title: Smernica Rady 2013/43/EÚ z  22. júla 2013 ktorou sa mení smernica 2006/112/ES o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, pokiaľ ide o voliteľné a dočasné uplatňovanie mechanizmu prenesenia daňovej povinnosti v súvislosti s dodaním určitého tovaru a poskytovaním určitých služieb, ktoré sú náchylné na podvod

text:
               26.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 201/4

         SMERNICA RADY 2013/43/EÚ
   z 22. júla 2013
   ktorou sa mení smernica 2006/112/ES o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, pokiaľ ide o voliteľné a dočasné uplatňovanie mechanizmu prenesenia daňovej povinnosti v súvislosti s dodaním určitého tovaru a poskytovaním určitých služieb, ktoré sú náchylné na podvod
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 113,
   so zreteľom na návrh Európskej komisie,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu (1),
   so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (2),
   konajúc v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom,
   keďže:

               (1)

               V smernici Rady 2006/112/ES (3) sa stanovuje, že daň z pridanej hodnoty (DPH) platí každá zdaniteľná osoba, ktorá uskutočňuje transakcie zahrňujúce zdaniteľné dodanie tovaru alebo zdaniteľné poskytovanie služieb. Pre cezhraničné transakcie a určité tuzemské vysoko rizikové odvetvia sa však stanovuje prenesenie povinnosti platiť DPH na osobu, ktorej sa dodáva tovar alebo poskytujú služby (mechanizmus prenesenia daňovej povinnosti).

               (2)

               Vzhľadom na závažnosť podvodov s DPH by sa členským štátom malo umožniť dočasne uplatňovať mechanizmus, v rámci ktorého by sa povinnosť platiť DPH v súvislosti s dodaním určitých kategórií tovaru a poskytovaním určitých kategórií služieb preniesla na osobu, v prospech ktorej sa zdaniteľné dodanie tovaru alebo zdaniteľné poskytnutie služieb uskutočňuje, vrátane prípadu, keď tieto kategórie nie sú uvedené v článku 199 smernice 2006/112/ES, ani nepodliehajú osobitným výnimkám, ktoré sa udelili členským štátom.

               (3)

               Na tento účel Komisia v roku 2009 predložila návrh, ktorý obsahuje zoznam viacerých druhov tovaru a služieb, na ktoré by sa mohol počas obmedzeného obdobia uplatňovať mechanizmus prenesenia daňovej povinnosti. Rada rozhodla o rozdelení návrhu a prijala smernicu Rady 2010/23/EÚ (4), ktorá sa však vzťahovala len na emisné kvóty skleníkových plynov, keďže situácia v tejto oblasti z hľadiska podvodov si vyžadovala okamžitú reakciu. Rada súčasne prijala politický záväzok pokračovať v rokovaniach o zostávajúcej časti návrhu Komisie.

               (4)

               Odvtedy sa vyskytli podvody aj v iných odvetviach, a preto by sa do zostávajúcej časti návrhu Komisie mali, pokiaľ ide o vopred stanovený zoznam tovaru a služieb, na ktoré by sa mohol uplatňovať mechanizmus prenesenia daňovej povinnosti, doplniť nové druhy tovarov a služieb. Konkrétne dochádza k podvodom v súvislosti s dodaním plynu a elektriny, poskytovaním telekomunikačných služieb a dodaním herných konzol, tabletov a laptopov, obilnín, priemyselných plodín vrátane olejnatých semien a cukrovej repy, ako aj surových kovov a kovových polotovarov vrátane vzácnych kovov.

               (5)

               Zavedenie mechanizmu prenesenia daňovej povinnosti zameraného na uvedený tovar a uvedené služby, ktoré sú podľa nedávnych skúseností osobitne náchylné na podvod, by – na rozdiel od jeho všeobecného uplatňovania – nemalo nepriaznivo ovplyvniť základné zásady systému DPH, akou je napríklad zásada rozdelených platieb.

               (6)

               Vopred stanovený zoznam, z ktorého si členské štáty môžu vyberať, by sa mal obmedziť na dodanie tovaru a poskytnutie služieb, ktoré sú podľa nedávnych skúseností osobitne náchylné na podvod.

               (7)

               Pri uplatňovaní mechanizmu prenesenia daňovej povinnosti majú členské štáty možnosť podľa vlastného uváženia určiť podmienky pre uplatňovanie tohto mechanizmu vrátane stanovenia prahových hodnôt, kategórií dodávateľov alebo príjemcov, na ktorých sa tento mechanizmus môže uplatňovať, a pre čiastočné uplatňovanie mechanizmu v rámci jednotlivých kategórií.

               (8)

               Keďže mechanizmus prenesenia daňovej povinnosti je dočasným opatrením na obdobie, kým sa prijmú dlhodobejšie legislatívne riešenia na zvýšenie odolnosti systému DPH voči podvodom v oblasti DPH, mechanizmus prenesenia daňovej povinnosti stanovený v článku 199a smernice 2006/112/ES by sa mal uplatňovať len počas obmedzeného obdobia.

               (9)

               S cieľom zabezpečiť, aby sa mechanizmus prenesenia daňovej povinnosti mohol uplatňovať dostatočne dlhý čas na to, aby bol účinný a umožnil vykonanie následného hodnotenia, je potrebné predĺžiť súčasné obdobie uplatňovania, ktoré končí 30. júna 2015. Rovnako by sa mal na neskôr posunúť aj dátum, dokedy sa má uskutočniť hodnotenie, ako aj dátum, dokedy sa majú oznámiť zmeny vo vývoji podvodnej činnosti.

               (10)

               S cieľom zabezpečiť, aby možnosť uplatňovať mechanizmus prenesenia daňovej povinnosti vo vyššie uvedených prípadoch mali všetky členské štáty, je potrebná osobitná zmena smernice 2006/112/ES.

               (11)

               Keďže cieľ navrhovaného opatrenia, ktorým je najmä riešenie podvodov v oblasti DPH prostredníctvom dočasných opatrení, ktoré sa odchyľujú od existujúcich pravidiel Únie, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni samotných členských štátov a teda ho možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa.

               (12)

               Smernica 2006/112/ES by sa preto mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť,

         PRIJALA TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Smernica 2006/112/ES sa mení takto:

               1.

               V článku 193 sa odkaz na „články 194 až 199“ nahrádza odkazom na „články 194 až 199b“;

               2.

               Článok 199a sa mení takto:

                           a)

                           Prvá veta v odseku 1 sa nahrádza takto:
                           „Členské štáty môžu do 31. decembra 2018 a minimálne na obdobie dvoch rokov stanoviť, že osobou povinnou platiť DPH je zdaniteľná osoba, v prospech ktorej sa uskutočnilo niektoré z nasledujúcich dodaní alebo poskytnutí:“;

                           b)

                           V odseku 1 sa dopĺňajú tieto písmená:

                                       „c)

                                       dodania mobilných telefónov, ktoré sú vyrobené alebo prispôsobené na použitie v spojení so sieťou, ktorej bola udelená licencia, a fungujú na stanovených frekvenciách, bez ohľadu na to, či majú iné využitie;

                                       d)

                                       dodania zariadení s integrovaným obvodom, ako sú mikroprocesory a centrálne spracovateľské jednotky, v stave pred zabudovaním do výrobkov pre konečného používateľa;

                                       e)

                                       dodania plynu a elektriny zdaniteľnému obchodníkovi, ako sa vymedzuje v článku 38 ods. 2;

                                       f)

                                       poskytovanie certifikátov týkajúcich sa plynu a elektriny;

                                       g)

                                       poskytovanie telekomunikačných služieb, ako sa vymedzuje v článku 24 ods. 2;

                                       h)

                                       dodania herných konzol, tabletov a laptopov;

                                       i)

                                       dodania obilnín a priemyselných plodín vrátane olejnatých semien a cukrovej repy, ktoré v nespracovanom stave nie sú bežne určené na konečnú spotrebu;

                                       j)

                                       dodania surových kovov a kovových polotovarov vrátane vzácnych kovov, pokiaľ sa na ne inak nevzťahuje článok 199 ods. 1 písm. d), osobitná úprava pre použitý tovar, umelecké diela, zberateľské predmety a starožitnosti podľa článkov 311 až 343 alebo osobitná úprava pre investičné zlato podľa článkov 344 až 356.“;

                           c)

                           Vkladajú sa tieto odseky:
                           „1a.   Členské štáty môžu stanoviť podmienky uplatňovania mechanizmu uvedeného v odseku 1.
                           1b.   Uplatňovanie mechanizmu uvedeného v odseku 1 na dodania akéhokoľvek tovaru alebo akýchkoľvek služieb uvedených v písmenách c) až j) uvedeného odseku podlieha zavedeniu primeraných a účinných oznamovacích povinností pre zdaniteľné osoby dodávajúce tovar alebo poskytujúce služby, na ktoré sa vzťahuje mechanizmus uvedený v odseku 1.“;

