článku 2, alebo jej vymáhania.
   K žiadosti o oznámenie sa prikladá štandardný formulár, ktorý obsahuje minimálne tieto informácie:

               a)

               meno, adresu a ďalšie údaje potrebné na identifikáciu adresáta;

               b)

               účel oznámenia a lehota, v ktorej by sa malo oznámenie vykonať;

               c)

               opis priloženého dokumentu a povahy dotknutej pohľadávky a jej výšku;

               d)

               meno, adresu a ďalšie kontaktné údaje týkajúce sa:

                           i)

                           úradu zodpovedného v súvislosti s priloženým dokumentom, a ak je odlišný, aj

                           ii)

                           úradu, na ktorom je možné získať ďalšie informácie týkajúce sa oznámeného dokumentu alebo možností napadnúť platobnú povinnosť.

         2.   Dožadujúci orgán zasiela žiadosť o oznámenie podľa tohto článku len v prípade, ak nemôže uskutočniť oznámenie v súlade s predpismi upravujúcimi oznamovanie dotknutých dokumentov v dožadujúcom členskom štáte alebo ak by takéto oznámenie spôsobilo neprimerané ťažkosti.
   3.   Dožiadaný orgán bezodkladne informuje dožadujúci orgán o každom opatrení prijatom na základe jeho žiadosti o oznámenie, a najmä o dátume, keď bol dokument oznámený adresátovi.
   Článok 9
   Spôsoby oznamovania
   1.   Dožiadaný orgán zabezpečuje, aby sa oznámenie v dožiadanom členskom štáte uskutočnilo v súlade s vnútroštátnymi zákonmi, inými právnymi predpismi a správnymi postupmi platnými v dožiadanom členskom štáte.
   2.   Odsekom 1 nie je dotknutá žiadna iná forma oznámenia, ktoré vykonáva príslušný orgán dožadujúceho členského štátu v súlade s platnými pravidlami tohto členského štátu.
   Príslušný orgán zriadený v dožadujúcom členskom štáte môže osobe na území iného členského štátu priamo oznámiť akýkoľvek dokument doporučene alebo elektronicky.
   KAPITOLA IV

      OPATRENIA NA VYMÁHANIE ALEBO PREDBEŽNÉ OPATRENIA

   Článok 10
   Žiadosť o vymáhanie
   1.   Na žiadosť dožadujúceho orgánu vymáha dožiadaný orgán pohľadávky, na ktoré sa vzťahuje exekučný titul v dožadujúcom členskom štáte.
   2.   Len čo dožadujúci orgán získa akékoľvek relevantné informácie týkajúce sa záležitosti, v súvislosti s ktorou vznikla žiadosť o vymáhanie, postupuje ich dožiadanému orgánu.
   Článok 11
   Podmienky, ktoré sa vzťahujú na žiadosť o vymáhanie
   1.   Dožadujúci orgán nemôže požiadať o vymáhanie, ak a pokým je pohľadávka a/alebo nástroj umožňujúci jej vymáhanie v dožadujúcom členskom štáte napadnutý, s výnimkou prípadov, na ktoré sa vzťahuje článok 14 ods. 4 tretí pododsek.
   2.   Predtým ako dožadujúci orgán podá žiadosť o vymáhanie, musí uplatniť vhodné postupy vymáhania, ktoré sú dostupné v dožadujúcom členskom štáte, s výnimkou týchto situácií:

               a)

               ak je zrejmé, že v dožadujúcom členskom štáte sa nenachádzajú žiadne aktíva, ktoré by sa mohli vymáhať, alebo že takéto postupy nebudú viesť k úplnej úhrade pohľadávky, pričom dožadujúci orgán má konkrétne informácie o tom, že dotknutá osoba má aktíva v dožiadanom členskom štáte;

               b)

               ak by použitie takýchto postupov v dožadujúcom členskom štáte spôsobilo neprimerané ťažkosti.

         Článok 12
   Exekučný titul v dožiadanom členskom štáte a ďalšie sprievodné dokumenty
   1.   Ku každej žiadosti o vymáhanie je priložený jednotný exekučný titul v dožiadanom členskom štáte.
   Tento jednotný exekučný titul v dožiadanom členskom štáte zohľadňuje podstatné prvky pôvodného exekučného titulu a predstavuje jediný základ pre opatrenia na vymáhanie a predbežné opatrenia, ktoré sa prijali v dožiadanom členskom štáte. V tomto členskom štáte nepodlieha nijakému úkonu uznania, doplnenia alebo nahradenia.
   Jednotný exekučný titul obsahuje minimálne tieto informácie:

               a)

               informácie dôležité na identifikovanie pôvodného exekučného titulu, opis pohľadávky vrátane jej povahy, obdobie, na ktoré sa pohľadávka vzťahuje, akékoľvek dátumy dôležité pre exekučné konanie, ako aj výšku pohľadávky a jej jednotlivé zložky ako istina, naakumulovaný úrok atď.;

               b)

               meno a ďalšie údaje potrebné na identifikáciu dlžníka;

               c)

               meno, adresu a ďalšie kontaktné údaje týkajúce sa:

                           i)

                           úradu zodpovedného za stanovenie pohľadávky, a ak sa líši, aj

                           ii)

                           úradu, na ktorom je možné získať ďalšie informácie týkajúce sa pohľadávky alebo možností napadnúť platobnú povinnosť.

