title: Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/44/ES zo 6. mája 2009 , ktorou sa mení a dopĺňa smernica 98/26/ES o konečnom zúčtovaní v platobných systémoch a zúčtovacích systémoch cenných papierov a smernica 2002/47/ES o dohodách o finančných zárukách, pokiaľ ide o prepojené systémy a úverové pohľadávky (Text s významom pre EHP)

text:
               10.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 146/37

      SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2009/44/ES

   zo 6. mája 2009,
   ktorou sa mení a dopĺňa smernica 98/26/ES o konečnom zúčtovaní v platobných systémoch a zúčtovacích systémoch cenných papierov a smernica 2002/47/ES o dohodách o finančných zárukách, pokiaľ ide o prepojené systémy a úverové pohľadávky
   (Text s významom pre EHP)
   EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EUROPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 95,
   so zreteľom na návrh Komisie,
   so zreteľom na stanovisko Európskej centrálnej banky (1),
   so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (2),
   konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 251 zmluvy (3),
   keďže:

               (1)

               Smernicou Európskeho parlamentu a Rady 98/26/ES (4) sa zaviedol režim, podľa ktorého sa konečné zúčtovanie prevodných príkazov a vysporiadanie, ako aj vymáhateľnosť vecnej záruky zabezpečujú v platobných systémoch a zúčtovacích systémoch cenných papierov tak pri domácich ako aj pri zahraničných účastníkoch.

               (2)

               V hodnotiacej správe Komisie zo 7. apríla 2006 o smernici 98/26/ES o konečnom zúčtovaní sa konštatuje, že smernica 98/26/ES vo všeobecnosti funguje dobre. Zdôrazňuje sa v nej, že v oblasti zúčtovacích systémov platieb a cenných papierov sa môžu uskutočniť niektoré dôležité zmeny a tiež sa v nej konštatuje, že existuje určitá potreba objasniť a zjednodušiť smernicu 98/26/ES.

               (3)

               Hlavnou zmenou je však zvyšujúci sa počet prepojení medzi systémami, ktoré v čase prípravy smernice 98/26/ES fungovali takmer výhradne na vnútroštátnom a nezávislom základe. Táto zmena je jedným z výsledkov smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/39/ES z 21. apríla 2004 o trhoch s finančnými nástrojmi (5) a Európskeho kódexu správania pri zúčtovávaní a vyrovnávaní. So zámerom prispôsobiť sa tomuto vývoju, by sa mala objasniť koncepcia interoperabilného systému a zodpovednosť systémových prevádzkovateľov.

               (4)

               Smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/47/ES (6) sa vytvoril jednotný právny rámec Spoločenstva pre cezhraničné používanie finančných záruk, čím sa zrušila väčšina formálnych požiadaviek, ktoré sa tradične uplatňovali pri dohodách o zárukách.

               (5)

               Európska centrálna banka rozhodla zaviesť od 1. januára 2007 úverové pohľadávky ako prípustný druh záruky pre úverové operácie Eurosystému. Európska centrálna banka odporučila rozšíriť rozsah pôsobnosti smernice 2002/47/ES s cieľom maximalizovať hospodársky vplyv používania úverových pohľadávok. Hodnotiaca správa Komisie z 20. decembra 2006 o smernici o dohodách o finančných zárukách (2002/47/ES) sa zaoberala touto problematikou a podporil sa v nej názor Európskej centrálnej banky. Používaním úverových pohľadávok sa rozšíri škála dostupných záruk. Okrem toho ďalšia harmonizácia v oblasti platobných systémov a zúčtovacích systémov cenných papierov by viac prispela k tomu, aby sa medzi úverovými inštitúciami vo všetkých členských štátoch dosiahli rovnaké pravidlá hry. Ak by sa ešte viac zjednodušilo využívanie úverových pohľadávok ako záruky, bolo by to prínosom aj pre spotrebiteľov a dlžníkov, pretože využívanie úverových pohľadávok ako záruky by mohlo v konečnom dôsledku viesť k intenzívnejšej hospodárskej súťaži a lepšej dostupnosti úverov.

               (6)

               S cieľom zjednodušiť používanie úverových pohľadávok je dôležité zrušiť alebo zakázať akékoľvek administratívne pravidlá, ako napríklad oznamovacie a registračné povinnosti, ktoré by znemožňovali postupovanie úverových pohľadávok. Podobne s cieľom neohrozovať pozíciu príjemcov záruky by dlžníci mali mať možnosť právoplatne sa voči veriteľom zriecť svojich práv kompenzácie. Rovnaké zdôvodnenie by sa malo uplatniť aj pokiaľ ide o potrebu zaviesť pre dlžníka možnosť vzdať sa uplatňovania pravidiel o bankovom tajomstve, keďže inak by príjemca záruky mohol mať nedostatočné informácie na to, aby náležite posúdil hodnotu podkladových úverových pohľadávok. Týmito ustanoveniami by nemala byť dotknutá smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere (7).

               (7)

               Členské štáty nevyužili možnosť podľa článku 4 ods. 3 smernice 2002/47/ES neuznávať právo na privlastnenie v prípade príjemcu záruky. Toto ustanovenie by sa preto malo vypustiť.

               (8)

               Smernice 98/26/ES a 2002/47/ES by sa preto mali zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť.

               (9)

               V súlade s bodom 34 Medziinštitucionálnej dohody o lepšej tvorbe práva (8) sa členské štáty vyzývajú, aby pre seba a v záujme Spoločenstva vypracovali a zverejnili vlastné tabuľky, ktoré budú v maximálne možnej miere vyjadrovať vzťah medzi touto smernicou a opatreniami prijatými na jej transpozíciu,

         PRIJALI TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Zmeny a doplnenia smernice 98/26/ES
   Smernica 98/26/ES sa týmto mení a dopĺňa takto:

               1.

               Odôvodnenie 8 sa vypúšťa.

               2.

               Vkladá sa toto odôvodnenie:

                           „(14a)

                           Keďže príslušné vnútroštátne orgány alebo orgány dohľadu by mali zabezpečiť, aby sa prevádzkovatelia systémov, ktorí zriaďujú interoperabilné systémy, v čo najväčšej možnej miere dohodli na spoločných pravidlách o okamihu vstupu do interoperabilných systémov. Príslušné vnútroštátne orgány alebo orgány dohľadu by mali zabezpečiť, aby sa pravidlá o okamihu vstupu do interoperabilného systému koordinovali, pokiaľ je to možné a nevyhnutné, s cieľom zamedziť právnej neistote v prípade zlyhania zúčastneného systému.“.

               3.

               Vkladá sa toto odôvodnenie:

                           „(22a)

                           Keďže v prípade interoperabilných systémov môže chýbajúca koordinácia toho, ktoré pravidlá o okamihu vstupu a neodvolateľnosti sa uplatnia, vystaviť účastníkov jedného systému alebo aj samotného systémového prevádzkovateľa vedľajším účinkom zlyhania v inom systéme; pre obmedzenie systémového rizika je žiadúce zabezpečiť, aby prevádzkovatelia interoperabilných systémov koordinovali pravidlá o okamihu vstupu a neodvolateľnosti v systémoch, ktoré prevádzkujú.“.

               4.

               Článok 1 sa mení a dopĺňa takto:

                           a)

                           v písmene a) sa slovo „ECU“ nahrádza slovom „EUR“;

                           b)

                           v písmene c) sa druhá zarážka nahrádza takto:

                                       „—

                                       operáciami centrálnych bánk členských štátov alebo Európskej centrálnej banky v súvislosti s ich úlohami centrálnych bánk.“.

               5.

               Článok 2 sa mení a dopĺňa takto:

                           a)

                           písmeno a) sa mení a dopĺňa takto:

                                       i)

                                       prvá zarážka sa nahrádza takto:

                                                   „—

                                                   medzi tromi alebo viacerými účastníkmi, nepočítajúc systémového prevádzkovateľa tohto systému, prípadného zúčtovacieho agenta, prípadnú centrálnu protistranu, prípadný zúčtovací ústav alebo prípadného nepriameho účastníka, so spoločnými pravidlami a štandardizovanými úpravami pre zúčtovanie cez centrálnu protistranu alebo bez nej alebo vykonávanie prevodných príkazov medzi účastníkmi,“;

                                       ii)

                                       dopĺňa sa tento pododsek:
                                       „Usporiadanie vytvorené medzi interoperabilnými systémami nepredstavuje systém.“;

                           b)

                           v písmene b) sa prvá a druhá zarážka nahrádzajú takto:

                                       „—

                                       úverovú inštitúciu v zmysle článku 4 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/48/ES zo 14. júna 2006 o začatí a vykonávaní činností úverových inštitúcií (prepracované znenie) (9) vrátane inštitúcií uvedených v článku 2 uvedenej smernice,

                                       —

                                       investičnú spoločnosť v zmysle článku 4 ods. 1 bodu 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/39/ES z 21. apríla 2004 o trhoch s finančnými nástrojmi (10) s výnimkou inštitúcií uvedených v zozname v článku 2 ods. 1 uvedenej smernice,

                           c)

                           písmeno f) sa mení a dopĺňa takto:

                                       i)

                                       prvý pododsek sa nahrádza takto:

                                                   „f)

                                                   ‚účastník‘ znamená inštitúciu, centrálnu protistranu, zúčtovacieho agenta, zúčtovací ústav alebo systémového prevádzkovateľa.“;

                                       ii)

                                       tretí pododsek sa nahrádza takto:
                                       „Členský štát môže rozhodnúť, že na účely tejto smernice môže byť za účastníka považovaný nepriamy účastník, ak je to odôvodnené na základe systémového rizika. V prípadoch, keď sa nepriamy účastník považuje za účastníka na základe systémového rizika, neobmedzuje sa tým zodpovednosť účastníka, prostredníctvom ktorého nepriamy účastník zadáva prevodné príkazy do systému;“;

                           d)

                           písmeno g) sa nahrádza takto:

                                       „g)

                                       ‚nepriamy účastník‘ znamená inštitúciu, centrálnu protistranu, zúčtovacieho agenta, zúčtovací ústav alebo systémového prevádzkovateľa so zmluvným vzťahom s účastníkom systému vykonávajúceho prevodné príkazy, čo umožňuje nepriamemu účastníkovi zadávať prevodné príkazy cez systém, pokiaľ je nepriamy účastník systémovému prevádzkovateľovi známy;“;

                           e)

                           písmeno h) sa nahrádza takto:

                                       „h)

                                       ‚cenné papiere‘ znamenajú všetky nástroje uvedené v oddiele C prílohy I smernice 2004/39/ES;“;

                           f)

                           v písmene i) sa prvá zarážka nahrádza takto:

                                       „—

                                       akýkoľvek pokyn účastníka poskytnúť príjemcovi čiastku peňazí prostredníctvom účtovného zápisu na účty úverovej inštitúcie, centrálnej banky, centrálnej protistrany alebo zúčtovacieho agenta alebo akýkoľvek pokyn, ktorý vedie k prevzatiu alebo plneniu platobnej povinnosti vymedzenej pravidlami systému, alebo“;

                           g)

                           písmeno l) sa nahrádza takto:

                                       „l)

                                       ‚zúčtovací účet‘ znamená účet v centrálnej banke, u zúčtovacieho agenta alebo centrálnej protistrany, ktorý sa používa na držanie finančných prostriedkov alebo cenných papierov a na zúčtovanie transakcií medzi účastníkmi v systéme;“;

                           h)

                           písmeno m) sa nahrádza takto:

                                       „m)

                                       ‚vecná záruka‘ znamená všetky speňažiteľné aktíva vrátane, bez obmedzenia, finančnej záruky uvedenej v článku 1 ods. 4 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/47/ES zo 6. júna 2002 o dohodách o finančných zárukách (11), poskytnuté v rámci záložnej zmluvy (vrátane peňazí poskytnutých v rámci záložnej zmluvy), v rámci dohody o spätnej kúpe alebo podobnej dohody, alebo inak s cieľom zabezpečiť práva a povinnosti, ktoré môžu vzniknúť v súvislosti so systémom, alebo poskytnuté centrálnym bankám členských štátov alebo Európskej centrálnej banke;

                           i)

                           dopĺňajú sa tieto písmená:

                                       „n)

                                       ‚pracovný deň‘ pokrýva denné aj nočné vyrovnávanie a zahŕňa všetky prípady, ktoré nastanú v priebehu pracovného cyklu systému;

                                       o)

                                       ‚interoperabilné systémy‘ znamenajú dva alebo viac systémov, ktorých systémoví prevádzkovatelia ustanovili medzi sebou vzájomné usporiadanie, ktoré zahŕňa výkon prevodných príkazov medzi systémami;

                                       p)

                                       ‚systémový prevádzkovateľ‘ znamená subjekt alebo subjekty právne zodpovedné za prevádzkovanie systému. Systémový prevádzkovateľ môže pôsobiť aj ako zúčtovací agent, centrálna protistrana alebo zúčtovací ústav.“.