                           d)

                           Odsek 2 sa nahrádza takto:
                           „2.   Pri zavedení akéhokoľvek mechanizmu uvedeného v odseku 1 informujú členské štáty výbor pre DPH o uplatňovaní takéhoto mechanizmu a predložia výboru pre DPH tieto informácie:

                                       a)

                                       rozsah pôsobnosti opatrenia, ktorým sa uvedený mechanizmus uplatňuje, spolu s druhom a črtami podvodu, ako aj podrobný opis sprievodných opatrení vrátane akýchkoľvek oznamovacích povinností zdaniteľných osôb a akýchkoľvek kontrolných opatrení;

                                       b)

                                       opatrenia prijaté na informovanie príslušných zdaniteľných osôb o začatí uplatňovania mechanizmu;

                                       c)

                                       hodnotiace kritériá umožňujúce porovnať podvodnú činnosť týkajúcu sa tovaru a služieb uvedených v odseku 1 v období pred uplatňovaním mechanizmu a po ňom, podvodnú činnosť týkajúcu sa iného tovaru a iných služieb v období pred uplatňovaním mechanizmu a po ňom, ako aj akýkoľvek nárast iných druhov podvodnej činnosti v období pred uplatňovaním mechanizmu a po ňom;

                                       d)

                                       dátum začatia vykonávania opatrenia, ktorým sa uvedený mechanizmus uplatňuje, a obdobie, ktorého sa má toto opatrenie týkať.“;

                           e)

                           Prvá veta v odseku 3 prvom pododseku sa nahrádza takto:
                           „Členské štáty, ktoré uplatňujú mechanizmus uvedený v odseku 1, predložia Komisii na základe hodnotiacich kritérií stanovených v odseku 2 písm. c) správu najneskôr do 30. júna 2017.“;

                           f)

                           V odseku 3 druhom pododseku sa písmeno a) nahrádza takto:

                                       „a)

                                       vplyv na podvodnú činnosť týkajúcu sa dodania tovaru alebo poskytnutia služieb, na ktoré sa toto opatrenie vzťahuje;“;

                           g)

                           Odsek 4 sa nahrádza takto:
                           „4.   Každý členský štát, ktorý po nadobudnutí účinnosti tohto článku zistil zmeny vo vývoji podvodnej činnosti na svojom území v súvislosti s tovarom a službami uvedenými v odseku 1, predloží Komisii v tejto súvislosti správu najneskôr do 30. júna 2017.
                           5.   Komisia do 1. januára 2018 predloží Európskemu parlamentu a Rade správu o celkovom posúdení vplyvu mechanizmu uvedeného v odseku 1 na boj proti podvodom.“.

         Článok 2
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 3
   Táto smernica sa uplatňuje do 31. decembra 2018.
   Článok 4
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Bruseli 22. júla 2013

            Za Radu

            predsedníčka

         C. ASHTON

      (1)  Ú. v. EÚ C 341E, 16.12.2010, s. 81.

      (2)  Ú. v. EÚ C 339, 14.12.2010, s. 41.

      (3)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 11.12.2006, s. 1).

      (4)  Smernica Rady 2010/23/EÚ zo 16. marca 2010, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2006/112/ES o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, pokiaľ ide o voliteľné a dočasné uplatňovanie mechanizmu prenesenia daňovej povinnosti v súvislosti s poskytovaniami určitých služieb, pri ktorých existuje riziko podvodu (Ú. v. EÚ L 72, 20.3.2010, s. 1).


title: Smernica Rady 96/82/ES z 9. decembra 1996 o kontrole nebezpečenstiev veľkých havárií s prítomnosťou nebezpečných látok

