title: Smernica Rady 98/24/ES zo 7. apríla 1998 o ochrane zdravia a bezpečnosti pracovníkov pred rizikami súvisiacimi s chemickými faktormi pri práci (štrnásta samostatná smernica v zmysle článku 16 ods. 1 smernice 89/391/EHS)

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31998L0024

Úradný vestník L 131 , 05/05/1998 S. 0011 - 0023

		Smernica Rady 98/24/ESzo 7. apríla 1998o ochrane zdravia a bezpečnosti pracovníkov pred rizikami súvisiacimi s chemickými faktormi pri práci (štrnásta samostatná smernica v zmysle článku 16 ods. 1 smernice 89/391/EHS)RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na jej článok 118a,so zreteľom na návrh Komisie [1] vypracovaný po porade s Poradným výborom pre bezpečnosť, hygienu a ochranu zdravia pri práci,so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 189c zmluvy [3],(1) keďže článok 118a zmluvy ustanovuje, že prostredníctvom smerníc Rada prijme minimálne požiadavky na podporu zlepšovania, najmä pracovného prostredia, aby sa zaručila vyššia úroveň bezpečnosti a ochrany zdravia pracovníkov;(2) keďže v zmysle tohto článku takéto smernice vylučujú ukladanie správnych, finančných a právnych obmedzení spôsobom, ktorý by bránil vytváraniu a rozvoju malých a stredných podnikov;(3) keďže zlepšenie bezpečnosti, hygieny a ochrany zdravia pracovníkov pri práci je cieľ, ktorý by sa nemal podriaďovať len ekonomickým úvahám;(4) keďže rešpektovanie minimálnych požiadaviek na bezpečnosť a ochranu zdravia pracovníkov pred rizikami súvisiacimi s chemickými faktormi má za cieľ zaistiť nielen bezpečnosť a ochranu zdravia každého jednotlivého pracovníka, ale aj poskytnúť úroveň minimálnej ochrany všetkých pracovníkov v spoločenstve, čím sa vylúči akékoľvek možné skreslenie v oblasti hospodárskej súťaže;(5) keďže sa musí stanoviť zodpovedajúca úroveň ochrany pred rizikami súvisiacimi s chemickými faktormi pre spoločenstvo ako celok; keďže takáto úroveň ochrany sa musí stanoviť bez podrobne predpisujúcich požiadaviek, ale v rámci všeobecných princípov, ktoré by členským štátom umožnili zhodne uplatňovať minimálne požiadavky;(6) keďže je pravdepodobné, že pri pracovných činnostiach súvisiacich s chemickými faktormi môžu byť pracovníci vytavení riziku;(7) keďže smernica Rady 80/1107/EHS z 27. novembra 1980 o ochrane pracovníkov pred rizikami z vystavenia účin kom chemických, fyzikálnych a biologických faktorov pri práci [4], smernica Rady 82/605/EHS z 28. júla 1982 o ochrane pracovníkov pred rizikami spôsobenými ohrozením kovovým olovom a jeho iónovými zlúčeninami pri práci (prvá samostatná smernica v zmysle článku 8 smernice 80/1107/EHS) [5] a smernica Rady 88/364/EHS z 9. júna 1988 o ochrane pracovníkov zavedením zákazu určitých špecifických faktorov a/alebo určitých pracovných činností (štvrtá samostatná smernica v zmysle článku 8 smernice č. 80/1107/EHS) [6], z dôvodu zhodnosti a jasnosti, ako aj z technických dôvodov, by sa mala revidovať a začleniť do samostatnej smernice ustanovujúcej minimálne požiadavky na bezpečnosť a ochranu zdravia pracovníkov pri pracovných činnostiach súvisiacich s chemickými faktormi; keďže tieto smernice sa môžu zrušiť;(8) keďže táto smernica je samostatnou smernicou v zmysle článku 16 ods. 1 smernice Rady 89/391/EHS z 12. júna 1989 o zavádzaní opatrení na podporu zlepšovania bezpečnosti a ochrany zdravia pracovníkov pri práci [7];(9) keďže z tohto dôvodu ustanovenia uvedenej smernice platia v plnom rozsahu pre ohrozenie pracovníkov chemickými faktormi, bez toho, aby boli dotknuté prísnejšie a/alebo osobitné ustanovenia obsiahnuté v tejto smernici;(10) keďže prísnejšie a/alebo osobitné ustanovenia týkajúce sa prepravy nebezpečných chemických faktorov sa nachádzajú v záväzných medzinárodných dohodách a dohovoroch začlenených v ustanoveniach spoločenstva o preprave nebezpečných tovarov v cestnej, železničnej, lodnej a leteckej doprave;(11) keďže v smernici 67/548/EHS [8] a smernici 88/379/EHS [9] o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa klasifikácie, balenia a označovania nebezpečných prípravkov Rada stanovila systém kritérií pre klasifikáciu nebezpečných látok a prípravkov;(12) keďže definícia nebezpečného chemického faktoru by mala zahŕňať akúkoľvek chemickú látku, ktorá spĺňa tieto kritériá a tiež akúkoľvek chemickú látku, ktorá aj keď nespĺňa tieto kritériá, môže, vzhľadom na svoje fyzikálno-chemické, chemické alebo toxikologické vlastnosti a na spôsob, akým sa používa alebo je prítomná na pracovisku, predstavovať riziko pre bezpečnosť a zdravie pracovníkov;(13) keďže v smernici 90/492/EHS [10] Komisia definovala a ustanovila systém osobitných informácii o nebezpečných látkach a prípravkoch formou karty bezpečnostných údajov, ktorá je určená najmä pre užívateľov v danom odvetví, aby im umožnili vykonať potrebné opatrenia na zaistenie bezpečnosti a ochrany zdravia pracovníkov; keďže smernica Rady 92/58/EHS z 24. júna 1992 o minimálnych požiadavkách na zaistenie bezpečnostného a/alebo zdravotného označenia pri práci (deviata samostatná smernica v zmysle článku 16 ods. 1 smernice 89/391/EHS) [11] ustanovuje systém označovania kontajnerov a potrubí používaných pri práci s nebezpečnými látkami alebo prípravkami;(14) keďže zamestnávateľ by mal posúdiť každé riziko pre bezpečnosť a zdravie pracovníkov vyplývajúce z výskytu nebezpečných chemických faktorov na pracovisku, aby vykonal potrebné preventívne a ochranné opatrenia uvedené v tejto smernici;(15) keďže preventívne opatrenia určené na základe posúdenia rizika a vykonané zamestnávateľom by sa mali zhodovať s potrebou ochrany verejného zdravia a životného prostredia;(16) keďže na poskytnutie dostupných informácií pracovníkom, aby sa zaistila vyššia úroveň ochrany, je potrebné, aby pracovníci a ich zástupcovia boli informovaní o rizikách, ktoré chemické faktory môžu predstavovať pre ich bezpečnosť a zdravie a o opatreniach potrebných na zníženie alebo odstránenie týchto rizík, aby mohli kontrolovať, či boli vykonané potrebné ochranné opatrenia;(17) keďže zdravotný dohľad pre pracovníkov, u ktorých výsledky vyššie uvedeného posúdenia odhalia zdravotné riziko, môže prispieť k tomu, aby zamestnávateľ vykonal preventívne a ochranné opatrenia;(18) keďže zamestnávateľ musí pravidelne vykonávať hodnotenie a merania a sledovať nový rozvoj technológií vzhľadom na zlepšovanie ochrany bezpečnosti a zdravia pracovníkov;(19) keďže najnovšie vedecké údaje by mali hodnotiť nezávislí vedeckí pracovníci, aby pomohli komisii stanoviť limitné hodnoty ohrozenia pri práci;(20) keďže aj keď v niektorých prípadoch vedecké poznatky neumožňujú určiť úroveň ohrozenia chemickým faktorom, pod ktorou už takmer neexistuje žiadne riziko pre zdravie, aj vtedy obmedzenie ohrozenia týmto chemickým faktorom zníži tieto riziká;(21) keďže v smernici 91/322/EHS [12] a smernici 96/94/ES [13] Komisia stanovila indikatívne limitné hodnoty, ako to ustanovuje smernica 80/1107/EHS; keďže predchádzajúce smernice by sa mali zachovať ako súčasť terajšieho rámca;(22) keďže potrebné technické úpravy k tejto smernici by mala vypracovať Komisia v spolupráci s výborom vytvoreným na základe smernice 89/391/EHS, aby pomáhal Komisii pri technických úpravách samostatných smerníc prijatých v rámci uvedenej smernice; keďže Komisia po porade s Poradným výborom pre bezpečnosť, hygienu a ochranu zdravia pri práci v súlade s rozhodnutím 74/325/EHS [14] by tiež mala vypracovať praktické predpisy na uplatňovanie tejto smernice;(23) keďže zrušením smernice 80/1107/EHS nesmie dôjsť k zníženiu súčasnej úrovne ochrany pracovníkov pred chemickými, fyzikálnymi a biologickými faktormi; keďže úroveň vyplývajúca z existujúcich smerníc o biologických faktoroch z navrhovanej smernice o fyzikálnych faktoroch tejto smernice a všetkých zmien a doplnkov týchto textov by mala odrážať a prinajmenšom zachovávať úroveň stanovenú v uvedenej smernici;(24) keďže táto smernica je praktickým príspevkom k vytvoreniu sociálnej dimenzie vnútorného trhu,PRIJALA TÚTO SMERNICU:ODDIEL IVŠEOBECNÉ USTANOVENIAČlánok 1Cieľ a predmet1. Táto smernica, ktorá je štrnástou samostatnou smernicou v zmysle článku 16 ods. 1 smernice 89/391/EHS, ustanovuje minimálne požiadavky na ochranu pracovníkov pred rizikami ohrozujúcimi ich bezpečnosť a zdravie, ktoré sú alebo by mohli byť zapríčinené účinkami chemických faktorov vyskytujúcich sa na pracovisku, alebo ako dôsledok akejkoľvek pracovnej činnosti súvisiacej s chemickými faktormi2. Požiadavky tejto smernice platia tam, kde sa vyskytujú alebo by sa mohli vyskytovať nebezpečné chemické faktory na pracovisku, bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia týkajúce sa chemických faktorov, na ktoré sa vzťahujú opatrenia na ochranu pred radiáciou podľa smerníc prijatých na základe Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu.3. Pre karcinogény na pracovisku platia ustanovenia tejto smernice, bez toho aby boli dotknuté prísnejšie a/alebo osobitné ustanovenia obsiahnuté v smernici Rady 90/394/EHS z 28. júna 1990 o ochrane pracovníkov pred rizikami z vystavenia účinkom karcinogénov pri práci (šiesta samostatná smernica v zmysle článku 16 ods. 1 smernice 89/391/EHS) [15].4. Ustanovenia smernice 89/391/EHS sa v plnom rozsahu vzťahujú na celú oblasť uvedenú v tomto článku bez toho aby boli dotknuté prísnejšie a/alebo osobitné ustanovenia obsiahnuté v tejto smernici.5. Pokiaľ ide o dopravu nebezpečných chemických faktorov, ustanovenia tejto smernice platia bez toho, aby boli dotknuté prísnejšie a/alebo osobitné ustanovenia obsiahnuté v smernici 94/55/ES [16], v smernici 96/49/ES [17], v ustanoveniach Kódexu IMDG, Kódexu IBC a Kódexu IGC podľa článku 2 smernice 93/75/EHS [18], v ustanoveniach Európskej zmluvy o medzinárodnej doprave nebezpečných tovarov po vnútrozemských vodných cestách a v ustanoveniach Nariadenia o doprave nebezpečných látok po Rýne zahrnutých v právnom poriadku spoločenstva a v technických pokynoch pre bezpečnú dopravu nebezpečných tovarov, ktoré v deň nadobudnutia účinnosti tejto smernice vydala Medzinárodná organizácia civilného letectva.