title: Smernica Rady 98/70/ES Európskeho parlamentu a Rady z 13. októbra 1998 týkajúca sa kvality benzínu a naftových palív, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 93/12/ES

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31998L0070

Úradný vestník L 350 , 28/12/1998 S. 0058 - 0068

		Smernica Rady 98/70/ES Európskeho parlamentu a Radyz 13. októbra 1998týkajúca sa kvality benzínu a naftových palív, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 93/12/ESEURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIEso zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na jej článok 100a,so zreteľom na návrh Komisie [1],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],konajúc v súlade s postupom uvedeným v článku 189b zmluvy [3] podľa spoločného znenia schváleného 29. júna 1998 Zmierovacím výborom,(1) Keďže rozdiely medzi právnymi predpismi alebo správnymi opatreniami prijatými členskými štátmi o špecifikáciách konvenčných a alternatívnych palív používaných motorovými vozidlami vybavenými zážihovými a vznetovými motormi vytvárajú prekážky obchodu v spoločenstve a môžu takto priamo ovplyvniť vytváranie a fungovanie vnútorného trhu a schopnosť medzinárodnej súťaživosti európskych motorových vozidiel a rafinérií; keďže podľa ustanovení článku 3b zmluvy sa z tohto dôvodu javí nevyhnutnou aproximácia právnych predpisov v tejto oblasti;(2) keďže podľa článku 100a ods. 3 zmluvy, návrhy Komisie zamerané na vytvorenie a fungovanie vnútorného trhu týkajúce sa medzi iným ochrany zdravia a životného prostredia vychádzajú z vysokej úrovne ochrany;(3) keďže prvotné škodliviny ovzdušia ako oxidy dusíka, nespálené uhľovodíky, častice pevných látok, oxid uhoľnatý, benzény a iné jedovaté emisie z výfuku, ktoré prispievajú k tvorbe druhotných škodlivín, ako ozón, sú emitované vo veľkých množstvách prostredníctvom výparov z výfukov motorových vozidiel, čím predstavujú priamo alebo nepriamo značné riziko pre zdravie ľudí a životné prostredie;(4) keďže napriek zvyšujúcej sa prísnosti hodnôt limitov emisií motorových vozidiel stanovených smernicou Rady 70/220/EHS [4] a smernicou Rady 88/77/EHS [5] sú potrebné ďalšie opatrenia na zníženie znečistenia ovzdušia spôsobeného motorovými vozidlami a inými zdrojmi s cieľom dosiahnutia uspokojivej kvality ovzdušia;(4) keďže článok 4 smernice 94/12/ES Európskeho parlamentu a Rady [6] zaviedol nový prístup vzhľadom na politiku znižovania emisií na rok 2000 a po roku 2000 a vyžadoval od Komisie preskúmať, medzi iným, možný prínos zlepšenia kvality benzínu a motorovej nafty a ostatných palív k znižovaniu znečistenia ovzdušia;(5) keďže, okrem počiatočnej etapy špecifikácií paliva začínajúcej v roku 2000, musia byť vypracované predpisy na druhú etapu, ktoré nadobudnú platnosť v roku 2005, aby mohol priemysel realizovať potrebné investície na prispôsobenie svojich výrobných plánov;(6) keďže benzín a motorová nafta, ktoré spĺňajú špecifikácie dané v prílohách I, II, III a IV, sú už v súčasnosti dostupné na trhu v Európskom spoločenstve;(8) keďže program "auto/oil", ktorého podrobnosti sú načrtnuté v oznámení o budúcej stratégii kontrolovania emisií vypúšťaných do ovzdušia cestnou dopravou, prispieva na úrovni spoločenstva k vytvoreniu vedeckej, technickej a ekonomickej základne na odporúčanie zavedenia nových environmentálnych špecifikácií pre benzín a naftu;(9) keďže zavedenie nových environmentálnych špecifikácií pre benzín a naftu je dôležitým článkom celoeurópskych a národných/regionálnych a miestnych opatrení týkajúcich sa nákladovej efektívnosti, ktoré by mali nadobudnúť platnosť, berúc do úvahy náklady a prínosy všetkých činností;(10) keďže kombinované vykonávanie celoeurópskych, národných/regionálnych a miestnych opatrení týkajúcich sa znižovania emisií z motorových vozidiel predstavuje časť celkovej stratégie spoločenstva znižovania emisií vypúšťaných do ovzdušia z mobilných a nehybných zdrojov vyváženým spôsobom spĺňajúcim kritéria nákladov a prínosov;(10) keďže je v krátkom čase potrebné dosiahnuť zníženie škodlivých emisií z motorových vozidiel hlavne v mestských oblastiach vrátane prvotných škodlivín ako nespálené uhľovodíky a oxid uhoľnatý, druhotných škodlivín ako ozón, jedovatých emisií ako benzén a emisií častíc; keďže toto zníženie emisií škodlivín z motorových vozidiel môže byť v prípade motorových vozidiel dosiahnuté okamžite prostredníctvom zmien v zložení paliva;(12) keďže zapracovanie kyslíka a významné zníženie aromátov, olefínov, benzénu a síry umožní dosiahnuť vyššiu kvalitu paliva z hľadiska kvality ovzdušia;(13) keďže ustanovenia smernice Rady 92/81/EHS z 19. októbra 1992 o harmonizácii štruktúry spotrebných daní z minerálnych olejov [7] a hlavne jej článku 8 ods. 4, odrádzajú a môžu brániť členským štátom v uplatňovaní diferencovanej spotrebnej dane určenej na urýchlenie zvyšovania kvality paliva nad úroveň špecifikácií paliva daných v spoločenstve;(14) keďže používanie diferencovaných spotrebných daní členskými štátmi môže povzbudzovať zavádzanie kvalitatívne vyspelejších palív v súlade s národnými prioritami, schopnosťami a požiadavkami;(14) keďže Komisia predložila návrh na smernicu o energetických produktoch; keďže tento návrh má za cieľ, medzi iným, umožniť členským štátom aktívnejšie využívať fiškálne stimuly prostredníctvom diferencovaných spotrebných daní tak, aby sa uľahčilo zavádzanie kvalitatívne vyspelejších palív;(16) keďže špecifikácie paliva zacielené na znižovanie emisií z výfuku a vyparovaných emisií vo všeobecnosti nie sú dostupné;(17) keďže znečistenie ovzdušia pochádzajúce z olova vznikajúceho spaľovaním olovnatého benzínu predstavuje riziko pre zdravie ľudí a životné prostredie; keďže skutočnosť, že od roku 2000 prakticky všetky cestné motorové vozidlá budú schopné pracovať na bezolovnatý benzín, predstavuje veľký krok vpred a keďže preto je vhodné prísne obmedziť predaj olovnatého benzínu;(18) keďže potreba zníženia emisií motorových vozidiel a dostupnosť potrebných rafinačných technológií oprávňuje stanoviť environmentálne špecifikácie paliva na predaj bezolovnatého benzínu a nafty;(18) keďže sa zdá vhodné zabezpečiť dostupnosť dvoch typov motorovej nafty a benzínu, kde jedným bude vysokokvalitná motorová nafta a jedným vysokokvalitný benzín; keďže je vhodné nahradiť do roku 2005 motorovú naftu a benzín nižšej kvality touto vysokokvalitnou naftou a benzínom; keďže by však mali byť vypracované opatrenia na odklad takéhoto nahradenia, ak by uplatnenie termínu 2005 v členských štátoch spôsobovalo vážne problémy priemyslu pri realizovaní potrebných zmien svojich výrobných prostriedkov;(20) keďže s cieľom ochrany zdravia ľudí a/alebo životného prostredia v niektorých aglomeráciách alebo v