         2.   K žiadosti o vymáhanie pohľadávky sa môžu priložiť ďalšie dokumenty týkajúce sa tejto pohľadávky, ktoré boli vydané v dožadujúcom členskom štáte.
   Článok 13
   Vybavenie žiadosti o vymáhanie
   1.   Na účely vymáhania v dožiadanom členskom štáte sa s každou pohľadávkou, v súvislosti s ktorou sa podala žiadosť o vymáhanie, zaobchádza tak, akoby išlo o pohľadávku dožiadaného členského štátu, pokiaľ nie je v tejto smernici ustanovené inak. Ak sa v tejto smernici neustanovuje inak, dožiadaný orgán využíva právomoci a postupy stanovené v zákonoch, iných právnych predpisoch alebo správnych opatreniach dožiadaného členského štátu, ktoré sa vzťahujú na pohľadávky týkajúce sa rovnakej, alebo ak rovnaká neexistuje, podobnej dane alebo podobného poplatku.
   Ak dožiadaný orgán dospeje k záveru, že sa rovnaké alebo podobné dane alebo poplatky na jeho území nevyberajú, využije právomoci a postupy stanovené v zákonoch, iných právnych predpisoch alebo správnych opatreniach dožiadaného členského štátu, ktoré sa vzťahujú na pohľadávky týkajúce sa dane z príjmu fyzických osôb, ak sa v tejto smernici neustanovuje inak.
   Dožiadaný členský štát nie je povinný dať pohľadávkam iných členských štátov prednosť, ktorú dáva podobným pohľadávkam vznikajúcim v tomto členskom štáte, ak sa dotknuté členské štáty nedohodnú inak alebo ak sa neustanovuje inak v právnych predpisoch dožiadaného členského štátu. Členský štát, ktorý dáva pohľadávkam iného členského štátu prednosť, nesmie odmietnuť dať za rovnakých podmienok takú istú prednosť rovnakým alebo podobným pohľadávkam ostatných členských štátov.
   Dožiadaný členský štát vymáha pohľadávku vo svojej mene.
   2.   Dožiadaný orgán vyvinie úsilie, aby riadne informoval dožadujúci orgán o každom opatrení prijatom na základe žiadosti o vymáhanie.
   3.   Od dátumu prijatia žiadosti o vymáhanie účtuje dožiadaný orgán úrok z omeškania v súlade so zákonmi, inými právnymi predpismi a správnymi opatreniami platnými v dožiadanom členskom štáte.
   4.   Dožiadaný orgán môže v prípadoch, ak to umožňujú zákony, iné právne predpisy alebo správne opatrenia platné v dožiadanom členskom štáte, poskytnúť dlžníkovi čas na zaplatenie alebo povoliť platbu v splátkach a môže v tejto súvislosti účtovať úrok. Dožiadaný orgán následne informuje dožadujúci orgán o takomto rozhodnutí.
   5.   Bez toho, aby bol dotknutý článok 20 ods. 1, dožiadaný orgán poukáže dožadujúcemu orgánu sumy vymožené v súvislosti s pohľadávkou a úrok uvedený v odsekoch 3 a 4 tohto článku.
   Článok 14
   Spory
   1.   Spory týkajúce sa pohľadávky, pôvodného exekučného titulu v dožadujúcom členskom štáte alebo jednotného exekučného titulu v dožiadanom členskom štáte, ako aj spory týkajúce sa platnosti oznámenia, ktoré zaslal príslušný orgán dožadujúceho členského štátu, patria do pôsobnosti orgánov dožadujúceho členského štátu, ktoré sú v tejto veci príslušné. Ak v priebehu procesu vymáhania zainteresovaná strana napadne pohľadávku, pôvodný exekučný titul v dožadujúcom členskom štáte alebo jednotný exekučný titul v dožiadanom členskom štáte, dožiadaný orgán oznámi tejto strane, že sa musí obrátiť na orgán dožadujúceho členského štátu, ktorý je v tejto veci príslušný, v súlade s jeho platnými zákonmi.
   2.   Spory týkajúce sa exekučných opatrení prijatých v dožiadanom členskom štáte alebo týkajúce sa platnosti oznámenia, ktoré zaslal príslušný orgán dožiadaného členského štátu, sa predkladajú orgánu tohto členského štátu, ktorý je v tejto veci príslušný, v súlade s jeho zákonmi a inými právnymi predpismi.
   3.   Ak bola pohľadávka napadnutá v zmysle odseku 1 pred orgánom dožadujúceho členského štátu, ktorý je v tejto veci príslušný, dožadujúci orgán o tom informuje dožiadaný orgán a uvedie rozsah, v akom pohľadávka napadnutá nebola.
   4.   Hneď ako dožiadaný orgán dostane od dožadujúceho orgánu alebo zainteresovanej strany informácie uvedené v odseku 3, preruší exekučné konanie v rozsahu, v akom bola pohľadávka napadnutá, až do rozhodnutia orgánu, ktorý je v tejto veci príslušný, pokiaľ dožadujúci orgán nepožiada inak v súlade s tretím pododsekom tohto odseku.
   Bez toho, aby bol dotknutý článok 16, môže dožiadaný orgán na žiadosť dožadujúceho orgánu alebo v prípade, že to dožiadaný orgán z iného dôvodu považuje za potrebné, prijať predbežné opatrenia na zabezpečenie vymáhania do tej miery, do akej to umožňujú zákony alebo iné právne predpisy platné v dožiadanom členskom štáte.
   Dožadujúci orgán môže v súlade so zákonmi, inými právnymi predpismi a správnymi postupmi platnými v dožadujúcom členskom štáte požiadať dožiadaný orgán o vymáhanie napadnutej pohľadávky alebo napadnutej časti pohľadávky, pokiaľ takýto postup umožňujú príslušné zákony, iné právne predpisy a správne postupy platné v dožiadanom členskom štáte. Každá takáto žiadosť musí byť odôvodnená. Ak je následný výsledok sporu v prospech dlžníka, dožadujúci orgán je povinný uhradiť všetky vymožené sumy spolu s akoukoľvek prípadnou dlhovanou kompenzáciou v súlade so zákonmi platnými v dožiadanom členskom štáte.
   Ak príslušné orgány dožadujúceho členského štátu alebo dožiadaného členského štátu iniciovali postup na účely dosiahnutia vzájomnej dohody a ak výsledok tohto postupu môže mať vplyv na pohľadávku, v súvislosti s ktorou sa o požiadalo o pomoc, opatrenia na vymáhanie sa prerušia alebo pozastavia do ukončenia tohto postupu, pokiaľ sa netýka prípadu, ktorý je bezodkladne naliehavý z dôvodu podvodov alebo platobnej neschopnosti. Ak sa opatrenia na vymáhanie prerušili alebo pozastavili, uplatňuje sa druhý pododsek.
   Článok 15
   Zmena alebo stiahnutie žiadosti o pomoc pri vymáhaní
   1.   Dožadujúci orgán bezodkladne dožiadanému orgánu oznamuje každú následnú zmenu vo svojej žiadosti o vymáhanie alebo jej stiahnutie spolu s dôvodmi, ktoré k zmene alebo stiahnutiu vedú.
   2.   Ak zmena v žiadosti vyplýva z rozhodnutia vecne príslušného orgánu uvedeného v článku 14 ods. 1, dožadujúci orgán oznamuje toto rozhodnutie spolu so zmeneným jednotným exekučným titulom v dožiadanom členskom štáte. Dožiadaný orgán následne prijme ďalšie opatrenia na vymáhanie na základe zmeneného nástroja.
   Opatrenia na vymáhanie alebo predbežné opatrenia, ktoré už boli prijaté na základe pôvodného jednotného exekučného titulu v dožiadanom členskom štáte, sa môžu aj naďalej uplatňovať na základe zmeneného nástroja, pokiaľ zmena v žiadosti nie je spôsobená neplatnosťou pôvodného exekučného titulu v dožadujúcom členskom štáte alebo pôvodného jednotného exekučného titulu v dožiadanom členskom štáte.
   Články 12 a 14 sa uplatňujú v súvislosti so zmeneným nástrojom.
   Článok 16
   Žiadosť o predbežné opatrenia
   1.   Dožiadaný orgán na žiadosť dožadujúceho orgánu prijíma, ak to umožňujú jeho vnútroštátne právne predpisy a v súlade so svojimi správnymi postupmi, predbežné opatrenia s cieľom zabezpečiť vymáhanie v prípade, keď sa pohľadávka alebo exekučný titul v dožadujúcom členskom štáte napadnú v čase podania žiadosti alebo keď pohľadávka ešte nie je predmetom exekučného titulu v dožadujúcom členskom štáte, pokiaľ predbežné opatrenia sú možné v podobnej situácii aj podľa vnútroštátnych právnych predpisov a správnych postupov dožadujúceho členského štátu.
   K žiadosti o predbežné opatrenia v dožiadanom členskom štáte sa prikladá dokument, ak existuje, ktorý je vystavený s cieľom umožniť prijať predbežné opatrenia v dožadujúcom členskom štáte a ktorý sa týka pohľadávky, v súvislosti s ktorou sa žiada o vzájomnú pomoc. V dožiadanom členskom štáte nepodlieha tento dokument nijakému úkonu uznania, doplnenia alebo nahradenia.
   2.   K žiadosti o predbežné opatrenia môžu byť priložené ďalšie dokumenty týkajúce sa pohľadávky, ktoré boli vydané v dožadujúcom členskom štáte.
   Článok 17
   Pravidlá, ktoré sa vzťahujú na žiadosť o predbežné opatrenia
   Na uplatňovanie článku 16 sa primerane vzťahuje článok 10 ods. 2, článok 13 ods. 1 a 2 a články 14 a 15.
   Článok 18
   Obmedzenie povinností dožiadaného orgánu
   1.   Dožiadaný orgán nie je povinný poskytovať pomoc ustanovenú v článkoch 10 až 16, ak by vymáhanie pohľadávky z dôvodu situácie dlžníka spôsobilo vážne ekonomické alebo sociálne ťažkosti v dožiadanom členskom štáte, pokiaľ takúto výnimku pri vnútroštátnych pohľadávkach umožňujú zákony, iné právne predpisy a správne postupy platné v tomto členskom štáte.
   2.   Dožiadaný orgán nie je povinný poskytovať pomoc ustanovenú v článku 5 a článkoch 7 až 16, ak sa pôvodná žiadosť o pomoc podľa článku 5, 7, 8, 10 alebo 16 týka pohľadávok, pri ktorých medzi dátumom splatnosti pohľadávky v dožadujúcom členskom štáte a dátumom pôvodnej žiadosti o pomoc uplynulo viac ako päť rokov.
   V prípadoch, keď sú pohľadávka alebo pôvodný exekučný titul v dožadujúcom členskom štáte napadnuté, sa však za začiatok päťročnej lehoty považuje okamih, keď sa v dožadujúcom členskom štáte stanoví, že už nie je možné ďalej túto pohľadávku alebo exekučný titul spochybňovať.
   Okrem toho v prípadoch, keď príslušné orgány dožadujúceho členského štátu povolia odloženie platby alebo splátkový kalendár, sa za začiatok päťročnej lehoty považuje okamih, keď uplynula celá lehota splatnosti.
   V takýchto prípadoch však dožiadaný orgán nie je povinný poskytovať pomoc v súvislosti s pohľadávkami, pri ktorých uplynulo viac ako desať rokov od dátumu splatnosti pohľadávky v dožadujúcom členskom štáte.
   3.   Členský štát nie je povinný poskytovať pomoc, ak celková suma pohľadávok upravených v tejto smernici, v súvislosti s ktorými sa žiada po pomoc, je nižšia ako 1 500 EUR.
   4.   Dožiadaný orgán informuje dožadujúci orgán o dôvodoch zamietnutia žiadosti o pomoc.
   Článok 19
   Premlčanie
   1.   Na premlčacie lehoty sa vzťahujú výlučne zákony platné v dožadujúcom členskom štáte.
   2.   Pokiaľ ide o pozastavenie, prerušenie alebo predĺženie premlčacích lehôt, všetky kroky prijaté pri vymáhaní pohľadávok dožiadaným orgánom alebo v jeho mene na základe žiadosti o pomoc, ktorých účinkom je pozastavenie, prerušenie alebo predĺženie premlčacej lehoty podľa právnych predpisov platných v dožiadanom členskom štáte, sa považujú za kroky, ktoré majú rovnaký účinok v dožadujúcom členskom štáte pod podmienkou, že zodpovedajúci účinok je ustanovený v právnych predpisoch platných v dožadujúcom členskom štáte.
   Ak pozastavenie, prerušenie alebo predĺženie premlčacej lehoty nie je možné podľa právnych predpisov platných v dožiadanom členskom štáte, všetky kroky prijaté pri vymáhaní pohľadávok dožiadaným orgánom alebo v jeho mene na základe žiadosti o pomoc, ktorých účinkom by bolo pozastavenie, prerušenie alebo predĺženie premlčacej lehoty podľa právnych predpisov platných v dožadujúcom členskom štáte, ak by ich vykonal dožadujúci orgán vo svojom členskom štáte alebo ak by sa vykonali v jeho mene, sa považujú za prijaté v dožadujúcom členskom štáte, pokiaľ ide o uvedený účinok.
   Prvým a druhým pododsekom nie je dotknuté právo príslušných orgánov v dožadujúcom členskom štáte prijímať opatrenia na pozastavenie, prerušenie alebo predĺženie premlčacej lehoty v súlade s právnymi predpismi platnými v tomto členskom štáte.
   3.   Dožadujúci orgán a dožiadaný orgán sa navzájom informujú o každom úkone, ktorým sa prerušuje, pozastavuje alebo predlžuje premlčacia lehota týkajúca sa pohľadávky, v súvislosti s ktorou sa žiadalo o opatrenia na vymáhanie alebo predbežné opatrenia, alebo ktorý môže mať takýto účinok.
   Článok 20
   Náklady
   1.   V súlade so zákonmi a inými právnymi predpismi dožiadaného členského štátu sa dožiadaný orgán usiluje od dotknutej osoby vymôcť okrem súm uvedených v článku 13 ods. 5 náklady, ktoré mu vznikli v súvislosti s vymáhaním, ktoré si ponechá.
   2.   Členské štáty sa zriekajú všetkých vzájomných nárokov na náhradu nákladov vzniknutých pri poskytovaní akejkoľvek vzájomnej pomoci, ktorú si navzájom poskytujú podľa tejto smernice.
   Ak však vymáhanie spôsobí vznik osobitného problému, zahŕňa veľmi vysoké sumy nákladov alebo sa týka boja proti organizovanej trestnej činnosti, dožadujúci a dožiadaný orgán sa môžu dohodnúť na spôsobe náhrady nákladov v takýchto osobitných prípadoch.
   3.   Bez ohľadu na odsek 2 zostáva dožadujúci členský štát zodpovedný voči dožiadanému členskému štátu za všetky náklady a všetky straty, ktoré vznikli v dôsledku opatrení považovaných za neodôvodnené, pokiaľ ide buď o podstatu pohľadávky alebo platnosť exekučného titulu a/alebo nástroja na predbežné opatrenia, ktoré vydal dožadujúci orgán.
   KAPITOLA V

