title: Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/52/ES z  21. mája 2008 o určitých aspektoch mediácie v občianskych a obchodných veciach

text:
               24.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 136/3

      SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2008/52/ES
   z 21. mája 2008
   o určitých aspektoch mediácie v občianskych a obchodných veciach
   EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 61 písm. c) a článok 67 ods. 5 druhú zarážku,
   so zreteľom na návrh Komisie,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
   konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 251 zmluvy (2),
   keďže:

               (1)

               Spoločenstvo si stanovilo za cieľ udržiavať a rozvíjať priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti, v ktorom je zabezpečený voľný pohyb osôb. Na tento účel má Spoločenstvo okrem iného prijať opatrenia v oblasti justičnej spolupráce v občianskych veciach, ktoré sú nevyhnutné pre dobré fungovanie vnútorného trhu.

               (2)

               Prístup k spravodlivosti je základnou zásadou a s cieľom uľahčiť lepší prístup k spravodlivosti Európska rada na svojom zasadnutí v Tampere 15. a 16. októbra 1999 vyzvala členské štáty, aby vytvorili alternatívne, mimosúdne postupy.

               (3)

               V máji 2000 Rada prijala závery o alternatívnych spôsoboch urovnávania sporov v občianskych a obchodných veciach s konštatovaním, že vytvorenie základných zásad v tejto oblasti je kľúčovým krokom smerom k zodpovedajúcemu rozvoju a fungovaniu mimosúdnych postupov pre urovnávanie sporov v občianskych a obchodných veciach, pokiaľ ide o zjednodušenie a zlepšenie prístupu k spravodlivosti.

               (4)

               V apríli 2002 Komisia predložila Zelenú knihu o alternatívnych postupoch riešenia sporov v občianskych a obchodných veciach, preskúmala existujúcu situáciu pokiaľ ide o alternatívne postupy riešenia sporov v Európskej únii a začala rozsiahle konzultácie s členskými štátmi a zainteresovanými stranami o možných opatreniach na podporu využívania mediácie.

               (5)

               Cieľ zabezpečiť lepší prístup k spravodlivosti ako súčasť politiky Európskej únie na vytvorenie priestoru slobody, bezpečnosti a spravodlivosti by mal zahŕňať prístup k súdnym ako aj mimosúdnym postupom riešenia sporov. Táto smernica by mala prispieť k riadnemu fungovaniu vnútorného trhu, najmä pokiaľ ide o dostupnosť mediačných služieb.

               (6)

               Mediácia môže poskytnúť nákladovo efektívne a rýchle mimosúdne vyriešenie sporov v občianskych a obchodných veciach uplatnením postupov prispôsobených potrebám strán. Je pravdepodobnejšie, že dohody, ktoré sú výsledkom mediácie, sa budú plniť dobrovoľne a že sa zachová priateľský a udržateľný vzťah medzi stranami. Tieto výhody sú ešte zreteľnejšie v prípadoch s cezhraničným prvkom.

               (7)

               Aby sa viac podporilo využívanie mediácie a zabezpečilo, že strany, ktoré siahnu po mediácii, sa môžu spoľahnúť na predvídateľný právny rámec, je potrebné zaviesť rámcovú legislatívu, ktorá by sa zaoberala najmä kľúčovými aspektmi občianskeho súdneho konania.

               (8)

               Ustanovenia tejto smernice by sa mali vzťahovať len na mediáciu pri cezhraničných sporoch, no žiadne ustanovenie by nemalo členským štátom brániť v uplatňovaní týchto ustanovení aj na vnútroštátne procesy mediácie.

               (9)

               Táto smernica by žiadnym spôsobom nemala brániť používaniu moderných komunikačných technológií v procese mediácie.

               (10)

               Táto smernica by sa mala vzťahovať na postupy, v ktorých sa dve alebo viaceré strany cezhraničného sporu dobrovoľne snažia dospieť k priateľskej dohode o urovnaní svojho sporu s pomocou mediátora. Mala by sa uplatňovať na občianske a obchodné veci. Nemala by sa však uplatňovať na práva a povinnosti, o ktorých strany nemôžu samostatne rozhodovať podľa príslušného rozhodného práva. Takéto práva a povinnosti sa vyskytujú najmä v rodinnom práve a pracovnom práve.

               (11)

               Táto smernica by sa nemala vzťahovať na predzmluvné rokovania ani postupy rozhodcovského charakteru, ako sú určité súdne zmierovacie systémy, systémy pre sťažnosti spotrebiteľov, rozhodcovské konania, znalecké posudky alebo postupy vykonávané osobami alebo orgánmi, ktoré riešia spory vydaním formálnych odporúčaní, bez ohľadu na to, či sú alebo nie sú právne záväzné.

               (12)

               Táto smernica by sa mala vzťahovať na prípady, v ktorých súd strany odkáže na mediáciu alebo mediáciu nariadi vnútroštátne právo. Okrem toho by sa táto smernica mala vzťahovať na mediáciu vedenú sudcom, ktorý nie je zodpovedný za žiadne súdne konanie týkajúce sa spornej veci či vecí, pokiaľ sudca môže podľa vnútroštátneho práva konať ako mediátor. Táto smernica by sa však nemala vzťahovať na snahy súdu alebo sudcu konajúceho vo veci o urovnanie sporu v kontexte súdneho konania týkajúceho sa predmetného sporu alebo na prípady, v ktorých takýto súd alebo sudca požiada o pomoc alebo radu príslušnú osobu.

               (13)

               Mediácia ustanovená v tejto smernici by mala byť dobrovoľným postupom v tom zmysle, že zaň zodpovedajú samotné strany a môžu si ho organizovať, ako si želajú, a kedykoľvek ho ukončiť. Súdy by však podľa vnútroštátneho práva mali mať možnosť stanovovať lehoty pre proces mediácie. Navyše by súdy mali mať možnosť v prípade potreby upozorniť strany na možnosť mediácie.

               (14)

               Žiadne ustanovenie tejto smernice by nemalo mať vplyv na vnútroštátne právne predpisy, podľa ktorých je použitie mediácie povinné alebo predmetom stimulov a sankcií za predpokladu, že tieto právne predpisy nie sú pre strany prekážkou pri uplatňovaní svojho práva na prístup k súdnemu systému. Žiadne ustanovenie tejto smernice by nemalo mať vplyv ani na existujúce samoregulačné systémy mediácie, pokiaľ sa tieto zaoberajú aspektmi, na ktoré sa nevzťahuje táto smernica.

               (15)

               S cieľom poskytnúť právnu istotu by sa v tejto smernici malo uviesť, ktorý deň by mal byť relevantný pre určenie toho, či spor, ktorý sa strany snažia urovnať prostredníctvom mediácie, je alebo nie je cezhraničným sporom. Ak neexistuje písomná dohoda, malo by sa predpokladať, že strany sa dohodli na použití mediácie v okamihu, keď prijali konkrétne opatrenia na začatie procesu mediácie.

               (16)

               Na zabezpečenie potrebnej vzájomnej dôvery, pokiaľ ide o mlčanlivosť, vplyv na premlčacie a prekluzívne doby a uznanie a výkon dohôd, ktoré sú výsledkom mediácie, by členské štáty mali akýmikoľvek prostriedkami, ktoré považujú za vhodné, podporovať odbornú prípravu mediátorov a zavádzanie účinných mechanizmov kontroly kvality poskytovania mediačných služieb.