určitých ekologicky citlivých oblastiach so špecifickými problémami s kvalitou ovzdušia by malo byť členským štátom umožnené, podľa postupu uvedeného v tejto smernici, požadovať povolenie predaja paliva, len ak spĺňa prísnejšie technické špecifikácie, ako sú stanovené touto smernicou; keďže tento postup predstavuje odchýlku od informačného postupu daného v smernici 98/34/ES z 22. júna 1998 Európskeho parlamentu a Rady stanovujúcej postup poskytovania informácií v oblasti technických noriem a predpisov a pravidlá na služby informačnej spoločnosti [8];(21) keďže s cieľom zabezpečenia zhody s normami kvality podľa tejto smernice by mali členské štáty zaviesť systémy monitorovania; keďže takéto monitorovacie systémy by mali byť založené na spoločných postupoch odoberania vzoriek a testovania, a keďže informácie o kvalite paliva získané členskými štátmi by mali byť poskytnuté Komisii v jednotnej forme;(22) keďže na základe komplexného hodnotenia má Komisia predložiť návrh dopĺňajúci povinné špecifikácie na benzín a naftu uvedené v prílohách III a IV, ktoré budú uplatňované od 1. januára 2005; keďže návrh Komisie môže v prípade potreby stanoviť tiež špecifikácie týkajúce sa životného prostredia na ostatné typy paliva ako skvapalnený zemný plyn (LPG), zemný plyn (NG) a biopalivá; keďže existujú skupiny vozidiel (autobusy, taxíky, obchodné vozidlá, atd.), ktoré sú zodpovedné za vysoký podiel mestských škodlivín a boli by pre ne prínosom osobitné špecifikácie;(23) keďže ďalší rozvoj týkajúci sa referenčných metód merania špecifikácií daných v tejto smernici sa môže javiť ako žiadúci so zreteľom na vedecký a technický pokrok; keďže za týmto účelom by mali byť vypracované ustanovenia prispôsobujúce prílohy tejto smernice technickému pokroku;(23) keďže smernica Rady 85/210/EHS z 20. marca 1985 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa obsahu olova v benzíne [9], smernica Rady 85/536/EHS z 5. decembra 1985 týkajúca sa úspor surovej ropy prostredníctvom využitia náhradných zložiek paliva v benzíne [10] a články 1 ods. 1 písm. b a 2 ods. 1 smernice Rady 93/12/EHS z 23. marca 1993 týkajúcej sa obsahu síry v niektorých kvapalných palivách [11] by sa mali nahradiť zodpovedajúcim spôsobom;(25) keďže prechodné opatrenia pre Rakúsko uvedené v článku 69 aktu o pristúpení z roku 1994 zahŕňajú článok 7 smernice 85/210/EHS; keďže možnosť použitia tohto prechodného opatrenia v osobitných prípadoch ochrany životného prostredia by sa mala predĺžiť do 1. januára 2000;(26) keďže 20. decembra 1994 bol uzavretý modus vivendi medzi Európskym parlamentom, Radou a Komisiou týkajúci sa vykonávania opatrení na kroky prijaté v súlade s postupom uvedeným v článku 189b zmluvy [12],PRIJALI TÚTO SMERNICU:Článok 1Rozsah platnostiTáto smernica stanovuje technické špecifikácie týkajúce sa zdravia a životného prostredia pre palivá používané v motorových vozidlách vybavených zážihovými a vznetovými motormi.Článok 2DefinícieNa účely tejto smernice:1. "benzín" znamená každý prchavý minerálny olej určený na činnosť spaľovacích zážihových motorov poháňajúcich vozidlá a spadajúci pod kódy KN 2710002727100029, 27100032;27100034a27100036;2. "nafta" znamená plynové oleje spadajúce pod kódy KN 27100066 a používané v motorových vozidlách v zmysle smernice 70/220/EHS a smernice 88/77/EHS.U plynových olejov používaných v motoroch mimocestných pojazdných strojov a poľnohospodárskych traktorov môže členský štát vyžadovať rovnaký obsah síry, ako je definovaný pre naftu v tejto smernici, alebo obsah síry, ako je definovaný pre naftu v smernici 93/12/EHS.Článok 3Benzín1. Najneskôr do 1. januára 2000 členské štáty zakážu predaj olovnatého benzínu na svojom území.2. a) Členské štáty zabezpečia, aby sa najneskôr do 1. januára 2000 mohol na ich území predávať bezolovnatý benzín, len ak spĺňa environmentálne špecifikácie dané v prílohe I.b) Bez dopadu na ustanovenia písm. a) členské štáty povolia od 1. januára 2000 predaj bezolovnatého benzínu spĺňajúceho špecifikácie prílohy III na svojom území.c) Členské štáty tiež zabezpečia, aby bolo najneskôr od 1. januára 2005 možné predávať bezolovnatý benzín, len ak spĺňa environmentálne špecifikácie dané v prílohe III.3. Odlišne od ustanovení odseku 1 môže byť členskému štátu umožnené na žiadosť predloženú Komisii najneskôr 31. augusta 1999 naďalej povoliť predaj olovnatého benzínu najneskôr do 1. januára 2005, ak môže preukázať, že uplatnenie zákazu by malo za následok vážne sociálno-ekonomické problémy alebo by neviedlo k celkovému zlepšeniu životného prostredia alebo zdravia, medzi iným, z dôvodu klimatickej situácie v tomto členskom štáte.Obsah olova v olovnatom benzíne nesmie presiahnuť 0,15 g/l a obsah benzénu musí spĺňať špecifikácie uvedené v prílohe I. Ostatné hodnoty špecifikácií môžu zostať v porovnaní so súčasnou situáciou nezmenené.4. Bez ohľadu na ustanovenia odseku 2 môže byť členskému štátu umožnené na základe žiadosti predloženej Komisii najneskôr 31. augusta 1999 naďalej povoľovať na svojom území do 1. januára 2003 predaj bezolovnatého benzínu s obsahom síry, ktorý nespĺňa špecifikácie uvedené v prílohe I, ale ktorý neprekračuje v súčasnosti povolený obsah, ak môže preukázať, že by mohli vzniknúť vážne problémy jeho priemyslu pri realizovaní potrebných zmien výrobných prostriedkov počas obdobia medzi dátumom prijatia tejto smernice a 1. januárom 2000.5. Bez ohľadu na ustanovenia odseku 2 môže byť členskému štátu umožnené na základe žiadosti predloženej Komisii najneskôr 31. augusta 2003 povoliť na svojom území do 1. januára 2007 predaj bezolovnatého benzínu s obsahom síry, ktorý nespĺňa špecifikácie uvedené v prílohe III, ale ktorý neprekračuje špecifikácie uvedené v prílohe I, ak môže preukázať, že by mohli vzniknúť vážne problémy jeho priemyslu pri realizovaní potrebných zmien výrobných prostriedkov počas obdobia medzi dátumom prijatia tejto smernice a 1. januárom 2005.6. Komisia môže povoliť výnimky uvedené v odsekoch 3, 4 a 5 v súlade so zmluvou.Komisia oznámi takéto rozhodnutia členským štátom a informuje o nich Európsky parlament a Radu.7. Bez ohľadu na odsek 1, členské štáty môžu naďalej povoliť predaj malých množstiev olovnatého benzínu so špecifikáciami uvedenými v druhom pododseku odseku 3 v maximálnom množstve 0,5 % z celkového predaja určeného na použitie v starých motorových vozidlách charakteristickej povahy a šírených v špeciálnych záujmových skupinách.