Článok 2DefinícieNa účel tejto smernice majú používané termíny tieto významy:a) "chemický faktor" znamená akýkoľvek chemický prvok alebo zlúčeninu samostatne alebo ako súčasť zmesi, ako sa vyskytuje v prírodnom stave alebo je vyrobená, použitá alebo uvoľnená, vrátane uvoľnenia vo forme odpadu, pri akejkoľvek pracovnej činnosti, bez ohľadu na to, či je alebo nie je vyrobená zámerne a či je alebo nie je umiestnená na trhu;b) "nebezpečný chemický faktor" znamená:i) akýkoľvek chemický faktor, ktorý spĺňa kritériá pre klasifikáciu ako nebezpečná látka podľa kritérií v prílohe VI smernice 67/548/EHS, bez ohľadu na to, či je alebo nie je táto látka klasifikovaná podľa uvedenej smernice, na rozdiel od látok, ktoré spĺňajú iba kritériá pre klasifikáciu ako nebezpečné pre životné prostredie;ii) akýkoľvek chemický faktor, ktorý spĺňa kritériá pre klasifikáciu ako nebezpečný prípravok v zmysle smernice 88/379/EHS, bez ohľadu na to, či je alebo nie je klasifikovaný na základe uvedenej smernice, na rozdiel od prípravkov, ktoré spĺňajú iba kritériá pre klasifikáciu ako nebezpečné pre životné prostredie;iii) akýkoľvek chemický faktor, ktorý, aj keď nespĺňa kritériá pre klasifikáciu ako nebezpečný v súlade s bodmi i) a ii), môže kvôli svojim fyzikálno-chemickým, chemickým alebo toxikologickým vlastnostiam a spôsobu, akým sa používa alebo vyskytuje na pracovisku, predstavovať riziko pre bezpečnosť a zdravie pracovníkov, vrátane akéhokoľvek chemického faktora, ktorý má stanovenú limitnú hodnotu ohrozenia pri práci podľa článku 3.c) "činnosť súvisiaca s chemickými faktormi" znamená akúkoľvek prácu, pri ktorej sa používajú alebo sa majú používať chemické faktory pri akomkoľvek postupe, vrátane výroby, manipulácie, skladovania, dopravy alebo likvidácie a úpravy, alebo ktoré sú výsledkom takejto činnosti;d) "limitná hodnota ohrozenia pri práci" znamená, pokiaľ nie je uvedené inak, limitnú hodnotu časovo váženého priemeru koncentrácie chemického faktora v ovzduší v dýchacej zóne pracovníka vo vzťahu k určenému referenčnému času;e) "biologická limitná hodnota" znamená limitnú koncentráciu daného faktora, jeho metabolitu alebo ukazovateľa účinku v príslušnom biologickom médiu;f) "zdravotný dohľad" znamená hodnotenie jednotlivého pracovníka, na účel zistenia zdravotného stavu tohto jednotlivca, vo vzťahu k jeho ohrozeniu špecifickými chemickými faktormi pri práci;g) "nebezpečenstvo" znamená prirodzenú vlastnosť chemického faktora, ktorá môže spôsobiť poškodenie;h) "riziko" znamená pravdepodobnosť, že existuje možnosť spôsobiť poškodenie za podmienok použitia a/alebo vystavenia osoby vplyvu určitých látok.Článok 3Limitné hodnoty ohrozenia pri práci a biologické limitné hodnoty1. Komisia zhodnotí vzťah medzi účinkami nebezpečných chemických faktorov na zdravie a stupňom ohrozenia pri práci prostredníctvom nezávislých vedeckých posudkov najnovších dostupných vedeckých údajov.2. Na základe hodnotenia popísaného v odseku 1, Komisia, po porade s Poradným výborom pre bezpečnosť, hygienu a ochranu zdravia pri práci, navrhne európske ciele formou indikatívnych limitných hodnôt ohrozenia pri práci na ochranu pracovníkov pred chemickými rizikami, ktoré sa stanovia na úrovni spoločenstva.Tieto limitné hodnoty sa stanovujú alebo revidujú, pričom sa zohľadní dostupnosť meracej techniky v súlade s postupom uvedeným v článku 17 smernice 89/391/EHS. Členské štáty pravidelne informujú organizácie pracovníkov a zamestnávateľov o indikatívnych limitných hodnotách ohrozenia pri práci stanovených na úrovni spoločenstva.3. Pre každý chemický faktor, pre ktorý je na úrovni spoločenstva stanovená indikatívna limitná hodnota ohrozenia pri práci, členské štáty stanovia vnútroštátnu limitnú hodnotu ohrozenia pri práci, ktorej charakter je určený v zhode s vnútroštátnymi právnymi predpismi a praxou, zohľadňujúc pri tom limitnú hodnotu spoločenstva.4. Záväzné limitné hodnoty ohrozenia pri práci sa môžu vypracovať na úrovni spoločenstva a okrem faktorov, ktoré sa berú do úvahy pri stanovovaní indikatívnych limitných hodnôt ohrozenia pri práci, odrážajú aj to, či je možné dané hodnoty dodržať, čím sa splní cieľ zabezpečenia ochrany zdravia pracovníkov pri práci. Takéto limitné hodnoty sa stanovia v súlade s článkom 118a zmluvy a uvedú sa v prílohe I tejto smernice.5. Pre každý chemický faktor, pre ktorý bola stanovená záväzná limitná hodnota ohrozenia pri práci, členské štáty stanovia zodpovedajúcu vnútroštátnu záväznú limitnú hodnotu ohrozenia pri práci, ktorá vychádza z limitnej hodnoty spoločenstva, ale nesmie ju prekročiť.6. Záväzné biologické limitné hodnoty sa môžu vypracovať na úrovni spoločenstva na základe hodnotenia opísaného v odseku 1 a na základe dostupnosti meracích techník a odrážajú aj to, či je možné dané hodnoty dodržať, čím sa splní cieľ zabezpečenia ochrany zdravia pracovníkov pri práci. Takéto limitné hodnoty sa stanovia v súlade s postupom uvedeným v článku 118a zmluvy a uvedú sa v prílohe II tejto smernice spolu s ostatnými relevantnými informáciami o zdravotnom dohľade.7. Pre každý chemický faktor, pre ktorý je stanovená záväzná biologická limitná hodnota, členské štáty stanovia zodpovedajúcu vnútroštátnu záväznú biologickú limitnú hodnotu, ktorá vychádza z limitnej hodnoty spoločenstva, ale nesmie ju prekročiť.8. Ak členský štát zavádza alebo reviduje vnútroštátnu limitnú hodnotu ohrozenia chemickým faktorom pri práci alebo vnútroštátnu biologickú limitnú hodnotu chemického faktora, informuje o tom, ako aj o relevantných vedeckých a technických údajoch komisiu a ostatné členské štáty. Komisia prijme potrebné opatrenia.9. Na základe správ poskytovaných členskými štátmi podľa článku 15, Komisia posúdi spôsob, akým členské štáty zohľadnili indikatívne limitné hodnoty spoločenstva pri stanovení zodpovedajúcich vnútroštátnych limitných hodnôt ohrozenia pri práci.10. Štandardné metódy merania a hodnotenia koncentrácií v pracovnom ovzduší vo vzťahu k limitným hodnotám ohrozenia pri práci sa vypracujú v súlade s článkom 12 ods. 2.ODDIEL IIPOVINNOSTI ZAMESTNÁVATEĽOVČlánok 4Určovanie a posudzovanie rizika nebezpečných chemických faktorov1. Pri plnení povinností ustanovených v článkoch 6 ods. 3 a 9 ods. 1 smernice 89/391/EHS zamestnávateľ najprv určí, či sa na pracovisku vyskytuje nejaký nebezpečný chemický faktor. Ak áno, potom posúdi akékoľvek riziko pre bezpečnosť a zdravie pracovníkov vyplývajúce z výskytu týchto chemických faktorov, pričom zohľadní nasledovné:- ich nebezpečné vlastnosti,- informácie o bezpečnosti a ochrane zdravia, ktoré poskytuje dodávateľ (napr. príslušnú kartu bezpečnostných údajov v súlade s ustanoveniami smernice 67/548/EHS alebo smernice 88/379/EHS),- stupeň, druh a trvanie ohrozenia,- podmienky práce s týmito faktormi, vrátane ich množstva,- akékoľvek limitné hodnoty ohrozenia pri práci alebo biologické limitné hodnoty stanovené na území príslušného členského štátu,- účinnosť opatrení, ktoré sú alebo budú vykonané,- ak sú dostupné, aj závery z vykonaného zdravotného dohľadu.Zamestnávateľ získa dodatočné informácie potrebné pre posúdenie rizika od dodávateľa alebo z iných ľahko dostupných zdrojov. Ak je to vhodné, tieto informácie obsahujú osobitné posúdenie týkajúce sa rizika pre užívateľov určené na základe právnych predpisov spoločenstva o chemických faktoroch.2. Zamestnávateľ musí vyhodnocovať riziko v súlade s článkom 9 smernice 89/391/EHS a uvedie, ktoré opatrenia vykonal v súlade s článkami 5 a 6 tejto smernice. Hodnotenie rizika sa vhodnou formou zdokumentuje podľa vnútroštátneho práva a praxe a môže obsahovať potvrdenie od zamestnávateľa, že charakter a rozsah rizika vzťahujúceho sa na chemické faktory si nevyžaduje ďalšie podrobné hodnotenie rizika. Hodnotenie rizika sa aktualizuje, najmä ak nastali významné zmeny, na základe ktorých sa môže považovať za neaktuálne, alebo keď výsledky zdravotného dohľadu preukážu, že to je potrebné.3. Niektoré činnosti v rámci prevádzky alebo podniku, ako je údržba, pri ktorých je možné predpokladať možnosť značného ohrozenia, alebo ktoré môžu mať z iných príčin za následok škodlivé účinky na bezpečnosť a zdravie, dokonca aj po uskutočnení všetkých technických meraní, sa zahrnú do posudzovaného rizika.4. V prípade činností súvisiacich s vystavením osôb viacerým nebezpečným chemickým faktorom sa riziko posudzuje na základe rizika, ktoré predstavujú všetky takéto faktory v kombinácii.5. V prípade novej činnosti súvisiacej s nebezpečnými chemickými faktormi sa práca začne až po posúdení rizika danej činnosti a po uskutočnení určených preventívnych opatrení.6. Praktické predpisy určovania a posudzovania rizika, ich revíziu a v prípade potreby ich úpravy sa vypracujú v súlade s článkom 12 ods. 2.