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31996L0082

Úradný vestník L 010 , 14/01/1997 S. 0013 - 0033

		Smernica Rady 96/82/ESz 9. decembra 1996o kontrole nebezpečenstiev veľkých havárií s prítomnosťou nebezpečných látokRADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na článok 130s ods. 1,so zreteľom na návrh Komisie [1],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],konajúc v súlade s postupom stanoveným článkom 189c zmluvy [3],(1) keďže smernica Rady 82/501/EHS z 24. júna 1982 o nebezpečenstvách veľkých havárii pri určitých priemyselných činnostiach [4] sa týka prevencie veľkých havárií, ktoré môžu vzniknúť v dôsledku určitých priemyselných činností, a obmedzenia ich následkov pre človeka a životné prostredie;(2) keďže zámery a princípy politiky spoločenstva v oblasti životného prostredia, ako stanovuje článok 130r ods. 1 a ods. 2 zmluvy a podrobne v programoch činnosti Európskeho spoločenstva v oblasti životného prostredia [5], sú zamerané konkrétne na udržovanie a ochranu kvality životného prostredia a ochranu ľudského zdravia pomocou preventívnych činností;(3) keďže Rada a predstavitelia vlád členských štátov, ktorí sa stretávajú v rámci Rady, v ich sprievodnej rezolúcii, týkajúcej sa štvrtého programu činnosti v oblasti životného prostredia [6], vyzdvihla potrebu efektívnejšieho vykonávania smernice 82/501/EHS a navrhla zrevidovať smernicu, aby v prípade potreby obsahovala možné rozšírenie jej zámeru a rozsiahlejšiu výmenu informácií v otázke medzi členskými štátmi; keďže piaty program činnosti, všeobecný prístup ktorého bol schválený Radou a predstaviteľmi vlád členských štátov, stretávajúcich sa v rámci Rady, v ich rezolúcii z 1. februára 1993 [7], tiež zdôrazňuje zlepšenie manažmentu rizika a havárií;(4) keďže na základe havárií v Bhopále a Mexico City, ktoré ukázali nebezpečenstvo, ktoré vzniká, keď sa nachádzajú v blízkosti nebezpečné závody a obytné domy, rezolúcia Rady zo 16. októbra 1989 vyzvala Komisiu, aby začlenila do smernice 82/501/EHS opatrenia týkajúce sa kontrol pri plánovaní využitia zeme, keď sú schválené nové inštalácie a keď urbanistický rozvoj existuje v okolí existujúcich inštalácií;(5) keďže spomenutá rezolúcia Rady vyzvala Komisiu, aby pracovala s členskými štátmi z dôvodu väčšieho vzájomného porozumenia a zosúlaďovania národných princípov a praktík v oblasti bezpečnostných správ;(6) keďže je žiaduce spojiť získané skúsenosti z rôznych prístupov v oblasti kontroly ohrození veľkými haváriami; keďže Komisia a členské štáty musia rozvíjať svoje vzťahy s príslušnými medzinárodnými orgánmi a snažiť sa vytvoriť opatrenia rovnocenné tým, ktoré sú stanovené touto smernicou na použitie v tretích krajinách;(7) keďže Dohovor Európskej hospodárskej komisie Spojených národov o cezhraničných vplyvoch priemyselných havárií zabezpečuje opatrenia týkajúce sa prevencie, pripravenosti a zodpovednosti za priemyselné havárie schopné spôsobiť cezhraničné účinky, ako aj zabezpečuje medzinárodnú spoluprácu v tejto oblasti;(8) keďže smernica 82/501/EHS vytvorila prvú etapu v zosúlaďovacom procese; keďže spomenutá smernica sa musí zrevidovať a doplniť, aby zodpovedajúcim a účinným spôsobom zabezpečila vysokú úroveň ochrany v spoločenstve; keďže súčasné zosúlaďovanie je obmedzené opatreniami, ktoré sú potrebné na účinnejší systém na prevenciu veľkých havárií s rozsiahlymi účinkami a na obmedzenie ich následkov;(9) keďže veľké havárie môžu mať následky za hranicami; keďže ekologické a hospodárske náklady nehody nie sú kryté len postihnutým podnikom, ale aj členskými štátmi, ktorých sa to týka; keďže je preto potrebné prijať opatrenia na zabezpečenie vysokej úrovne ochrany v rámci celého spoločenstva;(10) keďže ustanovenia tejto smernice musia byť uplatnené bez dosahu na opatrenia spoločenstva, ktoré sa týkajú bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci;(11) keďže použitie zoznamu špecifikujúceho určité inštalácie, pričom sú vyňaté tie s identickým rizikom, nie je vhodnou praxou a môže byť potenciálnym zdrojom veľkých havárií; keďže rozsah smernice 82/501/EHS sa musí upraviť, aby opatrenia boli uplatniteľné na všetky podniky, kde sa nebezpečné látky nachádzajú v dostatočne veľkých množstvách, kedy by mohli vytvoriť nebezpečenstvo vzniku veľkej havárie;(12) keďže s ohľadom na zmluvu a v súlade s príslušnými právnymi predpismi spoločenstva si môžu členské štáty zachovať alebo prijať príslušné opatrenia pre činnosti súvisiace s dopravou v dokoch, prístavných hrádzach a zoraďovacích nádražiach, ktoré sú vyňaté z tejto smernice, z dôvodu zabezpečenia takej úrovne bezpečnosti, aby bola rovnocenná tej, ktorú vytvorila táto smernica;(13) keďže preprava nebezpečných látok potrubiami tiež potenciálne môže spôsobiť veľké havárie; keďže Komisia musí po zhromaždení a zhodnotení informácií o existujúcich mechanizmoch v rámci spoločenstva na reguláciu takých činností a vznikajúcich príslušných incidentov pripraviť komunikačné prostriedky a vhodný nástroj na konanie v tejto oblasti, ak by to bolo potrebné;(14) keďže s prihliadnutím na zmluvu a v súlade s príslušnými právnymi predpismi spoločenstva môžu členské štáty zachovať alebo prijať opatrenia týkajúce sa skládok odpadu, ktoré nepatria do oblasti pôsobnosti tejto smernice;(15) keďže analýza veľkých havárií, ktoré sú hlásené spoločenstvu, indikuje, že väčšina z nich je výsledok riadiacich alebo organizačných nedostatkov; keďže je preto potrebné stanoviť na úrovni spoločenstva základné princípy pre riadiace systémy, ktoré musia vyhovovať prevencii a kontrole nebezpečenstiev veľkých havárií a zároveň ktoré obmedzujú ich následky;(16) keďže rozdiely v opatreniach pre ciele inšpekcie podnikov príslušnými orgánmi môžu spôsobovať, že úrovne ochrany sú rozdielne; keďže je potrebné stanoviť na úrovni spoločenstva základné požiadavky, ktoré musia systémy inšpekcie vytvorené v členských štátoch spĺňať;(17) keďže na účely demonštrovania, že všetko potrebné na prevenciu veľkých havárií bolo vykonané, je potrebné pripraviť eventuálne plány a opatrenia zodpovednosti, prevádzkovateľ musí v prípade, ak sa v podniku nachádzajú nebezpečné látky v rozsiahlom množstve, poskytnúť informácie príslušnému orgánu vo forme správy o bezpečnosti, ktorá obsahuje informácie o podniku, prítomných nebezpečných látkach, inštaláciách alebo skladovacích zariadeniach, o možných veľkých haváriách a dostupnom systéme riadenia, čo je potrebné na prevenciu a zníženie rizika veľkých havárií a na umožnenie vytvorenia potrebných opatrení na obmedzenie ich následkov;(18) keďže na účely zníženia rizika reťazovej reakcie, keď podniky sú postavené takým spôsobom alebo sa nachádzajú blízko seba, že môže vzniknúť pravdepodobnosť a možnosť veľkej havárie, alebo zhoršiť jej následky, mali by existovať opatrenia na výmenu príslušných informácií a pre spoluprácu na informovanie verejnosti;(19) keďže na účely podporovania prístupu k informáciám o životnom prostredí by verejnosť mala mať prístup k správam o bezpečnosti, ktoré pripravili prevádzkovatelia, a osobám, ktoré by prípadne mohli byť postihnuté veľkou haváriou, by mali byť poskytnuté informácie, ktoré ich budú dostatočne informovať o správnych postupoch v prípade takej udalosti;(20) keďže na účely zabezpečenia voči havarijným prípadom v prípade podnikov, kde sú prítomné nebezpečné látky v rozsiahlom množstve, je potrebné pripraviť núdzové externé a interné plány a vytvoriť systémy na zabezpečenie, aby tieto boli preskúšané a zrevidované v prípade potreby a uplatnené v prípade veľkej havárie alebo v prípade jej pravdepodobnosti;(21) keďže zamestnanci podniku musia byť poučení o internom núdzovom pláne a verejnosť musí byť poučená o externom núdzovom pláne;(22) keďže na účely väčšej ochrany obytných oblastí, oblastí verejného určenia a oblastí prírodného charakteru alebo citlivých oblastí je potrebné pre využitie zeme alebo príslušné politiky uplatnené v členských štátoch brať do úvahy potrebu, aby sa dodržaná dostatočná vzdialenosť medzi takými oblasťami a podnikmi, ktoré predstavujú také nebezpečenstvá, a tam, kde sa to týka takých podnikov, tiež brať do úvahy doplnkové technické opatrenia, aby sa ohrozenie ľudí nezvýšilo;(23) keďže na účely zabezpečenia, že adekvátne opatrenia o zodpovednosti sú prijaté v prípade vzniku veľkej havárie, musí prevádzkovateľ okamžite informovať príslušné orgány a poskytnúť informácie potrebné pre nich, aby zhodnotili účinok havárie;(24) keďže na účely zabezpečenia výmeny informácií a na prevenciu ďalších havárií podobného charakteru by členské štáty mali Komisii poslať informácie týkajúce sa veľkých havárií, ktoré sa vyskytli na ich území, a tak Komisia môže analyzovať začlenené nebezpečenstvá a prevádzkovať systém na šírenie súvisiacich informácií, a to o veľkých haváriách a následnom poučení z nich; keďže tieto informácie tiež zahŕňajú "skoro zlyhania", ktoré členské štáty považujú za technicky zaujímavé z hľadiska prevencie veľkých havárií a obmedzenia ich následkov,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1CieľTáto smernica je zameraná na prevenciu veľkých havárií za prítomnosti nebezpečných látok a na obmedzenie ich následkov pre človeka a životné prostredie s ohľadom na zabezpečenie vysokej úrovne ochrany v rámci spoločenstva zodpovedajúcim a účinným spôsobom.Článok 2Rozsah1. Smernica sa uplatní na podniky, kde sú prítomné nebezpečné látky v množstvách rovných alebo prevyšujúcich množstvá, ktoré sú uvedené v prílohe I, časť 1 a 2, stĺpec 2, s výnimkou článkov 9, 11 a 13, ktoré sa uplatňujú na každý podnik, kde sú prítomné nebezpečné látky zv množstvách rovných alebo prevyšujúcich množstvá, ktoré sú uvedené v prílohe I, časť 1 a 2, stĺpec 3.Na účely tejto smernice "prítomnosť nebezpečných látok" znamená aktuálnu alebo predpokladanú prítomnosť takých látok v podniku alebo takých, ktoré by mohli vzniknúť pri strate kontroly nad priemyselným chemickým procesom, v množstvách rovných alebo prevyšujúcich prahy uvedené v časti 1 a 2 v prílohe I.2. Ustanovenia tejto smernice platia bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia spoločenstva, týkajúce sa pracovného prostredia, a najmä bez dosahu na smernicu Rady 89/391/EHS z 12. júna o zavádzaní opatrení na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pracovníkov pri práci [8].