               6.

               Článok 3 sa mení a dopĺňa takto:

                           a)

                           odsek 1 sa nahrádza takto:
                           „1.   Prevodné príkazy a vysporiadanie sú právne vynútiteľné a záväzné pre tretie strany aj v prípade konkurzného konania voči účastníkovi pod podmienkou, že prevodné príkazy vstúpili do systému pred okamihom začatia takéhoto konkurzného konania, ako je vymedzené v článku 6 ods. 1 To platí aj v prípade konkurzného konania voči účastníkovi (v príslušnom alebo interoperabilnom systéme) alebo voči systémovému prevádzkovateľovi interoperabilného systému, ktorý nie je účastníkom.
                           Ak prevodné príkazy vstúpili do systému po okamihu začatia konkurzného konania a vykonali sa v priebehu pracovného dňa, ako je vymedzený pravidlami daného systému, počas ktorého sa takéto konanie začalo, sú právne vynútiteľné a záväzné voči tretím stranám iba vtedy, ak systémový prevádzkovateľ môže dokázať, že v čase, keď sa tieto prevodné príkazy stali neodvolateľnými, si nebol vedomý a ani si nemohol byť vedomý začatia takéhoto konania.“;

                           b)

                           dopĺňa sa tento odsek:
                           „4.   V prípade interoperabilných systémov si každý systém vo svojich pravidlách určí okamih vstupu do vlastného systému tak, aby sa v maximálnej možnej miere zabezpečilo, že pravidlá všetkých príslušných interoperabilných systémov sú v tejto oblasti skoordinované. Pokiaľ nie je výslovne uvedené inak v pravidlách všetkých systémov, ktoré sú súčasťou interoperabilných systémov, na pravidlá okamihu vstupu jedného systému nemajú vplyv žiadne pravidlá iných systémov, s ktorými je interoperabilný.“.

               7.

               Článok 4 sa nahrádza takto:
               „Článok 4
               Členské štáty môžu stanoviť, že začatie konkurzného konania voči účastníkovi alebo systémovému prevádzkovateľovi interoperabilného systému nebráni použitiu finančných prostriedkov alebo cenných papierov dostupných na zúčtovacom účte tohto účastníka na plnenie záväzkov tohto účastníka v systéme alebo v interoperabilnom systéme v pracovný deň začatia konkurzného konania. Členské štáty môžu tiež stanoviť, že úverový nástroj poskytnutý takémuto účastníkovi, prepojený so systémom, sa na základe dostupnej jestvujúcej vecnej záruky použije na plnenie záväzkov tohto účastníka v systéme alebo v interoperabilnom systéme.“.

               8.

               V článku 5 sa dopĺňa tento odsek:
               „V prípade interoperabilných systémov si každý systém vo svojich pravidlách určí okamih neodvolateľnosti tak, aby sa v maximálnej možnej miere zabezpečilo, že pravidlá všetkých príslušných interoperabilných systémov sú v tejto oblasti skoordinované. Pokiaľ nie je výslovne uvedené inak v pravidlách všetkých systémov, ktoré sú súčasťou interoperabilných systémov, na pravidlá okamihu neodvolateľnosti jedného systému nemajú vplyv žiadne pravidlá iných systémov, s ktorými je interoperabilný.“.

               9.

               Článok 7 sa nahrádza takto:
               „Článok 7
               Konkurzné konanie nemá spätné účinky na práva a povinnosti účastníka vyplývajúce z jeho účasti v systéme alebo v súvislosti s ňou pred okamihom začatia takéhoto konania, ako je vymedzené v článku 6 ods. 1 To platí okrem iného aj vo vzťahu k právam a povinnostiam účastníka v interoperabilnom systéme alebo systémového prevádzkovateľa interoperabilného systému, ktorý nie je účastníkom.“.

               10.

               Článok 9 sa nahrádza takto:
               „Článok 9
               1.   Práva systémového prevádzkovateľa alebo účastníka na vecnú záruku, ktorá sa im poskytuje v súvislosti so systémom alebo akýmkoľvek interoperabilným systémom, a práva centrálnych bánk členských štátov alebo Európskej centrálnej banky na vecnú záruku, ktorá sa im poskytla, nie sú dotknuté konkurzným konaním voči:

                           a)

                           účastníkovi (v príslušnom systéme alebo v interoperabilnom systéme),

                           b)

                           systémovému prevádzkovateľovi interoperabilného systému, ktorý nie je účastníkom,

                           c)

                           protistrane k centrálnym bankám členských štátov alebo Európskej centrálnej banke, alebo

                           d)

                           akejkoľvek tretej strane, ktorá poskytla vecnú záruku.

                     Takáto vecná záruka sa môže použiť na uspokojenie týchto práv.
               2.   Ak sú cenné papiere, vrátane práv k cenným papierom, poskytnuté ako vecná záruka účastníkom, systémovým prevádzkovateľom alebo centrálnym bankám členských štátov alebo Európskej centrálnej banke podľa odseku 1 a ich právo, alebo právo akéhokoľvek splnomocneného zástupcu, agenta alebo tretej osoby konajúcej v ich mene, k týmto cenným papierom je právoplatne zaznamenané v registri, účtovnom systéme alebo centrálnom depozitnom systéme nachádzajúcom sa v členskom štáte, určenie práv takýchto subjektov ako držiteľov vecnej záruky, pokiaľ ide o tieto cenné papiere, sa riadi právom tohto členského štátu.“.

               11.

               Článok 10 sa nahrádza takto:
               „Článok 10
               1.   Členské štáty určia systémy a príslušných systémových prevádzkovateľov, ktorí sa majú zahrnúť do rozsahu pôsobnosti tejto smernice, oznámia ich Komisii a informujú Komisiu o orgánoch, ktoré určili v súlade s článkom 6 ods. 2
               Systémový prevádzkovateľ oznámi členskému štátu, ktorého právo sa uplatňuje, účastníkov systému vrátane všetkých prípadných nepriamych účastníkov, ako aj akúkoľvek zmenu, ktorá sa ich týka.
               Okrem oznamovania údajov uvedených v druhom pododseku môžu členské štáty podriadiť systémy, ktoré patria do ich právomoci, požiadavkám dohľadu alebo povoľovania.
               Inštitúcia na požiadanie informuje kohokoľvek, kto má oprávnený záujem, o systémoch, v ktorých je účastníkom, a poskytne mu informácie o hlavných pravidlách, ktorými sa spravuje fungovanie týchto systémov.
               2.   Systém, ktorý bol určený skôr, ako nadobudli účinnosť vnútroštátne ustanovenia na vykonanie smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/44/ES zo 6. mája 2009, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 98/26/ES o konečnom zúčtovaní v platobných systémoch a zúčtovacích systémoch cenných papierov a smernica 2002/47/ES o dohodách o finančných zárukách, pokiaľ ide o prepojené systémy a úverové pohľadávky (12), sa aj naďalej považuje za určený na účely tejto smernice.
               Prevodný príkaz, ktorý vstúpi do systému pred nadobudnutím účinnosti vnútroštátnych ustanovení, ktorými sa vykonáva smernica 2009/44/ES, ale ktorý sa vyrovná po nadobudnutí ich účinnosti, sa považuje za prevodný príkaz na účely tejto smernice.

         Článok 2
   Zmeny a doplnenia smernice 2002/47/ES
   Smernica 2002/47/ES sa týmto mení a dopĺňa takto:

               1.

               Odôvodnenie 9 sa nahrádza takto:

                           „(9)

                           Vnútroštátne právne predpisy môžu na zníženie administratívneho zaťaženia osôb, ktoré využívajú finančné záruky v rozsahu pôsobnosti tejto smernice, v súvislosti s bezchybnosťou finančnej záruky týkajúcej sa týchto osôb požadovať jedine to, aby finančná záruka bola pod kontrolou prijímateľa záruky alebo osoby konajúcej v jeho mene, pričom sa nevylučujú záručné techniky, pri ktorých je poskytovateľ záruky oprávnený predmet záruky nahradiť alebo nadbytočnú časť záruky stiahnuť. Táto smernica by nemala členským štátom zakazovať, aby požadovali vydanie úverovej pohľadávky jej zahrnutím do zoznamu pohľadávok.“.

               2.

               Odôvodnenie 20 sa nahrádza takto:

                           „(20)

                           Táto smernica nemá vplyv na uplatnenie alebo účinok zmluvných podmienok finančných nástrojov alebo úverových pohľadávok poskytnutých ako finančná záruka, ako sú napríklad práva, povinnosti alebo iné podmienky stanovené v emisných podmienkach takýchto nástrojov, alebo akékoľvek iné práva, povinnosti alebo iné podmienky, ktoré platia medzi emitentmi a držiteľmi takýchto nástrojov alebo medzi dlžníkom a veriteľom takýchto úverových pohľadávok.“.

               3.

               Dopĺňa sa toto odôvodnenie:

                           „(23)

                           Táto smernica nemá vplyv na právo členských štátov stanovovať pravidlá na zabezpečenie účinnosti dohôd o finančných zárukách vo vzťahu k tretím stranám, pokiaľ ide o úverové pohľadávky.“.

               4.

               Článok 1 sa mení a dopĺňa takto:

                           a)

                           v odseku 2 sa písmeno b) nahrádza takto:

                                       „b)

                                       centrálna banka, Európska centrálna banka, Banka pre medzinárodné zúčtovanie, multilaterálna rozvojová banka v zmysle prílohy VI časti 1 oddielu 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/48/ES zo 14. júna 2006 o začatí a vykonávaní činností úverových inštitúcií (prepracované znenie) (13), Medzinárodný menový fond a Európska investičná banka;

                           b)

                           v odseku 2 písmene c) sa body i) až iv) nahrádzajú takto:

                                       „i)

                                       úverovej inštitúcie v zmysle článku 4 ods. 1 smernice 2006/48/ES vrátane inštitúcií uvedených v článku 2 uvedenej smernice;

                                       ii)

                                       investičnej spoločnosti v zmysle článku 4 ods. 1 bodu 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/39/ES z 21. apríla 2004 o trhoch s finančnými nástrojmi (14);

                                       iii)

                                       finančnej inštitúcie v zmysle článku 4 ods. 5 smernice 2006/48/ES;

                                       iv)

                                       poisťovne v zmysle článku 1 písm. a) smernice Rady 92/49/EHS z 18. júna 1992 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa priameho poistenia s výnimkou životného poistenia (tretia smernica o neživotnom poistení) (15) a poisťovne v zmysle článku 1 ods. 1 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/83/ES z 5. novembra 2002 o životnom poistení (16);

                           c)

                           v odseku 4 sa písmeno a) nahrádza takto:

                                       „a)

                                       Poskytovaná finančná záruka pozostáva z hotovosti, finančných nástrojov alebo úverových pohľadávok;“;

                           d)

                           v odseku 4 sa dopĺňa toto písmeno:

                                       „c)

                                       Členské štáty môžu z rozsahu pôsobnosti tejto smernice vylúčiť úverové pohľadávky, pri ktorých je dlžník spotrebiteľom v zmysle článku 3 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere (17) alebo mikropodnikom alebo malým podnikom v zmysle článku 1 a článku 2 ods. 2 a 3 prílohy odporúčania Komisie 2003/361/ES zo 6. mája 2003 týkajúceho sa vymedzenia mikropodnikov, malých a stredných podnikov (18), okrem prípadov, keď príjemcom alebo poskytovateľom záruky takýchto úverových pohľadávok je jedna z inštitúcií uvedených v článku 1 ods. 2 písm. b) tejto smernice.

                           e)

                           odsek 5 sa mení a dopĺňa takto:

                                       i)

                                       v druhom pododseku sa dopĺňa táto veta:
                                       „Pre úverové pohľadávky je ich zahrnutie do zoznamu pohľadávok predloženého príjemcovi záruky v písomnej forme alebo iným právne rovnocenným spôsobom dostačujúce na určenie úverovej pohľadávky a preukázanie poskytnutia pohľadávky poskytnutej ako finančná záruka medzi zúčastnenými stranami.“;

                                       ii)

                                       za druhý pododsek sa vkladá tento pododsek:
                                       „Bez toho, aby bol dotknutý druhý pododsek, členské štáty môžu stanoviť, že zahrnutie do zoznamu pohľadávok predloženého v písomnej forme alebo iným právne rovnocenným spôsobom príjemcovi finančnej záruky je dostačujúce aj na určenie úverovej pohľadávky a preukázanie poskytnutia pohľadávky poskytnutej ako finančná záruka voči dlžníkovi alebo tretím stranám.“.

               5.