               (17)

               Členské štáty by mali definovať takéto mechanizmy, ktoré môžu zahŕňať možnosť siahnuť po trhových riešeniach, ale nemalo by sa od nich v tomto ohľade vyžadovať poskytnutie akýchkoľvek finančných prostriedkov. Uvedené mechanizmy by sa mali zamerať na zachovanie pružnosti procesu mediácie a autonómie strán a na zabezpečenie účinného, nestranného a kvalifikovaného výkonu mediácie. Mediátori by sa mali informovať o existencii Európskeho kódexu správania pre mediátorov, ktorý by sa mal tiež zverejniť na internete.

               (18)

               V oblasti ochrany spotrebiteľa Komisia prijala formálne odporúčanie (3) stanovujúce minimálne kritériá kvality, ktoré by mimosúdne orgány zapojené do konsenzuálneho riešenia spotrebiteľských sporov mali ponúknuť osobám, ktoré využívajú ich služby. Každý mediátor alebo organizácia, ktorí patria do rozsahu pôsobnosti tohto odporúčania, by mali byť nabádaní k rešpektovaniu zásad, ktoré sa v ňom uvádzajú. Aby sa uľahčilo šírenie informácií o takýchto orgánoch, Komisia by mala vytvoriť databázu mimosúdnych systémov, v ktorých sa podľa členských štátov rešpektujú zásady uvedeného odporúčania.

               (19)

               Mediácia by sa nemala považovať za slabšiu alternatívu súdneho konania v tom zmysle, že dodržiavanie dohôd, ktoré sú výsledkom mediácie, závisí od dobrej vôle strán. Členské štáty by preto mali zabezpečiť, aby strany písomnej dohody, ktorá je výsledkom mediácie, mohli jej obsah dať učiniť vykonateľným. Členský štát by mohol odmietnuť učiniť dohodu vykonateľnou len ak je jej obsah v rozpore s jeho právom, vrátane jeho medzinárodného práva súkromného, alebo ak jeho právo neustanovuje vykonateľnosť obsahu predmetnej dohody. Takýto prípad by mohol nastať, ak by povinnosť vymedzená v dohode bola nevykonateľná vzhľadom na svoju povahu.

               (20)

               Obsah dohody, ktorá je výsledkom mediácie, ktorá je v členskom štáte vykonateľná, by sa mal uznať a vyhlásiť za vykonateľný v ostatných členských štátoch v súlade s rozhodným právom Spoločenstva alebo vnútroštátnym právom. Mohlo by sa tak stať napríklad na základe nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (4) alebo nariadenia Rady (ES) č. 2201/2003 z 27. novembra 2003 o súdnej právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností (5).

               (21)

               V nariadení (ES) č. 2201/2003 sa osobitne ustanovuje, že na to, aby boli dohody medzi stranami vykonateľné v inom členskom štáte, musia byť vykonateľné aj v členskom štáte, v ktorom sa uzavreli. Preto ak nie je obsah dohody v rodinných veciach, ktorá je výsledkom mediácie, vykonateľný v členskom štáte, v ktorom bola dohoda uzavretá a v ktorom sa žiada o jej vykonateľnosť, táto smernica by nemala nabádať zúčastnené strany na obchádzanie práva tohto členského štátu tým, že si dohodu dajú učiniť vykonateľnou v inom členskom štáte.

               (22)

               Táto smernica by nemala mať vplyv na pravidlá členských štátov týkajúce sa výkonu dohôd, ktoré sú výsledkom mediácie.

               (23)

               V procese mediácie je dôležitá dôvernosť a táto smernica by preto mala ustanoviť minimálny stupeň zlučiteľnosti noriem občianskeho súdneho konania, pokiaľ ide o spôsob ochrany dôvernosti mediácie v akomkoľvek následnom občianskom alebo obchodnom súdnom konaní alebo rozhodcovskom konaní.

               (24)

               S cieľom povzbudiť strany, aby využívali mediáciu, by členské štáty mali zabezpečiť, aby ich pravidlá o premlčacích a prekluzívnych dobách nebránili stranám v prístupe k súdnej ochrane alebo k rozhodcovskému konaniu, ak ich pokus o mediáciu zlyhá. Členské štáty by mali zabezpečiť, že sa takýto výsledok dosiahne, hoci táto smernica nezosúlaďuje vnútroštátne pravidlá o premlčacích a prekluzívnych dobách. Ustanovenia o premlčacích a prekluzívnych dobách v medzinárodných dohodách, ktoré sú vykonávané v členských štátoch napr. v oblasti dopravného práva, by nemali byť dotknuté touto smernicou.

               (25)

               Členské štáty by mali podporovať, aby sa širokej verejnosti poskytovali informácie o tom, ako kontaktovať mediátorov a organizácie, ktoré poskytujú mediačné služby. Tiež by mali nabádať právnikov, aby informovali svojich klientov o možnosti mediácie.

               (26)

               V súlade s bodom 34 Medziinštitucionálnej dohody o lepšej tvorbe práva (6) sa členské štáty vyzývajú, aby pre seba a v záujme Spoločenstva vypracovali a zverejnili vlastné tabuľky, ktoré budú čo najlepšie vyjadrovať vzájomný vzťah medzi touto smernicou a opatreniami na jej transpozíciu.

               (27)

               Cieľom tejto smernice je presadzovanie základných práv a zohľadňujú sa v nej zásady vyjadrené najmä v Charte základných práv Európskej únie.

               (28)

               Keďže cieľ tejto smernice nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni samotných členských štátov, ale z dôvodov rozsahu alebo dôsledkov činnosti ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Spoločenstva, Spoločenstvo môže prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 zmluvy. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa.

               (29)

               V súlade s článkom 3 Protokolu o postavení Spojeného kráľovstva a Írska pripojeného k Zmluve o Európskej únii a Zmluve o založení Európskeho spoločenstva sa Spojené kráľovstvo a Írsko zúčastňuje na prijatí a uplatňovaní tejto smernice.

               (30)

               V súlade s článkami 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska pripojeného k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve o založení Európskeho spoločenstva sa Dánsko nezúčastňuje na prijatí tejto smernice a nie je ňou viazané, ani nepodlieha jej uplatňovaniu,

         PRIJALI TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Cieľ a rozsah pôsobnosti
   1.   Cieľom tejto smernice je uľahčiť prístup k alternatívnemu riešeniu sporov a podporovať riešenie sporov v priateľskom duchu prostredníctvom nabádania na používanie mediácie a zabezpečením vyváženého vzťahu medzi mediáciou a súdnym konaním.
   2.   Táto smernica sa uplatňuje v cezhraničných sporoch na občianske a obchodné veci okrem tých práv a povinností, s ktorými strany nemôžu na základe príslušného rozhodného práva nakladať. Neuplatňuje sa najmä na daňové, colné a správne veci ani na zodpovednosť štátu za konania a opomenutia pri výkone štátnej moci („acta iure imperii“).
   3.   V tejto smernici „členský štát“ znamená ktorýkoľvek členský štát s výnimkou Dánska.
   Článok 2
   Cezhraničné spory
   1.   Na účely tejto smernice je cezhraničným sporom spor, v ktorom má aspoň jedna zo strán bydlisko alebo obvyklý pobyt v inom členskom štáte, než je členský štát ktorejkoľvek inej strany, a to ku dňu, ku ktorému:

               a)

               sa strany dohodli na použití mediácie po tom, čo spor vznikol;

               b)

               mediáciu nariadil súd;

               c)

               z vnútroštátneho práva vyplynie povinnosť použiť mediáciu alebo

               d)

               na účely článku 5 sa stranám adresovala výzva.