Článok 5Všeobecné zásady prevencie rizika spojeného s nebezpečnými chemickými faktormi a uplatňovanie tejto smernice vo vzťahu k posudzovaniu rizika1. Pri plnení povinnosti zaistiť bezpečnosť a ochranu zdravia pracovníkov pri akejkoľvek činnosti súvisiacej s nebezpečnými chemickými faktormi zamestnávateľ vykoná potrebné preventívne opatrenia stanovené v článku 6 ods. 1 a 2 smernice 89/391/EHS a zahrnie opatrenia uvedené v tejto smernici.2. Riziká pre bezpečnosť a ochranu zdravia pracovníkov na pracovisku súvisiace s nebezpečnými chemickými faktormi sa odstránia alebo znížia na minimum:- navrhnutím a organizáciou systémov práce na pracovisku,- zabezpečením vhodných pracovných prostriedkov pre prácu s chemickými faktormi a takými postupmi údržby, ktoré zaistia bezpečnosť a ochranu zdravia pracovníkov pri práci,- obmedzením počtu ohrozených alebo pravdepodobne ohrozených pracovníkov na minimum,- obmedzením dĺžky a intenzity ohrozenia na minimum,- primeranými hygienickými opatreniami,- obmedzením množstva chemických faktorov vyskytujúcich sa na pracovisku na minimum požadované pre daný druh práce,- vhodnými pracovnými postupmi, ktoré zahŕňajú opatrenia pre bezpečnú manipuláciu, skladovanie a dopravu nebezpečných chemických faktorov a odpadu obsahujúceho takéto chemické faktory na pracovisku.Praktické predpisy pre preventívne opatrenia na kontrolu rizika sa vypracujú v súlade s článkom 12 ods. 2.3. Ak výsledky posúdenia uvedené v článku 4 ods. 1 odhalia riziko pre bezpečnosť a zdravie pracovníkov, uplatnia sa osobitné ochranné, preventívne a monitorovacie opatrenia stanovené v článkoch 6, 7 a 10.4. Ak výsledky posúdenia rizika uvedené v článku 4 ods. 1 preukážu, že vzhľadom na množstvá nebezpečného chemického faktora vyskytujúce sa na pracovisku existuje len malé riziko pre bezpečnosť a zdravie pracovníkov a opatrenia prijaté v súlade s odsekmi 1 a 2 tohto článku sú dostatočné na obmedzenie tohto rizika, opatrenia článkov 6, 7 a 10 sa neuplatňujú.Článok 6Osobitné ochranné a preventívne opatrenia1. Zamestnávateľ zabezpečí, aby sa riziko pre bezpečnosť a zdravie pracovníkov na pracovisku vyplývajúce z nebezpečných chemických faktorov vylúčilo alebo znížilo na minimum.2. Pri uplatňovaní odseku 1 sa prednostne uskutoční náhrada, čím sa zamestnávateľ vyhne používaniu nebezpečného chemického faktora tým, že ho nahradí chemickým faktorom alebo postupom, ktoré v podmienkach používania nie sú nebezpečné alebo sú menej nebezpečné pre bezpečnosť a zdravie pracovníkov podľa jednotlivých prípadov.Ak charakter činnosti neumožňuje vylúčiť riziko nahradením s ohľadom na činnosť a posúdenie rizika uvedené v článku 4, zamestnávateľ zabezpečí, aby sa riziko znížilo na minimum uplatnením ochranných a preventívnych opatrení v zhode s posúdením rizika uskutočneným podľa článku 4. Tieto opatrenia zahŕňajú v nasledujúcom poradí dôležitosti:a) návrh vhodných pracovných postupov a technických riadiacich systémov a použitie primeraných pracovných prostriedkov a materiálov, aby sa vylúčilo alebo minimalizovalo uvoľňovanie nebezpečných chemických faktorov, ktoré môžu predstavovať riziko pre bezpečnosť a zdravie pracovníkov na pracovisku;b) uplatňovanie kolektívnych ochranných opatrení pri zdroji rizika, ako napríklad primeraného vetrania a primeraných organizačných opatrení;c) ak ohrozeniu nemožno predísť inými prostriedkami, uplatňovanie individuálnych ochranných opatrení vrátane osobných ochranných prostriedkov.Praktické predpisy pre ochranné a preventívne opatrenia na kontrolu rizika sa vypracujú v súlade s článkom 12 ods. 2.3. Opatrenia uvedené v odseku 2 tohto článku sa doplnia zdravotným dohľadom v súlade s článkom 10, ak je to vhodné vzhľadom na charakter rizika.4. Ak zamestnávateľ jasne nepreukáže inými spôsobmi hodnotenia, že v súlade s odsekom 2 boli vykonané primerané preventívne a ochranné opatrenia, pravidelne a vždy keď sa vyskytne akákoľvek zmena v podmienkach, ktoré môžu ovplyvniť ohrozenie pracovníkov chemickým faktorom, zamestnávateľ vykonáva merania chemických faktorov, ktoré môžu predstavovať riziko pre zdravie pracovníkov na pracovisku, pričom tieto merania sú potrebné najmä vo vzťahu k limitným hodnotám ohrozenia pri práci.5. Pri plnení povinností stanovených v článku 4 alebo z neho vyplývajúcich zamestnávateľ vezme do úvahy výsledky postupov uvedených v odseku 4 tohto článku.V každom prípade, ak bola prekročená právne ustanovená limitná hodnota ohrozenia pri práci na území členského štátu, zamestnávateľ bezodkladne prijme opatrenia zohľadňujúce charakter tohto limitu, aby vykonaním preventívnych a ochranných opatrení napravil stav.6. Na základe celkového posúdenia a všeobecných zásad prevencie rizika v článkoch 4 a 5, zamestnávateľ prijme technické a/alebo organizačné opatrenia primerané charakteru činnosti, vrátane skladovania, manipulácie a oddelenia navzájom reagujúcich chemických faktorov a zabezpečí ochranu pracovníkov pred nebezpečenstvami vyplývajúcimi z fyzikálno-chemických vlastností chemických faktorov. Prijme najmä tieto opatrenia v nasledujúcom poradí dôležitosti:a) na pracovisku zamedzí výskytu nebezpečných koncentrácií horľavých látok alebo nebezpečných množstiev chemicky nestálych látok alebo, ak to charakter práce neumožňuje;b) zabráni výskytu zdrojov vznietenia, ktoré by mohli spôsobiť požiar alebo výbuch alebo nepriaznivým podmienkam, ktoré by mohli zapríčiniť, že chemicky nestále látky alebo zmesi látok vyvolajú škodlivé fyzikálne účinky ac) zmierni škodlivé účinky na bezpečnosť a zdravie pracovníkov v prípade požiaru alebo výbuchu spôsobeného vznietením horľavých látok alebo škodlivé fyzikálne účinky vyvolané chemicky nestálymi látkami alebo zmesmi látok.Pracovné prostriedky a ochranné systémy, ktoré zabezpečí zamestnávateľ na ochranu pracovníkov sú v súlade s príslušnými ustanoveniami spoločenstva o návrhu, výrobe a uvádzaní na trh s ohľadom na bezpečnosť a ochranu zdravia. Technické a/alebo organizačné opatrenia, ktoré prijme zamestnávateľ, berú do úvahy a sú v súlade s kategorizáciou zariadení podľa skupín v prílohe I smernice 94/9/ES Európskeho parlamentu a Rady z 23. marca 1994 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa zariadení a ochranných systémov určených na použitie v potenciálne výbušnom prostredí [19].Zamestnávateľ vykoná opatrenia na zabezpečenie dostatočnej kontroly prevádzky, vybavenia a strojného zariadenia alebo zabezpečenie zariadenia na zabránenie výbuchu alebo systémov na uvoľnenie tlaku pri výbuchu.Článok 7Opatrenia pre prípad nehôd, mimoriadnych udalostí a núdzových stavov1. Bez toho, aby boli dotknuté povinnosti ustanovené v článku 8 smernice 89/391/EHS na ochranu bezpečnosti a zdravia pracovníkov pri nehode, mimoriadnej udalosti alebo núdzovom stave súvisiacimi s výskytom nebezpečných chemických faktorov na pracovisku, zamestnávateľ vypracuje postupy (akčné plány), ktoré možno v prípade výskytu akejkoľvek takejto udalosti použiť, aby sa vykonali primerané opatrenia. Tieto opatrenia zahŕňajú príslušný bezpečnostný výcvik, ktorý sa má vykonávať v pravidelných intervaloch a zabezpečenie primeraného vybavenia prvej pomoci.2. V prípade výskytu udalosti uvedenej v odseku 1 zamestnávateľ bezodkladne vykoná opatrenia na zmiernenie účinkov takejto udalosti a informuje o tom pracovníkov, ktorých sa to týka.Na účel obnovenia normálnej situácie:- zamestnávateľ čo najskôr vykoná vhodné opatrenia na nápravu situácie,- v zasiahnutej oblasti sa povolí pracovať iba tým pracovníkom, ktorí sú potrební na vykonávanie opráv a inej nevyhnutnej práce.3. Pracovníci, ktorým je povolené pracovať v zasiahnutej oblasti, budú vybavení primeraným ochranným odevom, osobnými ochrannými prostriedkami, osobitným bezpečnostným výstrojom a zariadením, ktoré musia používať dovtedy, pokiaľ situácia trvá; táto situácia nesmie byť trvalá.Nechráneným osobám nebude povolené zotrvávať v zasiahnutej oblasti.4. Bez toho, aby bol dotknutý článok 8 smernice 89/391/EHS, zamestnávateľ prijme potrebné opatrenia na zabezpečenie varovných a iných komunikačných systémov potrebných na signalizovanie zvýšeného rizika pre bezpečnosť a zdravie, aby bolo možné primerane reagovať a začať práce na odstraňovaní následkov udalosti a poskytovaní pomoci a začať únikové a záchranné činnosti bezodkladne, ak sú potrebné.5. Zamestnávateľ zabezpečí dostupnosť informácií o opatreniach počas núdzového stavu v súvislosti s nebezpečnými chemickými faktormi. K týmto informáciám majú prístup príslušné vnútorné aj vonkajšie havarijné a záchranné služby. Informácie obsahujú:- včasné upozornenie na príslušné nebezpečenstvá pri práci, opatrenia na identifikáciu nebezpečenstva, preventívne opatrenia a postupy, aby záchranné služby mohli pripraviť svoje vlastné postupy a preventívne opatrenia a- všetky dostupné informácie týkajúce sa špecifických nebezpečenstiev, ktoré vznikli alebo pravdepodobne vzniknú v čase nehody alebo havarijného stavu, vrátane informácií o postupoch pripravených podľa tohto článku.