      VŠEOBECNÉ PRAVIDLÁ, KTORÉ SA VZŤAHUJÚ NA VŠETKY DRUHY ŽIADOSTÍ O POMOC

   Článok 21
   Štandardné formuláre a spôsoby komunikácie
   1.   Žiadosti o informácie podľa článku 5 ods. 1, žiadosti o oznámenie podľa článku 8 ods. 1, žiadosti o vymáhanie podľa článku 10 ods. 1 alebo žiadosti o predbežné opatrenia podľa článku 16 ods. 1 sa zasielajú elektronicky prostredníctvom štandardného formulára, pokiaľ tomu nebránia technické dôvody. Tieto formuláre sa používajú, pokiaľ je to možné, aj na ďalšiu komunikáciu v súvislosti so žiadosťou.
   Jednotný exekučný titul v dožiadanom členskom štáte a dokument umožňujúci prijať predbežné opatrenia v dožadujúcom členskom štáte, ako aj ďalšie dokumenty uvedené v článkoch 12 a 16 sa tiež zasielajú elektronicky, pokiaľ tomu nebránia technické dôvody.
   K štandardným formulárom sa môžu prípadne priložiť správy, výkazy a ďalšie dokumenty alebo overené kópie alebo výpisy z týchto dokumentov, ktoré sa takisto zasielajú elektronicky, pokiaľ tomu nebránia technické dôvody.
   Štandardné formuláre a komunikácia elektronicky sa smú používať aj pri výmene informácií podľa článku 6.
   2.   Odsek 1 sa nevzťahuje na informácie a dokumenty získané v dôsledku prítomnosti v správnych úradoch v inom členskom štáte alebo účasti na správnych vyšetrovaniach v inom členskom štáte podľa článku 7.
   3.   Ak sa komunikácia neuskutočňuje elektronicky alebo prostredníctvom štandardných formulárov, neovplyvňuje to platnosť získaných informácií ani opatrení prijatých v rámci vybavovania žiadosti o pomoc.
   Článok 22
   Používanie jazykov
   1.   Všetky žiadosti o pomoc, štandardné formuláre na oznamovanie a jednotné exekučné tituly v dožiadanom členskom štáte sa zasielajú v úradnom jazyku alebo v jednom z úradných jazykov dožiadaného členského štátu, prípadne je k nim priložený preklad do úradného jazyka alebo jedného z úradných jazykov dožiadaného členského štátu. Skutočnosť, že niektoré ich časti sú napísané v inom jazyku, než je úradný jazyk – alebo jeden z úradných jazykov – dožiadaného členského štátu, nemá vplyv na ich platnosť alebo na platnosť postupu, pokiaľ sa na tomto inom jazyku dohodnú dotknuté členské štáty.
   2.   Dokumenty, v súvislosti s ktorými sa žiada o oznámenie podľa článku 8, môžu byť dožiadanému orgánu zaslané v úradnom jazyku dožadujúceho členského štátu.
   3.   Ak sú k žiadosti priložené iné dokumenty než dokumenty uvedené v odsekoch 1 a 2, dožiadaný orgán môže v prípade potreby požiadať dožadujúci orgán o preklad týchto dokumentov do úradného jazyka alebo jedného z úradných jazykov dožiadaného členského štátu, alebo do akéhokoľvek iného jazyka, na ktorom sa dotknuté členské štáty dvojstranne dohodnú.
   Článok 23
   Zverejňovanie informácií a dokumentov
   1.   Na informácie oznamované v akejkoľvek forme podľa tejto smernice sa vzťahuje povinnosť dodržiavať úradné tajomstvo, pričom takéto informácie požívajú ochranu vzťahujúcu sa na podobné informácie na základe vnútroštátnych právnych predpisov členského štátu, ktorý ich prijal.
   Takéto informácie sa môžu využívať na účely uplatnenia exekučných alebo predbežných opatrení v súvislosti s pohľadávkami, ktoré upravuje táto smernica. Tiež sa môžu používať na účely stanovenia a vymáhania povinných príspevkov sociálneho zabezpečenia.
   2.   Osoby, ktoré sú náležite akreditované Bezpečnostným akreditačným orgánom Európskej komisie, môžu mať prístup k týmto informáciám, len keď je to potrebné na zabezpečenie starostlivosti o sieť CCN, jej údržbu a vývoj.
   3.   Členský štát, ktorý informácie poskytuje, povolí ich použitie na iné účely ako účely uvedené v odseku 1 v členskom štáte, ktorý informácie prijíma, ak na základe právnych predpisov členského štátu, ktorý informácie poskytuje, možno tieto informácie využívať na podobné účely.
   4.   Ak dožadujúci alebo dožiadaný orgán dospeje k záveru, že informácie získané podľa tejto smernice môžu byť užitočné pre tretí členský štát na účely uvedené v odseku 1, môže tieto informácie tomuto tretiemu členskému štátu odoslať pod podmienkou, že toto odoslanie je v súlade s pravidlami a postupmi ustanovenými v tejto smernici. Zároveň informuje členský štát, z ktorého informácie pochádzajú, o svojom zámere poskytnúť tieto informácie tretiemu členskému štátu. Členský štát, z ktorého informácie pochádzajú, môže proti takémuto poskytnutiu informácií namietať do desiatich pracovných dní odo dňa, keď mu túto skutočnosť oznámil členský štát, ktorý si želá uvedené informácie poskytnúť.
   5.   Povolenie použiť podľa odseku 3 informácie, ktoré boli odoslané podľa odseku 4, môže udeliť iba členský štát, z ktorého tieto informácie pochádzajú.
   6.   Informácie oznamované v akejkoľvek forme podľa tejto smernice môžu ako dôkaz uviesť alebo použiť všetky orgány členského štátu, ktorý tieto informácie prijíma, na rovnakom základe ako podobné informácie získané v rámci tohto štátu.
   KAPITOLA VI

      ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA

   Článok 24
   Uplatňovanie iných dohôd o pomoci
   1.   Táto smernica sa nedotýka plnenia akýchkoľvek povinností poskytovať širšiu pomoc, ktoré vyplývajú z dvojstranných alebo mnohostranných dohôd alebo dojednaní, vrátane dohôd a dojednaní na účely oznamovanie právnych alebo mimoprávnych aktov.
   2.   Keď členské štáty uzatvárajú takéto dvojstranné alebo mnohostranné dohody alebo dojednania v záležitostiach, na ktoré sa vzťahuje táto smernica, s iným cieľom, ako je riešenie jednotlivých prípadov, bezodkladne o tom informujú Komisiu. Komisia zase informuje ostatné členské štáty.
   3.   Keď členské štáty poskytujú na základe dvojstrannej alebo mnohostrannej dohody alebo dojednania takúto väčšiu mieru vzájomnej pomoci, môžu využívať elektronickú komunikačnú sieť a štandardné formuláre prijaté na vykonanie tejto smernice.
   Článok 25
   Výbor
   1.   Komisii pomáha Výbor pre vymáhanie.
   2.   Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňujú sa články 5 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES.
   Lehota ustanovená v článku 5 ods. 6 rozhodnutia 1999/468/ES sa stanovuje na tri mesiace.
   Článok 26
   Vykonávacie ustanovenia
   V súlade s postupom uvedeným v článku 25 ods. 2 prijme Komisia podrobné pravidlá na vykonávanie článku 4 ods. 2, 3 a 4, článku 5 ods. 1, článkov 8 a 10, článku 12 ods. 1, článku 13 ods. 2, 3, 4 a 5, článku 15, článku 16 ods. 1 a článku 21 ods. 1.
   Uvedené pravidlá sa týkajú minimálne týchto písmen:

               a)

               praktických opatrení týkajúcich sa organizácie kontaktov medzi ústrednými kontaktnými úradmi, ostatnými kontaktnými úradmi a kontaktnými jednotkami uvedenými v článku 4 ods. 2, 3 a 4 rôznych členských štátov a kontaktov s Komisiou;

               b)

               prostriedkov, ktorými sa môžu zasielať oznámenia medzi orgánmi;

               c)

               formátu a ďalších údajov štandardných formulárov, ktoré sa majú používať na účely článku 5 ods. 1, článku 8, článku 10 ods. 1, článku 12 ods. 1 a článku 16 ods. 1;

               d)

               prepočtu súm, ktoré sa majú vymôcť, a prevodu súm, ktoré sa vymohli.

         Článok 27
   Správy
   1.   Každý členský štát každý rok do 31. marca oznamuje Komisii:

               a)

               počet žiadostí o informácie, žiadostí o oznámenie a o vymáhanie pohľadávky alebo žiadostí o predbežné opatrenia, ktoré zaslal každému dožiadanému členskému štátu a ktoré dostal od každého dožadujúceho členského štátu každý rok;

               b)

               výšku pohľadávok, v súvislosti s ktorými bol požiadaný o pomoc pri vymáhaní, a vymožené sumy.

         2.   Členské štáty môžu poskytovať aj akékoľvek ďalšie informácie, ktoré môžu byť užitočné pri hodnotení vzájomnej pomoci poskytovanej podľa tejto smernice.
   3.   Komisia každých päť rokov predkladá Európskemu parlamentu a Rade správu o fungovaní mechanizmov ustanovených touto smernicou.
   Článok 28
   Transpozícia
   1.   Členské štáty prijmú a uverejnia do 31. decembra 2011 zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.
   Tieto ustanovenia sa uplatňujú od 1. januára 2012.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 29
   Zrušenie smernice 2008/55/ES
   Smernica 2008/55/ES sa zrušuje s účinnosťou od 1. januára 2012.
   Odkazy na zrušenú smernicu sa považujú za odkazy na túto smernicu.
   Článok 30
   Nadobudnutie účinnosti
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 31
   Adresáti
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Bruseli 16. marca 2010

            Za Radu

            predsedníčka

         E. SALGADO

      (1)  Stanovisko z 10. februára 2010 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).

      (2)  Stanovisko zo 16. júla 2009 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).

      (3)  Ú. v. ES L 73, 19.3.1976, s. 18.

      (4)  Ú. v. EÚ L 150, 10.6.2008, s. 28.

      (5)  Ú. v. ES L 184, 17.7.1999, s. 23.


title: Smernica Rady z 30. novembra 1989 o minimálnych požiadavkách na bezpečnosť a ochranu zdravia pri používaní pracovných zariadení pracovníkmi pri práci (druhá samostatná smernica v zmysle článku 16 ods. 1 smernice 89/391/EHS)

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31989L0655

Úradný vestník L 393 , 30/12/1989 S. 0013 - 0017 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 5 Zväzok 4 S. 0182  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 5 Zväzok 4 S. 0182