Článok 3DefinícieNa účely tejto smernice:1. "podnik" znamená celú oblasť, ktorú kontroluje prevádzkovateľ, kde sú prítomné nebezpečné látky v jednej alebo viacerých inštaláciách, vrátane spoločných alebo súvisiacich infraštruktúr alebo činností;2. "inštalácia" znamená technickú jednotku v rámci podniku, kde sa nebezpečné látky vyrábajú, používajú, manipulujú alebo skladujú. Zahŕňa všetky zariadenia, štruktúry, potrubia, stroje, nástroje, súkromné železničné vedľajšie koľaje, doky, plošiny na vykládku zásobujúce inštaláciu, hadice, sklady alebo podobné štruktúry, pohyblivé alebo iné potrebné na prevádzku inštalácie;3. "prevádzkovateľ" znamená každý alebo spoločný subjekt, ktorý prevádzkuje alebo vlastní podnik alebo inštaláciu alebo, ak je to zabezpečené vnútroštátnymi právnymi predpismi, mu bola udelená hospodárska právomoc technicky ju prevádzkovať;4. "nebezpečná látka" znamená látku, zlúčeninu alebo prípravok uvedený v prílohe I, časť 1, alebo ak spĺňa kritéria stanovené v prílohe I, časť 2, a je vo forme suroviny, výrobku, polovýrobku, zostatku alebo pomocného materiálu vrátane takých látok, u ktorých je odôvodnene predpokladané, že môžu byť generované v prípade nehody;5. "veľká havária" znamená vznik veľkej emisie, požiaru alebo výbuchu v dôsledku nekontrolovateľných rozvojov počas prevádzky každého podniku podľa tejto smernice a ktoré vedú k vážnemu ohrozeniu ľudského zdravia alebo životného prostredia, okamžitému alebo neskoršiemu, vnútri alebo mimo podniku a obsahuje jednu alebo viac nebezpečných látok;6. "nebezpečenstvo" znamená skutočnú vlastnosť nebezpečnej látky alebo fyzikálnej situácie s potenciálnym poškodením ľudského zdravia alebo životného prostredia;7. "riziko" znamená pravdepodobnosť špecifického účinku vznikajúceho v rámci špecifického obdobia alebo za špecifických okolností;8. "skladovanie" znamená prítomnosť množstva nebezpečných látok pre ciele uskladnenia, bezpečnej úschovy alebo v zásobe.Článok 4VýnimkyTáto smernica neplatí pre:a) vojenské podniky, inštalácie alebo skladovacie zariadenia;b) ohrozenia vznikajúce pri ionizujúcom žiarení;c) prepravu nebezpečných látok a pomocné dočasné skladovanie na ceste, vnútorné vodné cesty, more alebo vzdušný priestor, mimo podnikov podľa tejto smernice vrátane nakládky a vykládky a dopravy do a z iných prostriedkov prepravy v dokoch, prístavných hrádzach a zoraďovacích nádražiach;d) prepravu nebezpečných látok v potrubiach, vrátane čerpacích staníc, mimo podniku podľa tejto smernice;e) činnosti v ťažbe zaoberajúcej sa ťažbou a využívaním minerálnych látok v baniach a lomoch prostredníctvom vrtov;f) miesta skladovania odpadov.Článok 5Všeobecné povinnosti prevádzkovateľa1. Členské štáty zabezpečia, že prevádzkovateľ je povinný prijať všetky opatrenia potrebné na prevenciu veľkých havárií a obmedziť ich následky na človeka a životné prostredie.2. Členské štáty zabezpečia, že od prevádzkovateľa sa bude žiadať, aby preukázal príslušnému orgánu, v súlade s článkom 16, ďalej len príslušný orgán, kedykoľvek pre ciele inšpekcie a kontrol, v súlade s článkom 18, že prijal všetky nevyhnutné opatrenia, ako to špecifikuje táto smernica.Článok 6Hlásenie1. Členské štáty vyžadujú od prevádzkovateľa, aby zaslal príslušnému orgánu hlásenie v nasledujúcom časovom období:- pre nové podniky, najvhodnejším časovým obdobím je ešte pred začiatkom konštrukcie alebo prevádzky,- pre existujúce podniky, jeden rok od dátumu uvedeného v článku 24 ods. 1.2. Hlásenie vyžadované odsekom 1 obsahuje nasledujúce údaje:a) meno alebo obchodný názov prevádzkovateľa a úplnú adresu daného podniku;b) registrované miesto podnikania prevádzkovateľa spolu s úplnou adresou;c) meno alebo postavenie osoby, ktorá zastupuje podnik, ak sa odlišuje od písm. a);d) dostatočné informácie na identifikáciu nebezpečných látok alebo kategórie látok, ktoré sú zahrnuté;e) množstvá a fyzické formy nebezpečných látok alebo látok zahrnutých;f) činnosť alebo navrhnutú činnosť na inštalácii alebo skladovacom zariadení;g) okamžité prostredie podniku (prvky schopné spôsobiť veľkú haváriu alebo zhoršiť jej účinky).3. V prípade existujúcich podnikov, o ktorých prevádzkovateľ poskytol všetky informácie podľa odseku 2 príslušnému orgánu v súlade s požiadavkami vnútroštátneho práva od dátumu nadobudnutia platnosti tejto smernice, hlásenie podľa odseku 1 sa nevyžaduje.4. V prípade, že:- akékoľvek závažnejšie zvýšenie množstva alebo závažná zmena charakteru alebo fyzickej formy prítomnej nebezpečnej látky, ako je to zaznamenané v hlásení, ktoré poskytuje prevádzkovateľ v súlade s odsekom 2, alebo každá zmena v procese jej používania alebo- prevádzka inštalácie je ukončená,prevádzkovateľ okamžite informuje príslušný orgán o zmene situácie.Článok 7Politika prevencie veľkých havárií1. Členské štáty vyžadujú od prevádzkovateľa, aby vyhotovil dokument, ktorý stanoví politiku prevencie veľkej havárie a zabezpečil, aby bola vhodným spôsobom vykonaná. Politika prevencie veľkej havárie, stanovená prevádzkovateľom, musí byť navrhnutá tak, aby garantovala vysokú úroveň ochrany človeka a životného prostredia vhodnými prostriedkami, štruktúrami a systémami riadenia.2. Dokument musí zohľadňovať princípy, ktoré obsahuje príloha III, a musí byť prístupný pre potreby príslušných orgánov na ciele, medzi iným, uplatnenia článku 5 ods. 2 a 18.3. Tento článok sa nevzťahuje na podniky uvedené v článku 9.Článok 8Reťazová reakcia1. Členské štáty zabezpečia, aby príslušný orgán, ktorý používa informácie získané od prevádzkovateľa v súlade s článkom 6 a 9, identifikoval podniky alebo skupiny podnikov, kde by sa pravdepodobnosť a možnosť alebo následky veľkej havárie mohli zhoršiť z dôvodu umiestnenia alebo blízkosti takých podnikov a ich zásob nebezpečných látok.2. Členské štáty musia zabezpečiť, že v prípade takých identifikovaných podnikov:a) sa príslušné informácie vymieňajú vhodným spôsobom, aby tieto podniky mohli zohľadniť charakter a rozsah celkového ohrozenia veľkými haváriami vo svojej politike prevencie veľkých havárií, systémoch riadenia bezpečnosti, správach o bezpečnosti a vnútorných núdzových plánoch;b) sa vytvoria opatrenia pre ciele spolupráce na informovanie verejnosti a na poskytovanie informácií príslušnému orgánu na prípravu externých núdzových plánov.Článok 9Správy o bezpečnosti1. Členské štáty vyžadujú od prevádzkovateľa vypracovávať správy o bezpečnosti na ciele:a) demonštrovania, že politika prevencie veľkých havárií a systém riadenia bezpečnosti na jej uplatnenie sú účinné v súlade s informáciou uvedenou v prílohe III;b) demonštrovania, že ohrozenia veľkými haváriami boli identifikované a že potrebné opatrenia boli prijaté na prevenciu takých havárií a na obmedzenie ich následkov pre človeka a životné prostredie;c) demonštrovania, že adekvátna bezpečnosť a spoľahlivosť bola začlenená do návrhu, konštrukcie, prevádzky a údržby každej inštalácie, skladovacieho zariadenia, zariadenia a infraštruktúry spojenej s ich prevádzkou, ktorá súvisí s nebezpečenstvami veľkých havárií vnútri podniku,d) demonštrovania, že interné núdzové plány boli vytvorené a boli poskytnuté informácie na zabezpečenie vytvorenia externého plánu pre ciele prijatia potrebných opatrení v prípade veľkej havárie;e) poskytnutia dostatočných informácií príslušnému orgánu, aby bol schopný vydať rozhodnutia v podmienkach nových činností alebo rozvojov okolo existujúcich podnikov.2. Správa o bezpečnosti obsahuje minimálne údaje a informácie uvedené v prílohe II. Tiež obsahuje aktualizované zásoby nebezpečných látok, ktoré sa nachádzajú v podniku.Správy o bezpečnosti alebo časti správ alebo každý iný ekvivalent správ, pripravený v súlade s ostatnými právnymi predpismi, môžu byť kombinované do samostatnej správy o bezpečnosti pre ciele tohto článku, kde taká forma zamedzí nepotrebnej duplicite informácií a opakovaniu práce prevádzkovateľa alebo príslušného orgánu za podmienok, že všetky požiadavky tohto článku sú splnené.3. Správy o bezpečnosti podľa odseku 1 sa zašlú príslušnému orgánu v nasledujúcich termínoch:- pre nové podniky je odôvodnený termín pred začiatkom konštrukcie alebo prevádzky,- pre existujúce podniky, na ktoré sa predtým nevzťahovala smernica 82/501/EHS, tri roky od dátumu uvedeného v článku 24 ods. 1,- pre ostatné podniky dva roky od dátumu uvedeného v článku 24 ods. 1,- v prípade pravidelných prehľadov podľa odseku 5 bezodkladne.4. Predtým, ako prevádzkovateľ začne konštrukciu alebo prevádzku, alebo v prípadoch podľa druhej, tretej a štvrtej zarážky odseku 3, príslušný orgán v príslušnom termíne po obdržaní správy:- oznámi závery jeho preverenia správy o bezpečnosti vypracovanej prevádzkovateľom, ak je to potrebné po vyžiadaní doplnkových informácií alebo- zakáže spustenie prevádzky alebo pokračovať v prevádzke daného podniku v súlade s právomocami a postupmi podľa článku 17.5. Správa o bezpečnosti sa pravidelne reviduje a podľa potreby aktualizuje:- minimálne každých päť rokov,- pri každej príležitosti na základe podnetu prevádzkovateľa alebo na požiadanie príslušného orgánu, na základe nových faktov alebo zohľadnených nových technických poznatkov v otázkach bezpečnosti, napríklad keď to vyplynulo z analýzy nehôd, alebo podľa možnosti "skoro zlyhaní" alebo na základe rozvoja poznatkov týkajúcich sa odhadu rizík.6. a) Kde je preukázané k spokojnosti príslušného orgánu, že konkrétne látky, nachádzajúce sa v podniku, alebo ich časť nie sú v stave vyvolať nebezpečenstvo veľkej havárie, potom členské štáty môžu, v súlade s kritériami podľa písmena b), obmedziť informácie, ktoré majú byť uvedené v správe o bezpečnosti len na tie otázky, ktoré súvisia s prevenciou zbytkového nebezpečenstva veľkej havárie a na obmedzenie jej následkov pre človeka a životné prostredie.b) Predtým, ako sa uplatní táto smernica, Komisia v súlade s postupom podľa článku 16 smernice 82/501/EHS musí vytvoriť zosúladené kritéria pre rozhodnutie príslušného orgánu, či podnik je v stave nevytvoriť nebezpečenstvo veľkej havárie v znení písm. a). Písm. a) sa neuplatňuje, pokiaľ tieto kritéria neboli vytvorené.c) Členské štáty zabezpečia, že príslušný orgán oboznámi Komisiu so zoznamom podnikov, udávajúc dôvody. Komisia postupuje zoznamy každoročne výboru v súlade s článkom 22.