Článok 4Motorová nafta1. a) Členské štáty zabezpečia, aby sa najneskôr do 1. januára 2000 mohla na ich území predávať motorová nafta, len ak spĺňa environmentálne špecifikácie dané v prílohe II.b) Bez dopadu na ustanovenia písm. a), členské štáty povolia od 1. januára 2000 predaj motorovej nafty spĺňajúcej špecifikácie prílohy IV na svojom území.c) Členské štáty tiež zabezpečia, aby bolo najneskôr od 1. januára 2005 možné predávať motorovú naftu, len ak spĺňa environmentálne špecifikácie dané v prílohe IV.2. Bez ohľadu na ustanovenia odseku 1 môže členský štát na základe žiadosti predloženej Komisii najneskôr 31. augusta 1999 naďalej povoľovať na svojom území do 1. januára 2003 predaj motorovej nafty s obsahom síry, ktorý nespĺňa špecifikácie uvedené v prílohe II, ale ktorý neprekračuje v súčasnosti povolený obsah, ak preukáže, že by mohli vzniknúť vážne problémy jeho priemyslu pri realizovaní potrebných zmien výrobných prostriedkov počas obdobia od dátumu prijatia tejto smernice do 1. januára 2000.3. Bez ohľadu na ustanovenia odseku 1 môže členský štát na základe žiadosti predloženej Komisii najneskôr 31. augusta 2003 povoliť na svojom území do 1. januára 2007 predaj motorovej nafty s obsahom síry, ktorý nespĺňa špecifikácie uvedené v prílohe IV, ale ktorý spĺňa špecifikácie uvedené v prílohe II, ak preukáže, že by mohli vzniknúť vážne problémy jeho priemyslu pri realizovaní potrebných zmien výrobných prostriedkov počas obdobia od dátumu prijatia tejto smernice do 1. januára 2005.4. Komisia môže povoliť výnimky uvedené v odsekoch 2 a 3 v súlade so zmluvou.Komisia oznámi takéto rozhodnutia členským štátom a informuje o nich Európsky parlament a Radu.Článok 5Voľný obehŽiadny členský štát nesmie zakázať, obmedziť alebo brániť uvedeniu na trh palív, ktoré spĺňajú požiadavky tejto smernice.Článok 6Predaj palív s prísnejšími environmentálnymi špecifikáciami1. Odlišne od článkov 3, 4 a 5 môžu členské štáty požadovať, aby v niektorých oblastiach sa mohli palivá predávať, len ak spĺňajú prísnejšie environmentálne špecifikácie, ako sú uvedené v tejto smernici, pre všetky alebo niektoré skupiny vozidiel s ohľadom na ochranu zdravia ľudí v niektorých aglomeráciách alebo životného prostredia v ekologicky citlivých oblastiach v členskom štáte, ak znečistenie ovzdušia predstavuje alebo pravdepodobne môže predstavovať vážny problém pre zdravie ľudí alebo životné prostredie.2. Členský štát, ktorý si želá využiť výnimku poskytnutú odsekom 1, predloží Komisii vopred svoju žiadosť vrátane jej zdôvodnenia. Zdôvodnenie bude obsahovať dôkaz, že výnimka rešpektuje princípy proporcionality a že nebude narušovať voľný pohyb tovaru a osôb.3. Príslušný členský štát poskytne Komisii údaje o kvalite ovzdušia okolia danej oblasti ako aj predpokladaný dopad navrhovaných opatrení na kvalitu ovzdušia.4. Komisia poskytne bez zbytočného odkladu tieto informácie ostatným členským štátom.5. Členské štáty môžu na požiadanie poskytnúť svoj komentár k žiadosti a zdôvodnenie do dvoch mesiacov od dátumu poskytnutia informácie Komisii.6. Komisia prijme k žiadosti členských štátov rozhodnutie do troch mesiacov po dátume predloženia komentára členského štátu. Komisia vezme komentár členského štátu na vedomie a informuje ho o svojom rozhodnutí a súčasne informuje Európsky parlament a Radu.7. Každý členský štát sa môže Rade odvolať proti rozhodnutiu Komisie do jedného mesiaca od jeho oznámenia, v prípade, že rozhodnutie nebolo prijaté, odvolať sa v danej záležitosti Rade do jedného mesiaca po uplynutí času uvedenom v odseku 6.8. Rada, rozhodujúca kvalifikovanou väčšinou, môže prijať odlišné rozhodnutie do dvoch mesiacov od predloženia záležitosti.Článok 7Zmena v zásobovaní surovou ropouAk v dôsledku neočakávanej udalosti bráni náhla zmena v zásobovaní surovou ropou alebo ropnými produktmi rafinériám členského štátu rešpektovať požiadavky na špecifikácie paliva uvedené v článkoch 3 a 4, tento členský štát o tom informuje Komisiu. Komisia po tom, ako informuje ostatné členské štáty, môže povoliť vyššie limitné hodnoty v tomto členskom štáte na jednu alebo viaceré zložky paliva počas obdobia neprekračujúceho 6 mesiacov.Komisia informuje členské štáty, Európsky parlament a Radu o tomto rozhodnutí.Každý členský štát sa môže odvolať Rade proti rozhodnutiu Komisie do jedného mesiaca od jeho oznámenia.Rada, rozhodujúca kvalifikovanou väčšinou, môže prijať odlišné rozhodnutie do dvoch mesiacov od predloženia záležitosti.Článok 8Monitorovanie zhody a podávanie správ1. Členské štáty monitorujú zhodu s požiadavkami článkov 3 a 4 na základe analytických metód stanovených v prílohách I a II.2. Komisia bude podporovať rozvoj jednotných systémov monitorovania kvality. Komisia s cieľom vývoja takýchto systémov požiada o pomoc Európsky výbor pre normalizáciu.3. Komisia vytvorí jednotný formát na predkladanie prehľadov o kvalite paliva na národnej úrovni najneskôr do 30. júna 2000.4. Každý rok do 30. júna členské štáty predložia svoj prehľad za predchádzajúci kalendárny rok Komisii, prvý krát do 30. júna 2002.Článok 9Postup skúmania1. Komisia predkladá pravidelne, na základe hodnotenia vykonaného podľa požiadaviek článku 3 smernice 98/69/ES Európskeho parlamentu a Rady z 13. októbra 1998 týkajúcej sa opatrení, ktoré sa majú prijať proti znečisteniu ovzdušia emisiami z motorových vozidiel a ktorá mení a dopĺňa smernicu Rady 70/220/EHS [13], po prvý krát najneskôr 12 mesiacov od dátumu prijatia tejto smernice, ale v každom prípade najneskôr do 31. decembra 1999, Európskemu parlamentu a Rade návrh na revíziu tejto smernice ako neoddeliteľnú súčasť stratégie určenej na dosiahnutie splnenia požiadaviek noriem spoločenstva týkajúcich sa kvality ovzdušia a s nimi súvisiacich cieľov.2. Návrh bude obsahovať environmentálne špecifikácie dopĺňajúce povinné špecifikácie stanovené v prílohe III pre benzín a v prílohe IV pre motorovú naftu na základe, medzi iným, získaných vedomostí týkajúcich sa požiadaviek na znižovanie emisií ovplyvňujúcich kvalitu ovzdušia, účinného fungovania nových technológií znižovania znečistenia a výsledkov vývoja ovplyvňujúcich fungovanie medzinárodných trhov s palivom.3. Okrem ustanovení odsekov 1 a 2 môže Komisia predložiť, medzi iným,- návrhy berúce do úvahy hlavne situáciu skupín vozidiel a potrebu navrhnúť úrovne špecifikácií na špeciálne palivá, ktoré používajú,- návrhy stanovujúce úrovne špecifikácií platné pre skvapalnený zemný plyn, zemný plyn a biopalivá.Článok 10Postup prispôsobenia technickému pokrokuVšetky zmeny a doplnky, ktoré sú potrebné s cieľom prispôsobenia metód merania daných v pravej polovici v časti ("testy") príloh I, II, III a IV tejto smernice tak, aby boli prispôsobené technickému pokroku, prijme Komisia pomocou výboru založeného podľa článku 12 smernice 96/62/ES [14] a podľa postupu uvedeného v článku 11 tejto smernice.Takéto prispôsobenie nesmie mať za následok priame alebo nepriame úpravy limitných hodnôt stanovených v tejto smernici alebo akékoľvek zmeny dátumov, od ktorých platia.