		Smernica Radyz 30. novembra 1989o minimálnych požiadavkách na bezpečnosť a ochranu zdravia pri používaní pracovných zariadení pracovníkmi pri práci (druhá samostatná smernica v zmysle článku 16 ods. 1 smernice 89/391/EHS)(89/655/EHS)RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä na jej článok 118a,so zreteľom na návrh Komisie [1], predložený po porade s Poradným výborom pre bezpečnosť, hygienu a ochranu zdravia pri práci,v spolupráci s Európskym parlamentom [2],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],keďže článok 118a zmluvy ustanovuje, že Rada prijme prostredníctvom smerníc minimálne požiadavky na podporu zlepšovania najmä pracovného prostredia, aby sa zaručila vyššia úroveň ochrany zdravia a bezpečnosti pracovníkov;keďže v zmysle daného článku nesmú smernice ukladať žiadne správne, finančné a právne obmedzenia, ktoré by bránili zakladaniu a rozvoju malých a stredných podnikov;keďže správa Komisie o jej programe pre bezpečnosť, hygienu a ochranu zdravia pri práci [4] predpokladá prijatie smernice o používaní pracovných prostriedkov pri práci;keďže Rada vo svojej rezolúcii z 21. decembra 1987 o bezpečnosti, hygiene a ochrane zdravia pri práci [5] vzala na vedomie zámer Komisie predložiť jej v blízkej budúcnosti minimálne požiadavky o organizácii bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci;keďže dodržiavanie minimálnych požiadaviek na zaistenie vyššej úrovne bezpečnosti a ochrany zdravia pri používaní pracovných prostriedkov je nevyhnutné pre zaistenie bezpečnosti a ochrany zdravia pracovníkov;keďže táto smernica je samostatná smernica v zmysle článku 16 (1) smernice Rady 89/391/EHS z 12. júna 1989 o zavádzaní opatrení na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pracovníkov pri práci [6]; keďže ustanovenia uvedenej smernice preto v plnom rozsahu platia pre oblasť používania pracovných prostriedkov pracovníkmi pri práci, zároveň rešpektujúc prísnejšie a/alebo osobitné ustanovenia tejto smernice;keďže táto smernica predstavuje praktický aspekt na vytváranie sociálnej dimenzie vnútorného trhu;keďže v zmysle smernice 83/189/EHS [7] od členských štátov sa vyžaduje, aby oznamovali Komisii akékoľvek návrhy technických predpisov pre stroje, prístroje a zariadenia.keďže v zmysle rozhodnutia 74/325/EHS [8], ktoré bolo naposledy zmenené a doplnené aktom o pristúpení z roku 1985, Komisia vedie porady s Poradným výborom pre bezpečnosť, hygienu a ochranu zdravia pri práci na vypracovanie návrhov v tejto oblasti,PRIJALA TÚTO SMERNICU:ODDIEL IVŠEOBECNÉ USTANOVENIAČlánok 1Predmet1. Táto smernica, ktorá je druhou samostatnou smernicou v zmysle článku 16 (1) smernice 89/391/EHS, ustanovuje minimálne požiadavky na bezpečnosť a ochranu zdravia pri používaní pracovných prostriedkov pracovníkmi pri práci podľa definície v článku 2.2. Ustanovenia smernice 89/391/EHS sa uplatňujú v plnom rozsahu pre celý predmet uvedený v odseku 1, rešpektujúc prísnejšie a/alebo osobitné ustanovenia tejto smernice.Článok 2DefinícieNa účely tejto smernice nasledujúce výrazy budú mať nasledujúci význam:a) "pracovný prostriedok": akýkoľvek stroj, prístroj, nástroj alebo zariadenie, ktoré sa používa pri práci,b) "používanie pracovných prostriedkov": každá činnosť týkajúca sa pracovného prostriedku ako zapínanie alebo vypínanie, používanie, preprava, oprava, prestavba, údržba a starostlivosť, vrátane čistenia,c) "zóna nebezpečenstva": akákoľvek oblasť vo vnútri a/alebo v okolí pracovného prostriedku, v ktorej je ohrozená bezpečnosť alebo zdravie pracovníka, ktorý sa v nej nachádza,d) "ohrozený pracovník": akýkoľvek pracovník, ktorý sa celkom alebo čiastočne nachádza v zóne nebezpečenstva,e) "obsluha": pracovník alebo pracovníci poverení používaním pracovných prostriedkov.ODDIEL IIPOVINNOSTI ZAMESTNÁVATEĽAČlánok 3Všeobecné povinnosti1. Zamestnávateľ vykoná potrebné opatrenia, aby pracovné prostriedky poskytnuté pracovníkom v podniku a/alebo v prevádzke boli pre príslušnú prácu vhodné, alebo aby sa účelne prispôsobili tak, že pri používaní bude zaistená bezpečnosť a ochrana zdravia pracovníkov.Pri výbere používaných pracovných prostriedkov zamestnávateľ prihliada na osobitné podmienky a druh práce, na nebezpečenstvá existujúce v podniku a/alebo v prevádzke, najmä na pracovisku, pre zdravie a bezpečnosť pracovníkov a/alebo na akékoľvek nebezpečenstvá, ktoré dodatočne vyplývajú z používania daných pracovných prostriedkov.2. Ak nie je možné v plnom rozsahu zaistiť bezpečnosť a ochranu zdravia pracovníkov pri používaní pracovných prostriedkov, zamestnávateľ vykoná vhodné opatrenia, aby čo najviac zmenšil nebezpečenstvá.Článok 4Pravidlá pre pracovné prostriedky1. Bez toho, aby bol dotknutý článok 3 zamestnávateľ si musí zaobstarať a/alebo používať:a) pracovné prostriedky, ktoré, ak boli pracovníkom po prvýkrát poskytnuté v podniku a/alebo prevádzke po 31. decembri 1992:i) vyhovujú ustanoveniam akejkoľvek príslušnej platnej smernice spoločenstva;ii) vyhovujú minimálnym požiadavkám ustanoveným v prílohe, ak nie je použiteľná iná smernica spoločenstva, alebo keď je iná smernica spoločenstva použiteľná iba čiastočne;b) pracovné prostriedky, ak boli pracovníkom poskytnuté v podniku a/alebo v prevádzke do 31. decembra 1992, vyhovujú maximálne štyri roky po tomto termíne minimálnym požiadavkám ustanoveným v prílohe.2. Zamestnávateľ vykoná potrebné opatrenia, aby pracovné prostriedky počas celej doby používania prostredníctvom primeranej údržby boli na takej úrovni, ktorá vyhovuje ustanoveniam odseku 1 a) alebo b).Článok 5Pracovné prostriedky s osobitným nebezpečenstvomAk je používanie pracovného prostriedku spojené s možným osobitným ohrozením bezpečnosti a zdravia pracovníkov, zamestnávateľ vykoná potrebné opatrenia, aby:- pracovný prostriedok používali len ním poverené osoby;- v prípade opravy, prestavby, údržby alebo starostlivosti vykonávali takúto prácu len na to oprávnení pracovníci.Článok 6Informovanie zamestnancov1. Bez toho, aby bol dotknutý článok 10 smernice 89/391/EHS zamestnávateľ vykoná potrebné opatrenia, aby boli pracovníkom k dispozícii primerané informácie a ak je to vhodné návody na obsluhu pracovných prostriedkov používaných pri práci.2. Informácie a návody na obsluhu musia obsahovať vo vzťahu k bezpečnosti a ochrane zdravia minimálne nasledujúce informácie:- podmienky používania pracovných prostriedkov,- predpokladané výnimočné situácie,- ak je to vhodné, závery zo skúseností získaných pri používaní pracovných prostriedkov.3. Informácie a návody na obsluhu musia byť pre pracovníkov, ktorých sa týkajú, zrozumiteľné.Článok 7Školenie pracovníkovBez toho, aby bol dotknutý článok 12 smernice 89/391/EHS zamestnávateľ vykoná potrebné opatrenia, aby:- pracovníci poverení používaním pracovných prostriedkov boli primerane vyškolení vo vzťahu k nebezpečenstvám, ktoré sú spojené s ich používaním,- pracovníci uvedení v druhej zarážke článku 5 boli vhodne osobitne vyškolení.Článok 8Porady s pracovníkmi a účasť pracovníkovPorady a účasť pracovníkov a/alebo ich zástupcov o záležitostiach obsiahnutých v tejto smernici, vrátane jej príloh, sa uskutočnia podľa článku 11 smernice 89/391/EHS.ODDIEL IIIRÔZNE USTANOVENIAČlánok 9Zmena a doplnok prílohy1. Rada prijme dodatok k prílohe o doplnkových minimálnych požiadavkách platných pre osobitné pracovné prostriedky uvedené v bode 3 prílohy na základe postupu, ktorý je ustanovený v článku 118a zmluvy.2. Čisto technické úpravy prílohy, ktoré sú výsledkom:- prijatia smerníc o technickej harmonizácii a normalizácii pracovných prostriedkov a/alebo- technického pokroku, zmien v medzinárodných predpisoch, špecifikáciách alebo poznatkoch týkajúcich sa pracovných prostriedkov.sa prijmú na základe postupu stanoveného v článku 17 smernice 89/391/EHS.