               Článok 2 sa mení a dopĺňa takto:

                           a)

                           odsek 1 sa mení a dopĺňa takto:

                                       i)

                                       písmená b) a c) sa nahrádzajú takto:

                                                   „b)

                                                   ‚dohoda o finančnej záruke s prevodom vlastníckeho práva‘ je dohoda, vrátane dohôd o spätnom odkúpení, pri ktorej poskytovateľ záruky prevádza plné vlastnícke právo k finančnej záruke alebo plný nárok na ňu na príjemcu záruky s cieľom zabezpečenia alebo iného krytia plnenia príslušných finančných záväzkov;

                                                   c)

                                                   ‚záložná dohoda o finančnej záruke‘ je dohoda, pri ktorej poskytovateľ záruky poskytuje finančnú záruku v podobe zálohy do rúk príjemcu záruky alebo v jeho prospech, pričom poskytovateľ záruky si pri zriadení záložného práva ponecháva plné alebo kvalifikované vlastnícke právo k finančnej záruke alebo plný nárok na ňu;“;

                                       ii)

                                       dopĺňa sa toto písmeno:

                                                   „o)

                                                   ‚úverové pohľadávky‘ sú peňažné pohľadávky vyplývajúce z dohody, podľa ktorej úverová inštitúcia v zmysle článku 4 ods. 1 smernice 2006/48/ES, vrátane inštitúcií uvedených v článku 2 uvedenej smernice, poskytuje úver v podobe pôžičky.“;

                           b)

                           v odseku 2 sa druhá veta nahrádza takto:
                           „Žiadne právo na nahradenie, právo na vybratie prebytočnej finančnej záruky v prospech poskytovateľa záruky, alebo v prípade úverových pohľadávok právo na inkasovanie výnosov z nej až do odvolania, nemá vplyv na poskytnutie finančnej záruky príjemcovi záruky v zmysle tejto smernice.“.

               6.

               Článok 3 sa mení a dopĺňa takto:

                           a)

                           do odseku 1 sa dopĺňajú tieto pododseky:
                           „Bez toho, aby bol dotknutý článok 1 ods. 5, ak sa úverové pohľadávky poskytujú ako finančná záruka, členské štáty nevyžadujú, aby vytvorenie, platnosť, bezchybnosť, priorita, vymáhateľnosť alebo dôkazná prípustnosť takejto finančnej záruky boli podmienené vykonaním akéhokoľvek formálneho úkonu, ako napríklad registrácie alebo oznámenia dlžníka úverovej pohľadávky poskytnutej ako záruka. Členské štáty však môžu vyžadovať vykonanie formálneho úkonu ako napríklad registrácie alebo oznámenia na účely bezchybnosti, priority, vymáhateľnosti alebo dôkaznej prípustnosti voči dlžníkovi alebo tretím stranám.
                           Do 30. júna 2014 Komisia predloží Európskemu parlamentu a Rade správu o tom, či sú ustanovenia tohto odseku aj naďalej primerané.“;

                           b)

                           dopĺňa sa tento odsek:
                           „3.   Bez toho, aby bola dotknutá smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (19)avnútroštátne ustanovenia o nekalých podmienkach v zmluvách, členské štáty zabezpečia, aby sa dlžníci úverových pohľadávok mohli písomne alebo iným právne rovnocenným spôsobom právoplatne zriecť:

                                       i)

                                       svojich práv na kompenzáciu voči veriteľom úverových pohľadávok a voči osobám, ktorým veriteľ postúpil, v prospech ktorých založil alebo inak použil úverovú pohľadávku poskytnutú ako záruka; a

                                       ii)

                                       svojich práv vyplývajúcich z pravidiel bankového tajomstva, ktoré by inak neumožňovali alebo obmedzovali schopnosť veriteľa úverovej pohľadávky poskytovať informácie o úverovej pohľadávke alebo dlžníkovi na účely použitia úverovej pohľadávky ako záruky.

               7.

               Článok 4 sa mení a dopĺňa takto:

                           a)

                           v odseku 1 sa dopĺňa toto písmeno:

                                       „c)

                                       úverové pohľadávky predajom alebo privlastnením a započítaním ich hodnoty proti príslušným finančným záväzkom alebo na ich vyrovnanie.“;

                           b)

                           v odseku 2 sa písmeno b) nahrádza takto:

                                       „b)

                                       sa zmluvné strany v záložnej dohode o finančnej záruke dohodli na spôsobe ocenenia finančných nástrojov a úverových pohľadávok.“;

                           c)

                           odsek 3 sa vypúšťa.

               8.

               V článku 5 sa dopĺňa tento odsek:
               „6.   Tento článok sa neuplatňuje na úverové pohľadávky.“.

               9.

               Za článok 9 sa vkladá tento článok:
               „Článok 9a
               Smernica 2008/48/ES
               Ustanoveniami tejto smernice nie je dotknutá smernica 2008/48/ES.“.

         Článok 3
   Transpozícia
   1.   Členské štáty prijmú a uverejnia zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 30. decembra 2010. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.
   Členské štáty uplatňujú tieto opatrenia od 30. júna 2011.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 4
   Nadobudnutie účinnosti
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 5
   Adresáti
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Štrasburgu 6. mája 2009

            Za Európsky parlament

            predseda

         H.-G. PÖTTERING

            Za Radu

            predseda

         J. KOHOUT

      (1)  Ú. v. EÚ C 216, 23.8.2008, s. 1.

      (2)  Stanovisko z 3. decembra 2008 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).

      (3)  Stanovisko Európskeho parlamentu z 18. decembra 2008 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku) a rozhodnutie Rady z 27. apríla 2009.

      (4)  Ú. v. ES L 166, 11.6.1998, s. 45.

      (5)  Ú. v. EÚ L 145, 30.4.2004, s. 1.

      (6)  Ú. v. ES L 168, 27.6.2002, s. 43.

      (7)  Ú. v. EÚ L 133, 22.5.2008, s. 66.

      (8)  Ú. v. EÚ C 321, 31.12.2003, s. 1.

      (9)  Ú. v. EÚ L 177, 30.6.2006, s. 1.

      (10)  Ú. v. EÚ L 145, 30.4.2004, s. 1.“;

      (11)  Ú. v. ES L 168, 27.6.2002, s. 43.“;

      (12)  Ú. v. EÚ L 146, 10.6.2009, s. 37“.

      (13)  Ú. v. EÚ L 177, 30.6.2006, s. 1.“;

      (14)  Ú. v. EÚ L 145, 30.4.2004, s. 1.

      (15)  Ú. v. ES L 228, 11.8.1992, s. 1.

      (16)  Ú. v. ES L 345, 19.12.2002, s. 1.“;

      (17)  Ú. v. EÚ L 133, 22.5.2008, s. 66.

      (18)  Ú. v. EÚ L 124, 20.5.2003, s. 36.“;

      (19)  Ú. v. ES L 95, 21.4.1993, s. 29.“.


title: Smernica Komisie z 26. októbra 1990, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 78/663/EHS, ktorou sa ustanovujú osobitné kritériá čistoty pre emulgátory, stabilizátory, zahusťovadlá a želírujúce látky na použitie v potravinách

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31990L0612

Úradný vestník L 326 , 24/11/1990 S. 0058 - 0059 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 19 S. 0255  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 19 S. 0255

		Smernica Komisiez 26. októbra 1990,ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 78/663/EHS, ktorou sa ustanovujú osobitné kritériá čistoty pre emulgátory, stabilizátory, zahusťovadlá a želírujúce látky na použitie v potravinách(90/612/EHS)KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva,so zreteľom na smernicu Rady 89/107/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov, týkajúcich sa potravinárskych prídavných látok povolených na použitie v potravinách určených na ľudskú spotrebu [1], a najmä na jej článok 3 ods. 3,keďže je potrebné vziať do úvahy revidované špecifikácie Potravinového kódexu, týkajúce sa látok E 407 a E 466, povoliť využívanie nových techník pri výrobe látky E 473 a odlíšiť látku E 407 tak, ako je charakterizovaná v prílohe k smernici Rady 78/663/EHS [2], zmenenej a doplnenej smernicou 82/504/EHS [3], od podobných produktov, ktoré sa neuvádzajú v prílohe;keďže boli uskutočnené porady s Vedeckým výborom pre potraviny v súlade s článkom 6 smernice 89/107/EHS o tých ustanoveniach, ktoré môžu mať vplyv na ľudské zdravie;keďže opatrenia ustanovené touto smernicou zodpovedajú stanovisku Stáleho výboru pre potraviny,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Príloha k smernici 78/663/EHS sa týmto mení a dopĺňa v súlade s prílohou k tejto smernici.Článok 2Členské štáty prijmú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 12 mesiacov po jej úradnom oznámení. Ihneď budú o tom informovať Komisiu.Keď členské štáty prijmú tieto opatrenia, tieto budú obsahovať odkaz na túto smernicu alebo ich takýto odkaz bude sprevádzať pri príležitosti ich úradného uverejnenia. Metodiku týchto odkazov ustanovia členské štáty.Článok 3Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 26. októbra 1990Za KomisiuMartin bangemannpodpredseda[1] Ú. v. ES L 40, 11.2.1989, s. 27.[2] Ú. v. ES L 223, 14.8.1978, s. 7.[3] Ú. v. ES L 230, 5.8.1982, s. 35.--------------------------------------------------PRÍLOHA1. U látky E 407 – Karagenan, sa bod týkajúci sa popolu nerozpustného v 1 % o/o kyseline sírovej nahrádza týmto:"popol nerozpustný v kyseline (nerozpustný v 10 % v/o kyseline chlorovodíkovej) | nie viac ako 1 % suchej hmoty |látka nerozpustná v kyseline (nerozpustná v 1 % o/o kyseline sírovej) | nie viac ako 2 % suchej hmoty." |2. U látky E 466 – Karboxylmetylcelulóza, sa bod týkajúci sa molekulárnej váhy nahrádza týmto:"vyššie ako približne 17000 (polymerizačný stupeň približne 100)".3. U látky E 473 – Sacharózové estery:a) posledná veta bodu týkajúceho sa chemického opisu sa nahrádza touto: "Žiadne iné organické rozpúšťadlo než dimetylsulfoxid, dimetylformamid, etylacetát, izopropanol a izobutanol sa nemôže používať pri ich výrobe";b) pod bod týkajúci sa síranového popolu sa dopĺňa tento bod:"obsah dimetylsulfoxidunie viac ako 2 mg/kg | obsah dimetylsulfoxidu nie viac ako 2 mg/kg" |;c) pod bod týkajúci sa obsahu metanolu sa dopĺňa tento bod:"obsah izobutanolunie viac ako 10 mg/kg | obsah izobutanolu nie viac ako 10 mg/kg" |.--------------------------------------------------


title: Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/14/ES z 11. mája 2005, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice Rady 72/166/EHS, 84/5/EHS, 88/357/EHS a 90/232/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/26/ES o poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel   (Text s významom pre EHP)

text:
               11.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 149/14

      SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2005/14/ES

   z 11. mája 2005
   ktorou sa menia a dopĺňajú smernice Rady 72/166/EHS, 84/5/EHS, 88/357/EHS a 90/232/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/26/ES o poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel
   (Text s významom pre EHP)
   EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na prvú a tretiu vetu článku 47 ods. 2, článok 55 a článok 95 ods. 1,
   so zreteľom na návrh Komisie (1),
   so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (2),
   konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 251 zmluvy (3),
   keďže:

               (1)

               Poistenie zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel (poistenie motorového vozidla) je osobitne dôležité pre občanov Európy, či sú držiteľmi poistenia, alebo poškodenými pri nehode. Je takisto dôležité pre poisťovacie spoločnosti, keďže tvorí dôležitú časť obchodu s neživotným poistením v Spoločenstve. Poistenie motorových vozidiel taktiež vplýva na voľný pohyb osôb a vozidiel. Preto by kľúčovým cieľom činnosti Spoločenstva v oblasti finančných služieb malo byť posilnenie a konsolidácia jednotného poistného trhu v poisťovaní motorových vozidiel.

               (2)

               Veľmi významný pokrok už v tomto smere dosiahla smernica Rady 72/166/EHS z 24. apríla 1972 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa poistenia zodpovednosti za škodu spôsobenú motorovými vozidlami a kontroly plnenia povinnosti poistenia tejto zodpovednosti (4), druhá smernica Rady 84/5/EHS z 30. decembra 1983 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa poistenia zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel (5), tretia smernica Rady 90/232/EHS zo 14. mája 1990 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa poistenia zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel (6) a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/26/ES zo 16. mája 2000 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa poistenia zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel (štvrtá smernica o poistení motorových vozidiel) (7).

               (3)

               Systém poisťovania motorových vozidiel v Spoločenstve potrebuje aktualizáciu a zlepšenie. Túto potrebu potvrdila porada s hospodárskymi odvetviami, spotrebiteľmi a združeniami poškodených.

               (4)

               Na účely vylúčenia možného nesprávneho výkladu ustanovení smernice 72/166/EHS a uľahčenia získania poistného krytia vozidiel s dočasnými evidenčnými číslami by sa definícia územia, na ktorom sa vozidlo obvykle nachádza, mala vzťahovať na územie štátu, ktorého evidenčné číslo vozidlo má bez ohľadu na to, či je evidenčné číslo stále alebo dočasné.