Článok 10Úprava inštalácie, podniku alebo skladovacieho zariadeniaV prípade úpravy inštalácie, podniku, skladovacieho zariadenia alebo procesu alebo charakteru alebo množstva nebezpečných látok, čo by mohlo mať závažné vplyvy na ohrozenie veľkou haváriou, členské štáty zabezpečia, že prevádzkovateľ:- preskúma a kde je to potrebné, upraví politiku prevencie veľkých havárií, systémy riadenia a postupy v súlade s článkami 7 a 9,- preskúma a kde je to potrebné, upraví správy o bezpečnosti a informuje príslušný orgán podľa článku 16 o detailoch takej úpravy ešte skôr, ako pristúpi k úprave.Článok 11Núdzové plány1. Členské štáty zabezpečia, že pre všetky podniky, na ktoré sa uplatňuje článok 9:a) prevádzkovateľ vytvára interný núdzový plán na prijatie opatrení v rámci podniku,- pre nové podniky pred začatím prevádzky,- pre existujúce podniky, na ktoré sa predtým smernica 82/501/EHS nevzťahovala, tri roky od dátumu uvedeného v článku 24 ods. 1,- pre ostatné podniky dva roky od dátumu uvedeného v článku 24 ods. 1;b) prevádzkovateľ poskytuje príslušným orgánom potrebné informácie, aby tieto mohli navrhnúť externý núdzový plán v nasledujúcich termínoch:- pre nové podniky pred začatím prevádzky,- pre existujúce podniky, na ktoré sa predtým smernica 82/501/EHS nevzťahovala, tri roky od dátumu uvedeného v článku 24 ods. 1,- pre ostatné podniky dva roky od dátumu uvedeného v článku 24 ods. 1;c) orgány určené na tento účel členskými štátmi navrhnú externý núdzový plán na prijatie opatrení mimo podniku.2. Núdzové plány musia byť vytvorené tak, aby:- obsahovali a kontrolovali incidenty tak, aby minimalizovali účinky, ako aj obmedzovali škody na človeku, životnom prostredí a majetku,- zaviedli opatrenia potrebné na ochranu človeka a životného prostredia pred účinkami veľkých havárií,- oznamovali potrebné informácie verejnosti a službám alebo orgánom, ktoré sa zaoberajú danou oblasťou,- zabezpečovali obnovenie a očistenie životného prostredia po veľkej havárii.Núdzové plány obsahujú informácie, ktoré sú uvedené v prílohe IV.3. Bez dosahu na povinnosti príslušných orgánov musia členské štáty zabezpečiť, že interné plány podľa tejto smernice sa vypracujú na základe porady so zamestnancami zamestnanými v podniku a že s verejnosťou sa taktiež prerokujú externé núdzové plány.4. Členské štáty zabezpečia, že interný a externý núdzový plán sa preskúmajú, preskúšajú a tam, kde je to potrebné, zrevidujú a aktualizujú prevádzkovateľmi a určenými orgánmi vo vhodných intervaloch, avšak nie neskôr ako po troch rokoch. Prieskum zohľadňuje zmeny, ktoré sa uskutočnili v daných podnikoch alebo v rámci súvisiacich núdzových služieb, nové technické poznatky a poznatky týkajúce sa ohlasu na veľké havárie.5. Členské štáty zabezpečia, že núdzové plány sú prevádzkovateľom účinne uplatňované bezodkladne a ak je to potrebné, tak určeným príslušným orgánom pre tento cieľ:- keď vznikla veľká havária,- keď vznikla nekontrolovaná udalosť, ktorá na základe svojho charakteru by podľa očakávania mohla viesť k veľkej havárii.6. Príslušný orgán môže rozhodnúť, na základe predloženia dôvodov na také rozhodnutie, z hľadiska informácií, ktoré sú obsiahnuté v správe o bezpečnosti, že sa požiadavka na vytvorenie externého núdzového plánu podľa odseku 1 neuplatňuje.Článok 12Plánovanie využitia pôdy1. Členské štáty zabezpečia, že zámery na prevenciu veľkých havárií a obmedzenie následkov takých havárií sa zohľadnia pri ich politikách využitia pôdy a/alebo iných príslušných politikách. Sledujú tieto ciele pomocou kontroly:a) umiestnenia nových podnikov,b) modifikácie existujúcich podnikov, ktoré pokrýva článok 10,c) nové rozvoje, ako sú dopravné spojenia, lokalizácie s frekventovaným výskytom verejných alebo obytných oblastí v blízkosti existujúcich podnikov, kde umiestnenie podniku alebo nové rozvoje sú také, že by mohli zvýšiť riziko následkov veľkej havárie.Členské štáty zabezpečia, že ich využitie pôdy alebo iné príslušné politiky berú do úvahy potrebu, z dlhodobého hľadiska, zachovania vhodných vzdialeností medzi podnikmi, ktoré spadajú pod túto smernicu, a obytnými oblasťami, oblasťami verejného určenia alebo oblasťami s určitou citlivosťou alebo záujmom z prírodného hľadiska a v prípade existujúcich podnikov potrebu doplnkových technických opatrení v súlade s článkom 5 preto, aby sa nezvýšilo ohrozenie ľudí.2. Členské štáty zabezpečia, že všetky príslušné orgány a plánujúce orgány, ktoré zodpovedajú za rozhodnutia v tejto oblasti, vytvoria príslušné konzultačné postupy na zabezpečenie vykonávania politík vytvorených podľa odseku 1. Postupy sa navrhnú tak, aby zabezpečovali, že technické poradenstvo o rizikách, ktoré vytvára podnik, je prístupné buď od prípadu k prípadu, alebo na generickom základe, kedy boli prijaté rozhodnutia.Článok 13Informácie o bezpečnostných opatreniach1. Členské štáty zabezpečia, že sa budú poskytovať informácie o bezpečnostných opatreniach a požadovanom chovaní v prípade havárie bez toho, aby ich bolo treba vyžiadať, osobám, ktoré by mohli byť postihnuté veľkou haváriou, pôvodcom ktorej je podnik podľa článku 9.Informácie sa revidujú každé tri roky a kde je to potrebné, opakovane a aktualizované, minimálne ak existuje úprava v zmysle článku 10. Tak isto sú stále prístupné verejnosti. Maximálne časové obdobie medzi opakovaním informácií smerom k verejnosti v každom prípade nepresiahne päť rokov.Také informácie obsahujú minimálne informácie, ktoré sú uvedené v prílohe V.2. Členské štáty s ohľadom na možnosť veľkej havárie s cezhraničnými účinkami, ktorá vzniká v podniku podľa článku 9, poskytujú dostatočné informácie potenciálne postihnutým členským štátom, tak že všetky príslušné opatrenia uvedené v článkoch 11, 12 a v tomto článku sa uplatňujú tam, kde je to možné postihnutými členskými štátmi.3. Ak v prípade daného členského štátu, ktorý rozhodol, že podnik sa nachádza blízko územia druhého členského štátu, nie je schopný spôsobiť ohrozenie veľkou haváriou za jeho hranicami, pre ciele článku 11 ods. 6 a nie je teda potrebné vytvoriť externý núdzový plán, tento informuje o tom ostatné členské štáty.4. Členské štáty zabezpečia, že správa o bezpečnosti je prístupná verejnosti. Prevádzkovateľ môže požiadať príslušný orgán, aby zamlčal určité časti správy, týkajúce sa priemyselných, obchodných alebo osobných dôverných údajov, verejnej bezpečnosti alebo národnej obrany. V takých prípadoch, na základe schválenia príslušným orgánom, prevádzkovateľ poskytne orgánu a sprístupni verejnosti upravenú správu, ktorá neobsahuje tieto údaje.5. Členské štáty zabezpečia, že verejnosť je schopná poskytnúť svoj názor v nasledujúcich prípadoch:- plánovanie nových podnikov podľa článku 9,- úpravy existujúcich podnikov podľa článku 10, kde také úpravy sú podriadené povinnostiam podľa tejto smernice ako plánovanie,- rozvoje okolo takých existujúcich podnikov.6. V prípade podnikov podliehajúcich opatreniam článku 9 členské štáty zabezpečia, že súpis nebezpečných látok podľa článku 9 ods. 2 je prístupný verejnosti.Článok 14Informácie, ktoré musí poskytnúť prevádzkovateľ následne po havárii1. Členské štáty zabezpečia, že podľa možnosti čo najskôr po havárii bude prevádzkovateľ požiadaný, pri použití najvhodnejších prostriedkov, aby:a) informoval príslušné orgány;b) poskytol im nasledujúce informácie, hneď ako budú prístupné:- okolnosti havárie,- nebezpečné látky, ktoré boli prítomné,- údaje dostupné na zhodnotenie účinkov havárie na človeka a životné prostredie a- prijaté núdzové opatrenia;c) ich informoval o zamýšľaných opatreniach:- na zmenšenie stredne a dlhodobých účinkov havárie,- na prevenciu opakovaného vzniku takej havárie;d) aktualizoval poskytnuté informácie, ak ďalšie vyšetrenia zistia ďalšie skutočnosti, ktoré menia tieto informácie alebo vyvodené závery.2. Členské štáty vyžadujú od príslušného orgánu, aby:a) zabezpečil prijatie všetkých potrebných okamžitých, strednodobých a dlhodobých opatrení, ktoré môže schváliť;b) zhromaždil inšpekciou, vyšetrovaním alebo inými vhodnými prostriedkami informácie potrebné na celú analýzu technického, organizačného a riadiaceho aspektu veľkej havárie;c) podnikol vhodné opatrenia na zabezpečenie, že prevádzkovateľ prijíma všetky potrebné nápravné opatrenia, ad) predložil odporúčania na budúce preventívne opatrenia.Článok 15Informácie, ktoré musia členské štáty poskytnúť Komisii1. Z dôvodu prevencie a zmiernenia veľkej havárie členské štáty informujú Komisiu podľa možnosti čo najskôr o veľkých haváriách, podľa kritérií v prílohe VI, ktoré sa vyskytli na ich území. Informujú o nasledujúcich údajoch:a) členský štát, názov a adresa orgánu, ktorý zodpovedá sa správu;b) dátum, čas a miesto veľkej havárie vrátane úplného mena prevádzkovateľa a adresy daného podniku;c) krátky popis okolností havárie vrátane prítomných nebezpečných látok a okamžitých účinkov na človeka a životné prostredie;d) krátky popis prijatých núdzových opatrení a okamžitých bezpečnostných opatrení na prevenciu opakovania.2. Členský štát hneď, ako sú zhromaždené informácie podľa článku 14, informuje Komisiu o výsledku ich analýzy a odporúčaniach vo forme správy, vytvorenej a upravenej postupom podľa článku 22.Podávajúc správu o týchto informáciách sa môžu členské štáty omeškať len v prípade plnenia právnych postupov, kedy také podávanie správ môže následne ovplyvniť také postupy.3. Členské štáty informujú Komisiu o názve a adrese každého orgánu, ktorý by mohol mať príslušné informácie o veľkých nehodách a ktorý je schopný radiť príslušným orgánom iných členských štátov, ktoré musia vstupovať v prípade takej havárie.