Článok 10Záverečné ustanovenia1. Členské štáty prijmú do 31. decembra 1992 zákony, iné právne predpisy a správne ustanovenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Okamžite o tom budú informovať Komisiu.2. Členské štáty oznámia Komisii znenie ustanovení vnútroštátneho práva, ktoré prijmú alebo prijali v oblasti upravenej touto smernicou.3. Členské štáty podávajú Komisii každých päť rokov správu o praktickom vykonaní ustanovení tejto smernice a uvedú stanoviská zamestnávateľov a pracovníkov.Komisia informuje Európsky parlament, Radu, Hospodársky a sociálny výbor a Poradný výbor pre bezpečnosť, hygienu a ochranu zdravia pri práci.4. Komisia so zreteľom na odseky 1 až 3 predkladá pravidelne správu o vykonávaní tejto smernice Európskemu parlamentu, Rade a Hospodárskemu a sociálnemu výboru.Článok 11Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 30. novembra 1989Za RadupredsedaJ. P. Soisson[1] Ú. v. ES C 114, 30.4.1988, s. 3,Ú. v. ES C 106, 26.4.1989, s. 13 aÚ. v. ES C 287, 15.11.1989, s. 12.[2] Ú. v. ES C 326, 19.12.1988, s. 132 aÚ. v. ES C 256, 9.10.1989, s. 65.[3] Ú. v. ES C 318, 12.12.1988, s. 26.[4] Ú. v. ES C 28, 3.2.1988, s. 3.[5] Ú. v. ES C 28, 3.2.1988, s. 1.[6] Ú. v. ES L 183, 29.6.1989, s. 1.[7] Ú. v. ES L 109, 26.4.1983, s. 8.[8] Ú. v. ES L 185, 9.7.1974, s. 15.--------------------------------------------------PRÍLOHA IMINIMÁLNE POŽIADAVKY TÝKAJÚCE SA ČLÁNKU 4 (1) a) ii) a b)1. Všeobecná poznámkaPovinnosti ustanovené v tejto prílohe sa týkajú ustanovení smernice a prípadov, keď existuje zodpovedajúce riziko pre predmetný pracovný prostriedok.2. Všeobecné minimálne požiadavky, ktoré sa vzťahujú na pracovné prostriedky2.1. Ovládacie a kontrolné prvky pracovného prostriedku, ktoré ovplyvňujú bezpečnosť, musia byť jasne viditeľné, identifikovateľné a primerane označené, ak je to potrebné.Okrem prípadov, keď je to potrebné pre určité ovládacie a kontrolné prvky, kontrolné a ovládacie prvky musia byť umiestnené mimo nebezpečného priestoru tak, aby ich činnosť nemohla byť zdrojom ďalšieho ohrozenia. Nesmú zvyšovať akékoľvek nebezpečenstvo ani v dôsledku akejkoľvek neúmyselnej činnosti.Ak je to potrebné, obsluha z hlavnej riadiacej pozície musí zabezpečiť, aby sa žiadna osoba nenachádzala v nebezpečnom priestore. Ak to nie je možné, musí bezpečnostný systém automaticky dať svetelný a/alebo zvukový výstražný signál, kedykoľvek je stroj pripravený naštartovať. Vystavený pracovník musí mať čas a/alebo možnosť rýchlo sa vyhnúť ohrozeniu pri štarte a/alebo zastavení pracovného prostriedku.Riadiace systémy musia byť bezpečné. Porucha kontrolných systémov alebo ich poškodenie nesmie vyústiť do nebezpečnej situácie.2.2. Pracovný prostriedok sa musí dať uviesť do chodu len premyslenou činnosťou na riadiacom prvku pre daný účel.To isté sa bude týkať:- reštartovania po zastavení chodu z akéhokoľvek dôvodu,- riadenia významných zmien v pracovných podmienkach (napríklad rýchlosť, tlak atď.),ak toto reštartovanie alebo zmena akokoľvek neohrozia vystavených pracovníkov.Táto požiadavka sa netýka reštartovania alebo zmeny podmienok činnosti, ak sú tieto výsledkom normálneho pracovného cyklu automatického zariadenia.2.3. Všetky pracovné prostriedky musia byť vybavené ovládacím prvkom, ktorým budú úplne a bezpečne vypnuté.Každé pracovisko musí byť vybavené ovládacím prvkom umožňujúcim zastavenie niektorých alebo všetkých pracovných prostriedkov podľa druhu ohrozenia tak, aby pracovné prostriedky boli bezpečné. Ovládacie prvky na zastavenie musia mať prednosť pred ovládacími prvkami na spúšťanie. Ak sa pracovný prostriedok alebo jeho nebezpečné časti zastavia, musí sa vypnúť prívod energie pohonu.2.4. V primeraných prípadoch a v závislosti od rizika, ktoré pracovný prostriedok predstavuje a od doby potrebnej na jeho zastavenie, pracovný prostriedok musí byť vybavený zariadením na núdzové zastavenie.2.5. Ak z pracovného prostriedku môžu vypadávať predmety alebo vyletovať materiál, musí byť vybavený primeraným bezpečnostným zariadením zodpovedajúcim riziku.Pracovný prostriedok, ohrozujúci emisiami plynov, pár, tekutín alebo prachom, musí byť vybavený vhodným odsávacím a/alebo ochranným zariadením pri zdroji ohrozenia.2.6. Ak je to potrebné pre bezpečnosť a zdravie pracovníkov, musí byť pracovný prostriedok a jeho časti spevnený výstužou alebo iným spôsobom.2.7. Ak hrozí deštrukcia pracovného prostriedku alebo jeho častí, čo pravdepodobne spôsobí významné ohrozenie bezpečnosti a zdravia pracovníkov, musia sa prijať vhodné ochranné opatrenia.2.8. Ak hrozí riziko mechanického kontaktu s pohybujúcimi sa časťami pracovného prostriedku, ktorý môže spôsobiť úraz, tieto časti musia byť vybavené krytom alebo ochranným zariadením zabraňujúcim prístup do nebezpečného priestoru, alebo takým zariadením, ktoré zastaví pohybujúce sa nebezpečné časti skôr, ako sa dostanú do nebezpečného priestoru.Kryty a ochranné zariadenia musia:- mať pevnú konštrukciu,- nesmú byť zdrojom ďalšieho ohrozenia,- nesmú sa dať ľahko odstrániť alebo vyradiť z činnosti,- byť umiestnené v primeranej vzdialenosti od nebezpečného priestoru,- byť riešené tak, aby neobmedzovali výhľad personálu obsluhy na celý priestor, v ktorom je pracovný prostriedok používaný,- umožniť vykonanie činnosti potrebnej na upevnenie alebo výmenu častí a pri údržbe tak, aby sa obmedzil prístup len do priestoru, kde sa uvedená činnosť vykonáva, a ak je to možné, bez odstránenia krytu alebo ochranného zariadenia.2.9. Priestory a miesta na prácu s pracovným prostriedkom alebo jeho údržbu musia byť vhodne osvetlené podľa druhu vykonávanej činnosti.2.10. Časti pracovného prostriedku s vysokou alebo veľmi nízkou teplotou musia byť, ak je to potrebné, chránené tak, aby sa vyhlo ohrozeniu pracovníkov, ktorí sú blízko alebo prichádzajú s ním do kontaktu.2.11. Výstražné zariadenie pracovného prostriedku musí byť jednoznačné, jasne a ľahko pochopiteľné a zrozumiteľné.2.12. Pracovný prostriedok sa môže používať len na tie činnosti a za podmienok, na ktoré je určený.2.13. Musí byť možné vykonávať údržbárske práce vtedy, keď je pracovný prostriedok vypnutý. Ak to nie je možné, musia sa prijať primerané ochranné opatrenia na vykonávanie takýchto činnosti, alebo ich vykonávať mimo nebezpečného priestoru.Ak má stroj predpísanú údržbu, termíny sa musia dodržiavať.2.14. Všetky pracovné prostriedky musia byť vybavené zreteľne označenými vypínacími zariadeniami na ich odpojenie od všetkých zdrojov energie.Opätovné zapojenie nesmie ohrozovať príslušných pracovníkov.2.15. Pracovný prostriedok musí mať značky a výstražné označenie na zaistenie bezpečnosti pracovníkov.2.16. Pracovníci musia mať zaistený bezpečný prístup a bezpečnosť na všetkých miestach pri výrobe, úprave a údržbárskych prácach.2.17. Všetky pracovné prostriedky musia chrániť pracovníkov pred ohrozením ohňom, alebo prehriatím alebo unikajúcim plynom, prachom, tekutinami, parami alebo inými látkami, ktoré sú vyrábané, používané alebo uskladnené v pracovnom prostriedku.2.18. Všetky pracovné prostriedky musia byť primerané na predchádzanie rizika výbuchu pracovných prostriedkov alebo látok vyrábaných, používaných alebo skladovaných v pracovných prostriedkoch.2.19. Všetky pracovné prostriedky musia byť primerané na ochranu vystavených pracovníkov pred priamym alebo nepriamym kontaktom s elektrinou.3. Minimálne dodatkové požiadavky platné pre osobitné pracovné prostriedkyuvedené v článku 9 (1) smernice.--------------------------------------------------