Článok 8Informovanie a odborná príprava pracovníkov1. Bez toho, aby boli dotknuté články 10 a 12 smernice 89/391/EHS, zamestnávateľ zabezpečí, aby sa pracovníkom a/alebo ich zástupcom poskytli:- údaje získané podľa článku 4 tejto smernice a ďalšie informácie vždy, keď väčšia zmena na pracovisku vedie k zmene týchto údajov,- informácie o nebezpečných chemických faktoroch vyskytujúcich sa na pracovisku, ako napríklad opis týchto faktorov, riziká pre bezpečnosť a zdravie, príslušné limitné hodnoty ohrozenia pri práci a iné zákonné opatrenia,- odborná príprava a informovanie o primeraných preventívnych opatreniach a činnostiach, ktoré vykonajú v záujme svojej vlastnej bezpečnosti a bezpečnosti iných pracovníkov na pracovisku,- prístup ku všetkým kartám bezpečnostných údajov, ktoré poskytuje dodávateľ v súlade s článkom 10 smernice 88/379/EHS a článkom 27 smernice 92/32/EHS [20]a aby tieto informácie boli:- poskytnuté spôsobom primeraným výsledku posúdenia rizika podľa článku 4 tejto smernice. Tieto informácie môžu mať rôznu formu od slovnej komunikácie až po individuálnu inštruktáž a odbornú prípravu doplnené písomnou informáciou v závislosti od charakteru a stupňa rizika zisteného pri posudzovaní vyžadovanom v uvedenom článku,- aktualizované s ohľadom na meniace sa okolnosti.2. Ak kontajnery a potrubia na nebezpečné chemické faktory používané pri práci nie sú označené v súlade s príslušnými právnymi predpismi spoločenstva o označovaní chemických faktorov a o bezpečnostnom označení na pracovisku, bez toho, aby boli dotknuté výnimky stanovené vo vyššie uvedených právnych predpisoch, zamestnávateľ zabezpečí, aby bol obsah kontajnerov a potrubí spolu s charakterom tohto obsahu a všetkými s ním spojenými nebezpečenstvami jasne identifikovateľný.3. Členské štáty môžu prijať potrebné opatrenia, aby zabezpečili, že zamestnávatelia môžu na požiadanie získať, prednostne od výrobcu alebo dodávateľa, všetky potrebné informácie o nebezpečných chemických faktoroch potrebné na uplatnenie článku 4 ods. 1 tejto smernice, pokiaľ smernice 67/548/EHS a 88/379/EHS neobsahujú povinnosť poskytovať informácie.ODDIEL IIIRÔZNE USTANOVENIAČlánok 9Zákazy1. Produkcia, výroba alebo používanie chemických faktorov pri práci a činnosti uvedené v prílohe III sa zakazujú v rozsahu ustanovenom v prílohe III, aby sa zabránilo ohrozeniu pracovníkov zdravotnými rizikami spôsobenými niektorými chemickými faktormi a/alebo niektorými činnosťami súvisiacimi s chemickými faktormi.2. Členské štáty môžu povoliť výnimky z požiadaviek odseku 1 za nasledujúcich okolností:- výhradne na účel vedeckého výskumu a testovania, vrátane analýzy,- pri činnostiach zameraných na elimináciu chemických faktorov, ktoré sa vyskytujú vo forme vedľajších produktov alebo odpadových produktov,- pri výrobe chemických faktorov uvedených v odseku 1 na použitie ako medziprodukty a pre také použitie.Ohrozeniu pracovníkov chemickými faktormi uvedenými v odseku 1 sa musí predchádzať najmä tak, že sa zabezpečí, aby sa výroba a použitie takýchto chemických faktorov ako medziproduktov museli uskutočňovať čo najskôr v samostatnom uzatvorenom systéme, z ktorého sa vyššie uvedené chemické faktory môžu odobrať iba v miere potrebnej na monitorovanie procesu alebo na údržbu systému.Členské štáty môžu zabezpečiť systémy individuálnych povolení.3. Ak sú povolené výnimky podľa odseku 2, kompetentný úrad požiada zamestnávateľa, aby predložil nasledujúce informácie:- dôvod, pre ktorý žiada výnimku,- množstvo chemického faktora, ktoré sa ročne použije,- príslušné činnosti a/alebo reakcie alebo postupy,- predpokladaný počet pracovníkov, ktorí prídu do styku s chemickým faktorom,- plánované preventívne opatrenia na ochranu bezpečnosti a zdravia príslušných pracovníkov,- prijaté technické a organizačné opatrenia na predchádzanie ohrozenia pracovníkov.4. V súlade s postupom ustanoveným v článku 118a zmluvy môže Rada zmeniť a doplniť zoznam zákazov podľa odseku 1 tohto článku na zaradenie ďalších chemických faktorov alebo činností.Článok 10Zdravotný dohľad1. Bez toho, aby bol dotknutý článok 14 smernice 89/391/EHS, členské štáty zavedú opatrenia na uskutočňovanie primeraného zdravotného dohľadu pre pracovníkov, u ktorých výsledky posúdenia uvedené v článku 4 tejto smernice odhalili zdravotné riziko. Tieto opatrenia, vrátane osobitných požiadaviek na zdravotné záznamy a záznamy o ohrození a na ich prístupnosť, sa zavedú v súlade s vnútroštátnymi zákonmi a/alebo praxou.Zdravotný dohľad, ktorého výsledky sa zohľadnia pri uskutočňovaní preventívnych opatrení na určitom pracovisku, bude primeraný, ak:- ohrozenie pracovníka nebezpečným chemickým faktorom je také, že tomuto ohrozeniu možno pripísať identifikovateľné ochorenie alebo nepriaznivé účinky na zdravie,- existuje pravdepodobnosť, že choroba alebo účinok sa môžu vyskytnúť za určitých pracovných podmienok pracovníka a- vyšetrovacia technika predstavuje pre pracovníkov iba malé riziko.Okrem toho existujú platné postupy na zisťovanie príznakov ochorení alebo účinkov.Ak bola stanovená záväzná biologická limitná hodnota, ako sa uvádza v prílohe II, zdravotný dohľad je povinnou požiadavkou pre práce s príslušnými nebezpečnými chemickými faktormi v súlade s postupmi v uvedenej prílohe. Pracovníci sú informovaní o tejto požiadavke skôr, ako sú pridelení na prácu spojenú s rizikom ohrozenia zisteným nebezpečným chemickým faktorom.2. Členské štáty zavedú opatrenia, ktorými zabezpečia, že sa o každom pracovníkovi, ktorý sa podrobuje zdravotnému dohľadu v súlade s požiadavkami odseku 1, vyhotoví a aktualizuje individuálny zdravotný záznam a záznam o ohrození.3. Zdravotné záznamy a záznamy o ohrození obsahujú súhrn výsledkov vykonaného zdravotného dohľadu a všetkých reprezentatívnych údajov monitorovania ohrozenia jednotlivca. Biologické monitorovanie a s ním súvisiace požiadavky môžu tvoriť súčasť zdravotného dohľadu.Zdravotné záznamy a záznamy o ohrození sa uchovávajú vo vhodnej forme, aby umožňovali porady aj s časovým odstupom, s ohľadom na dôvernosť údajov.Kópie príslušných záznamov sa poskytnú na požiadanie kompetentnému úradu. Jednotlivý pracovník má na požiadanie prístup k zdravotným záznamom a záznamom o ohrození týkajúcim sa jeho osoby.Ak podnik ukončí činnosť, zdravotné záznamy a záznamy o ohrození sa poskytnú kompetentnému úradu.4. Ak sa na základe zdravotného dohľadu:- zistí, že pracovník má identifikovateľné ochorenie alebo sa u neho prejavujú nepriaznivé zdravotné účinky, ktoré lekár alebo odborník na pracovno-lekársku starostlivosť považujú za následok ohrozenia nebezpečným chemickým faktorom pri práci, alebo- zistí, že bola prekročená záväzná biologická limitná hodnota,lekár alebo iná príslušne kvalifikovaná osoba informuje pracovníka o výsledku, ktorý sa ho osobne týka, vrátane informácií a poradenstva týkajúceho sa zdravotného dohľadu, ktorému by sa mal podrobiť po skončení ohrozenia a zamestnávateľ vykoná:- revíziu posúdenia rizika uskutočneného podľa článku 4 ods. 1,- revíziu opatrení prijatých v zmysle článkov 5 a 6 na vylúčenie alebo zníženie rizika,- zohľadní rady odborníka na pracovno-lekársku starostlivosť alebo inej príslušne kvalifikovanej osoby alebo kompetentného úradu pri uplatňovaní akýchkoľvek opatrení potrebných na vylúčenie alebo zníženie rizika v súlade s článkom 6, vrátane možnosti preložiť pracovníka na inú prácu, pri ktorej nie je riziko ďalšieho ohrozenia a- zabezpečí priebežný zdravotný dohľad a kontrolu zdravotného stavu všetkých ostatných pracovníkov, ktorí boli podobne ohrození. V takýchto prípadoch kompetentný lekár alebo odborník na pracovno-lekársku starostlivosť alebo kompetentný úrad môžu navrhnúť, aby sa ohrozené osoby podrobili lekárskej prehliadke.Článok 11Porady a účasť pracovníkovPorady a účasť pracovníkov a/alebo ich zástupcov o záležitostiach obsiahnutých v tejto smernici vrátane jej príloh sa uskutočnia podľa článku 11 smernice 89/391/EHS.Článok 12Prispôsobenie príloh, príprava a prijímanie technických predpisov1. Prispôsobenia príloh čisto technického charakteru v súlade s:- prijímaním smerníc v oblasti technického zosúladenia a normalizácie týkajúcich sa chemických faktorov a/alebo- technickým pokrokom, zmenami v medzinárodných normách alebo špecifikáciách a novými poznatkami týkajúcimi sa chemických faktorov,sa prijmú v súlade s postupom ustanoveným v článku 17 smernice 89/391/EHS.2. Komisia vypracuje praktické predpisy nezáväzného charakteru. Tieto predpisy sa týkajú tém uvedených v článkoch 3, 4, 5 a 6 a prílohy II oddiel 1.Komisia najprv vedie porady s Poradným výborom pre bezpečnosť, hygienu a ochranu zdravia pri práci v súlade s rozhodnutím 74/325/EHS.V kontexte uplatňovania tejto smernice členské štáty, pokiaľ je to možné, zohľadnia tieto predpisy pri vypracovávaní svojej vnútroštátnej politiky ochrany zdravia a bezpečnosti pracovníkov.Článok 13Zrušenie, zmeny a doplnky predchádzajúcich smerníc1. Smernice 80/1107/EHS, 82/605/EHS a 88/364/EHS sa zrušia v deň uvedený v článku 14 ods. 1.2. Smernica Rady 83/477/EHS z 19. septembra 1983 o ochrane pracovníkov pred rizikami z vystavenia účinkom azbestu pri práci (druhá samostatná smernica v zmysle článku 8 smernice 80/1107/EHS) [21] sa mení a dopĺňa nasledovne:a) v prvej vete článku 1 ods. 1 sa vypúšťajú nasledujúce slová:"ktorá je druhou samostatnou smernicou v zmysle článku 8 smernice 80/1107/EHS";b) článok 9 ods. 2 sa nahradí nasledovne:"2. Zmeny a doplnky potrebné na prispôsobenie príloh tejto smernice technickému pokroku sa prijmú v súlade s postupom ustanoveným v článku 17 smernice Rady 89/391/EHS z 12. júna 1989 o zavádzaní opatrení na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pracovníkov pri práci [22]c) v druhom pododseku článku 15 ods. 1 slová"v súlade s postupom ustanoveným v článku 10 smernice 80/1107/EHS"sa nahradia slovami"v súlade s postupom ustanoveným v článku 17 smernice 89/391/EHS".3. Smernica Rady 86/188/EHS z 12. mája 1986 o ochrane pracovníkov pred rizikami súvisiacimi s vystavením hluku pri práci [23] sa mení a dopĺňa nasledovne:a) v článku 1 ods. 1 sa vypúšťajú nasledujúce slová:"ktorá je treťou samostatnou smernicou v zmysle smernice 80/1107/EHS";b) v článku 12 ods. 2 sa druhý pododsek nahradí nasledovne:"Prílohy I a II sa prispôsobia technickému pokroku v súlade s postupom ustanoveným v článku 17 smernice Rady 89/391/EHS z 12. júna 1989 o zavádzaní opatrení na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pracovníkov pri práci [24]."4. Každý iný odkaz v smernici 83/477/EHS a smernici 86/188/EHS na smernicu 80/1107/EHS je neplatný odo dňa zrušenia uvedenej smernice.5. Smernice 91/322/EHS a 96/94/ES zostávajú v platnosti.ODDIEL IVZáverečné ustanoveniaČlánok 141. Členské štáty prijmú najneskôr do 5. mája 2001 zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Bezodkladne budú o tom informovať Komisiu.Keď členské štáty prijmú tieto opatrenia, tieto budú obsahovať odkaz na túto smernicu alebo budú doplnené o takýto odkaz pri príležitosti ich úradného uverejnenia. Spôsob, akým sa tento odkaz vykoná, určia členské štáty.2. Členské štáty oznámia Komisii znenie ustanovení vnútroštátneho práva, ktoré už prijali alebo prijmú v oblasti upravenej touto smernicou.