Článok 16Príslušný orgánBez ohľadu na zodpovednosť prevádzkovateľa, členské štáty vytvoria alebo menujú príslušný orgán alebo orgány, ktoré budú zodpovedné za výkon povinností, ktoré ukladá táto smernica, a v prípade potreby orgány, ktoré pomáhajú príslušnému orgánu alebo orgánom na technickej úrovni.Článok 17Zákaz prevádzky1. Členské štáty zakážu prevádzku alebo spustenie prevádzky každého podniku, inštalácie alebo skladovacieho zariadenia alebo ich inej časti, kde opatrenia prijaté prevádzkovateľom na prevenciu a zmiernenie veľkých havárií sú veľmi nedostatočné.Členské štáty zakážu prevádzku alebo spustenie prevádzky každého podniku, inštalácie alebo skladovacieho zariadenia alebo ich inej časti, ak prevádzkovateľ nepredložil hlásenie, správy alebo iné informácie, ktoré sa vyžadujú v tejto smernici v rámci stanovenej lehoty.2. Členské štáty zabezpečia, že prevádzkovatelia sa môžu odvolať proti vydanému zákazu príslušným orgánom podľa odseku 1 k príslušnému orgánu, ktorý určujú vnútroštátne právne predpisy a postupy.Článok 18Inšpekcie1. Členské štáty zabezpečia, že príslušné orgány organizujú systém inšpekcií alebo iné opatrenia kontroly vhodného charakteru pre daný podnik. Tieto inšpekcie alebo kontrolné opatrenia nezávisia od obdržania správy o bezpečnosti alebo inej predloženej správy. Také inšpekcie alebo iné kontrolné opatrenia sú dostatočné na plánovanie a systematické preskúšavanie systémov, ktoré budú používané v podniku, bez ohľadu na technický, organizačný alebo riadiaci charakter, aby sa zabezpečilo:- že prevádzkovateľ môže preukázať, že sa prijali príslušné opatrenia na prevenciu veľkých havárií v súvislosti s rozličnými činnosťami v podniku,- že prevádzkovateľ môže preukázať, že sa vytvorili príslušné prostriedky na limitovania následkov veľkých havárií v podniku a mimo podniku,- že údaje a informácie obsiahnuté v predloženej správe o bezpečnosti alebo inej správe adekvátne odrážajú situáciu v podniku,- že verejnosti boli poskytnuté informácie v súlade s článkom 13 ods. 1.2. Systém inšpekcie špecifikovaný v odseku 1 spĺňa nasledujúce podmienky:a) existuje program inšpekcií pre všetky podniky. Bez ohľadu na to, že príslušný orgán má vytvorený program inšpekcií na základe systematického odhadovania ohrození veľkými haváriami daného podniku, program má za následok minimálne jednu inšpekciu v mieste podniku, vykonanú príslušným orgánom každých dvanásť mesiacov v každom podniku, na ktorý sa vzťahuje článok 9;b) následne po každej inšpekcii príslušný orgán pripraví správu;c) tam, kde je to potrebné, každá inšpekcia, vykonávaná príslušným orgánom, sa sleduje manažmentom podniku v rámci odôvodneného obdobia následne po inšpekcii.3. Príslušný orgán môže vyžadovať od prevádzkovateľa, aby poskytol doplňujúce informácie, potrebné na umožnenie orgánu, aby úplne odhadol možnosti veľkej havárie, a na určenie rozsahu pravdepodobného zvýšenia možnosti alebo zhoršenia účinkov veľkých havárií, pre ciele povolenia prípravy externého núdzového plánu a na zohľadnenie látok, ktoré v dôsledku ich fyzikálnej formy, a to ako stavu alebo umiestnenia, môžu vyžadovať dodatočné zohľadnenie.Článok 19Informačný systém a výmena informácií1. Členské štáty a Komisia si vymieňajú informácie o skúsenostiach, ktoré sú vyžadované s ohľadom na prevenciu veľkých havárií, a na limitovanie ich následkov. Tieto informácie sa týkajú fungovania opatrení vytvorených podľa tejto smernice.2. Komisia vytvára a dáva k dispozícií členským štátom register a systém informácií, ktorý obsahuje detaily o veľkých haváriách, ktoré sa vyskytli na území členských štátov, s cieľom:a) rýchleho šírenia informácií, poskytovaných členskými štátmi v súlade s článkom 15 ods. 1 medzi všetkými príslušnými orgánmi;b) distribúcie príslušným orgánom analýzy príčin veľkých havárií a poučení získaných z nich;c) poskytovať príslušným orgánom informácie o preventívnych opatreniach;d) poskytovať informácie o organizáciách, ktoré sú schopné poskytnúť rady alebo príslušné informácie o výskyte, prevencii a zmiernení veľkých havárií.Register a informačný systém minimálne obsahujú:a) informácie poskytované členskými štátmi v súlade s článkom 15 ods. 1;b) analýzu príčin havárií;c) ponaučenie získané z havárií;d) preventívne opatrenia potrebné na prevenciu opakovania sa.3. Bez ohľadu na článok 20 je prístup k registru a informačnému systému otvorený vládnym oddeleniam členských štátov, priemyslu alebo obchodným spoločenstvám, odborom, nevládnym organizáciám v oblasti ochrany životného prostredia a iným medzinárodným alebo výskumným organizáciám pracujúcim v tejto oblasti.4. Členské štáty poskytujú Komisii správu za každé tri roky v súlade s postupom uvedeným v smernici Rady 91/692/EHS z 23. decembra 1991, ktorý štandardizuje a racionalizuje správy o vykonávaní príslušných smerníc, ktoré sa týkajú životného prostredia [9], pre podniky pokryté článkom 6 a 9. Komisia uverejňuje závery týchto informácií každé tri roky.Článok 20Dôvernosť1. Členské štáty pre prehľadnosť záujmov zabezpečia, že od príslušných orgánov sa vyžaduje, aby informácie získané v súlade s touto smernicou sprístupnili každej fyzickej alebo právnickej osobe na ich požiadanie.Informácie získané príslušnými orgánmi alebo Komisiou môžu, tam kde to vnútroštátne ustanovenia vyžadujú, byť utajené, ak sa to týka otázok:- dôvernosti rokovania príslušných orgánov a Komisie,- dôvernosti medzinárodných vzťahov a národnej obrany,- verejnej bezpečnosti,- dôvernosti predbežných vyšetrovacích postupov alebo určitých právnych postupov,- obchodného a priemyselného tajomstva vrátane duševného vlastníctva,- osobných údajov a/alebo spisov,- údajov poskytovaných treťou stranou, ak táto strana požiada o udržanie v tajnosti.2. Táto smernica nevylučuje uzavretie dohôd členskými štátmi s tretími krajinami o výmene informácií, pre ktoré sú tajné na internej úrovni.Článok 21Mandát výboruOpatrenia vyžadované na úpravu kritérií podľa článku 9 ods. 6 písm. b a prílohy II a VI k technickému rozvoju a k návrhu formy správy podľa článku 15 ods. 2 sa prijmú v súlade s postupom podľa článku 22.Článok 22VýborKomisii napomáha výbor, ktorého členmi sú zástupcovia členských štátov a ktorému predsedá zástupca Komisie.Zástupca Komisie predkladá výboru návrh opatrení, ktoré sa majú prijať. Výbor predkladá svoje stanovisko na návrh v rámci lehoty, ktorú stanoví predseda na základe súrnosti záležitosti. Stanovisko sa predloží väčšinou podľa článku 148 ods. 2 zmluvy v prípade rozhodnutí, ktoré Rada musí prijať na základe návrhu Komisie. Hlasy zástupcov členských štátov v rámci výboru sa zvážia spôsobom v súlade s ustanoveniami tohto článku. Predseda nehlasuje.Komisia prijme predpokladané opatrenia, ak sú tieto v súlade so stanoviskom výboru.Ak predpokladané opatrenia nie sú v súlade so stanoviskom výboru, alebo ak nebolo predložené žiadne stanovisko, Komisia bezodkladne predloží Rade návrh týkajúci sa opatrení, ktoré sa majú prijať. Rada koná kvalifikovanou väčšinou.Ak po uplynutí doby troch mesiacov od dátumu stanoveného Rade táto nekonala, navrhované opatrenia prijme Komisia.Článok 23Zrušenie smernice 82/501/EHS1. Smernica 82/501/EHS sa zrušuje 24 mesiacov od nadobudnutia účinnosti tejto smernice.2. Hlásenia, núdzové plány a informácie pre verejnosť, predstavené alebo navrhnuté v súlade so smernicou 82/501/EHS, zostávajú v platnosti dovtedy, pokiaľ nebudú nahradené podľa príslušných opatrení tejto smernice.Článok 24Vykonanie1. Členské štáty prijmú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na plnenie tejto smernice najneskôr do 24 mesiacov od nadobudnutia jej účinnosti. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.Keď členské štáty prijmú tieto opatrenia, tieto budú obsahovať odkaz na túto smernicu alebo bude k nim byť pripojený tento odkaz pre prípad ich úradného uverejnenia. Metódy na také spracovanie stanovia členské štáty.2. Členské štáty oznámia Komisii hlavné opatrenia vnútroštátneho práva, ktoré prijali v oblasti, ktorú pokrýva táto smernica.Článok 25Nadobudnutie účinnostiTáto smernica nadobúda účinnosť v 20. deň po dni jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Článok 26Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 9. decembra 1996Za RadupredsedaB. Howlin[1] Ú. v. ES C 106, 14.4.1994, s. 4 a Ú. v. ES C 238, 13.9.1995, s. 4.[2] Ú. v. ES C 295, 22.10.1994, s. 83.[3] Stanovisko Európskeho parlamentu zo 16. februára 1995 (Ú. v. ES C 56, 6.3.1995, s. 80), spoločná pozícia Rady z 19. marca 1996, (Ú. v. ES C 120, 24.4.1996, s. 20) a rozhodnutie Európskeho parlamentu z 15. júla 1996 (Ú. v. ES C 261, 9.9.1996, s. 24).[4] Ú. v. ES L 230, 5.8.1982, s. 1. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 91/692/EHS (Ú. v. ES L 377, 31.12.1991, s. 48).[5] Ú. v. ES C 112, 20.12.1973, s. 1.Ú. v. ES C 139, 13.6.1977, s. 1.Ú. v. ES C 46, 17.2.1983, s. 1.Ú. v. ES C 70, 18.3.1987, s. 1.Ú. v. ES C 138, 17.5.1993, s. 1.[6] Ú. v. ES C 328, 7.12.1987, s. 3.[7] Ú. v. ES C 138, 17.5.1993.[8] Ú. v. ES L 183, 29.6.1989, s. 1.[9] Ú. v. ES L 377, 31.12.1991, s. 48.--------------------------------------------------Zoznam príloh| | Strana |Príloha I | — Uplatnenie smernice… | 421 |Príloha II | — Minimálne údaje a informácie, ktoré majú byť zohľadnené v správe o bezpečnosti špecifikovanej v článku 9… | 426 |Príloha III | — Princípy podľa článku 7 a informácie podľa článku 9 o systéme riadenia a organizácii podniku z hľadiska prevencie veľkých havárií… | 427 |Príloha IV | — Údaje a informácie, ktoré musia obsahovať núdzové plány špecifikované podľa článku 11 … | 428 |Príloha V | — Informácie, ktoré sa musia oznámiť verejnosti, v súlade s článkom 13 ods.1 … | 429 |Príloha VI | — Kritériá pre hlásenie havárie Komisii v súlade s článkom 15 ods. 1 … | 430 |--------------------------------------------------