         2.   Bez ohľadu na odsek 1 je na účely článkov 7 a 8 cezhraničným sporom aj spor, v ktorom sa začalo súdne konanie alebo arbitráž nasledujúce po mediácii medzi stranami v inom členskom štáte, než je členský štát, v ktorom majú strany bydlisko alebo obvyklý pobyt ku dňu uvedenému v odseku 1 písm. a), b) alebo c).
   3.   Na účely odsekov 1 a 2 sa bydlisko určuje v súlade s článkami 59 a 60 nariadenia (ES) č. 44/2001.
   Článok 3
   Vymedzenie pojmov
   Na účely tejto smernice sa uplatňuje toto vymedzenie pojmov:

               a)

               „Mediácia“ je štruktúrovaný postup bez ohľadu na to, ako sa nazýva alebo ako sa naň odkazuje, pri ktorom sa dve alebo viacero strán sporu dobrovoľne pokúšajú dosiahnuť dohodu o riešení svojho sporu za pomoci mediátora. Tento postup môžu začať strany, môže ho navrhnúť alebo nariadiť súd, alebo môže byť ustanovený právom členského štátu.
               Pojem zahŕňa mediáciu vedenú sudcom, ktorý nie je zodpovedný za žiadne súdne konanie týkajúce sa predmetného sporu. Vylučuje však snahy súdu alebo sudcu konajúceho vo veci o urovnanie sporu v priebehu súdneho konania týkajúceho sa predmetného sporu.

               b)

               „Mediátor“ je akákoľvek tretia osoba, ktorá je požiadaná viesť mediáciu účinným, nestranným a kvalifikovaným spôsobom, bez ohľadu na jej označenie alebo povolanie v dotknutom členskom štáte a bez ohľadu na spôsob, akým bola táto tretia osoba vymenovaná alebo požiadaná o vedenie mediácie.

         Článok 4
   Zabezpečenie kvality mediácie
   1.   Členské štáty podporujú všetkými spôsobmi, ktoré považujú za vhodné, vypracovanie a dodržiavanie dobrovoľných kódexov správania zo strany mediátorov a organizácií, ktoré poskytujú mediačné služby, ako aj iné účinné mechanizmy kontroly kvality týkajúce sa poskytovania mediačných služieb.
   2.   Členské štáty povzbudzujú počiatočné a ďalšie odborné vzdelávanie mediátorov s cieľom zabezpečiť vo vzťahu k stranám účinné, nestranné a kvalifikované vedenie mediácie.
   Článok 5
   Použitie mediácie
   1.   Súd, ktorý začal súdne konanie, môže v prípade potreby a s prihliadnutím na všetky okolnosti prípadu vyzvať strany, aby na riešenie sporu použili mediáciu. Súd tiež môže vyzvať strany sporu, aby sa zúčastnili na informačnom stretnutí o použití mediácie, ak sa takéto stretnutia uskutočňujú a sú ľahko dostupné.
   2.   Táto smernica sa uplatňuje bez toho, aby boli dotknuté vnútroštátne právne predpisy o povinnom použití mediácie alebo jej použití v závislosti od stimulov alebo sankcií pred začatím súdneho konania alebo po jeho začatí, za predpokladu, že tieto právne predpisy stranám nebránia pri uplatňovaní svojho práva na prístup k súdnemu systému.
   Článok 6
   Vykonateľnosť dohôd, ktoré sú výsledkom mediácie
   1.   Členské štáty zabezpečia, aby strany, alebo jedna z nich s výslovným súhlasom ostatných, mohli požiadať, aby bol obsah písomnej dohody, ktorá je výsledkom mediácie, vykonateľný. Obsah takejto dohody sa stane vykonateľným, s výnimkou prípadu ak je obsah takejto dohody v rozpore s právom členského štátu, v ktorom sa podala žiadosť, alebo ak právo tohto členského štátu neustanovuje jej vykonateľnosť.
   2.   Obsah dohody sa môže stať vykonateľným na základe rozsudku alebo rozhodnutia, alebo autentického nástroja súdu alebo iného príslušného orgánu v súlade s právom členského štátu, v ktorom sa podala žiadosť.
   3.   Členské štáty oznámia Komisii súdy alebo iné orgány, ktoré sú príslušné na prijímanie žiadostí v súlade s odsekmi 1 a 2.
   4.   Žiadne ustanovenie v tomto článku nemá vplyv na pravidlá uplatniteľné na uznávanie a výkon dohody, ktorá sa stala vykonateľnou v súlade s odsekom 1, v inom členskom štáte.
   Článok 7
   Dôverný charakter mediácie
   1.   Keďže mediácia sa má uskutočniť spôsobom, pri ktorom sa rešpektuje dôvernosť procesu členské štáty zabezpečia, aby mediátori ani osoby zúčastňujúce sa na vykonávaní mediácie neboli nútené, pokiaľ sa strany nedohodnú inak, podať dôkaz v občianskom a obchodnom súdnom konaní ani v arbitrážnom konaní, pokiaľ ide o informácie, ktoré vzišli z procesu mediácie alebo v súvislosti s ňou, okrem prípadov, keď:

               a)

               je to potrebné vzhľadom na naliehavé dôvody verejného poriadku dotknutého členského štátu, najmä ak sa vyžaduje zabezpečenie ochrany najlepších záujmov detí alebo na zabránenie ujmy na telesnej alebo duševnej integrite osoby alebo

               b)

               je sprístupnenie obsahu dohody, ktorá je výsledkom mediácie, potrebné na uskutočnenie alebo vykonanie tejto dohody.