Článok 15Členské štáty podávajú Komisii každých päť rokov správu o praktickom uplatňovaní tejto smernice a uvedú stanoviská zamestnávateľov a pracovníkov.Komisia bude o tom informovať Európsky parlament, Radu a Hospodársky a sociálny výbor.Článok 16Táto smernica nadobúda účinnosť v dvadsiaty deň po dni jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Článok 17Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Luxemburgu 7. apríla 1998Za RadupredsedaD. Blunkett[1] Ú. v. ES C 165, 16.6.1993, s. 4.[2] Ú. v. ES C 34, 2.2.1994, s. 42.[3] Stanovisko Európskeho parlamentu z 20. apríla 1994 (Ú. v. ES C 128, 9.5.1994, s. 167), spoločná pozícia Rady zo 7. októbra 1997 (Ú. v. ES C 375, 10.12.1997, s. 2) a rozhodnutie Európskeho parlamentu zo 17. februára 1998 (ešte nebolo uverejnené v úradnom vestníku).[4] Ú. v. ES L 327, 3.12.1980, s. 8. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 88/642/EHS (Ú. v. ES L 356, 24.12.1988, s. 74).[5] Ú. v. ES L 247, 23.8.1982, s. 12.[6] Ú. v. ES L 179, 9.7.1988, s. 44.[7] Ú. v. ES L 183, 29.6.1989, s. 1.[8] Ú. v. ES 196, 16.8.1967, s. 1. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 96/56/ES (Ú. v. ES L 236, 18.9.1996, s. 35).[9] Ú. v. ES L 187, 16.7.1988, s. 14. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Komisie 96/65/ES (Ú. v. ES L 265, 18.10.1996, s. 15).[10] Ú. v. ES L 275, 5.10.1990, s. 35.[11] Ú. v. ES L 245, 26.8.1992, s. 23.[12] Ú. v. ES L 177, 5.7.1991, s. 22.[13] Ú. v. ES L 338, 28.12.1996, s. 86.[14] Ú. v. ES L 185, 9.7.1974, s. 15. Rozhodnutie naposledy zmenené a doplnené v Akte o pristúpení z roku 1994.[15] Ú. v. ES L 196, 26.7.1990, s. 1.[16] Smernica Rady 94/55/ES z 21. novembra 1994 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa dopravy nebezpečných tovarov po cestách (Ú. v. ES L 319, 12.12.1994, s. 7). Smernica zmenená a doplnená smernicou Komisie 96/86/ES (Ú. v. ES L 335, 24.12.1996, s. 43).[17] Smernica Rady 96/49/ES z 23. júla 1996 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa železničnej dopravy nebezpečných tovarov (Ú. v. ES L 235, 17.9.1996, s. 25). Smernica zmenená a doplnená smernicou Komisie 96/87/ES (Ú. v. ES L 335, 24.12.1996, s. 45).[18] Smernica Rady 93/75/EHS z 13. septembra 1993 týkajúca sa minimálnych požiadaviek na plavidlá smerujúce do prístavov spoločenstva alebo ich opúšťajúce, ktoré vezú nebezpečný tovar alebo tovar znečisťujúci životné prostredie (Ú. v. ES L 247, 5.10.1993, s. 19). Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Komisie 97/34/ES (Ú. v. ES L 158, 17.6.1997, s. 40).[19] Ú. v. ES L 100, 19.4.1994, s. 1.[20] Ú. v. ES L 154, 5.6.1992, s. 1.[21] Ú. v. ES L 263, 24. 9. 1983, s. 25. Smernica zmenená a doplnená smernicou 91/382/EHS (Ú. v. ES L 206, 29. 7. 1991, s. 16).[22] Ú. v. ES L 183, 29.6.1989, s. 1.".[23] Ú. v. ES L 137, 24.5.1986, s. 28.[24] Ú. v. ES L 183, 29.6.1989, s. 1.--------------------------------------------------PRÍLOHA IZOZNAM ZÁVÄZNÝCH LIMITNÝCH HODNÔT OHROZENIA PRI PRÁCINázov faktoru | EINECS č. | CAS č. | Limitná hodnota vystavenia pri práci 8h | Limitná hodnota vystavenia pri práci krátkodobá |mg/m3 | ppm | mg/m3 | ppm |Anorganické olovo a jeho zlúčeniny | 0,15 | | | |--------------------------------------------------PRÍLOHA IIZÁVÄZNÉ BIOLOGICKÉ LIMITNÉ HODNOTY A OPATRENIA ZDRAVOTNÉHO DOHĽADU1. Olovo a jeho iónové zlúčeniny1.1. Biologické monitorovanie musí zahŕňať merania hladiny olova v krvi (PbB) používajúc absorbčnú spektrometriu alebo metódu, ktorá má ekvivalentné výsledky. Záväzná biologická limitná hodnota je:70 μg Pb/100 ml krvi1.2. Lekársky dohľad sa uskutoční, ak:- vystavenie koncentrácii olova vo vzduchu je väčšia ako 0,075 mg/m3, vypočítaná ako časovo vážený priemer v priebehu 40 hodín týždenne alebo- hladina olova v krvi je väčšia ako 40 μg Pb/100 ml krvi nameraná u jednotlivých pracovníkov.1.3. Praktické predpisy na biologické monitorovanie a lekársky dohľad sa musia vypracovať v súlade s článkom 12 ods. 2. Tieto musia obsahovať odporúčania biologických indikátorov (napr. ALAU, ZPP, ALAD) a stratégie biologického monitorovania.--------------------------------------------------PRÍLOHA IIIZÁKAZYProdukcia, výroba alebo používanie chemických látok pri práci a činnosti, ktoré zahŕňajú nižšie uvedené chemické látky sú zakázané. Zákaz sa neuplatňuje, ak sa chemická látka vyskytuje v inej chemickej látke alebo ako súčasť odpadu za predpokladu, že jej individuálna koncentrácia tam je menšia ako stanovený limit.a) Chemické faktoryEINECS č. | CAS č. | Názov faktoru | Limit koncentrácie pre výnimku |202–080–4 | 91–59–8 | 2-naftylamín a jeho soli | 0,1 hm. % |202–177–1 | 92–67–1 | 4-aminobifenyl a jeho soli | 0,1 hm. % |202-199–1 | 92–87–5 | benzidín a jeho soli | 0,1 hm. % |202-204–7 | 92–93–3 | 4-nitrobifenyl | 0,1 hm. % |b) Pracovné činnostiŽiadne.--------------------------------------------------


title: Smernica Rady z 9. októbra 1990, ktorou sa po jedenástykrát prispôsobuje technickému pokroku smernica Rady 67/548/EHS o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa klasifikácie, balenia a označovania nebezpečných látok

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31990L0517

Úradný vestník L 287 , 19/10/1990 S. 0037 - 0038

		Smernica Radyz 9. októbra 1990,ktorou sa po jedenástykrát prispôsobuje technickému pokroku smernica Rady 67/548/EHS o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa klasifikácie, balenia a označovania nebezpečných látok(90/517/EHS)RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva,so zreteľom na smernicu 67/548/EHS [1], naposledy zmenenú a doplnenú smernicou 79/831/EHS [2], najmä na články 19, 20 a 21,so zreteľom na návrh Komisie,keďže Dánsko požiadalo o zmenu označovania roztokov dichlórometánu a v súlade s článkom 23 smernice 67/548/EHS informovalo o tom Komisiu;keďže Komisia preskúmala dôkazne materiály týkajúce sa karcinogenicity dichlórometánu a poradila sa s príslušnými znalcami, ktorých určili členské štáty a ktorí majú osobitnú kvalifikáciu so zreteľom na karcinogenicitu;keďže táto klasifikácia je odrazom väčšiny súčasných vedeckých stanovísk; keďže sa uznáva, že sa nepretržite prehlbujú znalosti mechanizmov pôsobenia chemických látok v človeku a extrapolácia účinkov zistených u iných druhov na človeka; keďže v prípade ďalších vedeckých dôkazov alebo v prípade zmeny kritérií klasifikácie týkajúcich sa najmä karcinogénnych alebo neurotoxických účinkov tejto látky sa bude táto klasifikácia revidovať s prihliadnutím na túto novú informáciu;keďže Výbor pre prispôsobenie smerníc technickému pokroku na odstránenie technických prekážok v obchode s nebezpečnými látkami a prípravkami dal nesúhlasné stanovisko k návrhu opatrenia, ktorý mu predložila Komisia,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Príloha I (zoznam nebezpečných látok) k smernici 67/548/EHS:Č 602-004-00-3: Označenie, číslo CAS, klasifikácia a označenie látky sa nahrádzajú takto:+++++ TIFF +++++Článok 2Do 7. júna 1991 členské štáty prijmú a uverejnia opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou a bezodkladne o tom informujú Komisiu. Tieto opatrenia sú povinné uplatňovať s účinkom od 7. decembra 1991.Článok 3Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Luxemburgu 9. októbra 1990Za RadupredsedaP. Romita[1] Ú. v. ES 196, 16.8.1967, s. 1.[2] Ú. v. ES L, 15.10.1979, s. 10.--------------------------------------------------


title: Smernica Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní

text:
Dôležité právne oznámenie

|

32000L0078

Úradný vestník L 303 , 02/12/2000 S. 0016 - 0022