Článok 11Postup výboru1. Zástupca Komisie predloží výboru uvedenému v článku 10 návrh opatrení, ktoré sa majú prijať. Výbor odovzdá svoje stanovisko k návrhu v časovom limite stanovenom predsedom podľa naliehavosti záležitosti. Stanovisko sa prijme väčšinou, stanovenou v článku 148 ods. 2 zmluvy v prípade rozhodnutí, ktoré má prijať Rada na návrh Komisie. Hlasy zástupcov členských štátov vo výbore majú váhu, ako je uvedené v danom článku. Predseda nehlasuje.2. Komisia prijme zamýšľané opatrenia, ak sú v súlade so stanoviskom výboru.Ak zamýšľané opatrenia nie sú v súlade so stanoviskom výboru alebo ak nie je zaslané žiadne stanovisko, Komisia bez zbytočného odkladu predloží Rade návrh týkajúci sa opatrení, ktoré je potrebné prijať. Rada rozhodne kvalifikovanou väčšinou.Ak po uplynutí troch mesiacov od dátumu predloženia Rade Rada nerozhodne, navrhované opatrenia prijme Komisia.Článok 12Zrušenie a zmeny a doplnky smerníc týkajúcich sa kvality benzínu a nafty1. Smernice 85/210/EHS, 85/536/EHS a 87/441/EHS sa rušia od 1. januára 2000.2. Smernica 93/12/EHS sa mení a dopĺňa zrušením článku 1 ods. 1 písm. b) a článku 2 ods. 1 od 1. januára 2000Článok 13Transpozícia do vnútroštátnych právnych predpisov1. Členské štáty do 1. júla 1999 uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Bezodkladne o tom budú informovať Komisiu.Členské štáty budú uplatňovať tieto opatrenia od 1. januára 2000.Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.Článok 14RakúskoČlánok 7 smernice 85/210/EHS týkajúci sa obsahu benzénu v benzíne uvedeného v článku 4 tejto smernice neplatí do 1. januára 2000 pre Rakúsko.Článok 15Nadobudnutie účinnosti tejto smerniceTáto smernica nadobúda účinnosť dňom jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Článok 16AdresátiTáto smernica je adresovaná členským štátom.V Luxemburgu 13. októbra 1998Za Európsky parlamentpredsedaJ. M. Gil-roblesZa RadupredsedaC. Einem[1] Ú. v. ES C 77, 11.3.1997, s.1 a Ú. v. ES C 209, 10.7.1997, s.25.[2] Ú. v. ES C 206, 7.7.1997, s.13.[3] Stanovisko Európskeho parlamentu z 10. apríla 1997 (Ú. v. ES C 132, 28.4.1997, s. 170). Spoločná pozícia Rady zo 7. októbra 1997 (Ú. v. ES C 351, 19.11.1997, s.1) a rozhodnutie Európskeho parlamentu z 18. februára 1998 (Ú. v. ES C 80, 16.3.1998, s. 92). Rozhodnutie Európskeho parlamentu z 15. septembra 1998 (Ú. v. ES C 313, 12.10.1998). Rozhodnutie Rady zo 17. septembra 1998.[4] Ú. v. ES L 76, 6.4.1970, s. 1. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 98/69/ES Európskeho parlamentu a Rady (pozri s.1 tohto Úradného vestníka).[5] Ú. v. ES L 36, 9.2.1988, s. 33. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 96/1/ES Európskeho parlamentu a Rady (Ú. v. ES L 40, 17.2.1996, s. 1).[6] Ú. v. ES L 100, 19.4.1994, s. 42.[7] Ú. v. ES L 316, 31.10.1992, s. 12. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 94/74/ES (Ú. v. ES L 365, 31.12.1994, s. 46).[8] Ú. v. ES L 204, 21.7.1998, s. 37. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 98/48/ES (Ú. v. ES L 217, 5.8.1998, s. 18).[9] Ú. v. ES L 96, 3.4.1985, s. 25. Smernica naposledy zmenená a doplnená aktom o pristúpení z roku 1994.[10] Ú. v. ES L 334, 12.12.1985, s. 20. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Komisie 87/441/EHS (Ú. v. ES L 238, 21.8.1987, s. 40).[11] Ú. v. ES L 74, 27.3.1993, s. 81.[12] Ú. v. ES L 102, 4.4.1996, s. 1.[13] Pozri stranu 1 tohto Úradného vestníka[14] Ú. v. ES L 296, 21.11.1996, s. 55.--------------------------------------------------PRÍLOHA IENVIRONMENTÁLNE ŠPECIFIKÁCIE PREDÁVANÝCH PALÍV POUŽÍVANÝCH VO VOZIDLÁCH VYBAVENÝCH ZÁŽIHOVÝMI MOTORMI.Typ: BenzínParameter | Jednot-ka | Limity | Test |Minimum | Maximum | Metóda | Dátum uverejnenia |Výskumné oktánové číslo | 95 | - | EN 25164 | 1993 |Oktánové číslo motora | | 85 | - | EN 25163 | 1993 |Tlak výfukových pár, letné obdobie | kPa | - | 60,0 | EN 12 | 1993 |Destilácia: | | | | | |vyparované pri 100 °C | % v/v | 46,0 | - | EN-ISO 3405 | 1988 |vyparované pri 150 °C | % v/v | 75,0 | - | | |Analýza uhľovodíka | | | | | |-olefíny | % v/v | - | 18,0 | ASTM D1319 | 1995 |-aromáty | | - | 42,0 | ASTM D1319 | 1995 |-benzén | | - | 1,0 | pr.EN 12177 | 1995 |Obsah kyslíka | % m/m | - | 2,7 | EN 1601 | 1996 |Okysličovacie prvky: | | | | | |-Metanol, musia byť pridávané stabilizačné činidlá | %v/v | - | 3 | EN 1601 | 1996 |-Etanol, stabilizačné činidlá môžu byť potrebné | %v/v | - | 5 | EN 1601 | 1996 |-Izopropyl alkohol | %v/v | - | 10 | EN 1601 | 1996 |-Terc-butyl alkohol | %v/v | - | 7 | EN 1601 | 1996 |-Izo-butyl alkohol | %v/v | - | 10 | EN 1601 | 1996 |-Éter obsahujúci 5 alebo viac atómov uhlíka v molekule | %v/v | - | 15 | EN 1601 | 1996 |Ďalšie okysličovacie prvky | %v/v | - | 10 | EN 1601 | 1996 |Obsah síry | Mg/kg | - | 150 | pr.EN-ISO/DIS 14596 | 1996 |Obsah olova | g/l | - | 0,005 | EN 237 | 1996 |--------------------------------------------------PRÍLOHA IIENVIRONMENTÁLNE POŽIADAVKY NA PALIVÁ PREDÁVANÉ NA TRHU POUŽÍVANÉ PRI VOZIDLÁCH VYBAVENÝCH VZNETOVÝMI MOTORMI.Typ: Motorová naftaParameter | Jednotka | Limity | Test |Minimum | Maximum | Metóda | Dátum uverejnenia |Cetánové číslo | 51,0 | - | EN-ISO 5165 | 1992 |Hustota pri 15 °C | Kg/m3 | - | 845 | EN-ISO 3675 | 1995 |Destilácia: | | | | | |bod 95 % | °C | - | 360 | EN-ISO 3405 | 1988 |Polycyklické aromatické uhľovodíky | %m/m | - | 11 | IP 391 | 1995 |Obsah síry | mg/kg | - | 350 | pr.EN-ISO/DIS 14596 | 1996 |--------------------------------------------------PRÍLOHA IIIENVIRONMENTÁLNE POŽIADAVKY NA PALIVÁ PREDÁVANÉ NA TRHU POUŽÍVANÉ PRI VOZIDLÁCH VYBAVENÝCH ZÁŽIHOVÝMI MOTORMI.Typ: BenzínParameter | Jednotka | Limity | Test |Minimum | Maximum | Metóda | Dátum uverejnenia |Výskumné oktánové číslo | 95 | | EN 25164 | 1993 |Oktánové číslo motora | | 85 | | EN 25163 | 1993 |Tlak výfukových pár, letné obdobie | kPa | - | | | |Destilácia: | | | | | |vyparované pri 100 °C | % v/v | - | - | | |vyparované pri 150 °C | | - | - | | |Analýza uhľovodíka | | | | | |-olefíny | % v/v | - | | | |-aromáty | % v/v | - | 35,0 | ASTM D1319 | 1995 |-benzén | % v/v | - | | | |Obsah kyslíka | % m/m | - | | | |Obsah síry | mg/kg | - | 50 | pr.EN-ISO/DIS 14596 | 1996 |Obsah olova | g/l | - | | | |--------------------------------------------------PRÍLOHA IVENVIRONMENTÁLNE POŽIADAVKY NA PALIVÁ PREDÁVANÉ NA TRHU POUŽÍVANÉ PRI VOZIDLÁCH VYBAVENÝCH ZÁŽIHOVÝMI MOTORMI.Typ: motorová naftaParameter | Jednotka | Limity | Test |Minimum | Maximum | Metóda | Dátum uverejnenia |Cetanové číslo | | – | | |Hustota pri 15 °C | kg/m3 | | – | | |Destilácia: | | | | | |95 % bod | °C | – | | | |Polycyklické aromatické uhľovodíky | % m/m | – | | | |Obsah síry | mg/kg | – | 50 | pr. EN-ISO/DIS 14596 | 1996 |--------------------------------------------------