         2.   Žiadne ustanovenie v odseku 1 nebráni členským štátom prijať prísnejšie opatrenia na ochranu dôverného charakteru mediácie.
   Článok 8
   Účinky mediácie na premlčacie a prekluzívne doby
   1.   Členské štáty zabezpečia, aby sa stranám, ktoré si v snahe o urovnanie sporu zvolili mediáciu, následne nebránilo v začatí súdneho konania alebo rozhodcovského konania týkajúcich sa tohto sporu uplynutie premlčacích alebo prekluzívnych dôb počas procesu mediácie.
   2.   Odsek 1 sa uplatňuje bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia o premlčacích alebo prekluzívnych dobách ustanovené v medzinárodných dohodách, ktorých sú členské štáty zmluvnými stranami.
   Článok 9
   Informácie pre širokú verejnosť
   Členské štáty podporia akýmikoľvek prostriedkami, ktoré považujú za vhodné, poskytovanie informácií širokej verejnosti o tom, ako kontaktovať mediátorov a organizácie, ktoré poskytujú mediačné služby, najmä prostredníctvom internetu.
   Článok 10
   Informácie o príslušných súdoch a orgánoch
   Komisia zverejní akýmikoľvek vhodnými prostriedkami informácie o príslušných súdoch alebo orgánoch, ktoré jej oznámia členské štáty podľa článku 6 ods. 3.
   Článok 11
   Preskúmanie
   Komisia najneskôr do 21. mája 2016 predloží Európskemu parlamentu, Rade a Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru správu o uplatňovaní tejto smernice. V tejto správe sa posúdi vývoj mediácie v celej Európskej únii a vplyv tejto smernice v členských štátoch. Ak to bude potrebné, k správe sa priložia návrhy na úpravu tejto smernice.
   Článok 12
   Transpozícia
   1.   Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 21. mája 2011 okrem článku 10, ktorého dátum dosiahnutia súladu je najneskôr 21. novembra 2010. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o tomto odkaze upravia členské štáty.
   2.   Členské štáty oznámia Komisii znenia hlavných ustanovení vnútroštátneho práva, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 13
   Nadobudnutie účinnosti
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 14
   Adresáti
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Štrasburgu 21. mája 2008

            Za Európsky parlament

            predseda

         H.-G. PÖTTERING

            Za Radu

            predseda

         J. LENARČIČ

      (1)  Ú. v. EÚ C 286, 17.11.2005, s. 1.

      (2)  Stanovisko Európskeho parlamentu z 29. marca 2007 (Ú. v. EÚ C 27 E, 31.1.2008, s. 129), spoločná pozícia Rady z 28. februára 2008 (zatiaľ neuverejnená v úradnom vestníku) a pozícia Európskeho parlamentu z 23. apríla 2008 (zatiaľ neuverejnená v úradnom vestníku).

      (3)  Odporúčanie Komisie 2001/310/ES zo 4. apríla 2001 o zásadách, ktoré majú uplatňovať mimosúdne orgány pri konsenzuálnych riešeniach spotrebiteľských sporov (Ú. v. ES L 109, 19.4.2001, s. 56).

      (4)  Ú. v. ES L 12, 16.1.2001, s. 1. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 1791/2006 (Ú. v. EÚ L 363, 20.12.2006, s. 1).

      (5)  Ú. v. EÚ L 338, 23.12.2003, s. 1. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 2116/2004 (Ú. v. EÚ L 367, 14.12.2004, s. 1).

      (6)  Ú. v. EÚ C 321, 31.12.2003, s. 1.


title: Smernica Rady z 12. júna 1986 o limitných hodnotách a kvalitatívnych cieľoch pre vypúšťanie niektorých nebezpečných látok uvedených v zozname 1 prílohy k smernici 76/464/EHS

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31986L0280

Úradný vestník L 181 , 04/07/1986 S. 0016 - 0027 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 15 Zväzok 7 S. 0134  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 15 Zväzok 7 S. 0134