		Smernica Rady 2000/78/ESz 27. novembra 2000,ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaníRADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva a najmä jej článok 13,so zreteľom na návrh Komisie [1],so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [2],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov [4];keďže:(1) Podľa článku 6 Zmluvy o Európskej únii je Európska únia založená na zásadách slobody, demokracie, dodržiavania ľudských práv a základných slobôd a právneho štátu, princípoch, ktoré sú spoločné všetkým členským štátom, a rešpektuje základné ľudské práva, ktoré zaručuje Európsky dohovor o ochrane ľudských práv a základných slobôd a ktoré vyplývajú z ústavných tradícií spoločných pre členské štáty ako základných princípov práva spoločenstva.(2) Zásada rovnakého zaobchádzania so ženami a mužmi je pevne zakotvená v dôležitých právnych aktoch spoločenstva, najmä v Smernici rady 76/207/EHS z 9. februára 1976 o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami pokiaľ ide o prístup k zamestnaniu, odbornej príprave a postupu v zamestnaní a o pracovné podmienky [5].(3) Pri uplatňovaní zásady rovnakého zaobchádzania sa spoločenstvo, v súlade s článkom 3 ods. 2 zmluvy o ES, zameriava na zamedzenie nerovností a podporu rovnoprávnosti medzi mužmi a ženami najmä preto, že práve ženy sú často obeťami viacnásobnej diskriminácie.(4) Právo všetkých osôb na rovnosť pred zákonom a ochrana proti diskriminácii je všeobecným právom, ktoré uznáva Všeobecná deklarácia ľudských práv, Dohovor Spojených národov o odstránení všetkých foriem diskriminácie žien, Dohovor Spojených národov (OSN) o občianskych a politických právach a o hospodárskych, sociálnych a kultúrnych právach a Európsky dohovor o ochrane ľudských práv a základných slobôd, ktoré podpísali všetky členské štáty. Dohovor č. 111 Medzinárodnej organizácie práce (MOP) zakazuje diskrimináciu v zamestnaní a povolaní.(5) Je dôležité, aby sa tieto základné práva a slobody rešpektovali. Táto smernica sa netýka slobody združovania vrátane práva s inými zakladať odborové organizácie a vstupovať do nich na obranu svojich záujmov.(6) Charta základných sociálnych práv pracovníkov spoločenstva uznáva dôležitosť boja proti každej forme diskriminácie, vrátane potreby uskutočnenia vhodných opatrení pre sociálnu a ekonomickú integráciu starších a ľudí so zdravotným postihnutím.(7) Zmluva o ES uvádza medzi cieľmi spoločenstva podporu koordinácie politiky zamestnanosti v členských štátoch. Na tento účel bola do zmluvy o ES zaradená nová kapitola o zamestnanosti ako prostriedok rozvíjania koordinovanej európskej stratégie zamestnanosti na podporu kvalifikovaných, vzdelaných a prispôsobivých pracovných síl.(8) Zásady zamestnanosti 2000, schválené Európskou radou 10. a 11. decembra 1999 v Helsinkách, zdôrazňujú potrebu utvárania trhu práce, ktorý bude priaznivý pre sociálnu integráciu, formulovaním sústavy vzájomne nadväzujúcich politík zameraných na boj proti diskriminácii takých skupín, ako sú osoby so zdravotným postihnutím. Zdôrazňujú tiež potrebu venovať osobitnú pozornosť podpore starších pracovníkov, aby sa zvýšil ich podiel na pracovnej sile.(9) Zamestnanie a povolanie sú kľúčové prvky záruky rovnakých príležitostí pre všetkých a rozhodujúcou mierou prispievajú k plnej účasti občanov na ekonomickom, kultúrnom a sociálnom živote a na realizácii ich potenciálu.(10) Dňa 29. júna 2000 prijala Rada smernicu 2000/43/ES [6] o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s osobami bez ohľadu na ich rasový alebo etnický pôvod. Táto smernica už poskytuje ochranu proti takejto diskriminácii v oblasti zamestnania a povolania.(11) Diskriminácia z dôvodov náboženského presvedčenia alebo viery, zdravotného postihnutia, veku alebo sexuálnej orientácie môže sťažiť dosiahnutie cieľov zmluvy o ES, najmä dosiahnutie vysokej úrovne zamestnanosti a sociálnej ochrany, zvýšenie životnej úrovne a kvality života, ekonomickú a sociálnu súdržnosť a solidaritu a slobodný pohyb osôb.(12) Preto by sa mala v spoločenstve zakázať každá priama alebo nepriama diskriminácia na základe náboženského presvedčenia alebo viery, zdravotného postihnutia, veku alebo sexuálnej orientácie vzhľadom na oblasti, na ktoré sa vzťahuje táto smernica. Tento zákaz diskriminácie by sa mal vzťahovať aj na štátnych príslušníkov tretích krajín, nevzťahuje sa však na rozdiely v zaobchádzaní z dôvodu štátnej príslušnosti a nemá žiadny vplyv ani na ustanovenia, ktoré upravujú vstup a pobyt štátnych príslušníkov tretích krajín a ich prístup k zamestnaniu a povolaniu.(13) Táto smernica sa nevzťahuje na systémy sociálneho zabezpečenia a sociálnej ochrany, ktorých dávky sa nepovažujú za príjem v zmysle, aký má tento pojem na uplatňovanie článku 141 zmluvy o ES, ani na žiadny druh platby štátu, ktorej cieľom je zabezpečenie prístupu k zamestnaniu alebo udržanie zamestnania.(14) Táto smernica nebude mať žiadny vplyv na vnútroštátne predpisy, ktoré upravujú dôchodkový vek.(15) Posudzovanie skutočností, z ktorých možno vyvodzovať, že došlo k priamej alebo nepriamej diskriminácii, je záležitosťou vnútroštátnych súdnych alebo iných príslušných orgánov v súlade s pravidlami alebo praxou vnútroštátneho práva. Takéto pravidlá môžu najmä ustanoviť, aby sa nepriama diskriminácia zisťovala všetkými prostriedkami vrátane prostriedkov založených na štatistickom zisťovaní.(16) Ustanovenie opatrení na prispôsobenie potrebám ľudí so zdravotným postihnutím na pracovisku hrá dôležitú rolu v boji proti diskriminácii na základe zdravotného postihnutia.(17) Táto smernica, bez ohľadu na povinnosť zabezpečiť primerané úpravy pre ľudí so zdravotným postihnutím, nevyžaduje nábor, postup v zamestnaní, zachovanie pracovného pomeru alebo odbornú prípravu jednotlivca, ktorý nie je príslušný, schopný alebo k dispozícii, aby vykonával podstatné funkcie dotknutého pracovného zaradenia alebo aby absolvoval príslušnú odbornú prípravu.(18) Táto smernica nevyžaduje, aby najmä ozbrojené sily a polícia, väzenská stráž alebo záchranné služby robili nábor alebo zamestnávali osoby, ktoré nemajú požadované schopnosti na výkon všetkých úloh, ktoré od nich možno vyžadovať s ohľadom na oprávnený cieľ zachovania operačnej pripravenosti takýchto služieb.(19) Okrem toho, aby členské štáty mohli zachovať bojovú účinnosť svojich ozbrojených síl, môžu sa rozhodnúť neuplatniť ustanovenia tejto smernice, ktoré sa týkajú zdravotného postihnutia a veku, na všetky svoje ozbrojené sily alebo ich časť. Členské štáty, ktoré sa tak rozhodnú, musia definovať rozsah tejto výnimky.(20) Vhodné opatrenia, t. j. účinné a praktické opatrenia by sa mali vykonať na prispôsobenie pracoviska zdravotnému postihnutiu, napríklad prispôsobením priestorov alebo úpravou pracovného zariadenia, úpravou pracovného času, rozdelením úloh alebo poskytnutím možností na odbornú prípravu a integráciu.(21) Pri určovaní, či uvedené opatrenia vedú k nadmernému zaťaženiu, by sa mali posudzovať najmä vzniknuté finančné a iné náklady, ako aj veľkosť a finančné zdroje organizácie alebo podniku a možnosti získania príspevku z verejných prostriedkov alebo inej pomoci.(22) Táto smernica nemá vplyv na vnútroštátne právne predpisy o rodinnom stave a na dávky na tom závislé.(23) Za veľmi obmedzených okolností možno odôvodniť rozdielne zaobchádzanie, keď charakteristika súvisiaca s náboženstvom alebo vierou, zdravotným postihnutím, vekom alebo sexuálnou orientáciou je základnou a rozhodujúcou požiadavkou povolania a keď je cieľ oprávnený a požiadavka primeraná. Takéto okolnosti by mali byť uvedené v informácii, ktorú členské štáty predložia Komisii.(24) Európska únia vo svojom vyhlásení č. 11 o právnom postavení cirkví a nekonfesných organizácií, ktoré je prílohou Záverečného aktu Amsterdamskej zmluvy, výslovne uznala, že rešpektuje a nepredpisuje právne postavenie cirkví a náboženských združení alebo spoločenstiev upravené vnútroštátnymi právnymi predpismi členských štátov a že rovnako rešpektuje postavenie filozofických a nekonfesných organizácií. Preto si členské štáty môžu naďalej zachovať alebo ustanoviť osobitné právne predpisy o zásadných, zákonných a oprávnených požiadavkách povolania, ktoré by sa mohli vyžadovať pre výkon niektorej pracovnej činnosti.(25) Zákaz diskriminácie z dôvodu veku je dôležitou súčasťou napĺňania cieľov stanovených v zásadách zamestnanosti a pri podpore rozmanitosti pracovných síl. Avšak rozdielne zaobchádzanie v súvislosti s vekom možno za určitých okolností odôvodniť, a preto si vyžaduje osobitné predpisy, ktoré môžu byť v závislosti od situácie v členských štátoch rôzne. Bezpodmienečne preto treba rozlišovať medzi rozdielnym zaobchádzaním, ktoré je odôvodnené najmä oprávnenými cieľmi v oblasti politiky zamestnanosti, trhu práce a odbornej prípravy a diskrimináciou, ktorá sa musí zakázať.(26) Zákaz diskriminácie sa nedotýka zachovania alebo prijatia opatrení zameraných na predchádzanie alebo kompenzáciu znevýhodnení, ktoré utrpela skupina osôb určitého náboženstva alebo viery, zdravotného postihnutia, veku alebo sexuálnej orientácie, a tieto opatrenia môžu povoliť organizácie osôb určitého náboženstva alebo viery, zdravotného postihnutia, veku alebo sexuálnej orientácie, keď ich účelom je hlavne podpora osobitných potrieb týchto osôb.(27) Vo svojom Odporúčaní 86/379/EHS z 24. júla 1986 o zamestnávaní zdravotne postihnutých ľudí v spoločenstve [7] Rada ustanovila orientačný rámec, ktorý uvádza príklady pozitívnych opatrení na podporu zamestnávania a prípravy ľudí so zdravotným postihnutím, a vo svojej rezolúcii zo 17. júna 1999 o rovnakých príležitostiach pre zamestnávanie ľudí so zdravotným postihnutím [8] potvrdila dôležitosť venovať osobitnú pozornosť, okrem iného, náboru, zamestnávaniu, odbornej príprave a celoživotnému vzdelávaniu osôb so zdravotným postihnutím.(28) V tejto smernici sú ustanovené minimálne požiadavky a ponecháva sa na členské štáty, či zavedú alebo naďalej zachovajú v platnosti výhodnejšie predpisy. Vykonávanie tejto smernice nesmie spôsobiť zníženie už dosiahnutej úrovne ochrany v členských štátoch.(29) Osoby, ktoré sú diskriminované z dôvodu svojho náboženstva alebo viery, zdravotného postihnutia, veku alebo sexuálnej orientácie, by mali mať primerané prostriedky právnej ochrany. Na zabezpečenie účinnejšej ochrany by združenia alebo právnické osoby mali byť tiež splnomocnené, aby sa bez ohľadu na vnútroštátne procesné pravidlá zastupovania a obhajoby pred súdmi mohli, ak tak členské štáty ustanovia, zúčastniť na konaní buď v mene, alebo na podporu obete.(30) Účinné uplatňovanie zásady rovnosti si vyžaduje primeranú súdnu ochranu proti viktimizácii.