title: Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/18/ES z  23. apríla 2009 , ktorou sa ustanovujú základné zásady upravujúce vyšetrovanie nehôd v sektore námornej dopravy a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 1999/35/ES a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/59/ES (Text s významom pre EHP)

text:
               28.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 131/114

         SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2009/18/ES
   z 23. apríla 2009,
   ktorou sa ustanovujú základné zásady upravujúce vyšetrovanie nehôd v sektore námornej dopravy a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 1999/35/ES a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/59/ES
   (Text s významom pre EHP)
   EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na jej článok 80 ods. 2,
   so zreteľom na návrh Komisie,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
   so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov (2),
   konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 251 zmluvy so zreteľom na spoločný text schválený 3. februára 2009 zmierovacím výborom (3),
   keďže:

               (1)

               V námornej doprave v Európe by sa mala udržiavať vysoká všeobecná úroveň bezpečnosti a všetko úsilie by sa malo vynakladať na zníženie počtu námorných nehôd a mimoriadnych udalostí.

               (2)

               Rýchle uskutočnenie technického vyšetrovania námorných nehôd zlepšuje námornú bezpečnosť, keďže pomáha zabrániť opakovaniu nehôd, ktoré vedú k stratám na životoch, stratám lodí a znečisteniu morského prostredia.

               (3)

               Európsky parlament vo svojom uznesení z 21. apríla 2004 o zlepšení námornej bezpečnosti (4) vyzval Komisiu, aby predložila návrh smernice o vyšetrovaní nehôd v námornej doprave.

               (4)

               Článok 2 Dohovoru Organizácie Spojených národov o morskom práve z 10. decembra 1982 (ďalej len „UNCLOS“) stanovuje právo pobrežných štátov vyšetrovať príčinu akejkoľvek námornej nehody, ktorá sa stala v ich výsostných teritoriálnych vodách a mohla by predstavovať riziko ohrozenia života alebo životného prostredia, vyžadovať zásah pátracích a záchranných orgánov pobrežného štátu alebo sa inak dotýkať pobrežného štátu.

               (5)

               Článok 94 UNCLOS stanovuje, že vlajkové štáty majú zabezpečiť, aby vyšetrenie niektorých nehôd alebo mimoriadnych udalostí týkajúcich sa navigácie na voľnom mori vykonala osoba alebo osoby s vhodnou kvalifikáciou alebo aby bolo toto vyšetrenie vykonané za ich prítomnosti.

               (6)

               Predpis I/21 Medzinárodného dohovoru o bezpečnosti života na mori z 1. novembra 1974 (ďalej len „SOLAS 74“), Medzinárodný dohovor o nákladovej značke z 5. apríla 1966 a Medzinárodný dohovor o zabránení znečisťovania z lodí z 2. novembra 1973 stanovujú povinnosť vlajkových štátov vykonávať vyšetrovanie nehôd a poskytovať Medzinárodnej námornej organizácii (IMO) príslušné závery.

               (7)

               Kódex na vykonávanie záväzných nástrojov IMO pripojený k rezolúcii zhromaždenia IMO A.996(25) z 29. novembra 2007 pripomína povinnosť vlajkových štátov zabezpečiť, aby námorné bezpečnostné vyšetrovanie vykonávali vyšetrovatelia s vhodnou kvalifikáciou, ktorí sú kompetentní v záležitostiach týkajúcich sa námorných nehôd a mimoriadnych udalostí. Tento kódex ďalej vyžaduje, aby boli vlajkové štáty pripravené poskytnúť na tento účel kvalifikovaných vyšetrovateľov bez ohľadu na miesto nehody alebo mimoriadnej udalosti.

               (8)

               Mal by sa zohľadniť Kódex o vyšetrovaní námorných nehôd a mimoriadnych udalostí pripojený k rezolúcii zhromaždenia IMO A.849(20) z 27. novembra 1997 (ďalej len „Kódex IMO o vyšetrovaní námorných nehôd a mimoriadnych udalostí“), ktorý stanovuje uplatňovanie spoločného prístupu k bezpečnostnému vyšetrovaniu námorných nehôd a mimoriadnych udalostí a spoluprácu medzi štátmi pri zisťovaní faktorov prispievajúcich k vzniku námorných nehôd a mimoriadnych udalostí. Zohľadniť by sa mala aj rezolúcia zhromaždenia IMO A.861(20) z 27. novembra 1997 a rezolúcia Výboru IMO pre námornú bezpečnosť MSC.163(78) zo 17. mája 2004, ktoré poskytujú vymedzenie pojmu „zariadenia na zaznamenávanie údajov o plavbe“.

               (9)

               Námorníci sú uznaní ako osobitná kategória pracovníkov a s ohľadom na celosvetovú povahu lodného priemyslu a rôzne jurisdikcie, s ktorými môžu prísť do kontaktu, potrebujú osobitnú ochranu, a to najmä pri komunikácii s orgánmi verejnej moci. S cieľom zvýšiť námornú bezpečnosť by sa námorníci mali môcť spoľahnúť na to, že sa s nimi v prípade námornej nehody bude zaobchádzať spravodlivo. Ich ľudské práva a dôstojnosť by sa mali za všetkých okolností dodržiavať a každé bezpečnostné vyšetrovanie by sa malo vykonávať spravodlivo a bezodkladne. Na tento účel by členské štáty mali v súlade so svojimi vnútroštátnymi právnymi predpismi vziať do úvahy príslušné ustanovenia usmernení IMO o spravodlivom zaobchádzaní s námorníkmi v prípade námornej nehody.

               (10)

               Členské štáty konajúce v rámci svojich právnych systémov by mali chrániť svedecké výpovede po nehode a zabezpečiť, aby sa nemohli použiť na iné účely, než na bezpečnostné vyšetrovanie, s cieľom zabrániť akýmkoľvek diskriminačným alebo odvetným opatreniam voči svedkom z dôvodu ich účasti na vyšetrovaní.

               (11)

               Smernica Rady 1999/35/ES z 29. apríla 1999 o systéme povinných kontrol pre bezpečnú prevádzku prevozných lodí ro-ro a osobných vysokorýchlostných plavidiel v pravidelnej preprave (5) vyžaduje, aby členské štáty v rámci svojich príslušných právnych systémov vymedzili právne postavenie, ktoré im a každému inému členskému štátu s podstatným záujmom umožní zúčastniť sa na akomkoľvek vyšetrovaní námornej nehody alebo mimoriadnej udalosti týkajúcej sa lode ro-ro alebo osobného vysokorýchlostného plavidla, spolupracovať na ňom, alebo, ak sa tak stanovuje v Kódexe IMO o vyšetrovaní námorných nehôd a mimoriadnych udalostí, vykonávať ho.

               (12)

               Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/59/ES z 27. júna 2002, ktorou sa zriaďuje monitorovací a informačný systém Spoločenstva pre lodnú dopravu (6), vyžaduje, aby členské štáty dosiahli zhodu s Kódexom IMO o vyšetrovaní námorných nehôd a mimoriadnych udalostí a aby zabezpečili uverejnenie záverov z vyšetrovania nehôd čo najskôr po jeho ukončení.

               (13)

               Bezpečnostné vyšetrovania nehôd a mimoriadnych udalostí týkajúcich sa námorných plavidiel alebo iných plavidiel v prístavoch, alebo v iných uzavretých námorných oblastiach je pre účinné zistenie okolností a príčin takýchto nehôd alebo mimoriadnych udalostí nesmierne dôležité. Takéto vyšetrovania by preto mali vykonávať kvalifikovaní vyšetrovatelia pod dozorom nezávislého orgánu alebo subjektu, ktorému boli udelené potrebné právomoci, s cieľom vyhnúť sa konfliktu záujmov.