title: Smernica Komisie z 15. júla 1991, ktorou sa prispôsobuje technickému pokroku smernica Rady 71/320/EHS o aproximácii právnych predpisov členských štátov o brzdových zariadeniach určitých kategórií motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31991L0422

Úradný vestník L 233 , 22/08/1991 S. 0021 - 0029 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 21 S. 0003  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 21 S. 0003

		Smernica Komisiez 15. júla 1991,ktorou sa prispôsobuje technickému pokroku smernica Rady 71/320/EHS o aproximácii právnych predpisov členských štátov o brzdových zariadeniach určitých kategórií motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel(91/422/EHS)KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva,so zreteľom na smernicu Rady 71/320/EHS z 26. júla 1971 o aproximácii právnych predpisov členských štátov o brzdových zariadeniach určitých kategórií motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel [1], naposledy zmenenú a doplnenú smernicou Komisie 88/194/EHS [2], najmä na jej článok 5,keďže na základe pokroku, ku ktorému došlo v technológii brzdenia, je teraz možné sprísniť požiadavky, a najmä zaviesť povinné vybavenie určitých ťažných a prípojných vozidiel automatickým nastavovaním brzdových obložení, vzhľadom na zvýšenie bezpečnosti na cestách;keďže ustanovenia tejto smernice sú v súlade so stanoviskom Výboru na prispôsobenie smerníc odstraňujúcich technické bariéry obchodu v sektore motorových vozidiel technickému pokroku,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Prílohy I, II, III, IV, V, VII, IX, X a XII smernice 71/320/EHS sa menia a dopĺňajú v súlade s prílohou k tejto smernici.Článok 21. Od 1. októbra 1991, žiadny členský štát nesmie z dôvodov týkajúcich sa brzdových zariadení:- odmietnuť vzhľadom na typ vozidla, udeliť EHS typové schválenie alebo vydať kópiu osvedčenia, uvedeného v poslednej zarážke článku 10 ods. 1 smernice Rady 70/156/EHS [3], alebo udeliť národné typové schválenie, alebo- zakázať uvedenie do prevádzky vozidiel,keď brzdové zariadenia takého typu vozidla alebo takých vozidiel sú v súlade s ustanoveniami smernice 71/320/EHS, naposledy zmenenej a doplnenej touto smernicou.2. Od 1. októbra 1992 členské štáty:- nebudú naďalej vydávať kópiu osvedčenia uvedeného v poslednej zarážke článku 10 ods. 1 smernice 70/156/EHS vzhľadom na typ vozidla, ktorého brzdové zariadenia nie sú v súlade s ustanoveniami smernice 71/320/EHS, naposledy zmenenej a doplnenej touto smernicou,- môžu odmietnuť udeliť národné typové schválenie typu vozidla, ktorého brzdové zariadenia nie sú v súlade s ustanoveniami smernice 71/320/EHS, naposledy zmenenej a doplnenej touto smernicou.3. Od 1. októbra 1994 členské štáty môžu zakázať uviesť do prevádzky vozidlá, ktorých brzdové zariadenia nie sú v súlade ustanoveniami smernice 71/320/EHS, naposledy zmenenej a doplnenej touto smernicou.Článok 3Členské štáty pred 1. októbrom 1991 uvedú do účinnosti ustanovenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.Článok 4Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 15. júla 1991Za KomisiuMartin bangemannpodpredseda[1] Ú. v. ES L 202, 6.9.1971, s. 37.[2] Ú. v. ES L 92, 9.4.1988, s. 47.[3] Ú. v. ES L 42, 23.2.1970, s. 1.--------------------------------------------------PRÍLOHAZMENY A DOPLNENIA PRÍLOH K SMERNICI RADY 71/320/EHS, V ZNENÍ SMERNÍC 74/132/EHS, 75/524/EHS, 79/489/EHS, 85/647/EHS A 88/194/EHSPRÍLOHA I: DEFINÍCIE, POŽIADAVKY, KONŠTRUKCIA A MONTÁŽBod 1.16.3 znie:"1.16.3 Príves s nápravou v strede"Príves s nápravou v strede" znamená ťahané vozidlo, vybavené ťahacím zariadením, ktoré sa nemôže pohybovať vertikálne (vzhľadom k prívesu) a ktorého nápravay) je (sú) umiestnená(é) tesne pri ťažisku vozidla (pri rovnomernom rozložení nákladu) tak, že na ťažné vozidlo je prenášané len malé statické zaťaženie, nepresahujúce 10 % zaťaženia, ktoré zodpovedá maximálnej hmotnosti prívesu alebo zaťaženie 1000 daN (podľa toho, ktoré je menšie)."(ostatné bez zmeny)V bode 2.1.2.3 sa doplní na konci:"Vzduchová brzda prípojného vozidla a parkovacia brzda ťažného vozidla môžu byť ovládané súčasne za predpokladu, že vodič je schopný kedykoľvek skontrolovať, či účinok parkovacej brzdy jazdnej súpravy, dosiahnutý len mechanickou činnosťou zariadenia pre parkovacie brzdenie, je dostatočný."Bod 2.2.1.5.2 znie: (mení sa len anglický text)"2.2.1.5.2 Okrem toho, zásobníky umiestnené…"(ostatné bez zmeny).Bod 2.2.1.8:"2.2.1.8 Účinok sústavy pre prevádzkové brzdenie musí byť primerane rozdelený medzi nápravy. Aby u vozidiel s viac než dvoma nápravami nedochádzalo k blokovaniu kolies alebo k tvoreniu sklovitého povrchu na brzdových obloženiach, môže sa brzdná sila na niektorých nápravách znížiť automaticky na nulovú hodnotu pri preprave nákladu s veľmi malou hmotnosťou za predpokladu, že vozidlo spĺňa všetky požiadavky na brzdné účinky, predpísané v prílohe II."Za bod 2.2.1.11 sa doplnia nové body 2.2.1.11.1 a 2.2.1.11.2:"2.2.1.11.1 Nastavovanie opotrebenia obloženia má byť pre prevádzkové brzdy automatické. Avšak montáž automatických nastavovacích zariadení je voliteľná pre terénne vozidlá kategórií N2 a N3 a pre zadné brzdy vozidiel kategórií M1 a N1. Automatické nastavovacie zariadenia má byť také, aby po zahriatí, po ktorom nasleduje chladenie bŕzd, bolo ešte stále zabezpečené účinné brzdenie. Vozidlo má byť schopné normálnej prevádzky po testoch vykonaných podľa prílohy II, bodu 1.3 (test typu I) a prílohy II, bodu 1.4 (test typu II).2.2.1.11.2 Má byť umožnené ľahké skontrolovanie opotrebovania obloženia prevádzkových bŕzd zvonku alebo zo spodku vozidla, s použitím iba náradia alebo vybavenia dodávaných bežne s vozidlom; napríklad vhodnými kontrolnými otvormi alebo niektorými inými prostriedkami. Ako alternatívy sú prijateľné akustické alebo optické zariadenia signalizujúce vodičovi, sediacemu pri jazde, že je potrebné vymeniť obloženie. Demontáž predných a/alebo zadných kolies na tento účel je prípustná iba u vozidiel kategórií M1 a N1."Za bod 2.2.1.12.2 sa doplní nový bod 2.2.1.12.3:"2.2.1.12.3 druh kvapaliny, ktorá má byť použitá v brzdových zariadeniach s hydraulickým prevodom, sa označí podľa normy ISO 9128–1987. Príslušný symbol podľa obrázku 1 alebo 2 musí byť pripevnený na viditeľnom mieste a nezmazateľným spôsobom do 100 mm od plniacich otvorov zásobníkov kvapaliny; výrobca môže poskytnúť dodatočné informácie."Bod 2.2.1.18.3 znie:"2.2.1.18.3 v prípade pretrhnutia alebo netesnosti jedného z potrubí pneumatického spojenia (alebo iného typu použitého spojenia) musí mať vodič napriek tomu možnosť uviesť celkom alebo čiastočne do činnosti brzdy prípojného vozidla, a to buď ovládačom prevádzkového brzdenia alebo ovládačom núdzového brzdenia alebo ovládačom parkovacieho brzdenia, až kým toto pretrhnutie alebo netesnosť nevyvolá automaticky brzdenie prípojného vozidla s účinkom predpísaným v bode 2.2.3 prílohy II;"Body 2.2.1.18.4.1 a 2.2.1.18.4.2 znejú:"2.2.1.18.4.1 keď sa vykoná úplný zdvih ovládača, uvedeného v bode 2.2.1.18.3, tlak v plniacej vetve musí poklesnúť na hodnotu 1,5 bar najneskôr do dvoch sekúnd;2.2.1.18.4.2 keď sa vyprázdňuje plniaca vetva rýchlosťou najmenej 1 bar/s, automatické brzdenie prípojného vozidla musí začať svoju činnosť skôr než tlak v plniacej vetve poklesne na 2 bar."Za bod 2.2.1.23 sa doplní nový bod 2.2.1.24:"2.2.1.24 U motorových vozidiel určených na ťahanie prípojných vozidiel kategórie O3 alebo O4 sa zariadenie pre prevádzkové brzdenie prípojného vozidla môže uviesť do činnosti len zároveň so zariadením pre prevádzkové, núdzové alebo parkovacie brzdenie ťažného vozidla."Za bod 2.2.2.8 sa doplnia nové body 2.2.2.8.1 a 2.2.2.8.2:"2.2.2.8.1 Nastavenie opotrebenia má byť pre prevádzkové brzdy automatické. Avšak montáž automatických nastavovacích zariadení je voliteľná pre vozidlá kategórií O1 a O2. Automatické nastavovacie zariadenia majú byť také, aby po zahriatí, po ktorom nasleduje ochladenie bŕzd, bolo ešte stále zaistené účinné brzdenie.Vozidlo má byť najmä schopné normálnej prevádzky po testoch vykonaných podľa prílohy II, bodu 1.3 (test typu I) a prílohy II, bodu 1.4 (test typu II).2.2.2.8.2 Má byť možnosť ľahko skontrolovať opotrebenie obloženia prevádzkových bŕzd zvonku alebo zo spodku vozidla, s použitím iba náradia alebo vybavenia dodávaných bežne s vozidlom; napríklad vhodnými kontrolnými otvormi alebo niektorými inými prostriedkami."V bode 2.2.2.9 sa vypúšťa slovo "jednonápravové" v treťom riadku a v tomto bode sa nahrádza "pretrhnutie" výrazom "rozpojenie".Bod 2.2.2.11 znie:"2.2.2.11 Keď je prípojné vozidlo vybavené zariadením umožňujúcim vyradiť z činnosti vzduchové ovládanie brzdového zariadenia iného než zariadenie pre parkovacie brzdenie, musí byť toto zariadenie projektované a konštruované tak, aby bolo nútene uvedené do "pokojnej polohy" najneskôr pri opätovnej dodávke stlačeného vzduchu prípojnému vozidlu."PRÍLOHA II: TESTY BRZDENIA A ÚČINKY BRZDOVÝCH ZARIADENÍBod 1.1.1 znie:"1.1.1 Účinok predpísaný pre brzdové zariadenia je založený na brzdnej dráhe a/alebo na meraní stredného úplného brzdného spomalenia. Účinok brzdového zariadenia sa stanoví meraním brzdnej dráhy vo vzťahu k počiatočnej rýchlosti vozidla a/alebo meraním stredného úplného brzdného spomalenia v priebehu testu."V bode 1.1.3.7 sa doplní na koniec:"Blokovanie kolies je prípustné tam, kde je to špeciálne uvedené."V bode 1.2.1.2.3 sa doplní na koniec:"vozidlo musí spĺňať predpísanú brzdnú dráhu ako aj predpísané stredné úplné brzdné spomalenie pre príslušnú kategóriu vozidla, ale nemusia sa však skutočne merať obidva parametre;"Za bod 1.2.3.1 sa doplní nový bod 1.2.3.2:"1.2.3.2 Ďalšie testy so zapojeným motorom sa vykonajú z rýchlosti predpísanej pre kategóriu, do ktorej vozidlo patrí. Musí sa dosiahnuť minimálny účinok, ktorý je predpísaný pre každú kategóriu. Ťahače návesov, umelo zaťažené, aby sa simulovalo pôsobenie naloženého návesu, sa netestujú pri rýchlostiach nad 80 km/h."Bod 1.3.1.3 znie:"1.3.1.3 Pri týchto testoch musí byť sila pôsobiaca na ovládač nastavená tak, aby sa pri prvom brzdení dosiahlo stredné úplné spomalenie 3 m/s2. Táto sila musí ostať konštantná počas všetkých nasledovných použití brzdy."Bod 1.3.3 znie:"1.3.3 Brzdný účinok s ohriatymi brzdami1.3.3.1 Na konci testu typu I…účinok zariadenia pre prevádzkové brzdenie s ohriatymi brzdami…U