               (5)

               V súlade so smernicou 72/166/EHS sa za obvyklé sídlo vozidiel s falošnými alebo nelegálnymi evidenčnými číslami považuje územie členského štátu, ktorý vydal pôvodné čísla. Toto pravidlo často znamená, že kancelárie národných poisťovateľov sú povinné zaoberať sa hospodárskymi dôsledkami nehôd, ktoré nemajú spojitosť s členským štátom, kde sú usadené. Bez toho, aby bolo zmenené všeobecné kritérium evidenčného čísla určovať územie, na ktorom sa vozidlo obvykle nachádza, osobitný predpis by mal upraviť prípady nehôd spôsobených vozidlami bez evidenčného čísla alebo s evidenčným číslom, ktoré nezodpovedá alebo už nezodpovedá vozidlu. V takom prípade a iba na účely likvidácie škody by za územie, kde sa vozidlo obvykle nachádza, malo byť považované územie, na ktorom sa nehoda stala.

               (6)

               S cieľom uľahčenia výkladu a uplatňovania termínu „náhodné kontroly“ v smernici 72/166/EHS je potrebné príslušné ustanovenie vysvetliť. Zákaz systematických kontrol poistenia motorových vozidiel by sa mal uplatňovať na vozidlá, ktoré sa obvykle nachádzajú na území členského štátu, ako aj na vozidlá, ktoré sa obvykle nachádzajú na území tretej krajiny, ale ktoré vstupujú z územia iného členského štátu. Povoliť možno iba nesystematické kontroly, ktoré nie sú diskriminačné a vykonávajú sa ako súčasť kontroly, ktorej cieľom nie je výlučne kontrola potvrdenia o poistení.

               (7)

               Článok 4 písm. a) smernice 72/166/EHS povoľuje členskému štátu konať odchylne od všeobecnej povinnosti uzatvoriť povinné poistenie vozidiel patriacich určitým fyzickým alebo verejných alebo súkromným právnickým osobám. Pre nehody spôsobené týmito vozidlami členský štát, ktorý takto odchylne koná, musí menovať orgán alebo subjekt na náhradu škody poškodeným pri nehodách spôsobených v inom členskom štáte. S cieľom zabezpečiť, aby bolo riadne odškodné vyplatené nielen poškodeným pri nehodách spôsobených týmito vozidlami v zahraničí, ale aj poškodeným pri nehodách, ktoré sa stali v tom istom členskom štáte, kde sa vozidlo obvykle nachádza s alebo bez pobytu na tomto území, by sa mal vyššie uvedený článok zmeniť a doplniť. Členské štáty by ďalej mali zabezpečiť, aby sa zoznam osôb oslobodených od povinného poistenia a orgánov alebo subjektov zodpovedných za odškodnenie poškodených pri nehodách spôsobených takými vozidlami oznámil Komisii na účely uverejnenia.

               (8)

               Článok 4 písm. b) smernice 72/166/EHS povoľuje členskému štátu konať odchylne od všeobecnej povinnosti uzatvoriť povinné poistenie vozidiel, pokiaľ ide o určité typy vozidiel alebo určité vozidlá, ktoré majú osobitné evidenčné číslo. V takom prípade môžu ostatné členské štáty pri vstupe na ich územie požadovať platnú zelenú kartu alebo zmluvu o hraničnom poistení, aby zabezpečili vyplatenie odškodnenia poškodených pri akýchkoľvek nehodách, ktoré môžu tieto vozidlá na ich územiach spôsobiť. Keďže však odstránenie hraničných kontrol v rámci Spoločenstva znamená, že nie je možné zabezpečiť, aby vozidlá prekračujúce hranicu boli kryté poistením, odškodnenie poškodených pri nehodách spôsobených v zahraničí už nemožno zaručiť. Naviac by sa taktiež malo zabezpečiť, aby sa riadne odškodnenie dostalo nielen poškodeným pri nehodách spôsobených týmito vozidlami v zahraničí, ale aj v rovnakom členskom štáte, kde sa vozidlo obvykle nachádza. Preto by členské štáty mali zaobchádzať s poškodenými pri nehodách spôsobených týmito vozidlami rovnako ako s poškodenými pri nehodách spôsobených nepoistenými vozidlami. Ako je to skutočne stanovené v smernici 84/5/EHS, odškodnenie poškodených pri nehodách spôsobených nepoistenými vozidlami by sa malo vyplatiť odškodňujúcim subjektom členského štátu, v ktorom k nehode došlo. V prípade platieb poškodeným pri nehodách spôsobených vozidlami, ktoré majú výnimku, by si odškodňujúci subjekt mal uplatniť nárok voči subjektu členského štátu, kde sa vozidlo obvykle nachádza. Po období piatich rokov od dátumu nadobudnutia účinnosti tejto smernice by Komisia mala, ak je to vhodné a so zreteľom na skúsenosti s výkonom a uplatňovaním tejto výnimky, predložiť návrhy na jej nahradenie alebo zrušenie. Príslušné ustanovenie v smernici 2000/26/ES by sa tiež malo vypustiť.

               (9)

               Na účely objasnenia rozsahu pôsobnosti uplatňovania smerníc o poistení motorových vozidiel v súlade s článkom 299 zmluvy by sa mal vypustiť odkaz na mimoeurópske územie členských štátov v článkoch 6 a 7 ods. 1 smernice 72/166/EHS.

               (10)

               Povinnosti členských štátov zaručiť poistné krytie aspoň čo sa týka určitej minimálnej výšky je dôležitým prvkom zabezpečenia ochrany poškodených. Minimálna výška uvedená v smernici 84/5/EHS by sa nemala aktualizovať len na základe inflácie, ale mala by sa tiež reálne zvyšovať v záujme zlepšenia ochrany poškodených. Minimálna výška poistného krytia v prípade ujmy na zdraví by sa mala vypočítať tak, aby plne a spravodlivo odškodňovala všetkých poškodených, ktorí utrpeli veľmi vážne zranenia, a súčasne zohľadňovala malý výskyt nehôd s účasťou viacerých poškodených a malý počet nehôd, pri ktorých utrpeli viacerí poškodení veľmi vážne zranenia v rámci tej istej udalosti. Minimálna výška poistného krytia 1 000 000 EUR na poškodeného alebo 5 000 000 EUR na nehodu bez ohľadu na počet poškodených je odôvodnenou a primeranou sumou. Vzhľadom na uľahčenie zavedenia tejto minimálnej výšky by sa malo stanoviť prechodné obdobie piatich rokov odo dňa implementácie tejto smernice. Členské štáty by mali do tridsiatich mesiacov odo dňa implementácie smernice zvýšiť výšku poistného krytia najmenej na polovicu tejto úrovne.

               (11)

               Na účely zabezpečenia, aby sa minimálna čiastka krytia časom neznížila, by sa mala zaviesť klauzula pravidelnej kontroly, ktorá bude ako orientačné kritérium používať Európsky index spotrebiteľských cien (EISC) uverejňovaný Eurostatom, ako je stanovené v nariadení Rady (ES) č. 2494/95 z 23. októbra 1995 o harmonizovaných indexoch spotrebiteľských cien (8). Je potrebné zaviesť procesné pravidlá, ktorými sa bude takáto kontrola riadiť.

               (12)

               Smernica 84/5/EHS, ktorá umožňuje členským štátom v záujme zabránenia podvodu obmedziť alebo vylúčiť platby zo strany odškodňujúceho subjektu v prípade škody na majetku spôsobenej neidentifikovaným vozidlom, môže v niektorých prípadoch zabrániť zákonnému odškodneniu poškodených. Možnosť obmedziť alebo vylúčiť odškodnenie na základe toho, že vozidlo nie je identifikované, by sa nemala uplatňovať tam, kde subjekt vyplatil odškodnenie za vážnu ujmu na zdraví ktorémukoľvek poškodenému pri tej istej nehode, pri ktorej bola spôsobená škoda na majetku. Členské štáty môžu stanoviť prekročenie do hranice stanovenej v uvedenej smernici, za ktoré môže byť poškodený na majetku zodpovedný. Podmienky, za ktorých sa ujma na zdraví považuje za vážnu, by sa mali určiť vo vnútroštátnych právnych predpisoch alebo správnych opatreniach členského štátu, kde sa nehoda stala. Pri stanovovaní týchto podmienok môže členský štát okrem iného brať do úvahy to, či ujma na zdraví vyžadovala nemocničnú starostlivosť.

               (13)

               V súčasnosti umožňuje možnosť obsiahnutá v smernici 84/5/EHS členským štátom povoliť, do určeného stropu, prekročenia, za ktoré by bola poškodený zodpovedný v prípade škody na majetku spôsobenej nepoistenými vozidlami. Táto možnosť neprávom znižuje ochranu poškodených a vytvára diskrimináciu vo vzťahu k poškodeným pri iných nehodách. Mala by byť preto zakázaná.

               (14)

               Druhá smernica Rady 88/357/EHS z 22. júna 1988 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení, týkajúcich sa priameho poistenia s výnimkou životného poistenia, na uľahčenie účinného vykonávania slobody poskytovať služby (9) by mala byť zmenená a doplnená, aby umožnila pobočkám poisťovní stať sa zástupcami, pokiaľ ide o činnosti poistenia motorových vozidiel, čo sa už uskutočňuje pri iných poistných službách.

               (15)

               Najväčším úspechom existujúcich právnych predpisov je zahrnutie každého cestujúceho vo vozidle do poistného krytia. Tento cieľ by bol ohrozený, keby vnútroštátne právne predpisy alebo akékoľvek zmluvné ustanovenie obsiahnuté v poistnej zmluve vylučovalo cestujúcich z poistného krytia, pretože vedeli alebo mali vedieť, že vodič vozidla bol v čase nehody pod vplyvom alkoholu alebo inej omamnej látky. Cestujúci obyčajne nedokáže správne zhodnotiť hladinu intoxikácie vodiča. Cieľ odradenia osôb od toho, aby viedli vozidlo, keď sú pod vplyvom omamných látok, sa nedosiahne znížením poistného krytia pre cestujúcich, ktorí sú poškodenými pri nehodách motorových vozidiel. Krytie týchto cestujúcich v rámci povinného poistenia motorového vozidla nepredurčuje zodpovednosť, ktorú na seba mohli prevziať podľa platných vnútroštátnych právnych predpisov, ani úroveň stanovenia výšky odškodného škôd pri konkrétnej nehode.

               (16)

               Osobnú ujmu a škodu na majetku, ktorú utrpeli chodci, cyklisti a iní nemotorizovaní užívatelia cesty, ktorí sú obyčajne najslabšími účastníkmi nehody, by malo pokrývať povinné poistenie vozidla účastného na nehode, kde majú nárok na odškodnenie podľa vnútroštátneho občianskeho práva. Toto ustanovenie nepredurčuje zodpovednosť za škodu alebo úroveň výšky odškodného pri konkrétnej nehode podľa vnútroštátnych právnych predpisov.

               (17)

               Niektoré poisťovacie spoločnosti vkladajú do poistných zmlúv ustanovenia s účinkom, že zmluva sa ruší, ak vozidlo zostane mimo členského štátu, v ktorom je zaregistrované dlhšie než vymedzené obdobie. Tento postup je v rozpore so zásadou stanovenou v smernici 90/232/EHS, podľa ktorej by povinné poistenie motorových vozidiel malo pokrývať, na základe jednorazového poistného, celé územie Spoločenstva. Preto by malo byť konkrétne uvedené, že poistné krytie zostáva platné počas celého zmluvného obdobia bez ohľadu na to, či vozidlo zostane v inom členskom štáte určité obdobie bez toho, aby boli dotknuté záväzky podľa vnútroštátnych právnych predpisov členských štátov týkajúce sa registrácie vozidiel.

               (18)

               Mali by sa vykonať opatrenia na uľahčenie získania poistného krytia pre vozidlá dovezené z jedného členského štátu do druhého, aj keď vozidlo ešte nie je zaregistrované v členskom štáte určenia. Mala by sa umožniť dočasná výnimka zo všeobecného pravidla určujúceho členský štát, kde je umiestnené riziko. Na obdobie tridsiatich dní od dátumu, kedy sa vozidlo doručí, dá k dispozícii alebo odošle kupujúcemu, by sa členský štát určenia mal pokladať za členský štát, kde je umiestnené riziko.