               (14)

               Členské štáty by v súlade so svojimi právnymi predpismi týkajúcimi sa právomocí orgánov zodpovedných za súdne vyšetrovanie a prípadne v spolupráci s týmito orgánmi mali zabezpečiť, aby sa orgánom zodpovedným za technické vyšetrovanie umožnilo vykonanie ich úloh za najlepších možných podmienok.

               (15)

               Touto smernicou by nemala byť dotknutá smernica Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov (7).

               (16)

               Členské štáty by mali zabezpečiť, aby im a akýmkoľvek iným členským štátom s podstatným záujmom ich právne systémy umožňovali zúčastniť sa na vyšetrovaní nehôd, spolupracovať na ňom alebo ho vykonávať na základe ustanovení Kódexu IMO o vyšetrovaní námorných nehôd a mimoriadnych udalostí.

               (17)

               V zásade by mala byť každá námorná nehoda alebo mimoriadna udalosť predmetom len jedného vyšetrovania vykonávaného členským štátom alebo vedúcim vyšetrujúcim členským štátom za účasti akéhokoľvek iného štátu s podstatným záujmom. Vo výnimočných a riadne odôvodnených prípadoch s účasťou dvoch alebo viacerých členských štátov, a to v súvislosti s vlajkou dotknutej lode, miestom nehody alebo štátnou príslušnosťou obetí, by sa mohli vykonať súbežné vyšetrovania.

               (18)

               Členský štát môže delegovať úlohu viesť bezpečnostné vyšetrovanie námornej nehody alebo mimoriadnej udalosti (ďalej len „bezpečnostné vyšetrovanie“) alebo osobitné úlohy takýchto vyšetrovaní na iný členský štát, ak sa na tom vzájomne dohodnú.

               (19)

               Členské štáty by mali urobiť všetko pre to, aby neúčtovali náklady na pomoc požadovanú v rámci bezpečnostného vyšetrovania s účasťou dvoch alebo viacerých členských štátov. Ak sa od členského štátu, ktorý sa na bezpečnostnom vyšetrovanií nezúčastňuje, žiada pomoc, členské štáty by sa mali dohodnúť na úhrade vzniknutých nákladov.

               (20)

               Osobné lode a lode iné ako osobné lode s hrubou priestornosťou najmenej 3 000 registrovaných ton postavené 1. júla 2002 alebo neskôr musia mať podľa predpisu V/20 SOLAS 74 zariadenia na zaznamenávanie údajov o plavbe na pomoc pri vyšetrovaní nehôd. Vzhľadom na dôležitosť tohto zariadenia pre tvorbu politiky zabraňovania nehodám v lodnej doprave by sa takéto zariadenie malo systematicky vyžadovať na palubách lodí vykonávajúcich vnútroštátne alebo medzinárodné plavby, ktoré zastavujú v prístavoch Spoločenstva.

               (21)

               Údaje poskytované zariadením na zaznamenávanie údajov o plavbe, ako aj ostatnými elektronickými prístrojmi sa môžu použiť spätne po námornej nehode alebo mimoriadnej udalosti na vyšetrenie jej príčin, ako aj preventívne na získanie skúseností o okolnostiach, ktoré by mohli viesť k takýmto udalostiam. Členské štáty by mali zabezpečiť, aby sa tieto údaje, ak sú k dispozícii, riadne využívali na oba účely.

               (22)

               Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1406/2002 (8) od Európskej námornej bezpečnostnej agentúry (ďalej len „agentúra“) požaduje, aby spolupracovala s členskými štátmi na vytvorení technických riešení a aby poskytovala technickú pomoc v súvislosti s vykonávaním právnych predpisov Spoločenstva. V oblasti vyšetrovania nehôd má agentúra špecifickú úlohu uľahčovať spoluprácu medzi členskými štátmi a Komisiou pri vytváraní spoločnej metodiky vyšetrovania námorných nehôd podľa dohodnutých medzinárodných zásad s náležitým ohľadom na rozdielne právne systémy v členských štátoch.

               (23)

               Agentúra má v súlade s nariadením (ES) č. 1406/2002 uľahčovať spoluprácu v poskytovaní podpory členských štátov v činnostiach týkajúcich sa vyšetrovania a v analyzovaní existujúcich správ z vyšetrovania nehôd.

               (24)

               Akékoľvek relevantné závery vyvodené z vyšetrovania nehôd by sa mali zohľadniť pri vytváraní alebo úprave spoločnej metodiky vyšetrovania námorných nehôd a mimoriadnych udalostí.

               (25)

               Členské štáty a Spoločenstvo by mali náležite zohľadniť bezpečnostné odporúčania vyplývajúce z bezpečnostného vyšetrovania.

               (26)

               Keďže cieľom technického bezpečnostného vyšetrovania je zabrániť výskytu námorných nehôd a mimoriadnych udalostí, závery a bezpečnostné odporúčania by za žiadnych okolností nemali určovať zodpovednosť alebo pripisovať vinu.

               (27)

               Keďže cieľ tejto smernice, a to zlepšiť námornú bezpečnosť v Spoločenstve a tak znížiť riziko budúcich námorných nehôd, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, ale z dôvodu rozsahu alebo účinkov navrhovanej činnosti ho možno lepšie dosiahnuť na úrovni Spoločenstva, môže Spoločenstvo prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 zmluvy. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa.

               (28)

               Opatrenia potrebné na vykonávanie tejto smernice by sa mali prijať v súlade s rozhodnutím Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu (9).

               (29)

               Komisia by predovšetkým mala byť splnomocnená na zmenu a doplnenie tejto smernice, aby sa uplatnili ďalšie zmeny a doplnenia k medzinárodným dohovorom, protokolom, kódexom a rezolúciám s nimi súvisiacimi a prijať alebo upraviť spoločnú metodiku pre vyšetrovanie námorných nehôd a mimoriadnych udalostí. Keďže tieto opatrenia majú všeobecnú pôsobnosť a ich cieľom je zmeniť nepodstatné prvky tejto smernice okrem iného jej doplnením o nové nepodstatné prvky, musia sa prijať v súlade s regulačným postupom s kontrolou, ustanoveným v článku 5a rozhodnutia 1999/468/ES.

               (30)

               V súlade s bodom 34 Medziinštitucionálnej dohody o lepšej tvorbe práva (10) sa členské štáty vyzývajú, aby pre seba a v záujme Spoločenstva vypracovali a zverejnili svoje vlastné tabuľky, ktoré budú čo najlepšie vyjadrovať vzájomný vzťah medzi touto smernicou a opatreniami na jej transpozíciu,

         PRIJALI TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Predmet úpravy
   1.   Účelom tejto smernice je zlepšiť námornú bezpečnosť a predchádzať znečisteniu z lodí, a tak znížiť riziko budúcich námorných nehôd:

               a)

               uľahčením rýchleho vykonania bezpečnostného vyšetrovania a náležitej analýzy námorných nehôd a mimoriadnych udalostí s cieľom určiť ich príčiny a

               b)

               zabezpečením včasného a presného podávania správ o bezpečnostnom vyšetrovaní a návrhov na nápravné opatrenia.

         2.   Vyšetrovania podľa tejto smernice sa nezaoberajú určovaním zodpovednosti alebo pripisovaním viny. Členské štáty však zabezpečia, aby vyšetrovací orgán alebo subjekt (ďalej len „vyšetrovací orgán“) neupúšťal od podrobného podávania správ o príčinách námornej nehody alebo mimoriadnej udalosti, pretože zo záverov možno odvodiť vinu alebo zodpovednosť.
   Článok 2
   Rozsah pôsobnosti
   1.   Táto smernica sa vzťahuje na námorné nehody a mimoriadne udalosti, ktoré:

               a)

               sa týkajú lodí plaviacich sa pod vlajkou jedného z členských štátov;

               b)

               sa stanú vo výsostných teritoriálnych vodách a vnútorných vodách členských štátov tak, ako sú vymedzené v UNCLOS, alebo

               c)

               sa týkajú iných podstatných záujmov členských štátov.