(31) Pravidlá o dôkaznom bremene sa musia prispôsobiť, ak ide na prvý pohľad o prípad diskriminácie, a aby sa účinne uplatňovala zásada rovnakého zaobchádzania, je potrebné presunúť dôkazné bremeno na žalovaného, keď je takáto diskriminácia dokázaná. Nie je však na žalovanom, aby dokazoval, že žalobca vyznáva určité náboženstvo alebo vieru alebo má určité zdravotné postihnutie, určitý vek alebo určitú sexuálnu orientáciu.(32) Členské štáty nemusia uplatniť pravidlá dôkazného bremena na konania, v ktorých je skutkovú podstatu povinný skúmať súd alebo iný príslušný orgán. Takýmito sú konania, keď žalobca nemusí dokazovať skutočnosti, ktoré je povinný skúmať súd alebo iný príslušný orgán.(33) Členské štáty by mali podporovať dialóg medzi sociálnymi partnermi a v rámci vnútroštátnych zvyklostí aj s mimovládnymi organizáciami s cieľom odhaľovať rozličné formy diskriminácie na pracovisku a bojovať proti nim.(34) Potreba podpory mieru a zmierenia medzi hlavnými spoločenstvami v Severnom Írsku si vyžaduje zaradenie osobitných ustanovení do tejto smernice.(35) Členské štáty by mali zabezpečiť účinné, primerané a odstrašujúce sankcie pre prípad porušenia záväzkov podľa tejto smernice.(36) Členské štáty môžu poveriť sociálnych partnerov, na ich spoločnú žiadosť, aby vykonali ustanovenia tejto smernice, pokiaľ ide o ustanovenia týkajúce sa kolektívnych zmlúv, pod podmienkou, že vykonajú všetky potrebné opatrenia, aby boli vždy schopní zaručiť výsledky požadované touto smernicou.(37) V súlade s princípom subsidiarity, ustanoveným v článku 5 zmluvy o ES, cieľ tejto smernice, menovite vytvorenie rovnakých východiskových podmienok v spoločenstve, pokiaľ ide o rovnosť v zamestnaní a povolaní, nemožno postačujúcim spôsobom dosiahnuť na úrovni členských štátov, a preto ho z dôvodu rozsahu a účinku opatrenia možno lepšie uskutočniť na úrovni spoločenstva. Podľa princípu proporcionality, ustanoveného v tom istom článku, táto smernica nejde ďalej, než je potrebné na dosiahnutie tohto cieľa,PRIJALA TÚTO SMERNICU:KAPITOLA IVŠEOBECNÉ USTANOVENIAČlánok 1ÚčelÚčelom tejto smernice je ustanovenie všeobecného rámca pre boj proti diskriminácii v zamestnaní a povolaní na základe náboženstva alebo viery, zdravotného postihnutia, veku alebo sexuálnej orientácie, s cieľom zaviesť v členských štátoch uplatňovanie zásady rovnakého zaobchádzania.Článok 2Pojem diskriminácie1. Na účely tejto smernice sa pod pojmom "zásada rovnakého zaobchádzania" rozumie, že nemá existovať žiadna priama alebo nepriama diskriminácia založená na ktoromkoľvek z dôvodov uvedených v článku 1.2. Na účely odseku 1:a) o priamu diskrimináciu ide, ak sa z niektorého z dôvodov uvedených v článku 1 zaobchádza s jednou osobou nepriaznivejšie ako sa v porovnateľnej situácii zaobchádza, zaobchádzalo alebo by sa mohlo zaobchádzať s inou osobou;b) o nepriamu diskrimináciu ide, keď zdanlivo neutrálne ustanovenie, kritérium alebo prax by uviedla osoby určitého náboženstva alebo viery, s určitým zdravotným postihnutím, určitého veku alebo určitej sexuálnej orientácie do nevýhodného postavenia v porovnaní s inými osobami, iba ak:i) takýto predpis, kritérium alebo zvyklosť sú objektívne odôvodnené oprávneným cieľom a prostriedky na dosiahnutie tohto cieľa sú primerané a nevyhnutné aleboii) pokiaľ ide o osoby s určitým zdravotným postihnutím, ak by zamestnávateľ alebo akákoľvek osoba alebo organizácia, na ktorú sa vzťahuje táto smernica, bola povinná podľa vnútroštátnych predpisov vykonať primerané opatrenia podľa zásad obsiahnutých v článku 5, aby eliminovala nevýhody zapríčinené takým predpisom, kritériom alebo praxou.3. Obťažovanie sa má považovať za formu diskriminácie v zmysle odseku 1, keď k nežiaducemu správaniu súvisiacemu s niektorým z dôvodov podľa článku 1 dochádza s úmyslom alebo účinkom porušenia dôstojnosti osoby a vytvorenia zastrašujúceho, nepriateľského, ponižujúceho, pokorujúceho alebo urážajúceho prostredia. V tomto kontexte možno pojem obťažovania definovať v súlade s vnútroštátnymi predpismi a praxou členských štátov.4. Pokyn na diskrimináciu osôb z ktoréhokoľvek z dôvodov podľa článku 1 sa má považovať za diskrimináciu v zmysle odseku 1.5. Táto smernica nebude mať žiadny vplyv na opatrenia stanovené vnútroštátnymi právnymi predpismi, ktoré sú v demokratickej spoločnosti potrebné pre verejnú bezpečnosť, na udržanie verejného poriadku a predchádzanie trestnej činnosti, na ochranu zdravia a ochranu práv a slobôd iných.Článok 3Rozsah1. V rámci právomocí delegovaných na spoločenstvo sa bude táto smernica vzťahovať na všetky osoby, tak vo verejnom ako i v súkromnom sektore, vrátane verejných orgánov vo vzťahu k:a) podmienkam prístupu k zamestnaniu, samostatnej zárobkovej činnosti alebo povolaniu, vrátane kritérií výberu a podmienok náboru, bez ohľadu na oblasť činnosti a na všetkých úrovniach profesionálnej hierarchie, vrátane postupu v zamestnaní;b) prístupu k všetkým typom a všetkým úrovniam odborného poradenstva, odbornej prípravy, ďalšieho odborného vzdelávania a preškoľovania, vrátane odbornej praxe;c) podmienkam zamestnania a pracovným podmienkam vrátane podmienok prepúšťania a odmeňovania;d) členstvu a činnosti v organizácii zamestnancov alebo zamestnávateľov alebo akejkoľvek organizácii, ktorej členovia vykonávajú určitú profesiu, vrátane výhod poskytovaných takými organizáciami.2. Táto smernica sa nevzťahuje na rozdiely v zaobchádzaní z dôvodov štátnej príslušnosti a nemá vplyv na právne predpisy a podmienky, ktoré sa vzťahujú na vstup a pobyt štátnych príslušníkov tretích krajín a osôb bez štátnej príslušnosti na území členských štátov ani na akékoľvek zaobchádzanie s nimi v súvislosti s právnym postavením dotknutých príslušníkov tretích krajín a osôb bez štátnej príslušnosti.3. Táto smernica sa nevzťahuje na žiadne dávky poskytované štátnymi alebo podobnými systémami, vrátane štátneho systému sociálneho zabezpečenia alebo sociálnej ochrany.4. Členské štáty môžu stanoviť, že pokiaľ ide o diskrimináciu z dôvodov zdravotného postihnutia alebo veku, táto smernica sa nevzťahuje na ozbrojené sily.Článok 4Požiadavky na povolanie1. Bez ohľadu na článok 2 ods. 1 a 2 môžu členské štáty stanoviť, že rozdiel v zaobchádzaní, ktorý je založený na charakteristike súvisiacej s niektorým z dôvodov podľa článku 1, nie je diskrimináciou, keď pre povahu určitých dotknutých pracovných činnosti alebo kontext, v ktorom sa vykonávajú, táto charakteristika tvorí skutočnú a rozhodujúcu požiadavku na zamestnanie pod podmienkou, že cieľ je oprávnený a požiadavka je primeraná.2. Členské štáty môžu ponechať v platnosti vnútroštátne právne predpisy účinné v deň prijatia tejto smernice alebo zabezpečiť nové právne predpisy, v ktorých zakotvia vnútroštátnu prax existujúcu v deň prijatia tejto smernice, podľa ktorých, v prípade pracovných činností v cirkvách alebo v iných verejných alebo súkromných organizáciách, ktorých duch je založený na náboženstve alebo viere, rozdiel zaobchádzania, vyplývajúci z náboženstva alebo viery, nie je diskrimináciou, keď podľa povahy týchto činností alebo v kontexte, v ktorom sa vykonávajú, tvorí náboženstvo alebo viera osoby základnú oprávnenú a odôvodnenú požiadavku povolania s ohľadom na duch organizácie. Tento rozdiel v zaobchádzaní sa uplatní so zreteľom na ústavné predpisy a princípy členského štátu ako aj na všeobecné právne zásady spoločenstva a nemal by odôvodňovať diskrimináciu na inom základe.Ak sú ustanovenia tejto smernice inak splnené, nebude táto smernica na ujmu práva cirkví a iných verejných alebo súkromných organizácií, konajúcich v súlade s ústavou a právnym poriadkom štátu, ktorých duch je založený na náboženstve alebo viere, aby od osôb, ktoré pre ne pracujú, vyžadovali konanie v dobrej viere a lojalitu s duchom organizácie.Článok 5Primerané prispôsobenia pre osoby so zdravotným postihnutímNa uplatnenie zásady rovnakého zaobchádzania vo vzťahu k osobám so zdravotným postihnutím sa vykonajú primerané prispôsobenia. Znamená to, že zamestnávatelia vykonajú podľa potreby jednotlivého prípadu vhodné opatrenia, aby umožnili osobe so zdravotným postihnutím vstúpiť, zúčastňovať sa alebo postupovať v zamestnaní alebo absolvovať odbornú prípravu, pokiaľ také opatrenia nie sú pre zamestnávateľa neúmerným bremenom. Toto bremeno nebude neúmerné, ak je dostatočne kompenzované opatreniami existujúcimi v rámci politiky zdravotne postihnutých v danom členskom štáte.Článok 6Odôvodnené rozdiely v zaobchádzaní z dôvodu veku1. Bez ohľadu na článok 2 ods. 2 členské štáty môžu stanoviť, že rozdiely v zaobchádzaní z dôvodu veku nie sú diskrimináciou, ak v kontexte vnútroštátnych právnych predpisov sú objektívne a primerane odôvodnené oprávneným cieľom, vrátane zákonnej politiky zamestnanosti, trhu práce a cieľov odbornej prípravy, a ak prostriedky na dosiahnutie tohto cieľa sú primerané a nevyhnutné.Takéto rozdiely v zaobchádzaní môžu okrem iného zahrňovať:a) stanovenie osobitných podmienok prístupu k zamestnaniu a odbornej príprave, zamestnaniu a povolaniu vrátane podmienok prepúšťania a odmeňovania pre mladých a starších pracovníkov a osoby s opatrovateľskými povinnosťami, aby sa podporila ich profesionálna integrácia alebo aby sa zabezpečila ich ochrana;b) stanovenie podmienok minimálneho veku, odbornej praxe alebo rokov služby pre prístup k zamestnaniu alebo k určitým výhodám, ktoré so zamestnaním súvisia;c) stanovenie hornej vekovej hranice uchádzačov, ktorá vyplýva z osobitných požiadaviek odbornej prípravy pre obsadzované miesto alebo z nutnosti primeranej doby zamestnania pred odchodom do dôchodku.2. Bez ohľadu na článok 2 ods. 2, členské štáty môžu určiť, že v zamestnaneckých systémoch sociálneho zabezpečenia stanovenie veku pre možnosť alebo nárok na odchod do starobného alebo invalidného dôchodku vrátane stanovenia odlišných vekových hraníc v uvedených systémoch pre zamestnancov alebo skupiny alebo kategórie zamestnancov a využitie vekového kritéria v kontexte takýchto systémov v poistných matematických výpočtoch nie je diskrimináciou na základe veku za predpokladu, že dôsledkom tohto nebude diskriminácia na základe pohlavia.