               (19)

               Ten, kto chce uzavrieť novú zmluvu o poistení motorového vozidla s iným poisťovateľom, by mal mať byť v pozícii vysporiadať svoju nehodu a škodový priebeh v rámci starej zmluvy. Poistenec by mal mať právo kedykoľvek požiadať o výpis škodových udalostí alebo potvrdenie o žiadnych škodových udalostiach za vozidlo alebo vozidlá, ktoré poistná zmluva pokrýva za obdobie najmenej piatich predošlých rokov zmluvného vzťahu. Poisťovacia spoločnosť alebo subjekt, ktorý členský štát mohol ustanoviť na poskytovanie povinného poistenia alebo na vydávanie takýchto výpisov a potvrdení, by takýto výpis alebo potvrdenie mal poistencovi poskytnúť do pätnástich dní od požiadania.

               (20)

               Na účely zabezpečenia riadnej ochrany poškodených pri nehodách motorových vozidiel by členské štáty nemali poisťovacím spoločnostiam povoliť, aby sa spoliehali na prekročenia voči poškodenému.

               (21)

               Právo uplatniť poistnú zmluvu a nárok na náhradu škody priamo voči poisťovacej spoločnosti je pre ochranu poškodeného pri každej nehode motorového vozidla veľmi dôležité. Smernica 2000/26/ES už poškodeným pri nehodách, ktoré sa stanú v inom členskom štáte, než je členský štát pobytu poškodeného, a ktoré sú spôsobené použitím poistených vozidiel, ktoré sa obvykle nachádzajú v členskom štáte, poskytuje právo priameho konania voči poisťovacej spoločnosti poskytujúcej krytie osobe zodpovednej za zodpovednosť za škodu. S cieľom uľahčiť účinnú a rýchlu likvidáciu škody a do maximálnej možnej miery sa vyhnúť nákladným súdnym konaniam by sa toto právo malo rozšíriť na poškodených pri každej nehode motorového vozidla.

               (22)

               Na zvýšenie ochrany poškodených pri nehodách motorových vozidiel by sa postup „odôvodnenej ponuky“ ustanovený v smernici 2000/26/ES mal rozšíriť na každý druh nehody motorového vozidla. Rovnaký postup by sa mal analogicky uplatňovať tam, kde nehodu likviduje systém kancelárií vnútroštátnych poisťovateľov stanovených v smernici 72/166/EHS.

               (23)

               S cieľom zjednodušiť žiadosť poškodeného o náhradu škody by sa informačné centrá zriadené v súlade so smernicou 2000/26/ES nemali obmedziť na poskytovanie informácií o nehodách, ktoré zahŕňa táto smernica, ale by mali byť schopné poskytnúť rovnaké informácie pre akúkoľvek nehodu motorového vozidla.

               (24)

               Podľa článku 11 ods. 2, v spojení s článkom 9 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o súdnej právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (10), môžu poškodené strany začať súdne konanie proti poskytovateľovi poistenia občianskoprávnej zodpovednosti v členskom štáte, v ktorom majú bydlisko.

               (25)

               Keďže smernica 2000/26/ES bola prijatá skôr ako bolo prijaté nariadenie (ES) č. 44/2001, ktoré pre množstvo členských štátov nahradilo Bruselský dohovor z 27. septembra 1968 v rovnakej veci, odkaz na tento dohovor by sa mal v tejto smernici vhodne upraviť.

               (26)

               Smernice Rady 72/166/EHS, 84/5/EHS, 88/357/EHS a 90/232/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/26/ES by sa preto mali zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť,

         PRIJALI TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Zmeny a doplnenia smernice 72/166/EHS
   Smernica 72/166/EHS sa mení a dopĺňa takto:

               1.

               V článku 1 sa bod 4 mení a dopĺňa takto:

                           a)

                           prvá zarážka sa nahrádza takto:

                                       „—

                                       územie štátu, ktorého evidenčné číslo má vozidlo bez ohľadu na to, či je evidenčné číslo stále alebo dočasné, alebo“

                                 ;

                           b)

                           dopĺňa sa nová zarážka, ktorá znie:

                                       „—

                                       v prípadoch, ak vozidlo nemá evidenčné číslo alebo má evidenčné číslo, ktoré nezodpovedá alebo už nezodpovedá vozidlu, a je účastníkom nehody, územie štátu, v ktorom sa nehoda stala, na účely likvidácie škody, ako je to stanovené v prvej zarážke článku 2 ods. 2 tejto smernice alebo v článku 1 ods. 4 druhej smernice Rady 84/5/EHS z 30. decembra 1983 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa poistenia zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel (11)

               2.

               V článku 2 sa odsek 1 nahrádza textom, ktorý znie:
               „1.   Členské štáty upustia od kontroly poistenia zodpovednosti za škodu, pokiaľ ide o vozidlá obvykle sa nachádzajúce na území iného členského štátu a pokiaľ ide o vozidlá, ktoré sa obvykle nachádzajú na území tretej krajiny a ktoré vstupujú na ich územie z územia iného členského štátu. Môžu však vykonávať nesystematické kontroly poistenia za predpokladu, že nie sú diskriminačné a vykonávajú sa ako súčasť kontroly, ktorej cieľom nie je výlučne kontrola potvrdenia o poistení.“

               3.

               Článok 4 sa mení a dopĺňa takto:

                           a)

                           v písmene a) druhý pododsek:

                                       i)

                                       prvá veta sa nahrádza takto:
                                       „Členský štát, konajúc takto odchylne, vykoná príslušné opatrenia na zabezpečenie toho, že je odškodné vyplatené v súvislosti s každou stratou alebo škodou spôsobenou na svojom území a na území iného členského štátu vozidlami, ktoré patria takýmto osobám.“;

                                       ii)

                                       posledná veta sa nahrádza takto:
                                       „Komisii oznámi zoznam osôb oslobodených od povinného poistenia a orgánov alebo subjektov zodpovedných za odškodnenie. Komisia zoznam uverejní.“;

                           b)

                           v písmene b) sa druhý pododsek nahrádza takto:
                           „V tomto prípade členské štáty zabezpečia, že s vozidlami, ako je to uvedené v prvom pododseku tohto písmena, sa zaobchádza rovnako ako s vozidlami, pre ktoré poistná povinnosť stanovená v článku 3 ods. 1 nebola splnená. Odškodňujúci subjekt členského štátu, v ktorom sa nehoda stala, si potom uplatní nárok voči záručnému fondu stanovenému v článku 1 ods. 4 smernice 84/5/EHS v členskom štáte, v ktorom sa vozidlo obvykle nachádza.
                           Po piatich rokoch od dátumu nadobudnutia účinnosti smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/14/ES z 11. mája 2005, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice Rady 72/166/EHS, 84/5/EHS, 88/357/EHS a 90/232/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/26/ES o poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel (12), podajú členské štáty Komisii správu o vykonávaní a uplatňovaní tohto písmena v praxi. Komisia po preskúmaní týchto správ, a ak je to vhodné, predloží návrhy na nahradenie alebo zrušenie tejto výnimky.

               4.

               V článkoch 6 a 7 ods. 1 sa vypustia slová „alebo na mimoeurópskom území členského štátu“.

         Článok 2
   Zmeny a doplnenia smernice 84/5/EHS
   Článok 1 smernice 84/5/EHS sa nahrádza takto:

      „Článok 1
      1.   Poistenie uvedené v článku 3 ods. 1 smernice 72/166/EHS povinne pokrýva škodu na majetku, ako aj ujmy na zdraví.
      2.   Bez toho, aby bolo dotknuté akékoľvek vyššie poistné krytie, ktoré môže byť stanovené členskými štátmi, každý členský štát požaduje, aby boli sumy, pre ktoré bude poistenie povinné, prinajmenšom:

                  a)

                  v prípade ujmy na zdraví výška minimálneho poistného krytia 1 000 000 EUR na poškodeného alebo 5 000 000 EUR na nehodu bez ohľadu na počet poškodených;

                  b)

                  v prípade škody na majetku 1 000 000 EUR na nehodu bez ohľadu na počet poškodených.

            Ak je to potrebné, môžu členské štáty stanoviť prechodné obdobie maximálne päť rokov odo dňa implementácie smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/14/ES z 11. mája 2005, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice Rady 72/166/ES, 84/5/EHS, 88/357/EHS a 90/232/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/26/ES o poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel (13), v priebehu ktorého prispôsobia svoje minimálne výšky poistného krytia sumám stanoveným v tomto odseku.
      Členské štáty, ktoré stanovia uvedené prechodné obdobie, o tejto skutočnosti informujú Komisiu a uvedú dĺžku trvania prechodného obdobia.
      V lehote 30 mesiacov odo dňa implementácie smernice 2005/14/ES zvýšia členské štáty poistné krytie najmenej na polovicu úrovne ustanovenej v tomto odseku.
      3.   Každých päť rokov po nadobudnutí účinnosti smernice 2005/14/ES alebo po uplynutí prechodného obdobia uvedeného v odseku 2 sa sumy uvedené v danom odseku prehodnocujú v súlade s Európskym indexom spotrebiteľských cien (EISC), ako je stanovené v nariadení Rady (ES) č. 2494/95 z 23. októbra 1995 o harmonizovaných indexoch spotrebiteľských cien (14).
      Sumy sa prispôsobia automaticky. Takéto sumy sa zvýšia o percentuálnu zmenu určenú EISC pre dané obdobie, to znamená po piatich rokoch bezprostredne predchádzajúcich posúdeniu, a zaokrúhlia sa na násobok 10 000 EUR.
      Komisia oznámi prispôsobené čiastky Európskemu parlamentu a Rade a zabezpečí ich uverejnenie v Úradnom vestníku Európskej únie.
      4.   Každý členský štát zriadi alebo poverí orgán, ktorého úlohou bude zabezpečiť náhradu škody najmenej do výšky povinného poistenia za škodu na majetku alebo ujmy na zdraví spôsobené neidentifikovaným vozidlom alebo vozidlom, ktoré nemalo splnené povinné poistenie stanovené v odseku 1.
      Prvým pododsekom nie je dotknuté právo členských štátov považovať náhradu škody týmto orgánom ako doplnkovú alebo nedoplnkovú a právo vytvoriť opatrenie na náhradu škody medzi orgánom a osobou alebo osobami zodpovednými za nehodu a inými poisťovateľmi alebo orgánmi sociálneho zabezpečenia, ktorí sú povinní nahradiť škodu poškodenému, pokiaľ ide o tú istú nehodu. Členské štáty však nesmú dovoliť, aby tento orgán podmienil výplatu náhrady škody dokazovaním zo strany poškodeného, že zodpovedná osoba nie je schopná alebo odmieta zaplatiť.
      5.   Poškodený sa môže v každom prípade obrátiť priamo na orgán, ktorý bude na základe informácií poskytnutých na jeho žiadosť poškodeným povinný podať mu odôvodnenú odpoveď ohľadom vyplatenia náhrady škody.
      Členské štáty však môžu vylúčiť vyplatenie náhrady škody zo strany tohto orgánu, pokiaľ ide o osoby, ktoré dobrovoľne nastúpili do vozidla, ktoré zapríčinilo škodu alebo ujmu v prípade, keď orgán môže dokázať, že si boli vedomé, že nebolo poistené.
      6.   Členské štáty môžu obmedziť alebo vylúčiť vyplatenie náhrady zo strany tohto orgánu v prípade, že škoda na majetku bola zapríčinená neidentifikovaným vozidlom.
      Ak však orgán vyplatil náhradu škody za vážnu osobnú ujmu ktorémukoľvek poškodenému pri tej istej nehode, pri ktorej bola škoda na majetku zapríčinená neidentifikovaným vozidlom, členské štáty nemôžu vylúčiť platbu náhrady škody za škodu na majetku na tom základe, že vozidlo nie je identifikované. Napriek tomu môžu členské štáty stanoviť prekročenie o najviac 500 EUR, za ktoré môže byť poškodený na majetku zodpovedný.
      Podmienky, za ktorých sa osobná ujma považuje za vážnu, sa určia v súlade s právnymi predpismi alebo správnymi opatreniami členského štátu, v ktorom sa nehoda stane. V tomto ohľade môžu členské štáty okrem iného brať do úvahy to, či si ujma vyžadovala nemocničnú starostlivosť.
      7.   Každý členský štát uplatňuje na vyplatenie náhrady škody svoje zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia týmto orgánom bez toho, aby bol tým dotknutý akýkoľvek iný postup, ktorý je pre poškodeného výhodnejší.

   Článok 3
   Zmeny a doplnenia smernice 88/357/EHS
   Druhá veta v štvrtom pododseku článku 12a ods. 4 smernice 88/357/EHS sa vypúšťa.
   Článok 4
   Zmeny a doplnenia smernice 90/232/EHS
   Smernica 90/232/EHS sa mení a dopĺňa takto:

               1.

               V článku 1 sa medzi prvý a druhý odsek vkladá tento odsek:
               „Členské štáty vykonajú potrebné opatrenia na zabezpečenie toho, aby sa každé zákonné alebo zmluvné ustanovenie obsiahnuté v poistení, ktoré vylučuje cestujúceho z takého krytia na základe toho, že vedel alebo mal vedieť, že vodič vozidla bol v čase nehody pod vplyvom alkoholu alebo inej omamnej látky, považovalo za neplatné, pokiaľ ide o nároky na náhradu škody takéhoto cestujúceho.“

               2.