		Smernica Radyz 12. júna 1986o limitných hodnotách a kvalitatívnych cieľoch pre vypúšťanie niektorých nebezpečných látok uvedených v zozname 1 prílohy k smernici 76/464/EHS(86/280/EHS)RADA EURÓPSKEHO SPOLOČENSTVA,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva a najmä na jej články 100 a 235,so zreteľom na smernicu Rady 76/464/EHS o znečistení spôsobenom určitými nebezpečnými látkami vypúšťanými do vodného prostredia spoločenstva [1] a najmä na jej článok 6,so zreteľom na návrh Komisie [2],so zreteľom na stanovisko Zhromaždenia [3],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [4],keďže s cieľom ochrániť vodné prostredie spoločenstva pred znečisťovaním niektorými nebezpečnými látkami článok 3 smernice 76/464/EHS zavádza systém vopred udeleného povolenia, ktoré stanovuje emisné normy pre vypúšťanie látok v zozname 1 prílohy k uvedenej smernici; keďže článok 6 uvedenej smernice stanovuje, že limitné hodnoty majú byť stanovené pre tieto emisné normy, ako aj kvalitatívne ciele pre vodné prostredie postihnutého vypúšťaním týchto látok;keďže od členských štátov sa požaduje uplatňovanie týchto limitných hodnôt s výnimkou prípadov, keď sa použijú kvalitatívne ciele;keďže nebezpečné látky, ktorými sa zaoberá táto smernica, boli vybrané najmä na základe kritérií prijatých v smernici 76/464/EHS;keďže znečistenie spôsobené vypúšťaním týchto látok do vodného prostredia je zapríčinené veľkým počtom priemyslov, je nevyhnutné stanoviť limitné hodnoty pre vypúšťanie podľa typu príslušného priemyslu a stanoviť kvalitatívne ciele pre vodné prostredie, do ktorého sú tieto látky vypúšťané;keďže účelom limitných hodnôt a kvalitatívnych cieľov je zabránenie znečisteniu rôznych častí vodného prostredia, ktoré môže byť postihnuté vypúšťaním týchto látok;keďže tieto limitné hodnoty a kvalitatívne ciele musia byť stanovené na tento účel a nie so zámerom stanovenia pravidiel, ktoré prináležia k ochrane spotrebiteľa alebo k obchodovaniu s výrobkami z vodného prostredia;keďže v záujme toho, aby členské štáty mohli preukázať splnenie kvalitatívnych cieľov, musia sa prijať opatrenia pre podávanie správ pre Komisiu o každom vybranom a použitom kvalitatívnom cieli;keďže členské štáty by sa mali snažiť zabezpečiť, aby opatrenia prijaté na základe tejto smernice nevplývali na zväčšovanie znečisťovania pôdy alebo ovzdušia;keďže navyše na účely efektívneho vykonávania tejto smernice by sa mali prijať opatrenia pre monitorovanie vodného prostredia postihnutého vypúšťaním týchto látok členskými štátmi; keďže oprávnenie zaviesť takéto monitorovanie nie je stanovené v smernici 76/464/EHS; keďže špecifické právomoci neboli stanovené v zmluve, malo by sa preto odvolať na článok 235 tejto zmluvy;keďže v prípade určitých značných zdrojov znečistenia týmito látkami, ktoré sú iné ako tie, ktoré sú predmetom limitných hodnôt stanovených spoločenstvom alebo vnútroštátnymi emisnými normami, by mali byť navrhnuté špecifické programy na odstránenie znečistenia; keďže smernica 76/464/EHS neposkytuje na tento účel nevyhnutnú právomoc; keďže špeciálne právomoci neboli stanovené v Zmluve o založení EHS, malo by sa odvolať na článok 235 tejto zmluvy;keďže pozemné vody môžu byť vylúčené z rozsahu pôsobnosti tejto smernice, pretože sú predmetom smernice 80/86/EHS [5];keďže na účel efektívneho vykonávania tejto smernice je dôležité, aby Komisia predkladala Rade každých päť rokov porovnávacie posúdenie jej vykonávania členskými štátmi;keďže táto smernica bude musieť byť zmenená a doplnená na návrh Komisie v súlade s vývojom vedeckého poznania o toxicite, odolnosti a akumulácii uvedených látok v živých organizmoch a sedimentoch alebo v prípade zlepšenia dostupných technických prostriedkov; keďže je nevyhnutné na tento účel vytvoriť doplnky k tejto smernici týkajúce sa opatrení ohľadne iných nebezpečných látok a zmeny a doplnenia obsahu príloh,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 11. Táto smernica:- stanovuje podľa článku 6 ods. 1 smernice 76/464/EHS limitné hodnoty emisných noriem pre látky uvedené v článku 2 písm. a) v odpadových vodách vypúšťaných z priemyselných zariadení definovaných v článku 2 písm. e) tejto smernice,- stanovuje podľa článku 6 ods. 2 smernice 76/464/EHS kvalitatívne ciele pre látky uvedené v článku 2 písm. a) tejto smernice vo vodnom prostredí,- stanovuje podľa článku 6 ods. 4 smernice 76/464/EHS termíny pre splnenie podmienok uvedených v povoleniach vydaných príslušnými orgánmi členských štátov vzhľadom k existujúcim vypúšťaniam,- stanovuje podľa článku 12 ods. 1 smernice 76/464/EHS referenčné metódy merania obsahu látok uvedených v článku 2 písm. a) tejto smernice vo vypúšťaných odpadových vodách a vo vodnom prostredí,- stanovuje podľa článku 6 ods. 3 smernice 76/464/EHS postup monitorovania,- požaduje vzájomnú spoluprácu členských štátov v prípade vypúšťania, ktoré postihujú vody viac ako jedného členského štátu,- požaduje od členských štátov vypracovanie programov na zamedzenie alebo odstránenie znečistenia pochádzajúceho zo zdrojov uvedených v článku 5,- stanovuje v prílohe I súbor všeobecných ustanovení použiteľných na všetky látky, ktoré sú uvedené v článku 2 písm. a) a zvlášť sa vzťahujú na limitné hodnoty emisných noriem (položka A), kvalitatívnych cieľov (položka B) a referenčných metód merania (položka C),- stanovuje v prílohe II súbor špecifických ustanovení, ktoré rozširujú a dopĺňajú tieto položky ohľadne jednotlivých látok.2. Táto smernica sa vzťahuje na vody uvedené v článku 1 smernice 76/464/EHS s výnimkou pozemných vôd.Článok 2Na účel tejto smernice:a) "látky"sú tie nebezpečné látky, ktoré patria do druhov alebo skupín látok uvedených v zozname I v prílohe k smernici 76/464/EHS a ktoré sú uvedené v prílohe II k tejto smernici;b) "limitné hodnoty"sú hodnoty uvedené v prílohe II pod položkou A, vo vzťahu k látkam uvedeným pod písm. a);c) "kvalitatívne ciele"sú požiadavky uvedené v prílohe II, pod položkou B, vo vzťahu k látkam uvedeným pod písm. a);d) "nakladenie s látkami"je akýkoľvek priemyselný proces, v ktorom je obsiahnutá výroba, spracovanie alebo použitie látok uvedených pod písm. a), alebo akýkoľvek iný výrobný postup s použitím takýchto látok;e) "priemyselné zariadenie"je zariadenie, v ktorom sa nakladá s látkami uvedenými pod písm. a) alebo s akýmikoľvek inými látkami, ktoré ich obsahujú;f) "existujúce zariadenie"je priemyselné zariadenie, ktoré je v prevádzke k dátumu 12 mesiacov po dátume oznámenia tejto smernice, alebo podľa potreby k dátumu 12 mesiacov po dátume oznámenia akejkoľvek smernice, ktorá ju mení a dopĺňa a vzťahuje sa k takémuto zariadeniu;g) "nové zariadenie" je- priemyselné zariadenie, ktoré bude v prevádzke neskôr ako po 12 mesiacoch od oznámenia tejto smernice alebo, podľa potreby, po 