Článok 7Pozitívne konanie1. Zásada rovnakého zaobchádzania nebude brániť žiadnemu členskému štátu, aby s cieľom zabezpečiť úplnú rovnosť v praxi naďalej ponechal v platnosti alebo prijal osobitné opatrenia na zamedzenie alebo kompenzáciu nevýhod súvisiacich s niektorým z dôvodov podľa článku 1.2. Pokiaľ ide o osoby so zdravotným postihnutím, zásada rovnakého zaobchádzania nebude mať vplyv na právo členských štátov ponechať v platnosti alebo prijať predpisy o ochrane zdravia a bezpečnosti pri práci alebo na opatrenia zamerané na vytvorenie alebo zachovanie predpisov alebo zariadení na ochranu alebo podporu ich integrácie do pracovného prostredia.Článok 8Minimálne požiadavky1. Členské štáty môžu zaviesť alebo ponechať v platnosti predpisy, ktoré sú pre ochranu zásady rovnakého zaobchádzania výhodnejšie než ustanovenia tejto smernice.2. Vykonávanie tejto smernice za žiadnych okolností nie je dôvodom na zníženie úrovne ochrany proti diskriminácii už poskytovanej členskými štátmi v oblastiach, na ktoré sa vzťahuje táto smernica.KAPITOLA IIOPRAVNÉ PROSTRIEDKY A VYNÚTENIE PRÁVAČlánok 9Ochrana práv1. Členské štáty zabezpečia, aby súdne a/alebo správne konania vymáhania povinností podľa tejto smernice, keď to považujú za vhodné aj vrátane zmierovacieho konania, boli dostupné pre všetky osoby, ktoré sa cítia poškodené z dôvodu opomenutia uplatnenia zásady rovnakého zaobchádzania, a to aj keď sa už skončil vzťah, v ktorom sa napadnutá diskriminácia vyskytla.2. Členské štáty zabezpečia, aby sa združenia, organizácie alebo iné právnické osoby, ktoré podľa kritérií stanovených vnútroštátnymi predpismi majú oprávnený záujem na dodržovaní ustanovení tejto smernice, mohli so súhlasom poškodenej osoby angažovať buď v jej mene, alebo na jej podporu v každom súdnom alebo správnom konaní určenom na vynútenie záväzkov podľa tejto smernice.3. Odseky 1 a 2 nemajú žiadny vplyv na vnútroštátne pravidlá vzťahujúce sa na lehoty podaní, ktoré sa týkajú zásady rovnakého zaobchádzania.Článok 10Dôkazné bremeno1. Členské štáty prijmú také potrebné opatrenia, aby v súlade s ich vnútroštátnymi súdnymi systémami bolo na žalovanom, aby preukázal, že neporušil zásadu rovnakého zaobchádzania, keď osoby, ktoré sa cítia poškodené z dôvodu neuplatnenia zásady rovnakého zaobchádzania, predložia súdu alebo inému príslušnému orgánu skutočnosti, z ktorých možno dôvodne usudzovať, že k priamej alebo nepriamej diskriminácii došlo.2. Odsek 1 nebude brániť členským štátom, aby zaviedli pravidlá dokazovania, ktoré sú pre žalobcov výhodnejšie.3. Odsek 1 sa nevzťahuje na trestné konania.4. Odseky 1, 2 a 3 platia aj na všetky právne konania, ktoré sa začali podľa článku 9 ods. 2.5. Členské štáty nemusia uplatňovať odsek 1 v konaniach, keď je povinnosťou súdu alebo príslušného orgánu, aby vyšetril skutkovú podstatu prípadu.Článok 11ViktimizáciaČlenské štáty zavedú do svojho vnútroštátneho právneho systému opatrenia, ktoré sú potrebné na ochranu pracovníkov proti prepusteniu alebo inému nepriateľskému zaobchádzaniu zamestnávateľa ako reakcii na sťažnosť v podniku alebo na každé právne konanie, ktorého cieľom je presadenie zásady rovnakého zaobchádzania.Článok 12Šírenie informáciíČlenské štáty sa postarajú, aby sa na celom ich území predpisy prijaté podľa tejto smernice spolu s príslušnými ustanoveniami platnými pre túto oblasť dostali všetkými vhodnými prostriedkami do pozornosti dotknutých osôb, napríklad na pracovisku.Článok 13Sociálny dialóg1. Členské štáty v súlade so svojimi národnými tradíciami a zvyklosťami vykonajú vhodné opatrenia na podporu dialógu sociálnych partnerov s cieľom pestovať uplatňovanie zásady rovnakého zaobchádzania, vrátane využitia monitoringu prevádzky na pracovisku, kolektívnych zmlúv, pravidiel správania sa a výskumu alebo výmeny skúseností a dobrej praxe.2. Ak je to v súlade s tradíciami a zvyklosťami jednotlivého štátu, členské štáty vyzvú sociálnych partnerov, bez zasahovania do ich autonómie, aby na primeranej úrovni spadajúcej do rámca kolektívneho vyjednávania uzatvárali zmluvy, v ktorých zakotvia protidiskriminačné pravidlá pre oblasti podľa článku 3. Tieto zmluvy budú rešpektovať minimálne požiadavky stanovené touto smernicou a príslušnými vnútroštátnymi vykonávacími predpismi.Článok 14Dialóg s mimovládnymi organizáciamiČlenské štáty vyzvú na dialóg príslušné mimovládne organizácie, ktoré majú, v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi a praxou, oprávnený záujem zúčastniť sa na boji proti diskriminácii z ktoréhokoľvek z dôvodov podľa článku 1 s cieľom podporovať dodržovanie zásady rovnakého zaobchádzania.KAPITOLA IIIOSOBITNÉ USTANOVENIAČlánok 15Severné Írsko1. V záujme vysporiadania sa s nedostatočným zastúpením jedného z najväčších náboženských spoločenstiev Severného Írska v policajnej službe, nebudú diskrimináciou rozdiely v zaobchádzaní pri nábore do tejto služby vrátane náboru jej pomocného personálu, pokiaľ toto rozdielne zaobchádzanie výslovne dovoľujú vnútroštátne právne predpisy.2. V záujme udržania rovnováhy v zamestnanosti pre učiteľov v Severnom Írsku a ďalšieho vyrovnávania historických rozdielov medzi jeho veľkými náboženskými spoločenstvami, nebudú ustanovenia o náboženstve a viere v tejto smernici platiť pre nábor učiteľov v školách v Severnom Írsku, pokiaľ to výslovne dovoľujú vnútroštátne právne predpisy.KAPITOLA IVZÁVEREČNÉ USTANOVENIAČlánok 16ZhodaČlenské štáty prijmú potrebné opatrenia, aby zabezpečili:a) zrušenie všetkých zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení, ktoré odporujú zásade rovnakého zaobchádzania;b) vyhlásenie alebo možnosť vyhlásiť za neplatné alebo zmeniť a doplniť všetky ustanovenia odporujúce zásade rovnakého zaobchádzania, ktoré sú zahrnuté do zmlúv alebo kolektívnych zmlúv, vnútorných pravidiel podnikov alebo pravidiel vzťahujúcich sa na slobodné povolania a profesie a na zamestnanecké a zamestnávateľské organizácie.Článok 17SankcieČlenské štáty ustanovia pravidlá ukladania sankcií za porušenie vnútroštátnych ustanovení prijatých podľa tejto smernice a vykonajú všetky opatrenia potrebné na ich uplatňovanie. Sankcie, ktorých súčasťou môže byť náhrada za ujmu pre obeť, musia byť účinné, primerané a odstrašujúce. Členské štáty oznámia tieto ustanovenia Komisii najneskôr do 2. decembra 2003 a bezodkladne všetky neskoršie zmeny a doplnky, ktoré majú na ne vplyv.Článok 18VykonávanieČlenské štáty príjmu zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 2. decembra 2003 alebo, pokiaľ ide o ustanovenia týkajúce sa kolektívnych zmlúv, môžu na spoločnú žiadosť sociálnych partnerov poveriť ich zavedením tejto smernice do praxe. V takých prípadoch členské štáty zabezpečia, aby najneskôr 2. decembra 2003 sociálni partneri zaviedli potrebné opatrenia dohodou, pričom sú členské štáty povinné vykonať všetky potrebné opatrenia, aby mohli kedykoľvek garantovať výsledky uložené touto smernicou. Bez odkladu budú o tom informovať Komisiu.Aby sa splnili osobitné podmienky, členské štáty môžu podľa potreby mať dodatočnú lehotu 3 roky od 2. decembra 2003, to jest spolu 6 rokov na to, aby zaviedli do praxe ustanovenia tejto smernice o diskriminácii založenej na veku a zdravotnom postihnutí. V takom prípade o tom bezodkladne informujú Komisiu. Členský štát, ktorý sa rozhodne využiť túto dodatočnú lehotu, podá každoročne Komisii správu o opatreniach, ktoré uskutočňuje na odstránenie diskriminácie založenej na veku a zdravotnom postihnutí a o pokroku, ktorý sa dosahuje pri vykonávaní tejto smernice. Komisia o tom každoročne informuje Radu.Takéto opatrenia prijaté členskými štátmi musia obsahovať odkaz na túto smernicu alebo sa k nim doloží takýto odkaz pri príležitosti ich úradného uverejnenia. Členské štáty stanovia spôsob, ako sa takýto odkaz vytvorí.Článok 19Správa1. Najneskôr do 2. decembra 2005 a potom vždy po piatich rokoch členské štáty oznámia Komisii všetky potrebné informácie, aby Komisia vypracovala správu o uplatňovaní tejto smernice pre Európsky parlament a Radu.2. Komisia vo svojej správe primerane zohľadní stanoviská sociálnych partnerov a príslušných mimovládnych organizácií. V súlade so zahrnutím zásady rovnosti pohlaví v tejto správe posúdi okrem iného i dopad prijatých opatrení na mužov a ženy. So zreteľom na získané informácie táto správa, podľa potreby, má obsahovať návrhy na zmenu a aktualizáciu tejto smernice.Článok 20ÚčinnosťTáto smernica nadobúda účinnosť v deň jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Článok 21AdresátiTáto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 27. novembra 2000Za RadupredsedaÉ. Guigou[1] Ú. v. ES C 177 E, 27.6.2000, s. 42.[2] Stanovisko predložené 12. októbra 2000 (dosiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).[3] Ú. v. ES C 204, 18.7.2000, s. 82.[4] Ú. v. ES C 226, 8.8.2000, s. 1.[5] Ú. v. ES L 39, 14.2.1976, s. 40.[6] Ú. v. ES L 180, 19.7.2000, s. 22.[7] Ú. v. ES L 225, 12.8.1986, s. 43.[8] Ú. v. ES C 186, 2.7.1999, s. 3.--------------------------------------------------