               Vkladá sa tento článok:
               „Článok 1a
               Poistenie uvedené v článku 3 ods. 1 smernice 72/166/EHS pokrýva ujmu na zdraví a škodu na majetku, ktorú utrpia chodci, cyklisti a iní nemotorizovaní užívatelia ciest, ktorí sú v následku nehody s účasťou motorového vozidla oprávnení na náhradu škody v súlade s vnútroštátnym občianskym právom. Tento článok sa nedotýka zodpovednosti za škodu, ani sumy škody.“

               3.

               V článku 2 sa prvá zarážka nahrádza takto:

                           „—

                           pokryjú, na základe jediného poistného a počas celého zmluvného obdobia, celé územie Spoločenstva vrátane každého obdobia, počas ktorého vozidlo zostane v inom členskom štáte počas zmluvného obdobia; a“

                     .

               4.

               Vkladajú sa tieto články:
               „Článok 4a
               1.   Odchylne od druhej zarážky článku 2 písm. d) smernice 88/357/EHS (15), ak je vozidlo odoslané z jedného členského štátu do druhého, za členský štát, v ktorom je umiestnené riziko, sa považuje členský štát určenia okamžite po prijatí zásielky kupujúcim na obdobie tridsiatich dní, hoci vozidlo nebolo formálne zaregistrované v členskom štáte určenia.
               2.   V prípade, že vozidlo sa stane účastníkom nehody počas obdobia uvedeného v odseku 1 tohto článku a je nepoistené, orgán uvedený v článku 1 ods. 4 smernice 84/5/EHS v členskom štáte určenia je zodpovedný za náhradu škody stanovenú v článku 1 uvedenej smernice.
               Článok 4b
               Členské štáty zabezpečia, že poistenec bude mať právo kedykoľvek požiadať o výpis nárokov na odškodnenie tretej strany, zahŕňajúc vozidlo alebo vozidlá kryté poistnou zmluvou najmenej predošlých päť rokov zmluvného vzťahu, alebo potvrdenie o neprítomnosti takých nárokov. Poisťovacia spoločnosť alebo orgán, ktorý mohol byť menovaný členským štátom na poskytovanie povinného poistenia alebo na vydávanie takýchto výpisov a potvrdení, poskytne takýto výpis poistencovi do pätnástich dní od požiadania.
               Článok 4c
               Poisťovacie spoločnosti sa nespoliehajú na prekročenia voči poškodenej strane pri nehode, pokiaľ ide o poistenie uvedené v článku 3 ods. 1 smernice 72/166/EHS.
               Článok 4d
               Členské štáty zabezpečia, aby poškodené strany pri nehodách spôsobených vozidlom krytým poistením, ako je uvedené v článku 3 ods. 1 smernice 72/166/EHS, požívali priame právo na konanie voči poisťovacej spoločnosti kryjúcej zodpovednú osobu voči zodpovednosti za škodu.
               Článok 4e
               Členské štáty zavedú postup stanovený v článku 4 ods. 6 smernice 2000/26/ES (16) na likvidáciu škôd, ktoré vznikli pri nehode spôsobenej vozidlom krytým poistením, ako je uvedené v článku 3 ods. 1 smernice 72/166/EHS.
               V prípade nehôd, ktoré môže likvidovať systém národných kancelárií poisťovateľov stanovený v článku 2 ods. 2 smernice 72/166/EHS, zriadia členské štáty rovnaký postup ako v článku 4 ods. 6 smernice 2000/26/ES. Na účel uplatňovania tohto postupu sa každý odkaz na poisťovacie spoločnosti rozumie ako odkaz na národné kancelárie poisťovateľov, ako sú definované v článku 1 bod 3 smernice 72/166/EHS.

               5.

               V článku 5 sa odsek 1 nahrádza takto:
               „1.   Členské štáty zabezpečia, že bez toho, aby boli dotknuté ich záväzky podľa smernice 2000/26/ES, informačné centrá zriadené alebo schválené v súlade s článkom 5 tejto smernice budú poskytovať informácie uvedené v danom článku ktorejkoľvek strane, ktorá bola účastníkom dopravnej nehody spôsobenej vozidlom krytým poistením, ako je uvedené v článku 3 ods. 1 smernice 72/166/EHS.“

         Článok 5
   Zmeny a doplnenia smernice 2000/26/ES
   Smernica 2000/26/ES sa mení a dopĺňa takto:

               1.

               Vkladá sa nové odôvodnenie 16a:

                           „(16a)

                           V súlade s článkom 11 ods. 2 v spojení s článkom 9 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o súdnej právomoci, uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (17), poškodené strany môžu začať súdne konanie proti poskytovateľovi poistenia občianskoprávnej zodpovednosti v členskom štáte, v ktorom majú bydlisko.

               2.

               V článku 4 sa odsek 8 nahrádza takto:
               „8.   Vymenovanie likvidačného zástupcu neznamená samo o sebe otvorenie pobočky v zmysle článku 1 písm. b) smernice 92/49/EHS a likvidačný zástupca sa nepovažuje za prevádzkareň v zmysle článku 2 písm. c) smernice 88/357/EHS alebo

                           —

                           za prevádzkareň v zmysle Bruselského dohovoru z 27. septembra 1968 o súdnej právomoci a vykonávaní rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (18) – pokiaľ ide o Dánsko,

                           —

                           za prevádzkareň v zmysle nariadenia (ES) č. 44/2001 – pokiaľ ide o iné členské štáty.

               3.

               V článku 5 ods. 1 písm. a) sa bod 2 ii) vypúšťa.

               4.

               Vkladá sa tento článok:
               „Článok 6a
               Centrálny orgán
               Členské štáty prijmú všetky príslušné opatrenia na uľahčenie včasnej dostupnosti základných údajov pre poškodených, poisťovne alebo ich zákonných zástupcov, potrebných na vysporiadanie nárokov.
               Tieto základné údaje sú, tam kde je to vhodné, sprístupnené v elektronickej forme v hlavnom archíve v každom členskom štáte a dostupné stranám prípadu na ich výslovnú žiadosť.“

         Článok 6
   Implementácia
   1.   Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 11 júna 2007. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu.
   Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   2.   Členské štáty môžu, v súlade so zmluvou, uchovať alebo uviesť do účinnosti ustanovenia, ktoré sú pre poškodenú stranu výhodnejšie než ustanovenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou.
   3.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 7
   Nadobudnutie účinnosti
   Táto smernica nadobúda účinnosť dňom jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 8
   Adresáti
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Štrasburgu 11. mája 2005

            Za Európsky parlament

            predseda

         J. P. BORELL FONTELLES

            Za Radu

            predseda

         N. SCHMIT

      (1)  Ú. v. ES C 227 E, 24.9.2002, s. 387.

      (2)  Ú. v. EÚ C 95, 23.4.2003, s. 45.

      (3)  Stanovisko Európskeho parlamentu z 22. októbra 2003 (Ú. v. EÚ C 82 E, 1.4.2004, s. 297), spoločná pozícia Rady z 26. apríla 2004 (zatiaľ neuverejnená v úradnom vestníku) a pozícia Európskeho parlamentu z 12. januára 2005 (zatiaľ neuverejnená v úradnom vestníku). Rozhodnutie Rady z 18. apríla 2005.

      (4)  Ú. v. ES L 103, 2.5.1972, s. 1. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 84/5/EHS (Ú. v. ES L 8, 11.1.1984, s. 17).

      (5)  Ú. v. ES L 8, 11.1.1984, s. 17. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 90/232/EHS (Ú. v. ES L 129, 19.5.1990, s. 33).

      (6)  Ú. v. ES L 129, 19.5.1990, s. 33.

      (7)  Ú. v. ES L 181, 20.7.2000, s. 65.

      (8)  Ú. v. ES L 257, 27.10.1995, s. 1. Nariadenie zmenené a doplnené nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 (Ú. v. EÚ L 284, 31.10.2003, s. 1).

      (9)  Ú. v. ES L 172, 4.7.1988, s. 1. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 2000/26/ES.

      (10)  Ú. v. ES L 12, 16.1.2001, s. 1. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 2245/2004 (Ú. v. EÚ L 381, 28.12.2004, s. 10).

      (11)  Ú. v. ES L 8, 11.1.1984, s. 17.“;

      (12)  Ú. v. EÚ L 149, 11.6.2005, s. 14“;

      (13)  Ú. v. EÚ L 149, 11.6.2005, s. 14

      (14)  Ú. v. ES L 257, 27.10.1995, s. 1. Nariadenie zmenené a doplnené nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 (Ú. v. EÚ L 284, 31.10.2003, s. 1).“

      (15)  Druhá smernica Rady 88/357/EHS z 22. júna 1988 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa priameho poistenia s výnimkou životného poistenia, na uľahčenie účinného vykonávania slobody poskytovať služby (Ú. v. ES L 172, 4.7.1988, s. 1). Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2000/26/ES (Ú. v. ES L 181, 20.7.2000, s. 65).

      (16)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/26/ES zo 16. mája 2000 o aproximácii právnych predpisov členských štátov o poistení zodpovednosti za škodu v súvislosti s používaním motorových vozidiel (štvrtá smernica o poistení, otorových vozidiel) (Ú. v. ES L 181, 20.7.2000, s. 65).“

      (17)  Ú.v. ES L 12, 16.1.2001, s. 1. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 2245/2004 (Ú. v. EÚ L 381, 28.12.2004, s. 10).“

      (18)  Ú. v. ES C 27, 26.1.1998, s. 1 (konsolidované znenie).“


title: Smernica Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2002/84/ES z 5. novembra 2002, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice o námornej bezpečnosti a o zabránení znečisťovaniu z lodíText s významom pre EHP.