12 mesiacoch od dátumu oznámenia ktorejkoľvek smernice, ktorá ju dopĺňa a vzťahuje sa k takémuto zariadeniu;- existujúce zariadenie, ktorého kapacita pre nakladanie s látkami bola podstatne zvýšená neskôr ako po 12 mesiacoch po dátume oznámenia tejto smernice alebo, podľa potreby, neskôr ako po 12 mesiacoch od dátumu oznámenia ktorejkoľvek smernice, ktorá ju dopĺňa a vzťahuje sa k takémuto zariadeniu;Článok 31. Limitné hodnoty, termíny pre ich splnenie a postupy monitorovania vypúšťania sú uvedené v prílohách pod položkou A.2. Limitné hodnoty sa zvyčajne použijú v bode, v ktorom znečistené vody obsahujúce látky uvedené v článku 2 písm. a) opúšťajú priemyselné zariadenie.Ak by bolo potrebné v prípade niektorých látok stanoviť iné body, na ktoré by sa mali použiť limitné hodnoty, tak sa tie body uvedú v prílohe II.Ak odpadové vody obsahujúce tieto látky sú spracované mimo priemyselného zariadenia v čističke určenej na odstránenie týchto látok, členský štát môže povoliť použitie limitných hodnôt v bode, kde odpadové vody opúšťajú čističku.3. Povolenia uvedené v článku 3 smernice 76/464/EHS musia obsahovať ustanovenia, aspoň také prísne ako sú stanovené pod položkou A v prílohách k tejto smernici, s výnimkou prípadu, keď členský štát spĺňa podmienky článku 6 ods. 3 smernice 76/464/EHS na základe položky B v prílohách k tejto smernici.Povolenia sa budú prehodnocovať aspoň každé štyri roky.4. Bez toho, aby boli dotknuté povinnosti vyplývajúce z odsekov 1, 2 a 3 a ustanovení smernice 76/464/EHS, členské štáty môžu vydávať povolenia pre nové zariadenia len vtedy, ak tieto zariadenia uplatňujú normy zodpovedajúce najlepším dostupným technológiám, ktoré sú nevyhnutné pre odstránenie znečistenia v súlade s článkom 2 uvedenej smernice alebo pre prevenciu proti narušeniu hospodárskej súťaže.V prípade, že predpokladané opatrenia z technických dôvodov nezodpovedajú najlepším dostupným technológiám, príslušný členský štát bez ohľadu na to, akú metódu prijal, poskytne Komisii ešte pred udelením povolenia dôkazy pre podporu týchto dôvodov.Komisia bezodkladne poskytne takýto dôkaz ostatným členským štátom a pri najbližšej možnej príležitosti všetkým členským štátom pošle správu so svojím stanoviskom k odchýlke uvedenej v druhom pododseku. Ak to bude nevyhnutné, môže súčasne predložiť Rade príslušné návrhy.5. Referenčná metóda analýzy, ktorá sa má používať pri určovaní prítomnosti látok uvedených v článku 2 písm. a) je uvedená pod položkou C v prílohe II. Môžu byť použité aj iné metódy, avšak za podmienky, že hranice detekcie, presnosť a správnosť týchto metód sú aspoň také dobré, ako sú tie, ktoré sú uvedené pod položkou C prílohy II.6. Členské štáty zabezpečia, aby opatrenia prijaté podľa tejto smernice neviedli k zvyšovaniu znečisťovania iných zložiek prostredia, najmä pôdy alebo ovzdušia týmito látkami.Článok 4Dotknuté členské štáty sú zodpovedné za monitorovanie vodného prostredia zasiahnutého vypúšťaním z priemyselných zariadení a inými zdrojmi podstatného vypúšťania.V prípade vypúšťaní, ktoré zasahujú vody viacerých členských štátov, dotknuté členské štáty budú spolupracovať na harmonizácii postupov monitorovania.Článok 51. Pokiaľ ide o látky, na ktoré osobitne odkazuje príloha II, členské štáty stanovia osobitné programy, ktorých cieľom bude zabránenie alebo odstránenie znečisťovaniu z podstatných zdrojov týchto látok (vrátane viacnásobných vypúšťacích zdrojov), ktoré sú iné ako zdroje vypúšťania, ktoré sú predmetom pravidiel limitných hodnôt spoločenstva alebo vnútroštátnych emisných noriem.2. Programy musia obsahovať najvhodnejšie príslušné opatrenia a techniky náhrady, zadržiavania a/alebo recyklácie látok uvedených v odseku 1.3. Špecifické programy musia byť vykonané najneskôr do piatich rokov od dátumu oznámenia smernice, ktorá sa osobitne vzťahuje na tieto látky.Článok 61. Komisia vykoná porovnávacie posúdenie vykonávania tejto smernice členskými štátmi na základe informácií, ktoré členské štáty predložia v zmysle článku 13 smernice 76/464/EHS na jej žiadosť a ktoré predkladajú prípad po prípade. Príslušná informácia musí obsahovať predovšetkým:- podrobnosti o povoleniach stanovujúcich emisné normy pre vypúšťanie látok,- zoznam vypúšťaných látok do vôd uvedených v článku 1 ods. 2,- súlad s limitnými hodnotami alebo kvalitatívnymi cieľmi stanovenými pod položkami A a B v prílohe II,- výsledky monitorovania uvedeného v článku 4 v oblasti vodného prostredia, ktoré je postihnuté vypúšťaním,- osobitné programy na odstránenie uvedené v článku 5.2. Komisia postúpi porovnávacie posúdenie uvedené v odseku 1 každých päť rokov Rade, a to po prvýkrát po štyroch rokov od oznámenia tejto smernice.3. Ak dôjde k zmenám vo vedeckom poznaní týkajúcim sa hlavne toxicity, odolnosti a akumulácie látok uvedených v článku 2 písm. a) v živých organizmoch a sedimentoch, alebo v prípade zlepšenia najlepších dostupných technických prostriedkov, Komisia predloží príslušné návrhy Rade s cieľom stanovenia prísnejších limitných hodnôt a kvalitatívnych cieľov, ak je to vhodné, alebo stanovenia nových limitných hodnôt a ďalších kvalitatívnych cieľov.Článok 71. Členské štáty uvedú do účinnosti opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou k 1. januáru 1988. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.Článok 8Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Luxemburgu 12. júna 1986Za RadupredsedaP. Winsemius[1] Ú. v. ES L 129, 18.5.1976, s. 23.[2] Ú. v. ES C 70, 18.3.1985, s. 15.[3] Ú. v. ES C 120, 20.5.1986.[4] Ú. v. ES C 188, 29.7.1985, s. 19.[5] Ú. v. ES L 20, 26.1.1980, s. 43.--------------------------------------------------PRÍLOHA 1VŠEOBECNÉ USTANOVENIATáto príloha je rozdelená do troch položiek, ktoré určujú všeobecné ustanovenia použiteľné na všetky príslušné látky:A : limitné hodnoty pre emisné normy,B : kvalitatívne ciele,C : referenčné metódy merania.Všeobecné ustanovenia sú rozšírené a doplnené v prílohe II sériou špecifických ustanovení, ktoré sú použiteľné pre jednotlivé látky.POLOŽKA ALimitné hodnoty, termíny pre ich splnenie a postupy monitorovania vypúšťania1. Limitné hodnoty a údaje stanovené v záujme ich splnenia sú stanovené v prílohe II, pod položkou A, s ohľadom na rôzne typy príslušných priemyselných zariadení.2. Množstvá vypúšťaných látok sú vztiahnuté k množstvu látok vyprodukovaných, spracovaných alebo použitých priemyselným zariadením počas rovnakého obdobia, alebo, v súlade s článkom 6 ods. 1 smernice 76/464/EHS, s inými charakteristickými ukazovateľmi tejto činnosti.3. Limitné hodnoty pre priemyselné zariadenia, ktoré vypúšťajú látky uvedené v článku 2 písm. a) a ktoré nie sú uvedené pod položkou A v prílohe II, určí, ak to bude nevyhnutné, Rada v neskoršom období. Členské štáty medzitým nezávisle