         2.   Táto smernica sa nevzťahuje na námorné nehody a mimoriadne udalosti, ktoré sa týkajú len:

               a)

               vojenských lodí, transportných výsadkových lodí a iných lodí vlastnených alebo prevádzkovaných členským štátom a používaných iba na vládne nekomerčné účely;

               b)

               lodí nepoháňaných mechanickými prostriedkami, drevených lodí primitívnej konštrukcie, rekreačných jácht a plavidiel nevyužívaných v obchode, pokiaľ nemajú alebo nebudú mať posádku a pokiaľ neprepravujú viac ako 12 cestujúcich na komerčné účely;

               c)

               plavidiel vnútrozemskej plavby prevádzkovaných na vnútrozemských vodných cestách;

               d)

               rybárskych plavidiel s dĺžkou menej ako 15 metrov;

               e)

               stacionárnych vrtných súprav v pobrežných vodách.

         Článok 3
   Vymedzenie pojmov
   Na účely tejto smernice:

               1.

               „Kódex IMO o vyšetrovaní námorných nehôd a mimoriadnych udalostí“ je kódex pre vyšetrovanie námorných nehôd a mimoriadnych udalostí pripojený k rezolúcii zhromaždenia IMO A.849(20) z 27. novembra 1997 v platnom znení.

               2.

               Tieto pojmy sa chápu v súlade s definíciami uvedenými v Kódexe IMO o vyšetrovaní námorných nehôd a mimoriadnych udalostí:

                           a)

                           „námorná nehoda“;

                           b)

                           „veľmi vážna nehoda“;

                           c)

                           „námorná mimoriadna udalosť“;

                           d)

                           „bezpečnostné vyšetrovanie v prípade námornej nehody alebo mimoriadnej udalosti“;

                           e)

                           „vedúci vyšetrujúci štát“;

                           f)

                           „štát s podstatným záujmom“.

               3.

               Pojem „vážna nehoda“ sa chápe v súlade s aktualizovaným vymedzením pojmov uvedeným v obežníku MSC-MEPC.3/Circ.3 Výboru IMO pre námornú bezpečnosť a Výboru IMO na ochranu morského prostredia z 18. decembra 2008.

               4.

               „IMO usmernenia o spravodlivom zaobchádzaní s námorníkmi v prípade námornej nehody“ sú usmernenia pripojené k rezolúcii právneho výboru IMO LEG.3(91) z 27. apríla 2006 a schválené správnou radou Medzinárodnej organizácie práce na jej 296. zasadnutí 12. až 16. júna 2006.

               5.

               Pojmy „loď ro-ro“ a „osobné vysokorýchlostné plavidlo“ sa chápu v súlade s vymedzením pojmov uvedeným v článku 2 smernice 1999/35/ES.

               6.

               Pojem „zariadenie na zaznamenávanie údajov o plavbe“ (ďalej len „VDR“) sa chápe v súlade s definíciou uvedenou v rezolúcii zhromaždenia IMO A.861(20) a rezolúcii Výboru IMO pre námornú bezpečnosť MSC.163(78).

               7.

               „Bezpečnostné odporúčanie“ je akýkoľvek návrh vrátane návrhov na účely registrácie a kontroly:

                           a)

                           vyšetrovacieho orgánu štátu, ktorý vykonáva alebo vedie bezpečnostné vyšetrovanie na základe informácií získaných z tohto vyšetrovania, alebo kde je to vhodné;

                           b)

                           Komisie konajúcej na základe analýzy abstraktných údajov a výsledkov vykonaných bezpečnostných vyšetrovaní.

         Článok 4
   Postavenie bezpečnostného vyšetrovania
   1.   Členské štáty v súlade s ich právnymi systémami vymedzia právne postavenie bezpečnostného vyšetrovania takým spôsobom, aby sa takéto vyšetrovania vykonávali čo najúčinnejšie a najrýchlejšie.
   Členské štáty zabezpečia v súlade so svojimi právnymi predpismi a prípadne v spolupráci s orgánmi zodpovednými za súdne vyšetrovanie, aby bezpečnostné vyšetrovanie:

               a)

               bolo nezávislé od trestného vyšetrovania alebo iného súbežného vyšetrovania vykonávaného na určenie zodpovednosti alebo pripísanie viny a

               b)

               nebolo neprimerane zamedzené, pozastavené alebo oneskorené z dôvodu takéhoto vyšetrovania.

         2.   Medzi pravidlá, ktoré majú členské štáty vytvoriť, patria v súlade s rámcom stálej spolupráce uvedeným v článku 10 ustanovenia na umožnenie:

               a)

               spolupráce a vzájomnej pomoci pri bezpečnostnom vyšetrovaní vedenom inými členskými štátmi alebo delegovania úlohy vedenia takéhoto vyšetrovania na iný členský štát v súlade s článkom 7 a

               b)

               koordinácie činností ich príslušných vyšetrovacích orgánov v rozsahu potrebnom na dosiahnutie cieľa tejto smernice.

         Článok 5
   Povinnosť vyšetrovať
   1.   Každý členský štát zabezpečí, aby vyšetrovací orgán uvedený v článku 8 vykonal bezpečnostné vyšetrovanie po veľmi vážnych námorných nehodách:

               a)

               týkajúcich sa lode plaviacej sa pod jeho vlajkou bez ohľadu na miesto nehody;

               b)

               ktoré sa stali v jeho výsostných teritoriálnych vodách a vnútorných vodách tak, ako ich definuje UNCLOS, bez ohľadu na vlajku lode alebo lodí zúčastnených na nehode, alebo

               c)

               týkajúcich sa podstatného záujmu členského štátu bez ohľadu na miesto nehody a vlajku zúčastnenej lode alebo lodí.