text:
Dôležité právne oznámenie

|

32002L0084

Úradný vestník L 324 , 29/11/2002 S. 0053 - 0058

		Smernica Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2002/84/ESz 5. novembra 2002,ktorou sa menia a dopĺňajú smernice o námornej bezpečnosti a o zabránení znečisťovaniu z lodí(Text s významom pre EHP)EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva a najmä na jej článok 80 ods. 2,so zreteľom na návrh Komisie [1],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov [3],konajúc v súlade s postupom stanoveným v článku 251 Zmluvy [4],keďže:(1) Platné smernice v oblasti námornej bezpečnosti odkazujú na výbor ustanovený smernicou Rady 93/75/EHS z 13. septembra 1993 týkajúcou sa minimálnych požiadaviek na lode plávajúce do prístavov alebo z prístavov spoločenstva a prepravujúce nebezpečný alebo životné prostredie znečisťujúci tovar [5] a v určitých prípadoch na ad hoc výbor ustanovený príslušnou smernicou. Tieto výbory sa riadili pravidlami stanovenými v rozhodnutí Rady 87/373/EHS z 13. júla 1987, ktorým sa ustanovujú postupy výkonu vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu [6].(2) Rozhodnutie 87/373/EHS bolo nahradené rozhodnutím Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktoré stanovuje postupy pre výkon vykonávacích právomocí zverených Komisii [7]. Opatrenia potrebné na vykonávanie smerníc platných v oblasti námornej bezpečnosti by sa mali prijať v súlade s rozhodnutím Rady 1999/468/ES.(3) Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2099/2002 z 5. novembra 2002, ktorým sa ustanovuje Výbor pre bezpečnosť na mori a pre zabránenie znečisťovania z lodí (COSS) [8] centralizuje úlohy výborov ustanovených podľa príslušných právnych predpisov spoločenstva v oblasti námornej bezpečnosti, zabránenia znečisťovaniu z lodí a ochrany životných a pracovných podmienok na palubách lodí.(4) Smernice Rady 93/75/EHS, 94/57/ES [9], 95/21/ES [10], 96/98/ES [11], 97/70/ES [12], 98/18/ES [13], 98/41/ES [14], 1999/35/ES [15] a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/59/ES [16], 2001/25/ES [17] a 2001/96/ES [18] v oblasti námornej bezpečnosti by sa mali preto zmeniť a doplniť, aby sa nahradili existujúce výbory COSS.(5) Uvedené smernice by sa mali zmeniť a doplniť tak, aby sa na tieto smernice uplatňovali postupy prijímania zmien a doplnkov stanovené nariadením (ES) č. 2099/2002 a príslušné ustanovenia nariadenia určené na uľahčenie ich prispôsobenia sa zmenám medzinárodných nástrojov uvedených v právnych predpisoch spoločenstva v oblasti námornej dopravy,PRIJALI TÚTO SMERNICU:Článok 1ÚčelÚčelom tejto smernice je zlepšiť vykonávanie právnych predpisov spoločenstva v oblasti námornej bezpečnosti, zabránenia znečisťovaniu z lodí a ochrany životných a pracovných podmienok na palubách lodí:a) uvedením odkazu na COSS;b) urýchlením aktualizácie a uľahčením zmeny takýchto právnych predpisov na základe zmien a doplnkov medzinárodných nástrojov uplatniteľných v oblasti námornej bezpečnosti, zabránenia znečisťovaniu z lodí a ochrany životných a pracovných podmienok na palubách lodí podľa nariadenia (ES) č. 2099/2002.Článok 2Zmeny a doplnenia smernice 93/75/EHSSmernica 93/75/EHS sa týmto mení a dopĺňa takto:1. v článku 2 sa prísmená e), f), g), h) a i) nahrádzajú takto:"e) "Marpol 73/78"; znamená Medzinárodný dohovor o zabránení znečisťovaniu z lodí z roku 1973 zmenený a doplnený protokolom z roku 1978, ktorý sa k nemu vzťahuje, v ich aktualizovaných zneniach;f) "Kódex IMDG"; znamená Medzinárodný kódex pre prepravu nebezpečného tovaru námornými loďami, v jeho aktualizovanom znení;g) "Kódex IBC"; znamená Medzinárodný kódex IMO pre stavbu a vybavenie lodí prepravujúcich nebezpečné chemikálie ako hromadný tovar, v jeho aktualizovanom znení;h) "Kódex IGC"; znamená Medzinárodný kódex IMO pre stavbu a vybavenie lodí prepravujúcich skvapalnené plyny ako hromadný tovar, v jeho aktualizovanom znení;i) "Kódex INF"; znamená Kódex IMO pre bezpečnú prepravu vyžarujúceho jadrového paliva, plutónia a vysokorádioaktívnych odpadov vo fľašiach na palubách lodí, v jeho aktualizovanom znení";2. v článku 11 sa dopĺňa tento pododsek:"Zmeny a doplnenia medzinárodných nástrojov uvedených v článku 2 sa môžu vylúčiť z rozsahu pôsobnosti tejto smernice podľa článku 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2099/2002 z 5. novembra 2002, ktorým sa ustanovuje Výbor pre bezpečnosť na mori a pre zabránenie znečisťovaniu z lodí (COSS) [19].";3. článok 12 sa nahrádza takto:"Článok 121. Komisii bude pomáhať Výbor pre bezpečnosť na mori a pre zabránenie znečisťovaniu z lodí (COSS), ustanovený podľa článku 3 nariadenia (ES) č. 2099/2002.2. Kde sa uvádza odkaz na tento odsek, budú sa uplatňovať články 5 a 7 rozhodnutia Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktoré stanovuje postupy pre výkon vykonávacích právomocí zverených Komisii [20], so zreteľom na ustanovenia jeho článku 8.Obdobie určené v článku 5 ods. 6 rozhodnutia 1999/468/ES je stanovené na dva mesiace.3. Výbor prijme svoj rokovací poriadok."Článok 3Zmeny a doplnenia smernice 94/57/ESSmernica 94/57/ES sa týmto mení a dopĺňa takto:1. v článku 2 písm. d) sa slová "platné k 19. decembru 2001" nahrádzajú slovami "platné v ich aktualizovanom znení";2. v článku 7 sa odsek 1 nahrádza takto:"1. Komisii bude pomáhať Výbor pre bezpečnosť na mori a pre zabránenie znečisťovaniu z lodí (COSS), ustanovený podľa článku 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2099/2002 z 5. novembra 2002, ktorým sa ustanovuje Výbor pre bezpečnosť na mori a pre zabránenie znečisťovaniu z lodí (COSS) [21].";3. Článok 8 ods. 2 sa dopĺňa o tento pododsek:"Zmeny a doplnenia medzinárodných nástrojov uvedených v článku 2 písm. d) a článku 6 sa môžu vylúčiť z rozsahu pôsobnosti tejto smernice podľa článku 5 nariadenia (ES) č. 2099/2002."Článok 4Zmeny a doplnenia smernice 95/21/ESSmernica 95/21/ES sa týmto mení a dopĺňa takto:1. článok 2 sa mení a dopĺňa takto:a) v bode 1 sa slová "platné k 19. decembru 2001" nahrádzajú slovami "platné v ich aktualizovanom znení";b) v bode 2 sa slová "v znení k 19. decembru 2001" nahrádzajú slovami "v ich aktualizovanom znení";2. v článku 18 sa odsek 1 nahrádza takto:"1. Komisii bude pomáhať Výbor pre bezpečnosť na mori a pre zabránenie znečisťovaniu z lodí (COSS), ustanovený podľa článku 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2099/2002 z 5. novembra 2002, ktorým sa ustanovuje Výbor pre bezpečnosť na mori a pre zabránenie znečisťovaniu z lodí (COSS) [22].";3. článok 19 sa týmto mení a dopĺňa takto:a) písmeno c) sa nahrádza takto:"c) aktualizovania zoznamu medzinárodných dohovorov uvedených v článku 2 ods. 1, ktoré sú relevantné na účely tejto smernice."b) dopĺňa sa tento pododsek:"Zmeny a doplnenia medzinárodných nástrojov uvedených v článku 2 sa môžu vylúčiť z rozsahu pôsobnosti tejto smernice podľa článku 5 nariadenia (ES) č. 2099/2002."Článok 5Zmeny a doplnenia smernice 96/98/ESSmernica 96/98/ES sa týmto mení a dopĺňa takto:1. v článku 2 písm. c), d) a n) sa slová "platné k 1. januáru 2001" nahrádzajú slovami "v ich aktualizovanom znení";2. článok 17 sa nahrádza takto:"Článok 17Táto smernica sa môže zmeniť a doplniť v súlade s postupom stanoveným v článku 18 ods. 2 aby:- sa uplatnili následné zmeny a doplnenia medzinárodných nástrojov na účely tejto smernice,- sa aktualizovala príloha A zavedením nových zariadení, ako aj prevzatím zariadenia z prílohy A.2 do prílohy A.1 a naopak,- sa doplnila možnosť používania modulov B a C a modulu H pre zariadenia uvedené v zozname v prílohe A.1 a zmenili stĺpce pre moduly posudzovania zhody,- sa začlenili ďalšie normalizačné organizácie do definície "testovacích noriem"; v článku 2.Dohovory a testovacie normy uvedené v písmenách c), d) a n) článku 2 sa rozumejú bez toho, aby boli dotknuté akékoľvek opatrenia prijaté podľa článku 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2099/2002 z 5. novembra 2002, ktorým sa ustanovuje Výbor pre bezpečnosť na mori a pre zabránenie znečisťovaniu z lodí (COSS) [23].";3. článok 18 sa nahrádza takto:"Článok 181. Komisii bude pomáhať Výbor pre bezpečnosť na mori a na zabránenie znečisťovaniu z lodí (COSS), ustanovený podľa článku 3 nariadenia (ES) č. 2099/2002.2. Kde sa uvádza odkaz na tento odsek, budú sa uplatňovať články 5 a 7 rozhodnutia Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktoré stanovuje postupy pre výkon vykonávacích právomocí zverených Komisii [24], so zreteľom na ustanovenia jeho článku 8.Obdobie určené v článku 5 ods. 6 rozhodnutia 1999/468/ES je stanovené na dva mesiace.3. Výbor prijme svoj rokovací poriadok."Článok 6Zmeny a doplnenia smernice 97/70/ESSmernica 97/70/ES sa týmto mení a dopĺňa takto:1. v článku 8 sa dopĺňa tento pododsek:"Zmeny a doplnenia medzinárodných nástrojov uvedených v článku 2 ods. 4 sa môžu vylúčiť z rozsahu pôsobnosti tejto smernice podľa článku 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2099/2002 z 5. novembra 2002, ktorým sa ustanovuje Výbor pre bezpečnosť na mori a pre zabránenie znečisťovaniu z lodí (COSS) [25]."2. článok 9 sa nahrádza takto:"Článok 9Výbor1. Komisii bude pomáhať Výbor pre bezpečnosť na mori a pre zabránenie znečisťovaniu z lodí (COSS), ustanovený podľa článku 3 nariadenia (ES) č. 2099/2002.2. Kde sa uvádza odkaz na tento odsek, budú sa uplatňovať články 5 a 7 rozhodnutia Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktoré stanovuje postupy pre výkon vykonávacích právomocí zverených Komisii [26], so zreteľom na ustanovenia jeho článku 8.Obdobie určené v článku 5 ods. 6 rozhodnutia 1999/468/ES je stanovené na dva mesiace.3. Výbor prijme svoj rokovací poriadok."Článok 7Zmeny a doplnenia smernice 98/18/ESSmernica 98/18/ES sa týmto mení a dopĺňa takto:1. v článku 2 sa písm. a), b), c), d) a f) nahrádzajú takto:"a) "Medzinárodné dohovory" znamenajú Medzinárodný dohovor o bezpečnosti ľudského života na mori (Dohovor Solas z roku 1974) a Medzinárodný dohovor o nákladovej značke z roku 1966 spolu s protokolmi a zmenami k nim, v ich aktualizovanom znení;b) "Kódex o neporušenej stabilite" znamená "Kódex o neporušenej stabilite pre všetky typy plavidiel, na ktoré sa vzťahuje dokument Nástroje IMO" obsiahnutý v Rezolúcii zhromaždenia IMO A.749 (18) zo 4. novembra 1993, v jeho aktualizovanom znení;c) "Kódex o vysokorýchlostných plavidlách" znamená "Medzinárodný kódex pre bezpečnosť vysokorýchlostných plavidiel" obsiahnutý v Rezolúcii výboru pre bezpečnosť lodí IMO 36 (63) z 20. mája 1994, v jeho aktualizovanom znení;d) "GMDSS" znamená Globálny námorný núdzový a bezpečnostný systém, uvedený v kapitole IV Dohovoru Solas z roku 1974, v jeho aktualizovanom znení;(…)f) "osobné vysokorýchlostné plavidlo" znamená vysokorýchlostné plavidlo definované v predpise X/1 Dohovoru Solas z roku 1974, v jeho aktualizovanom znení, ktoré prepravuje viac než 12 cestujúcich; osobné lode vo vnútrozemskej doprave v námorných oblastiach triedy B, C alebo D sa nepovažujú za osobné vysokorýchlostné plavidlá, ak:- ich výtlak zodpovedajúci konštrukčnej vodoryske je menší než 500 m3 a- ich maximálna rýchlosť, definovaná v bode 1.4.30 Kódu pre vysokorýchlostné plavidlá, je menšia než 20 uzlov;"2. v článku 6 ods. 1 v písmenách b) a c), v článku 6 ods. 2 v písm. a) bode i) a v článku 6 ods. 3 písm. a) sa slová v znení platnom do dátumu prijatia tejto smernice nahrádzajú slovami v aktualizovanom znení;3. článok 8 sa nahrádza takto:"Článok 8ÚpravyV súlade s postupom stanoveným v článku 9 ods. 2:a) i) definície v článku 2 písm. a), b), c), d) a t) aii) ustanovenia uvedené v článku 10, týkajúce sa postupov a smerníc pre prehliadky,iii) ustanovenia týkajúce sa Dohovoru Solas a Medzinárodného kódexu pre bezpečnosť vysokorýchlostných plavidiel a vrátane ich následných zmien a doplnkov, uvedených v článkoch 4.3, 6.4, 10.3 a 11.3, aiv) špecifické odkazy na "medzinárodné dohovory"; a rezolúcie IMO, uvedené v článkoch 2 písm. f), k) a o), 3 ods. 2 písm. a), 6 ods. 1 písm. b) a c), 6 ods. 2 písm. b) a 11 ods. 3,sa môžu upraviť tak, aby sa zohľadnil vývoj na medzinárodnej úrovni a najmä v rámci IMO;b) prílohy sa môžu zmeniť a doplniť tak, abyi) sa na účely tejto smernice uplatnili zmeny a doplnenia medzinárodných dohovorov;ii) sa na základe skúseností zlepšili technické špecifikácie.Zmeny a doplnenia medzinárodných nástrojov uvedených v článku 2 sa môžu vylúčiť z rozsahu pôsobnosti tejto smernice podľa článku 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2099/2002 z 5. novembra 2002, ktorým sa ustanovuje Výbor pre bezpečnosť na mori a pre zabránenie znečisťovaniu z lodí (COSS) [27].";4. článok 9 sa nahrádza takto:"Článok 9Výbor1. Komisii bude pomáhať Výbor pre bezpečnosť na mori a pre zabránenie znečisťovaniu z lodí (COSS), ustanovený podľa článku 3 nariadenia (ES) č. 2099/2002.2. Kde sa uvádza odkaz na tento odsek, budú sa uplatňovať články 5 a 7 rozhodnutia Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktoré stanovuje postupy pre výkon vykonávacích právomocí zverených Komisii [28], so zreteľom na ustanovenia jeho článku 8.Obdobie určené v článku 5 ods. 6 rozhodnutia 1999/468/ES je stanovené na dva mesiace.3. Výbor prijme svoj rokovací poriadok."