title: Smernica Komisie 2006/36/ES z  24. marca 2006 , ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2001/32/ES o uznaní chránených zón vystavených osobitným zdravotným rizikám rastlín v Spoločenstve a ktorou sa zrušuje smernica 92/76/EHS

text:
               25.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 88/13

      SMERNICA KOMISIE 2006/36/ES
   z 24. marca 2006,
   ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2001/32/ES o uznaní chránených zón vystavených osobitným zdravotným rizikám rastlín v Spoločenstve a ktorou sa zrušuje smernica 92/76/EHS
   KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,
   so zreteľom na smernicu Rady 2000/29/ES z 8. mája 2000 o ochranných opatreniach proti zavlečeniu organizmov škodlivých pre rastliny alebo rastlinné produkty do Spoločenstva a proti ich rozšíreniu v rámci Spoločenstva (1), a najmä na jej prvý pododsek článku 2 ods. 1 písm. h),
   keďže:

               (1)

               Určité členské štáty alebo určité oblasti členských štátov boli v rámci smernice Komisie 2001/32/ES (2) uznané za chránené zóny, pokiaľ ide o určité škodlivé organizmy. V niektorých prípadoch sa uznanie poskytlo dočasne, pretože neboli poskytnuté informácie potrebné na preukázanie prítomnosti daných škodlivých organizmov v členskom štáte alebo príslušnej oblasti.

               (2)

               V prípade, ak príslušný členský štát už poskytol potrebné informácie by sa dané zóny mali uznať za chránené zóny natrvalo.

               (3)

               Niektoré portugalské regióny sa dočasne uznávajú za chránené zóny, pokiaľ ide o Bemisia tabaci Genn. (európske populácie).