stanovia, v súlade so smernicou 76/464/EHS, emisné normy pre vypúšťanie takýchto látok. Takéto normy musia vziať do úvahy najlepšie dostupné technológie a nesmú byť menej prísne, ako sú najviac porovnateľné limitné hodnoty stanovené pod položkou A v prílohe II.Tento odsek sa uplatňuje aj vtedy, keď priemyselné zariadenia vykonávajú iné činnosti ako sú tie, pre ktoré boli stanovené limitné hodnoty pod položkou A v prílohe II a ktoré by mohli byť zdrojom vypúšťania látok uvedených v článku 2 písm. a).4. Limitné hodnoty vyjadrené ako koncentrácia, ktorá v zásade nesmie byť prekročená, sú uvedené v prílohe II pod položkou A, vzhľadom k príslušným priemyselným zariadeniam. Limitné hodnoty vyjadrené ako maximálne koncentrácie, ak nie sú jedinými použiteľnými hodnotami, nesmú v žiadnom prípade prekročiť limitné hodnoty vyjadrené hmotnosťou delenou potrebou vody na ukazovateľ charakteristický pre znečisťovanie. Pretože koncentrácia týchto látok vo vypúšťaniach závisí od objemu vody, ktorý je rôzny v rozličných procesoch a zariadeniach, limitné hodnoty vyjadrené hmotnosťou vypustených látok vo vzťahu k charakteristickým ukazovateľom činnosti uvedeným pod položkou A prílohy II musia byť splnené vo všetkých prípadoch.5. Musí sa zaviesť postup monitorovania, aby sa mohlo kontrolovať, či vypúšťanie látok uvedených v článku 2 písm. a) zodpovedá emisným normám.Tento postup musí zabezpečovať odber a analýzu vzoriek a pre meranie toku vypúšťania a množstva spracovaných látok alebo, podľa vhodnosti, meranie charakteristických ukazovateľov činnosti, ktorá spôsobuje znečistenie, ako je to uvedené v prílohe II, položka A.Najmä, ak by nebolo možné stanoviť množstvo látok, s ktorými sa nakladá, monitorovací systém môže byť založený na základe množstva látok, ktoré môže byť stanovené ako funkcia výrobnej kapacity, pre ktorú bolo udelené povolenie.6. Musí sa odobrať reprezentatívna vzorka z vypúšťania počas obdobia 24 hodín. Množstvo vypustených látok počas jedného mesiaca sa vypočíta na základe denného množstva vypustených látok.Príloha II však môže stanoviť pre vypúšťanie niektorých látok množstevný prah, pod ktorým členské štáty môžu uplatňovať zjednodušený postup monitorovania.7. Odber vzoriek a meranie toku uvedené v odseku 5 sa zvyčajne vykoná na miestach použitia limitných hodnôt stanovených v článku 3 ods. 2Ak je nevyhnutné zabezpečiť to, aby meranie vyhovovalo požiadavkám položky C príloh, členský štát môže dovoliť odber vzoriek a meranie toku aj na inom mieste predtým, ako sa použijú limitné hodnoty, a to za podmienky:- všetky vypustené vody zo zariadení, ktoré by mohli byť znečistené danými látkami, sú zahrnuté v týchto meraniach,- pravidelné kontroly ukazujú, že merania sú plne reprezentatívne pre vypustené množstvá na miestach použitia limitných hodnôt, alebo sú vždy vyššie.POLOŽKA BKvalitatívne ciele, údaje pre ich splnenie a postupy pre monitorovanie ich plnenia1. Pre tie členské štáty, ktoré sa rozhodnú pre výnimku stanovenú v článku 6 ods. 3 smernice 76/464/EHS, budú emisné normy, ktoré tieto členské štáty musia stanoviť a použiť podľa článku 5 tejto smernice, stanovené tak, aby boli splnené kvalitatívne ciele alebo ciele vyvodené podľa zásad uvedených v odsekoch 2 a 3 uvedených nižšie v oblasti zasiahnutej vypúšťaním uvedených látok v článku 2 písm. a). Príslušný orgán určí oblasť, ktorá bola v jednotlivých prípadoch zasiahnutá, a vyberie z kvalitatívnych cieľov stanovených podľa odsekov 2 a 3 uvedených nižšie cieľ alebo ciele, ktoré považuje za vhodné pre monitorovanie zasiahnutej oblasti, berúc do úvahy skutočnosť, že cieľom tejto smernice je odstránenie všetkého znečisťovania.2. S ohľadom na odstránenie znečistenia tak, ako je to definované v smernici 76/464/EHS, a v zmysle článku 2 tejto smernice, kvalitatívne ciele a údaje pre ich splnenie sú stanovené pod položkou B prílohy II.3. Pokiaľ nie je inak uvedené pod položkou B prílohy II, všetky koncentrácie definované ako kvalitatívne ciele sa vzťahujú k aritmetickému priemeru výsledkov získaných počas roka.4. Ak sa použije viac ako jeden kvalitatívny cieľ na vody v jednej oblasti, kvalita vody musí byť dostatočná nato, aby splnila každý z týchto cieľov.5. Pre každé povolenie udelené podľa tejto smernice príslušný orgán definuje podrobné pravidlá, postupy monitorovania a údaje pre zabezpečenie súladu s kvalitatívnymi cieľmi alebo príslušnými cieľmi.6. V súlade s článkom 6 ods. 3 smernice 76/464/EHS členské štáty budú pre každý vybraný a použitý kvalitatívny cieľ podávať Komisii správy o:- miestach vypúšťania a prostriedkoch rozptylu,- oblasti, v ktorej sa použijú kvalitatívne ciele,- umiestnenie miest odberu,- frekvencii odberu vzoriek,- metóde odberu vzoriek a merania,- získaných výsledkoch.7. Vzorky sa odoberajú na mieste, ktoré je dostatočne blízko k vypúšťaciemu miestu, aby mohlo byť reprezentatívnym miestom kvality vodného prostredia v oblasti zasiahnutej vypúšťaním. Frekvencia odberu vzoriek musí byť dostatočná na to, aby ukázala zmeny vo vodnom prostredí berúc ohľad predovšetkým na prirodzené zmeny hydrologických podmienok.POLOŽKA CReferenčné metódy merania a limity detekcie1. Definície uvedené v smernici Rady 79/869/EHS z 9. októbra 1979 o metódach merania a frekvencii odoberania vzoriek a analýzy povrchových vôd určených na odber pitnej vody v členských štátoch [1] sa použijú v kontexte tejto smernice.2. Referenčné metódy merania, ktoré sa použijú na určenie koncentrácie príslušných látok, a limity detekcie pre dané prírodné prostredie sú stanovené pod položkou C prílohy II.3. Limity detekcie, presnosť a správnosť metódy sú definované pre každú látku pod položkou C prílohy II.4. Meranie odpadových tokov musí byť vykonané s presnosťou ± 20 %.[1] Ú. v. ES L 271, 29.10.1979, s. 44.--------------------------------------------------PRÍLOHA IIOSOBITNÉ USTANOVENIA1. Týkajúce sa chloridu uhličitému2. Týkajúce sa DDT3. Týkajúce sa pentachlórfenoluČíslovanie látok uvedených v tejto prílohe zodpovedá zoznamu 129 látok obsiahnutých v správe Komisie pre Radu z 22. júna 1982 [1]Ak sa v budúcnosti pridajú niektoré látky do tejto prílohy, ktoré nie sú uvedené vo vyššie menovanom zozname, ich číslovanie bude v chronologickej postupnosti počnúc číslom 130.1. Osobitné ustanovenia pre chlorid uhličitý (č. 13) [1] Článok 5 sa vzťahuje predovšetkým na používanie chloridu uhličitého v priemyselných čističkách.CAS č. 56–23–5 [2] Číslo CAS (služba pre chemické abstrakty).Položka A (13): Limitné hodnoty emisných noriemTyp priemyselného zariadenia | Typ priemernej hodnoty | Limitné hodnoty | Koncentrácia |Má byť splnené od: | Hmotnosť |1.Výroba chloridu uhličitého perchlorináciou | Mesačne | a)proces s umývaním: 40 g CC14 na tonu celkovej produkčnej kapacity CC14 a perchlóretylénu | 1,5 mg/l | 1. 