motorových vozidiel tento účinok s ohriatymi brzdami…Avšak u prípojných vozidiel brzdná sila na obvode kolies, s ohriatymi brzdami,…(zvyšok nezmenený).1.3.3.2 V prípade motorového vozidla, ktoré spĺňa požiadavku 60 %-ného účinku podľa bodu 1.3.3.1, ale ktoré nespĺňa požiadavku 80 %-ného účinku podľa bodu 1.3.3.1, môže sa vykonať ďalší test účinku so zahriatymi brzdami, pričom sa použije sila na ovládacom orgáne, ktorá nepresahuje hodnotu uvedenú v bode 2.1.1.1. tejto prílohy. Výsledky oboch testov sa uvedú v protokole."Bod 1.4.3 znie:"1.4.3 Na konci testu, sa musí zmerať brzdný účinok s ohriatymi brzdami zariadenia pre prevádzkové brzdenie…U motorových vozidiel tento brzdný účinok s ohriatymi brzdami musí byť taký, aby brzdná dráha nepresiahla nasledujúce hodnoty a stredné úplné brzdné spomalenie nebolo menšie ako nasledovné hodnoty, pri pôsobení na ovládací orgán silou nepresahujúcou 700 N:kategória M3: | s = 0,15 V + 1,33 V2130 | (druhý člen výrazu zodpovedá strednému úplnému brzdnému spomaleniu 3,75 m/s2); |kategória N3: | s = 0,15 V + 1,33 V2115 | (druhý člen výrazu zodpovedá úplnému brzdnému spomaleniu 3,3 m/s2); |Avšak v prípade prípojných vozidiel brzdná sila na obvode kolies, s ohriatymi brzdami…(zvyšok nezmenený)."Bod 2.1.1.1.1 znie:"2.1.1.1.1 Prevádzkové brzdy vozidiel kategórií M a N sa testujú za podmienok uvedených v tabuľke:| Typ testu | 1M | 2M | 3M | 1N | 2N | 3N |O-I | O-I | O-I-II | O-I | O-I | O-I-II |Typ testu s odstaveným motorom | V | 80 km/h | 60 km/h | 60 km/h | 80 km/h | 60 km/h | 60 km/h |s ≤ | 0,1 V + V2150 | 0,15 V + V2130 |dm ≥ | 5,8m/s2 | 5 m/s2 |Typ testu so zapnutým motorom | V = 80 % max, ale≤ | 160 km/h | 100 km/h | 90 km/h | 120 km/h | 100 km/h | 90 km/h |s ≤ | 0,1 V + V2130 | 0,15 V + V2103,5 |dm ≥ | 5m/s2 | 4m/s2 || F ≤ | 500 N | 700 N |kde:V = testovacia rýchlosťs = brzdná dráhadm = stredné úplné brzdné spomalenieF = sila pôsobiaca na brzdový pedálVmax = maximálna rýchlosť vozidla"Bod 2.1.2.1 znie:"2.1.2.1 Núdzové brzdové zariadenie, aj keď ovládací orgán, ktorý ho uvádza do činnosti, slúži aj na plnenie iných funkcií brzdenia, musí zabezpečovať brzdnú dráhu, ktorá nepresahuje nasledujúce hodnoty a stredné úplné brzdné spomalenie, ktoré nie je menšie ako tieto hodnoty:kategória M1: | s = 0,1 V + 2 V2150 | (strednému úplnému brzdnému brzdnému spomaleniu 2,9 m/s2); |kategória M2, M3: | s = 0,15 V + 2 V2130 | (druhý člen zodpovedá strednému úplnému brzdnému spomaleniu 2,5 m/s2) |kategória N: | s = 0,15 V + 2 V2115 | (druhý člen výrazu zodpovedá strednému úplnému brzdnému spomaleniu 2,2 m/s2)" |Za bod 2.1.2.4 sa doplní nový bod 2.1.2.5:"2.1.2.5 Test účinnosti núdzového brzdenia sa vykoná so simuláciou podmienok skutočnej poruchy v systéme prevádzkového brzdenia."Bod 2.1.4.1 znie:"2.1.4.1 Zostávajúci účinok zariadenia pre prevádzkové brzdenie v prípade poruchy v časti jeho prevodu, musí zabezpečovať brzdnú dráhu, ktorá nepresahuje nasledujúce hodnoty a stredné úplné brzdné spomalenie, ktoré nie je menšie ako nasledujúce hodnoty, pri pôsobení na ovládací orgán silou, ktorá nepresahuje 700 N, pri teste typu O s odpojeným motorom, za nasledovných počiatočných rýchlostí pre príslušnú kategóriu vozidla:Brzdná dráha m) a stredné úplné brzdné spomalenie (m/s2)(nasledovná tabuľka je bez zmeny)."Za bod 2.1.4.1 sa doplní nový bod 2.1.4.2:"2.1.4.2 Test zostávajúcej brzdnej účinnosti sa vykoná so simuláciou podmienok skutočnej poruchy v systéme prevádzkového brzdenia."Bod 2.2.1.2.1 znie: (zmena sa týka len anglického textu)"2.2.1.2.1 Ak je zariadenie pre prevádzkové brzdenie priebežné alebo polopriebežné, súčet brzdných síl na obvode brzdených kolies…(zvyšok nezmenený)"Za bod 2.2.2.1 sa doplní nový bod 2.2.3:"2.2.3 Automatické brzdenie2.2.3.1 Brzdný účinok pri automatickom brzdení v prípade úplnej straty tlaku v plniacej vetve spojovacieho potrubia, pri teste naloženého vozidla z rýchlosti 40 km/h, nesmie byť menší ako 13,5 % sily, zodpovedajúcej maximálnej hmotnosti nesenej kolesami pri stojacom vozidle. Blokovanie kolies pri účinkoch väčších ako sú uvedené 13,5 % je prípustné."DOPLNOK K PRÍLOHE II: ROZDELENIE BRZDNÝCH SÍL NA NÁPRAVY VOZIDLA (75/524/EHS)Bod 3.1.2 znie:"3.1.2 V prípade motorového vozidla určeného na ťahanie prípojných vozidiel kategórie O3 alebo O4, ktoré sú vybavené vzduchovými brzdovými systémami, keď sa testuje so zastaveným zdrojom energie, s uzavretou plniacou vetvou a so zásobníkom o objeme 0,5 litrov pripojeným k ovládacej vetve, s tlakmi v systéme pri ktorých zapína a vypína regulátor tlaku, musí byť tlak v spojkových hlaviciach plniacej vetvy a ovládacej vetvy, pri úplnom zdvihu ovládača brzdenia, medzi 6,5 a 8,5 bar, pri akomkoľvek stave naloženia vozidla. Tieto tlaky musia byť preukázateľné na ťažnom vozidle pri odpojení od prípojného vozidla. Pásma kompatibility v diagramoch č. 2, 3 a 4A, sa nesmú rozširovať za 7,5 bar."Bod 3.1.4.1 znie:"3.1.4.1 TMPMa tlakom pm v oblastiach znázornených na diagrame 2."Za bod 5.1.2 sa doplní nový bod 5.1.3:"5.1.3 TRPRa tlakom pm musí byť v oblastiach vyznačených na diagrame 2 pre naložený a nenaložený stav vozidla."Bod 7.3 znie:"Bod 18.2 prílohy IX musí zahŕňať…"(zvyšok nezmenený).Bod 8.2 znie:"8.2 Prípojky pre kontrolu tlaku majú vyhovovať klauzule 4 normy ISO 3583-1984."Do poznámky pod čiarou k diagramu 4A sa doplní nová prvá veta:= O= 0,1TRPRa medzi tlakom v ovládacej vetve meraným v spojkovej hlavici."PRÍLOHA III: METÓDA MERANIA DOBY REAKCIE PRE VOZIDLÁ VYBAVENÉ VZDUCHOVÝMI BRZDOVÝMI ZARIADENIAMIBod 1.1 sa doplní na koniec:"U vozidiel so záťažovými regulátormi musia byť tieto regulátory nastavené do polohy naložené "vozidlo.""Za bod 2.6 sa doplní nový bod 2.7:"2.7 V prípade motorových vozidiel určených na ťahanie prípojných vozidiel kategórie O3 alebo O4, ktoré majú vzduchové brzdové systémy navyše k horeuvedeným požiadavkám, overí sa ustanovenie bodu 2.2.1.18.4.1 prílohy I, vykonaním testu:a) meraním tlaku na konci potrubia dlhého 2,5 m, s vnútorným priemerom 13 mm, ktoré sa pripojí k spojkovej hlavici plniacej vetvy;b) simulovaním poruchy ovládacej vetvy v mieste spojkovej hlavice;c) stlačením ovládača zariadenia pre prevádzkové brzdenie za 0,2 sekundy, ako je to uvedené v bode 2.3."Bod 4.2 znie:"4.2 Prípojky pre kontrolu tlaku musia zodpovedať klauzule 4 normy ISO 3585-1984."PRÍLOHA IV: ZÁSOBNÍKY A ZDROJE ENERGIE PRE VZDUCHOVÉ BRZDYA. VZDUCHOVÉ BRZDOVÉ SYSTÉMYBod 1.3.1 znie takto:"1.3.1 Vzduchojemy namontované na prípojných vozidlách musia byť také, aby po ôsmich úplných zdvihoch ovládacieho orgánu zariadenia pre prevádzkové brzdenie ťažného vozidla, tlak vzduchu dodávaného do pracovných častí, nepoklesol pod úroveň rovnajúcu sa polovici hodnoty zistenej pri prvom použití brzdy bez toho, aby vstúpilo do činnosti zariadenie pre automatické alebo parkovacie brzdenie prípojného vozidla."Bod 1.3.2.1 znie:"1.3.2.1 Tlak vo vzduchojemoch na začiatku testu má byť 8,5 barov."Bod 3.2 znie:"3.2 Prípojka pre kontrolu tlaku musí zodpovedať klauzule 4 normy ISO 3583-1984."PRÍLOHA V: PRUŽINOVÉ BRZDYV bode 2.3, medzi terajšiu tretiu a štvrtú vetu, sa doplnia nové vety:"V každom prípade, pri opätovnom plnení brzdového systému z nulového tlaku, pružinové brzdy sa nesmú uvoľniť, kým tlak v prevádzkovom brzdovom systéme nie je postačujúci na zabezpečenie účinku, ktorý je predpísaný aspoň pre núdzové brzdenie naloženého vozidla, pri pôsobení na ovládací orgán prevádzkovej brzdy."PRÍLOHA VII: PRÍPADY V KTORÝCH SA NEMUSIA NA VOZIDLÁCH PREDVEDENÝCH NA SCHVÁLENIE VYKONAŤ TESTY TYPU I A/ALEBO II (ALEBO II A)Vo všetkých nasledujúcich bodoch sa zmení výraz "zostávajúci účinok" na výraz "účinok s ohriatymi brzdami".Doplnok 1:body 3.1.2, 3.2.1, 3.5.1.1, 3.5.2.4, 3.5.3.4 a 4.3.7;Doplnok 2:bod 2. (tabuľka)PRÍLOHA IX: OZNÁMENIE TÝKAJÚCE SA TYPOVÉHO SCHVÁLENIA VOZIDLA Z HĽADISKA BRZDENIABod 7. znie:"7. Rozdelenie hmotnosti na každú nápravu(maximálna hodnota) …"Bod 8. znie:"8. Značka a typ brzdových obložení …8.1 Alternatívne brzdové obloženie …8.1.1 Metóda schvaľovacieho testu: testy vozidla/príloha XII/iné(1) …"Bod 9.4.3 znie:"9.4.3 príves s nápravou v strede: uviesť tiež …"Za bod 9.4.4 sa doplní nový bod 9.4.5:"9.4.5 prípojné vozidlo kategórie O: brzdené/nebrzdené(1)"Za bod 9.5 sa doplní nový bod 9.6:"9.6 vozidlo je/nie je(1) vybavené na ťahanie prípojného vozidla s protiblokovacím zariadením"Bod 13. znie:"13. Hmotnosť vozidla pri …"Bod 14.2 znie takto:"14.2 Test typu O,motor zapojený,prevádzkové brzdeniev súlade s prílohou IIodsek 2.1.1.1.1 …"Tretí stĺpec tabuľky znie:"Sila nameraná na ovládacom orgáne (N)."Bod 14.5 znie:"14.5 Brzdové zariadenie(a) použité pri teste typu II/IIA(4)…"Bod 14.6 znie:"14.6 Doba reakcie a…14.6.1 Doba reakcie pri…14.6.2 Doba reakcie pri…"Bod 14.7.2 znie:+++++ TIFF +++++ Bod 14.7.3 znie:+++++ TIFF +++++ Bod 14.7.4. V tabuľke sa všade nahrádza výraz "zostávajúci účinok" výrazom "účinok s ohriatymi brzdami".Za bod 19.2 sa doplnia nové body 20. a 21.:"20. Automatické brzdenie na prípojných vozidlách so vzduchovým brzdovým systémom20.1 Dosiahnutý brzdný pomer …21. Prípojné vozidlá s elektrickými brzdovými systémami21.1 Vozidlo spĺňa požiadavky uvedené v prílohe XI: áno/nie(4).21.2 Dosiahnutý brzdný pomer …"Body 20. až 27. sa prečíslujú na body 22. až 29.Poznámka pod čiarou znie:"(1) V prípade návesov sa tu uvedie hmotnosť zodpovedajúca zaťaženiu točnice."PRÍLOHA X: POŽIADAVKY APLIKOVATEĽNÉ NA TESTY VOZIDIEL S PROTIBLOKOVACÍMI ZARIADENIAMIBod 6.1.2 znie:"6.1.2 Počiatočná hladina energie (tlak)…ekvivalentná tlaku 8,5 bar v spojkovej hlavici plniacej vetvy prípojného vozidla."(zvyšok nezmenený). Bod 6.1.5 znie takto:"6.1.5 Na konci brzdenia so stojacim vozidlom, sa jedenkrát uvedie do činnosti ovládací orgán prevádzkového brzdenia na plný zdvih. Počas tejto činnosti musí byť tlak v pracovnom okruhu postačujúci na vyvinutie plnej brzdnej sily na obvode kolies, rovnajúcej sa najmenej 22,5 % sily, ktorá zodpovedá maximálnej hmotnosti nesenej kolesami u stojaceho vozidla bez toho, aby spôsobil automatické uvedenie do činnosti ktoréhokoľvek brzdového systému, ktorý nie je ovládaný protiblokovacím zariadením."PRÍLOHA XII: METÓDA TESTU BRZDOVÝCH OBLOŽENÍ NA ZOTRVAČNÍKOVOM DYNAMOMETRIV bodoch 4.4.3,4.4.3.1,4.4.3.2, 4.5.3, 4.5.3.1 a 4.5.3.2 sa zmení výraz "zostávajúci účinok" na výraz "účinok s ohriatymi brzdami".--------------------------------------------------