               (4)

               Portugalsko predložilo informácie, ktoré dokazujú, že prítomnosť Bemisia tabaci Genn. (európske populácie) sa v súčasnosti zistila v niektorých častiach jeho územia. Tieto časti portugalského územia by sa preto už naďalej nemali uznávať za chránené zóny, pokiaľ ide o tento škodlivý organizmus.

               (5)

               Rôzne regióny Rakúska a Talianska alebo ich časti a celé územie Írska, Litvy, Slovinska a Slovenska sa dočasne uznávajú za chránené zóny, pokiaľ ide o Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al. do 31. marca 2006.

               (6)

               Z informácií poskytnutých Rakúskom, Talianskom, Írskom, Litvou, Slovinskom a Slovenskom vyplýva, že predbežné uznanie chránených zón pre tieto krajiny v súvislosti s Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al. by sa výnimočne malo predĺžiť o dva roky, aby sa tak týmto krajinám poskytlo potrebné obdobie na predloženie informácií, ktoré dokazujú, že Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al. sa v nich už nevyskytuje, prípadne na ukončenie potrebných opatrení na eradikáciu tohto organizmu.

               (7)

               Keďže sa prítomnosť Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al. sa v súčasnosti zistila v niektorých častiach Talianska a v regiónoch Gorenjska a Maribor v Slovinsku a v niektorých obciach okresov Dunajská Streda, Levice, Topoľčany, Poltár, Rožňava a Trebišov na Slovensku, tieto príslušné časti talianskeho, slovinského a slovenského územia by sa preto už naďalej nemali uznávať za chránené zóny, pokiaľ ide o Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al.

               (8)

               Litva sa dočasne uznáva za chránenú zónu, pokiaľ ide o vírus rizománie repy do 31. marca 2006.

               (9)

               Litva predložila informácie, ktoré dokazujú, že sa v súčasnosti zistila prítomnosť vírusu rizománie repy sa v krajine. Litva by sa preto už naďalej nemala uznávať za chránenú zónu, pokiaľ ide o tento škodlivý organizmus.

               (10)

               Malta sa dočasne uznáva za chránenú zónu, pokiaľ ide o vírus tristézy citrusových plodov (európske kmene) do 31. marca 2006.

               (11)

               Z informácií, ktoré predložila Malta vyplýva, že by sa dočasné uznanie za chránenú zónu pre túto krajinu, pokiaľ ide o vírus tristézy citrusových plodov (európske kmene) malo predĺžiť o dva roky, aby sa krajine poskytlo dostatočné obdobie na predloženie informácií, ktoré by dokazovali, že vírus tristézy citrusových plodov (európske kmene) sa v nej už nevyskytuje, prípadne na ukončenie potrebných opatrení na eradikáciu tohto organizmu.

               (12)

               Cyprus sa dočasne uznáva za chránenú zónu, pokiaľ ide o prítomnosť Daktulosphaira vitifoliae (Fitch), Ips sexdentatus Börner a Leptinotarsa decemlineata Say do 31. marca 2006.

               (13)

               Z informácií, ktoré predložil Cyprus vyplýva, že by sa dočasné uznanie za chránenú zónu pre túto krajinu, pokiaľ ide o prítomnosť Daktulosphaira vitifoliae (Fitch), Ips sexdentatus Börner a Leptinotarsa decemlineata Say malo predĺžiť o dva roky, aby sa krajine poskytlo dostatočné obdobie na predloženie informácií, ktoré by dokazovali, že tieto škodlivé organizmy sa v nej už nevyskytujú, prípadne na ukončenie potrebných opatrení na eradikáciu týchto organizmov.

               (14)

               Smernica 2001/32/ES by sa mala preto zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť.

               (15)

               Opatrenia ustanovené v tejto smernici sú v súlade so stanoviskom Stáleho výboru pre zdravie rastlín,

         PRIJALA TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Smernica 2001/32/ES sa mení a dopĺňa takto:

               1.

               Článok 1 sa nahrádza takto:
               „Článok 1
               Zóny v Spoločenstve, ktoré sú uvedené v prílohe, sa uznávajú za chránené zóny v zmysle prvého pododseku článku 2 ods. 1 písm. h) smernice 2000/29/ES v súvislosti so škodlivým/i organizmom/ami uvedeným/i pri ich názvoch v prílohe.“

               2.

               Článok 2 sa vypúšťa.

               3.

               Príloha sa mení a dopĺňa takto:

                           a)

                           V bode 2 nadpisu a) sa slová v zátvorkách za „Portugalsko“ nahrádzajú slovami „Azory, Beira Interior, Beira Litoral, Entre Douro e Minho, Madeira, Ribatejo e Oeste (samosprávne obce Alcobaça, Alenquer, Bombarral, Cadaval, Caldas da Rainha, Lourinhã, Nazaré, Obidos, Peniche a Torres Vedras) a Trás-os-Montes“.

                           b)

                           V bodoch 3.1, 11 a 13 nadpisu a) sa slová „(do 31. marca 2008)“ dopĺňajú za slovo „Cyprus“.

                           c)

                           Bod 2 nadpisu b) sa nahrádza takto:

                                       „—

                                       Španielsko, Estónsko, Francúzsko (Korzika), Taliansko (Abruzzi; Basilicata; Kalábria; Kampánia; Friuli-Venezia Giulia; Lazio; Ligúria; Marche; Molise; Piemont; Sardínia; Sicília; Toskánsko; Umbria; Valle d’Aosta), Lotyšsko, Portugalsko, Fínsko, Spojené kráľovstvo (Severné Írsko, ostrov Man a Normanské ostrovy),

                                       —

                                       do 31. marca 2008, Írsko, Taliansko (Apúlia, Emilia-Romagna: provincie Forlí-Cesena (s výnimkou oblasti provincie situovanej severne od hranice štátnej cesty č. 9 – Via Emilia), Parma, Piacenza, Rimini (s výnimkou oblasti provincie situovanej severne od hranice štátnej cesty č. 9 – Via Emilia), Lombardy, Veneto: s výnimkou provincie Rovigo obcí Rovigo, Polesella, Villamarzana, Fratta Polesine, San Bellino, Badia Polesine, Trecenta, Ceneselli, Pontecchio Polesine, Arquà Polesine, Costa di Rovigo, Occhiobello, Lendinara, Canda, Ficarolo, Guarda Veneta, Frassinelle Polesine, Villanova del Ghebbo, Fiesso Umbertiano, Castelguglielmo, Bagnolo di Po, Giacciano con Baruchella, Bosaro, Canaro, Lusia, Pincara, Stienta, Gaiba, Salara, a v provincii Padova obce Castelbaldo, Barbona, Piacenza d’Adige, Vescovana, S. Urbano, Boara Pisani, Masi, a v provincii Verona obce Palù, Roverchiara, Legnago, Castagnaro, Ronco all’Adige, Villa Bartolomea, Oppeano, Terrazzo, Isola Rizza, Angiari), Litva, Rakúsko (Burgenland, Korutánsko, Dolné Rakúsko, Tirolsko (správna oblasť Lienz), Štajersko, Viedeň), Slovinsko (okrem regiónov Gorenjska a Maribor), Slovensko (okrem obcí Blahová, Horné Mýto a Okoč (okres Dunajská Streda), Hronovce a Hronské Kľačany (okres Levice), Veľké Ripňany (okres Topoľčany), Málinec (okres Poltár), Hrhov (okres Rožňava), Kazimír, Luhyňa, Malý Horeš, Svätuše a Zatín (okres Trebišov)“.

                           d)

                           V bode 1 nadpisu d) sa slovo „Litva“ vypúšťa.

                           e)

                           V bode 3 nadpisu d) sa slová „(do 31. marca 2008)“ dopĺňajú za slovo „Malta“.

         Článok 2
   1.   Členské štáty prijmú a uverejnia najneskôr do 30. apríla 2006 zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Členské štáty bezodkladne oznámia Komisii znenie týchto ustanovení a tabuľku zhody medzi týmito ustanoveniami a touto smernicou.
   Uvedené ustanovenia sa uplatňujú od 1. mája 2006.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti, na ktorú sa vzťahuje táto smernica.
   Článok 3
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom nasledujúci po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 4
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Bruseli 24. marca 2006

            Za Komisiu

         Markos KYPRIANOU

            člen Komisie

      (1)  Ú. v. ES L 169, 10.7.2000, s. 1. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Komisie 2006/14/ES (Ú. v. EÚ L 34, 7.2.2006, s. 24).

      (2)  Ú. v. ES L 127, 9.5.2001, s. 38. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 2005/18/ES (Ú. v. EÚ L 57, 3.3.2005, s. 25).