1. 1988 || b)proces bez umývania: 2,5 g/tona | 1,5 mg/l || Denne | a)proces s umývaním: 80 g/tona | 3 mg/l || b)proces bez umývania: 5 g/tona | 3 mg/l |2.Výroba chlórmetánov metánovou chlorináciou (vrátane vysokotlakovej elektrolytickej chlorinovej generácie) a z metanolu | Mesačne | 10 g CC14 na tonucelkovej produkčnej kapacity chlórmetánov | 1,5 g/l | 1. 1. 1988 || Denne | 20 g/tona | 3 mg/l |3.Výroba chlorofluoro-uhličitanov | Mesačne | — | — | — || Denne | — | — | — |Položka B (13): Kvalitatívne ciele [8]Životné prostredie | Kvalitatívny cieľ | Jednotka merania | Má byť splnené od: |Vnútrozemské povrchové vody | 12 | μg/l CC14 | 1. 1. 1988 |Vody v ústí riek |Vnútorné pobrežné vody iné ako vody v ústí riek |Teritoriálne vody |Položka C (13): Referenčné metódy merania1. Referenčnou metódou merania, ktorá sa použije na určenie prítomnosti chloridu uhličitého vo vypúšťaní a vodách, je plynová chromatografia.Citlivý detektor sa musí použiť, ak úrovne koncentrácie sú pod 0,5 mg/l a v tomto prípade je determinačný limit [9] 0,1 μg/l. Pre úrovne koncentrácie vyššie ako 0,5 mg/l je prípustný determinačný limit [10] 0,1 mg/l.2. Správnosť a presnosť metódy musí byť ± 50 % v koncentrácii, ktorá predstavuje dvojnásobok hodnoty determinačného limitu. [11]II. Zvláštne ustanovenia pre DDT (č. 46) [12] [13]CAS č. 50–29–3 [14]Stav:Koncentrácia DDT vo vodnom prostredí, sedimentoch a/alebo mäkkýšoch a/alebo rybách sa nesmie v čase značne zvýšiť.Položka A (46): Limitné hodnoty emisných noriem [15] [16]Typ priemyselného zariadenia | Typ priemernej hodnoty | Limitná hodnota vyjadrená ako | Má byť splnené od: |g/tona vyrobenej, spracovanej alebo použitej látky | mg/l vypustenej vody |Výroba DDT vrátane zlučovania DDT na rovnakom mieste | Mesačne | 8 | 0,7 | 1. 1. 1988 |Denne | 16 | 1,3 | 1. 1. 1988 |Mesačne | 4 | 0,2 | 1. 1. 1991 |Denne | 8 | 0,4 | 1. 1. 1991 |Položka B (46): Kvalitatívne cieleŽivotné prostredie | Kvalitatívny cieľ | Jednotka merania | Má byť splnené od |Vnútrozemské povrchové vody | 10 pre izoméry para-para- DDT | μg/l | 1. 1. 1988 |Vody v ústí riek |Vnútorné pobrežné vody iné ako vody v ústí riek | 25 pre celkové DDT |Teritoriálne vody |Položka C (46): Referenčné metódy merania1. Referenčná metóda merania, ktorá sa použije na určenie prítomnosti DDT vo vypúšťaní a vodách, je plynová chromatografia s elektrónovou zachytávacou detekciou po extrakcii prostredníctvom vhodného rozpúšťadla. Determinačný limit [19] pre celkové DDT je približne 4 μg/l pre vodné prostredia a 1 μg/l pre výtoky v závislosti od počtu cudzích látok prítomných vo vzorke.2. Referenčná metóda, ktorá sa použije na určenie DDT v sedimentoch a organizmoch, je plynová chromatografia s elektrónovou zachytávacou detekciou po príslušnej príprave vzoriek. Determinačný limit [20] je 1 μg/kg.3. Správnosť a presnosť metódy musí byť ± 50 % v koncentrácii, ktorá predstavuje dvojnásobok hodnoty determinačného limitu [21]III. Osobitné ustanovenia pre pentachlórfenol (č. 102) [22] [23]CAS č. 87–86–5 [24]Stav:Koncentrácia PCP v sedimentoch a/alebo mäkkýšoch a/alebo rybách sa nesmie časom značne zvýšiť.Položka A (102): Limitné hodnoty emisných noriemTyp priemyselného zariadenia | Typ priemernej hodnoty | Limitná hodnota vyjadrená ako | Má byť splnené od: |g/tona vyrobenej, spracovanej alebo použitej látky | mg/l vypustenej vody |Výroba pentachloro-fenátu sodného hydrolýzou hexachlorobenzénu | Mesačne | 25 | 1 | 1. 1. 1988 |Denne | 50 | 2 | 1. 1. 1988 |Položka B (102): Kvalitatívne cieleŽivotné prostredie | Kvalitatívny cieľ | Jednotka merania | Má byť splnené od |Vnútrozemské povrchové vody | 2 | μg/l | 1. 1. 1988 |Vody v ústí riek |Vnútorné pobrežné vody iné ako vody v ústí riek |Teritoriálne vody |Položka C (102): Referenčné metódy merania1. Referenčná metóda merania, ktorá sa použije na určenie prítomnosti pentachlórfenolu vo výtokoch a vodnom prostredí, je vysokotlaková kvapalná alebo plynová chromatografia s elektrónovou zachytávacou detekciou po extrakcii prostriedkami odpovedajúceho rozpúšťadla. Determinačný limit [27] pre výtoky je 2 μg/l a 0,1 μg/l pre vodné prostredie.2. Referenčná metóda, ktorá sa použije na určenie pentachlórfenolu v sedimentoch a organizmoch, je vysokotlaková kvapalná alebo plynová chromatografia s elektrónovou zachytávacou detekciou po príslušnej príprave vzoriek. Determinačný limit [28] je 1 μg/kg.3. Správnosť a presnosť metódy musí byť ± 50 % v koncentrácii, ktorá predstavuje dvojnásobok hodnoty determinačného limitu [29].[1] Ú. v. ES C 176, 14.7.1982, s. 3[9] "Determinačný limit" xg danej látky je najmenšie množstvo, ktoré možno kvantitatívne určiť vo vzorke na základe danej pracovnej metódy, ktoré je však vždy odlíšiteľné od nuly.[10] "Determinačný limit" xg danej látky je najmenšie množstvo, ktoré možno kvantitatívne určiť vo vzorke na základe danej pracovnej metódy, ktoré je však vždy odlíšiteľné od nuly.[11] "Determinačný limit" xg danej látky je najmenšie množstvo, ktoré možno kvantitatívne určiť vo vzorke na základe danej pracovnej metódy, ktoré je však vždy odlíšiteľné od nuly.[12] Súčet izomérov 1,1,1-trichloro-2,2 bis (p-chlorfenyl) etánu;1,1,1-trichloro-2 (o-chlorofenyl)-2-(p-chlorofenyl) etánu;1,1,1-dichloro-2,2 bis (p-chlorofenyl) etylénu; a1,1,1-dichloro-2,2 bis (p-chlorofenyl) etánu.[13] Článok 5 sa použije na DDT len vtedy, ak sú zdroje iné ako tie uvedené v prílohe.[14] Číslo CAS (služba pre chemické abstrakty).[19] "Determinačný limit" xg danej látky je najmenšie množstvo, ktoré možno kvantitatívne určiť vo vzorke na základe danej pracovnej metódy, ktoré je však vždy odlíšiteľné od nuly.[20] "Determinačný limit" xg danej látky je najmenšie množstvo, ktoré možno kvantitatívne určiť vo vzorke na základe danej pracovnej metódy, ktoré je však vždy odlíšiteľné od nuly.[21] "Determinačný limit" xg danej látky je najmenšie množstvo kvantitatívne určiteľné vo vzorke na základe danej pracovnej metódy, ktoré je však vždy odlíšiteľné od nuly.[22] Chemická zlúčenina 2,3,4,5,6-Penatachloro-1-hydroxybenzénu a jeho solí.[23] Článok 5 sa použije na pentachlórfenol a zvlášť na jeho použitie pri spracovaní dreva.[24] Číslo CAS (služba pre chemické abstrakty).[27] "Determinačný limit" xg danej látky je najmenšie množstvo kvantitatívne určiteľné vo vzorke na základe danej pracovnej metódy, ktoré však má byť vždy odlíšiteľné od nuly.[28] "Determinačný limit" xg danej látky je najmenšie množstvo, ktoré možno kvantitatívne určiť vo vzorke na základe danej pracovnej metódy, ktoré je však vždy odlíšiteľné od nuly.[29] "Determinačný limit" xg danej látky je najmenšie množstvo, ktoré možno kvantitatívne určiť vo vzorke na základe danej pracovnej metódy, ktoré je však vždy odlíšiteľné od nuly.--------------------------------------------------