title: Smernica Komisie 2001/39/ES z 23. mája 2001, ktorou sa menia a dopĺňajú prílohy k smerniciam Rady 86/362/EHS, 86/363/EHS a 90/642/EHS o stanovovaní maximálnych hladín rezíduí pesticídov v a na obilninách, potravinách živočíšneho pôvodu a určitých produktoch rastlinného pôvodu, vrátane ovocia a zeleniny

text:
Dôležité právne oznámenie

|

32001L0039

Úradný vestník L 148 , 01/06/2001 S. 0070 - 0077

		Smernica Komisie 2001/39/ESz 23. mája 2001,ktorou sa menia a dopĺňajú prílohy k smerniciam Rady 86/362/EHS, 86/363/EHS a 90/642/EHS o stanovovaní maximálnych hladín rezíduí pesticídov v a na obilninách, potravinách živočíšneho pôvodu a určitých produktoch rastlinného pôvodu, vrátane ovocia a zeleninyKOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,so zreteľom na smernicu Rady 86/362/EHS z 24. júla 1986 o stanovovaní maximálnych hladín zvyškov pesticídov v a na obilninách [1], naposledy zmenenú a doplnenú smernicou Komisie 2000/82/ES [2], najmä na jej článok 10,so zreteľom na smernicu Rady 86/363/EHS z 24. júla 1986 o stanovovaní maximálnych hladín zvyškov pesticídov v a na potravinách živočíšneho pôvodu [3], naposledy zmenenú a doplnenú smernicou 2000/82/ES, najmä na jej článok 10,so zreteľom na smernicu Rady 90/642/EHS z 27. novembra 1990 o stanovovaní maximálnych hladín zvyškov pesticídov v a na určitých produktoch rastlinného pôvodu, vrátane ovocia a zeleniny [4], naposledy zmenenú a doplnenú smernicou 2000/82/ES, najmä na jej článok 7,so zreteľom na smernicu Rady 91/414/EHS z 15. júla 1991 o uvádzaní produktov na ochranu rastlín na trh [5], naposledy zmenenú a doplnenú smernicou Komisie 2001/21/ES [6], najmä na jej článok 4 ods. 1 písm. f),keďže:(1) Nové aktívne látky, azimsulfuron a prohexadión vápenatý boli zahrnuté do prílohy I k smernici 91/414/EHS smernicami Komisie 1999/80/ES [7] a 2000/50/ES [8] na použitie ako herbicíd pred vzklíčením na ryžu a ako regulátor rastu rastlín.(2) Látky boli zahrnuté do prílohy I k smernici 91/414/EHS na základe vyhodnotenia predložených informácií týkajúcich sa navrhovaných použití.(3) Pred zahrnutím látok do prílohy I k smernici 91/414/EHS bolo ich používanie predbežne schválené v určitých členských štátoch v súlade s článkom 8 ods. 1 smernice. Po zahrnutí látok do prílohy I dané členské štáty schválili určitý počet produktov na ochranu rastlín obsahujúcich predmetné látky v súlade s článkom 4 smernice a stanovili predbežné maximálne hladiny zvyškov tak, ako to vyžaduje článok 4 ods. 1 písm. f). Tieto hladiny a informácie, z ktorých sa vychádzalo, boli oznámené Komisii v zmysle smernice. Tieto informácie spolu s údajmi dostupnými z iných zdrojov boli prekontrolované a sú dostačujúce na stanovenie určitých maximálnych hladín rezíduí (MHR). V prípade, že neexistuje žiadna maximálna hladina rezídua alebo predbežná maximálna hladina rezídua (MHR) spoločenstva, tak členské štáty musia stanoviť národnú predbežnú maximálnu hladinu zvyšku v súlade s článkom 4 ods. 1 písm. f smernice ešte pred udelením schválenia. V zmysle článku 5 smernice 86/363/EHS sa toto vzťahuje aj na predbežné maximálne hladiny rezíduí (MHR) pre živočíšne produkty tam, kde sa dá u komodít obsahujúcich rezíduá aktívnej látky očakávať, že sa budú používať ako krmivo pre zvieratá.(4) V rámci začlenenia do prílohy I k smernici 91/414/EHS boli technické a vedecké vyhodnotenia azimsulfuronu a prohexadiónu vápenatého ukončené 2. júla 1999, respektíve 16. júna 2000 v revíznych správach Komisie o azimsolfurone a prohexadióne vápenatom. V týchto revíznych správach bol prípustný denný príjem (PDP) azimsolfuronu stanovený na 0,1 mg/kg telesnej hmotnosti/deň a prohexadiónu vápenatého na 0,2 mg/kg telesnej hmotnosti/deň. Celoživotné vystavenie spotrebiteľov potravinárskych výrobkov ošetrených azimsulfuronom a prohexadiónom vápenatým bolo určené a vyhodnotené v súlade s postupmi a praktikami používanými v rámci spoločenstva, berúc pritom do úvahy usmernenia uverejnené Svetovou zdravotníckou organizáciou [9] a stanovisko Vedeckého výboru pre rastliny [10] k tejto metodológii. Bolo vypočítané, že maximálne hladiny rezíduí uvedené v tejto smernici nemajú za následok prekročenie takýchto prípustných denných príjmov (PDP).(5) Akútne toxické účinky, ktoré by si vyžadovali stanovenie akútnej referenčnej dávky neboli zaznamenané počas vyhodnocovaní a diskusií, ktoré predchádzali zahrnutiu azimsulfuronu a prohexadiónu vápenatého do prílohy I k smernici 91/414/EHS.(6) S cieľom zabezpečiť ochranu spotrebiteľa pred vystavením zvyškom v alebo na produktoch, na ktoré neboli udelené schválenia, je prezieravé stanoviť predbežné maximálne hladiny rezíduí na dolnej medzi analytickej stanoviteľnosti pre všetky tie produkty, na ktoré sa vzťahujú smernice 86/362/EHS, 86/363/EHS a 90/642//EHS. Stavenie na úrovni spoločenstva takýchto predbežných maximálnych hladín rezíduí nebráni členským štátom v stanovení predbežných maximálnych hladín rezíduí azimsulfuronu a prohexadiónu vápenatého v súlade s článkom 4 ods. 1 písm. f) smernice 91/414/EHS a prílohy VI k tejto smernici. Štyri roky sa považujú za dostatočné časové obdobie na to, aby sa počas neho dala stanoviť väčšina ďalších použití azimsulfuronu a prohexadiónu vápenatého. Po uplynutí tejto doby sa tieto predbežné maximálne hladiny rezíduí stanú definitívnymi.(7) Opatrenia uvedené v tejto smernici boli oznámené Svetovej zdravotníckej organizácii a obdržané pripomienky sa zohľadnili. Možnosť stanovenia dovozných tolerančných maximálnych hladín rezíduí pre špecifické kombinácie pesticíd/plodina preskúma Komisia na základe predloženia akceptovateľných údajov.(8) Stanoviská Vedeckého výboru pre rastliny, najmä rady a odporúčania týkajúce sa ochrany spotrebiteľov potravinových produktov ošetrených pesticídmi, boli zohľadnené.(9) Opatrenia uvedené v tejto smernici sú v súlade so stanoviskom Stáleho výboru pre zdravie rastlín,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1V časti A prílohy II k smernici 86/362/EHS sa vkladajú nasledujúce riadky:Zvyšok pesticídu | Maximálna hladina || |Azimsulfuron | 0,02 | Obilniny |Prohexadión (prohexadión a jeho soli vyjadrené ako prohexadión) | 0,2 | Pšenica a jačmeň |0,05 | Ostatné obilniny |Článok 2V časti B prílohy II k smernici 86/363/EHS sa vkladá nasledujúci riadok:Zvyšok pesticídu | Maximálna hladina |Z mäsa, vrátane tuku, mäsové prípravky, droby a živočíšne tuky uvedené v prílohe I pod KN kódmi 0201, 0202, 0203, 0204, 02050000, 0206, 0207, ex 0208, 020900, 0210, 160100 a 1602 | Pre mlieko a mliečne výrobky uvedené v prílohe I pod KN kódmi 0401, 0402, 040500 a 0406 | Z čerstvých vajec bez škrupín, pre vtáčie vajcia a vaječné žĺtky uvedené v prílohe I pod KN kódmi 040700 a 0408 |Prohexadión (prohexadión a jeho soli vyjadrené ako prohexadión) | 0,05 | 0,01 | 0,05 |Článok 3V prílohe II k smernici 90/642/EHS sa vkladajú stĺpce s hlavičkou "Azimsulfuron" a "Prohexadión (prohexadión a jeho soli vyjadrené ako prohexadión)" uvedené v prílohe k tejto smernici.Článok 4Členské štáty prijmú a uverejnia ustanovenia nevyhnutné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 31. decembra 2001. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.Tieto ustanovenia budú uplatňovať od 1. januára 2002.Keď členské štáty prijmú tieto ustanovenia, uvedú v nich odkaz na túto smernicu alebo ich takýto odkaz bude sprevádzať pri príležitosti ich úradného uverejnenia. Členské štáty stanovia spôsob vykonania tohto odkazu.Článok 5Táto smernica nadobúda účinnosť 20. deň po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Článok 6Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 23. mája 2001Za KomisiuDavid Byrnečlen Komisie[1] Ú. v. ES L 221, 7.8.1986, s. 37.[2] Ú. v. ES L 3, 6.1.2001, s. 18.[3] Ú. v. ES L 221, 7.8.1986, s. 43.[4] Ú. v. ES L 350, 14.12.1990, s. 71.[5] Ú. v. ES L 230, 19.8.1991, s. 1.[6] Ú. v. ES L 69, 10.3.2001, s. 17.[7] Ú. v. ES L 210, 10.8.1999, s. 13.[8] Ú. v. ES L 198, 4.8.2000, s. 39.[9] Usmernenia na predpovedanie dietetického príjmu zvyškov pesticídov (revidované), vypracované v rámci GEMS/potravinového programu v spolupráci s Kódexovým výborom pre zvyšky pesticídov, uverejnené Svetovou zdravotníckou organizáciou v roku 1997 (WHO/FSF/FOS/97.7).[10] Stanovisko Vedeckého výboru pre rastliny týkajúce sa otázok týkajúcich sa menenia a doplňovania príloh k smerniciam Rady 86/362/EHS, 86/363/EHS a 90/642/EHS (Stanovisko vyjadrené Stálym výborom pre rastliny 14. júla 1998) (http://europa.eu.int/comm/dg24/health/sc/scp/out21_en.html).--------------------------------------------------PRÍLOHASkupiny a príklady jednotlivých produktov, na ktoré sa vzťahujú MHRs (maximálne limity rezíduí) | Rezíduá pesticídov a maximálne limity rezíduí (mg/kg) |Azimsulforon | Prohexadión (prohexadión a jeho soli vyjadrený ako prohexadión) |1.Ovocie, čerstvé, sušené alebo nevarené, konzervované zmrazením, bez prídavku cukru; orechy | 0,02 | 0,05 |i)CITRUSOVÉ PLODYGrapefruity | | |Citróny | | |Limety | | |Mandarínky (vrátane klementínok a ostatných hybridov) | | |Pomaranče | | |Pomelá | | |Ostatné | | |ii)ŠKRUPINOVÉ PLODY (vylúpané alebo nevylúpané)Mandle | | |Para orechy | | |Kešu orechy | | |Jedlé gaštany | | |Kokosové orechy | | |Lieskové oriešky | | |Makadamové orechy | | |Pekanové orechy | | |Píniové oriešky | | |Pistácie | | |Vlašské orechy | | |Ostatné | | |iii)MALVICOVÉ PLODYJablká | | |Hrušky | | |Dule | | |Ostatné | | |iv)KÔSTKOVÉ OVOCIEMarhule | | |Čerešne | | |Broskyne (vrátane nektaríniek a podobných hybridov) | | |Slivky | | |Ostatné | | |v)BOBUĽOVITÉ A DROBNÉ OVOCIEa)Stolové a vinárske hroznoStolové hrozno | | |Vinárske hrozno | | |b)Jahody (okrem lesných) | | |c)Trstinové plody (okrem lesných)Ostružiny a ich krížence | | |Ostružiny | | |Ostružinomany | | |Maliny | | |Ostatné | | |d)Ostatné drobné ovocie a bobule (okrem lesných)Čučoriedky | | |Brusnice | | |Ríbezle (červené, čierne a biele) | | |Egreše | | |Ostatné | | |e)Lesné bobule a lesné ovocie | | |vi)RÔZNEAvokáda | | |Banány | | |Datle | | |Figy | | |Kiwi | | |Kamkvac | | |Liči | | |Mangá | | |Olivy | | |Maracuja | | |Ananásy | | |Granátové jablká | | |Ostatné | | |2.Zelenina, čerstvá alebo tepelne neopracovaná, zmrazená alebo suchá | 0,02 | 0,05 |i)KOREŇOVÁ A HĽUZOVÁ ZELENINACvikla | | |Mrkva | | |Hľuzový zeler | | |Chren | | |Jeruzalemské artičoky | | |Paštrnák | | |Petržlen | | |Reďkev | | |Kozia brada | | |Sladké zemiaky | | |Swedes | | |Okrúhlica | | |Bataty | | |Ostatné | | |ii)CIBUĽOVÁ ZELENINACesnak | | |Cibuľa | | |Šalotka | | |Jarná cibuľa | | |Ostatné | | |iii)PLODOVÁ ZELENINAa)ĽuľkovitéRajčiaky | | |Papriky | | |Baklažány | | |Ostatné | | |b)Tekvice – jedlá šupaUhorky šalátové | | |Uhorky nakladačky | | |Cukety | | |Ostatné | | |c)Tekvice – nejedlá šupaMelóny | | |Dyne | | |Vodové melóny | | |Ostatné | | |d)Sladká kukurica | | |iv)HLÚBOVINYa)Hlúboviny s kvetomBrokolica | | |Karfiol | | |Ostatné | | |b)Hlávkové hlúbovinyRužičkový kel | | |Hlávková kapusta | | |Ostatné | | |c)Listové hlúbovinyČínska kapusta | | |Kapusta | | |Ostatné | | |d)Kaleráb | | |v)LISTOVÁ ZELENINA A ČERSTVÉ BYLINYa)Hlávkový šalát a podobnéŽerucha | | |Jahňací šalát | | |Hlávkový šalát | | |Čakanka štrbáková | | |Ostatné | | |b)Špenát a podobnéŠpenát | | |Mangold | | |Ostatné | | |c)Potočnica | | |d)Čakanka Witloof | | |e)BylinyTrebužka | | |Pažítka | | |Petržlen | | |Zelerové listy | | |Ostatné | | |vi)STRUKOVINY (čerstvé)Fazuľa (struky) | | |Fazuľa (vylúpané struky) | | |Hrach (struky) | | |Hrach (vylúpané struky) | | |Ostatné | | |vii)STOPKOVÉ ZELENINYŠpargľa | | |Artičoky | | |Zeler | | |Fenikel | | |Guľaté artičoky | | |Pór záhradný | | |Rebarbora | | |Ostatné | | |viii)HUBYa)Kultivované huby | | |b)Divé huby | | |3.Strukoviny (suché) | 0,02 | 0,05 |Fazuľa | | |Šošovica | | |Hrach | | |Ostatné | | |4.Olejnaté semená | 0,1 | 0,1 |Ľanové semeno | | |Arašidy | | |Semená maku | | |Sezamové semená | | |Slnečnicové semená | | |Repkové semená | | |Sójové bôby | | |Horčičné semená | | |Bavlníkové semená | | |Ostatné | | |5.Zemiaky | 0,02 | 0,05 |Skoré zemiaky | | |Konzumné zemiaky | | |6.Čaj(listy a stonky sušené, fermentované alebo inak upravené, z listov Camellia sinensis) | 0,1 | 0,1 |7.Chmeľ(sušený), vrátane chmeľových peliet a nekoncentrovaného prášku | 0,1 | 0,1 |--------------------------------------------------