Článok 8Zmeny a doplnenia smernice 98/41/ESSmernica 98/41/ES sa týmto mení a dopĺňa takto:1. v článku 2 tretej zarážke sa slová "platnom v dobe prijatia tejto smernice" nahrádzajú slovami "v jeho aktualizovanom znení";2. v článku 12 sa dopĺňa tento pododsek:"Zmeny a doplnenia medzinárodných nástrojov uvedených v článku 2 sa môžu vylúčiť z rozsahu pôsobnosti tejto smernice podľa článku 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2099/2002 z 5. novembra 2002, ktorým sa ustanovuje Výbor pre bezpečnosť na mori a pre zabránenie znečisťovaniu z lodí (COSS) [29].";3. článok 13 sa nahrádza takto:"Článok 131. Komisii bude pomáhať Výbor pre bezpečnosť na mori a pre zabránenie znečisťovaniu z lodí (COSS), ustanovený podľa článku 3 nariadenia (ES) č. 2099/2002.2. Kde sa uvádza odkaz na tento odsek, budú sa uplatňovať články 5 a 7 rozhodnutia Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktoré stanovuje postupy pre výkon vykonávacích právomocí zverených Komisii [30], so zreteľom na ustanovenia jeho článku 8.Obdobie určené v článku 5 ods. 6 rozhodnutia 1999/468/ES je stanovené na dva mesiace.3. Výbor prijme svoj rokovací poriadok."Článok 9Zmeny a doplnenia smernice 1999/35/ESSmernica 1999/35/ES sa týmto mení a dopĺňa takto:1. v článku 2 sa písmená b), d), e) a o) menia a dopĺňajú takto:"b) "osobné vysokorýchlostné plavidlo"; znamená vysokorýchlostné plavidlo definované v predpise X/1 Dohovoru Solas z roku 1974, v jeho aktualizovanom znení, ktoré prepravuje viac než 12 cestujúcich;(…)d) "Dohovor Solas, 1974"; znamená Medzinárodný dohovor o bezpečnosti ľudského života na mori spolu s jeho protokolmi a zmenami, v jeho aktualizovanom znení;e) "Kódex o vysokorýchlostných plavidlách"; znamená "Medzinárodný kódex pre bezpečnosť vysokorýchlostných plavidiel"; obsiahnutý v Rezolúcii výboru pre bezpečnosť lodí IMO 36 (63) z 20. mája 1994, v jeho aktualizovanom znení;(…)o) "spoločnosť"; znamená spoločnosť prevádzkujúcu jednu alebo viac prevozných lodí ro-ro, ktorým bol vydaný dokument o zhode v súlade s článkom 5 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 3051/95 z 8. decembra 1995 o bezpečnom riadení osobných prevozných lodí typu "roll on roll off"; (prevozné lode ro-ro), alebo spoločnosť prevádzkujúca osobné vysokorýchlostné plavidlo, ktorému bol vydaný dokument o zhode podľa predpisu IX/4 Dohovoru Solas z roku 1974, v jeho aktualizovanom znení";2. článok 16 sa nahrádza takto:"Článok 16Výbor1. Komisii bude pomáhať Výbor pre bezpečnosť na mori a pre zabránenie znečisťovaniu z lodí (COSS), ustanovený podľa článku 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2099/2002 z 5. novembra 2002, ktorým sa ustanovuje Výbor pre bezpečnosť na mori a pre zabránenie znečisťovaniu z lodí (COSS) [31].2. Kde sa uvádza odkaz na tento odsek, budú sa uplatňovať články 5 a 7 rozhodnutia Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy výkonu vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu [32], so zreteľom na ustanovenia jeho článku 8.Obdobie určené v článku 5 ods. 6 rozhodnutia 1999/468/ES je stanovené na dva mesiace.3. Výbor prijme svoj rokovací poriadok.";3. v článku 17 sa dopĺňa tento pododsek:"Zmeny a doplnenia medzinárodných nástrojov uvedených v článku 2 sa môžu vylúčiť z rozsahu pôsobnosti tejto smernice podľa článku 5 nariadenia (ES) č. 2099/2002 z 5. novembra 2002";4. príloha I sa mení a dopĺňa takto:v bode 7 sa slová "v rezolúcii MSC … (70)" nahrádzajú slovami "v rezolúcii zhromaždenia IMO A.893 (21)".Článok 10Zmeny a doplnenia smernice 2000/59/ESSmernica 2000/59/ES sa týmto mení a dopĺňa takto:1. v článku 2 písm. b) sa slová "platný v dobe prijatia tejto smernice" nahrádzajú slovami "v jeho aktualizovanom znení";2. článok 14 ods. 1 sa nahrádza takto:"1. Komisii bude pomáhať Výbor pre bezpečnosť na mori a pre zabránenie znečisťovaniu z lodí (COSS), ustanovený podľa článku 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2099/2002 z 5. novembra 2002, ktorým sa ustanovuje Výbor pre bezpečnosť na mori a pre zabránenie znečisťovaniu z lodí (COSS) [33].";3. v článku 15 sa dopĺňa tento pododsek:"Zmeny a doplnenia medzinárodných nástrojov uvedených v článku 2 sa môžu vylúčiť z rozsahu platnosti tejto smernice podľa článku 5 nariadenia (ES) č. 2099/2002 z 5. novembra 2002."Článok 11Zmeny a doplnenia smernice 2001/25/ESSmernica 2001/25/ES sa týmto mení a dopĺňa takto:1. v článku 1 sa body 16, 17, 18, 21, 22, 22, 23 a 24 nahradia týmto:"16. "chemický tanker" znamená loď konštruovanú alebo upravenú a používanú na hromadnú prepravu akýchkoľvek kvapalných výrobkov uvedených v kapitole 17 Medzinárodného kódexu pre prepravu chemikálií ako hromadného tovaru, v jeho aktualizovanom znení;17. "tanker na skvapalnené plyny" znamená loď konštruovanú alebo upravenú a používanú na hromadnú prepravu akéhokoľvek skvapalneného plynu alebo iných výrobkov uvedených v kapitole 19 Medzinárodného kódexu pre prepravu plynov, v jeho aktualizovanom znení;18. "rádiokomunikačné predpisy" znamenajú revidované rádiokomunikačné predpisy prijaté Svetovou rádiokomunikačnou konferenciou pre mobilné služby, v ich aktualizovanom znení;(…)21. "Dohovor STCW" znamená Medzinárodný dohovor o normách výcviku, kvalifikácie a strážnej služby námorníkov, platný pre príslušné záležitosti, berúc do úvahy prechodné ustanovenia článku VII a predpisu I/15 dohovoru, a podľa potreby vrátane uplatniteľných ustanovení Kódexu STCW, v ich aktualizovanom znení;22. "rádiotelegrafická služba" zahŕňa strážnu službu, prípadne technickú údržbu a opravy, vykonávané v súlade s rádiokomunikačnými predpismi, Medzinárodným dohovorom o bezpečnosti ľudského života na mori (1974) (Dohovor SOLAS) a podľa uváženia každého členského štátu, príslušnými odporúčaniami Medzinárodnej námornej organizácie (IMO), v ich aktualizovanom znení;23. "osobná loď ro-ro" znamená osobnú loď s nákladovými priestormi ro-ro alebo priestormi špeciálnej kategórie, definovanými v Dohovore Solas, v jeho aktualizovanom znení;24. "kódex STCW" znamená Kódex výcviku, kvalifikácie a strážnej služby námorníkov (STCW), prijatý rezolúciou 2 na konferencii zmluvných strán STCW v roku 1995, v jeho aktualizovanom znení;"2. v článku 22 sa dopĺňa tento odsek:"4. Zmeny a doplnenia medzinárodných nástrojov uvedených v článku 1 sa môžu vylúčiť z rozsahu pôsobnosti tejto smernice podľa článku 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2099/2002 z 5. novembra 2002, ktorým sa ustanovuje Výbor pre bezpečnosť na mori a pre zabránenie znečisťovaniu z lodí (COSS) [*] Ú. v. ES L 324, 29.11.2002, s. 1.."3. v článku 23 sa odsek 1 nahrádza takto:"1. Komisii bude pomáhať Výbor pre bezpečnosť na mori a pre zabránenie znečisťovaniu z lodí (COSS), ustanovený podľa článku 3 nariadenia (ES) č. 2099/2002."Článok 12Zmeny a doplnenia smernice 2001/96/ESSmernica 2001/96/ES sa týmto mení a dopĺňa takto:1. v článku 3 ods. 2 sa slová "platný k 4. decembru 2001" nahrádzajú slovami "v ich aktualizovanom znení";2. v článku 14 sa odsek 1 nahrádza takto:"1. Komisii bude pomáhať Výbor pre bezpečnosť na mori a pre zabránenie znečisťovaniu z lodí (COSS), ustanovený podľa článku 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2099/2002 z 5. novembra 2002, ktorým sa ustanovuje Výbor pre bezpečnosť na mori a pre zabránenie znečisťovaniu z lodí (COSS) [35].";3. v článku 15 sa dopĺňa tento pododsek:"3. Zmeny a doplnenia medzinárodných nástrojov uvedených v článku 3 sa môžu vylúčiť z rozsahu platnosti tejto smernice podľa článku 5 nariadenia (ES) č. 2099/2002 z 5. novembra 2002."Článok 13Vykonávanie1. Členské štáty najneskôr do 23. novembra 2003 uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.Článok 14Nadobudnutie účinnostiTáto smernica nadobudne účinnosť dňom jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Článok 15AdresátiTáto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 5. novembra 2002Za Európsky parlamentpredsedaP. CoxZa RadupredsedaT. Pedersen[1] Ú. v. ES C 365 E, 19.12.2000, s. 280.[2] Ú. v. ES C 139, 11.5.2001, s. 21.[3] Ú. v. ES C 253, 12.9.2001, s. 1.[4] Stanovisko Európskeho parlamentu z 13. februára 2001 (Ú. v. ES C 276, 1.10.2001, s. 44), spoločná pozícia Rady z 27. mája 2002 (Ú. v. ES C 170 E, 16.7.2002, s. 98) a rozhodnutie Európskeho parlamentu z 24. septembra 2002 (ešte nebolo uverejnené v úradnom vestníku).[5] Ú. v. ES L 247, 5.10.1993, s. 19. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 98/74/ES (Ú. v. ES L 276, 13.10.1998, s. 7).[6] Ú. v. ES L 197, 18.7.1987, s. 33.[7] Ú. v. ES L 184, 17.7.1999, s. 23.[8] Ú. v. ES L 324, 29.11.2002, s. 1.[9] Ú. v. ES L 319, 12.12.1994, s. 20. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2001/105/ES (Ú. v. ES L 19, 22.1.2002, s. 9).[10] Ú. v. ES L 157, 7.7.1995, s. 1. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2001/106/ES (Ú. v. ES L 19, 22.1.2002, s. 17).[11] Ú. v. ES L 46, 17.2.1997, s. 25. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Komisie 2002/75/ES (Ú. v. ES L 254, 23.9.2002, s. 1).[12] Ú. v. ES L 34, 9.2.1998, s. 1. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Komisie 2002/35/ES (Ú. v. ES L 112, 27.4.2002, s. 4).[13] Ú. v. ES L 144, 15.5.1998, s. 1. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Komisie 2002/25/ES (Ú. v. ES L 98, 15.4.2002, s. 1).[14] Ú. v. ES L 188, 2.7.1998, s. 35.[15] Ú. v. ES L 138, 1.6.1999, s. 1.[16] Ú. v. ES L 332, 28.12.2000, s. 81.[17] Ú. v. ES L 136, 18.5.2001, s. 17.[18] Ú. v. ES L 13, 16.1.2002, s. 9.[19] Ú. v. ES L 324, 29.11.2002, s. 1.[20] Ú. v. ES L 184, 17.7.1999, s. 23.[21] Ú. v. ES L 324, 29.11.2002, s. 1.[22] Ú. v. ES L 324, 29.11.2002, s. 1.[23] Ú. v. ES L 324, 29.11.2002, s. 1.[24] Ú. v. ES L 184, 17.7.1999, s. 23.[25] Ú. v. ES L 324, 29.11.2002, s. 1.[26] Ú. v. ES L 184, 17.7.1999, s. 23.[27] Ú. v. ES L 324, 29.11.2002, s. 1.[28] Ú. v. ES L 184, 17.7.1999, s. 23.[29] Ú. v. ES L 324, 29.11.2002, s. 1.[30] Ú. v. ES L 184, 17.7.1999, s. 23.[31] Ú. v. ES L 324, 29.11.2002, s. 1.[32] Ú. v. ES L 184, 17.7.1999, s. 23.[33] Ú. v. ES L 324, 29.11.2002, s. 1.[35] Ú. v. ES L 324, 29.11.2002, s. 1.--------------------------------------------------