         2.   Vyšetrovací orgán navyše v prípade vážnych nehôd vykoná predbežné hodnotenie s cieľom rozhodnúť o tom, či sa vykoná alebo nevykoná bezpečnostné vyšetrovanie. Ak vyšetrovací orgán rozhodne o tom, že sa nevykoná bezpečnostné vyšetrovanie, dôvody tohto rozhodnutia sa zaznamenajú a oznámia v súlade s článkom 17 ods. 3.
   V prípade akejkoľvek inej námornej nehody alebo mimoriadnej udalosti rozhodne vyšetrovací orgán o tom, či sa vykoná alebo nevykoná bezpečnostné vyšetrovanie.
   Vyšetrovací orgán v rozhodnutiach uvedených v prvom a druhom pododseku zohľadní závažnosť námornej nehody alebo mimoriadnej udalosti, druh plavidla, a/alebo nákladu a možnosť, že závery bezpečnostného vyšetrovania povedú k predchádzaniu budúcim nehodám a mimoriadnym udalostiam.
   3.   Rozsah a praktické opatrenia výkonu bezpečnostného vyšetrovania určí vyšetrovací orgán vedúceho vyšetrovacieho členského štátu v spolupráci s rovnocennými orgánmi ostatných štátov s podstatným záujmom, a to spôsobom, ktorý podľa neho najviac napomáha dosiahnutiu cieľa tejto smernice a s cieľom zabrániť budúcim nehodám a mimoriadnym udalostiam.
   4.   Pri bezpečnostnom vyšetrovaní sa vyšetrovací orgán riadi spoločnou metodikou vyšetrovania námorných nehôd a mimoriadnych udalostí vypracovanou podľa článku 2 písm. e) nariadenia (ES) č. 1406/2002. Vyšetrovatelia sa môžu odchýliť od tejto metodiky v osobitnom prípade, ak je to podľa ich odborného úsudku možné opodstatniť ako potrebné, a ak je to nevyhnutné na dosiahnutie cieľov vyšetrovania. Komisia prijme alebo upraví túto metodiku na účely tejto smernice, pričom zohľadní akékoľvek relevantné závery vyvodené z bezpečnostných vyšetrovaní.
   Toto opatrenie zamerané na zmenu nepodstatných prvkov tejto smernice okrem iného jej doplnením sa prijme v súlade s regulačným postupom s kontrolou uvedeným v článku 19 ods. 3.
   5.   Bezpečnostné vyšetrovanie sa začne čo najskôr po námornej nehode alebo mimoriadnej udalosti, v každom prípade však najneskôr do dvoch mesiacov po tom, ako sa stali.
   Článok 6
   Oznamovacia povinnosť
   Členský štát v rámci svojho vnútroštátneho právneho systému vyžaduje, aby zodpovedné orgány a/alebo dotknuté strany bez meškania oznamovali jeho vyšetrovaciemu orgánu výskyt všetkých nehôd a mimoriadnych udalostí patriacich do rozsahu pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 7
   Vedenie bezpečnostných vyšetrovanía účasť na nich
   1.   V zásade by mala byť každá námorná nehoda alebo mimoriadna udalosť predmetom len jedného vyšetrovania vykonávaného členským štátom alebo vedúcim vyšetrujúcim členským štátom za účasti akéhokoľvek iného členského štátu s podstatným záujmom.
   V prípade bezpečnostných vyšetrovaní s účasťou dvoch alebo viacerých členských štátov dotknuté členské štáty preto spolupracujú s cieľom rýchlo sa dohodnúť, ktorý z nich bude vedúcim vyšetrujúcim členským štátom. Vynaložia všetko úsilie na to, aby sa dohodli na vyšetrovacích postupoch. V rámci tejto dohody majú iné štáty s podstatným záujmom rovnaké práva a prístup k svedkom a dôkazom ako členské štáty, ktoré bezpečnostné vyšetrovanie vykonávajú. Rovnako majú právo na zohľadnenie ich názoru zo strany vedúceho vyšetrujúceho členského štátu.
   Vykonávanie súbežných bezpečnostných vyšetrovaní tej istej námornej nehody alebo mimoriadnej udalosti sa musí prísne obmedziť na výnimočné prípady. V takýchto prípadoch oznámia členské štáty Komisii dôvody vykonávania takýchto súbežných vyšetrovaní. Členské štáty vykonávajúce súbežné bezpečnostné vyšetrovania vzájomne spolupracujú. Zúčastnené vyšetrovacie orgány si najmä vymieňajú príslušné informácie získané počas svojich predmetných vyšetrovaní, a to najmä s cieľom dosiahnuť, pokiaľ možno, spoločné závery.
   Členské štáty neprijmú žiadne opatrenie, ktoré by mohlo neprimerane zamedziť, pozastaviť alebo oneskoriť priebeh bezpečnostného vyšetrovania patriaceho do rozsahu pôsobnosti tejto smernice.
   2.   Bez ohľadu na odsek 1 každý členský štát zostáva zodpovedný za bezpečnostné vyšetrovanie a koordináciu s ostatnými členskými štátmi s podstatným záujmom až dovtedy, kým sa vzájomne nedohodnú, ktorý z nich bude vedúcim vyšetrujúcim štátom.
   3.   Bez toho, aby boli dotknuté jeho povinnosti podľa tejto smernice a medzinárodného práva, môže členský štát v jednotlivých prípadoch po vzájomnej dohode delegovať na iný členský štát úlohu viesť bezpečnostné vyšetrovanie alebo osobitné úlohy na vykonanie takéhoto vyšetrovania.
   4.   Ak je na námornej nehode alebo mimoriadnej udalosti zúčastnená loď ro-ro alebo osobné vysokorýchlostné plavidlo, postup bezpečnostného vyšetrovania začne ten členský štát, v ktorého výsostných teritoriálnych vodách alebo vnútorných vodách tak, ako ich definuje UNCLOS, sa nehoda alebo mimoriadna udalosť stala, alebo ak sa stala v iných vodách, posledný členský štát, ktorý táto loď alebo plavidlo navštívilo. Tento štát zostáva zodpovedný za bezpečnostné vyšetrovanie a koordináciu s ostatnými členskými štátmi s podstatným záujmom až dovtedy, kým sa vzájomne nedohodne, ktorý z nich bude vedúcim vyšetrujúcim štátom.
   Článok 8
   Vyšetrovacie orgány
   1.   Členské štáty zabezpečia, aby zodpovednosť za výkon bezpečnostných vyšetrovaní mal nestranný stály vyšetrovací orgán, ktorému boli udelené potrebné právomoci, a vyšetrovatelia s vhodnou kvalifikáciou, kvalifikovaní v záležitostiach týkajúcich sa námorných nehôd a mimoriadnych udalostí.
   Aby vyšetrovací orgán vykonával bezpečnostné vyšetrovanie nezávisle, musí byť nezávislý, pokiaľ ide o jeho organizáciu, právnu štruktúru a prijímanie rozhodnutí, od všetkých strán, ktorých záujmy by mohli byť v konflikte s jemu zverenými úlohami.
   Vnútrozemské členské štáty, ktoré nemajú ani lode, ani plavidlá, ktoré sa plavia pod ich vlajkou, určia nezávislý ústredný bod spolupráce pri vyšetrovaní podľa článku 5 ods. 1 písm. c).
   2.   Vyšetrovací orgán zabezpečí, aby jednotliví vyšetrovatelia mali pracovné znalosti a praktické skúsenosti v tých oblastiach, ktoré patria k ich obvyklým vyšetrovacím povinnostiam. Vyšetrovací orgán ďalej podľa potreby zabezpečí rýchly prístup k príslušným znalostiam.
   3.   Činnosti zverené vyšetrovaciemu orgánu sa môžu rozšíriť na zhromažďovanie a analýzu údajov týkajúcich sa námornej bezpečnosti, najmä na účely prevencie, ak tieto činnosti nemajú vplyv na jeho nezávislosť, ani z nich nevyplýva zodpovednosť za regulačné, administratívne alebo normalizačné záležitosti.
   4.   Členské štáty konajúce v rámci svojich právnych systémov zabezpečia, aby vyšetrovatelia ich vyšetrovacieho orgánu alebo akéhokoľvek iného vyšetrovacieho orgánu, na ktorý bola delegovaná úloha bezpečnostného vyšetrovania, a prípadne v spolupráci s orgánmi zodpovednými za súdne vyšetrovanie, mali všetky príslušné informácie na vykonanie bezpečnostného vyšetrovania a boli preto oprávnení:

               a)

               mať voľný prístup k príslušnej oblasti alebo miestu nehody, ako aj k akejkoľvek lodi, vraku alebo konštrukcii vrátane nákladu, zariadenia alebo trosiek;

               b)

               zabezpečiť okamžitý súpis dôkazov a riadené pátranie po vraku, troskách alebo iných zložkách alebo látkach na preskúmanie alebo analýzu a ich odstránenie;

               c)

               vyžadovať preskúmanie alebo analýzu položiek uvedených v písmene b) a mať voľný prístup k výsledkom tohto preskúmania alebo analýzy;

               d)

               mať voľný prístup k príslušným informáciám a zaznamenaným údajom vrátane údajov z VDR, ktoré sa týkajú lode, plavby, nákladu, posádky alebo akejkoľvek inej osoby, predmetu, stavu alebo okolnosti, kopírovať ich a využívať ich;

               e)

               mať voľný prístup k výsledkom preskúmania tiel obetí alebo skúšok vykonaných na vzorkách odobratých z tiel obetí;

               f)

               vyžadovať a mať voľný prístup k výsledkom z vyšetrenia ľudí podieľajúcich sa na prevádzke lode alebo akejkoľvek inej príslušnej osoby alebo k výsledkom zo skúšok vykonaných na vzorkách, ktoré boli odobraté od uvedených osôb;

               g)

               vypočúvať svedkov bez prítomnosti osoby, ktorej záujmy by sa mohli považovať za prekážku v bezpečnostnom vyšetrovaní;

               h)

               získať záznamy z prehliadok a príslušné informácie, ktoré má vlajkový štát, majitelia, klasifikačné spoločnosti alebo akákoľvek iná príslušná strana, ak sú tieto strany alebo ich zástupcovia usadení v členskom štáte;

               i)

               žiadať o pomoc príslušné orgány dotknutých štátov vrátane inšpektorov vlajkového štátu a prístavného štátu, členov pobrežnej kontroly, prevádzkovateľov lodnej dopravy, pátracích a záchranných tímov, lodivodov alebo iných prístavných alebo námorných pracovníkov.

         5.   Vyšetrovaciemu orgánu sa umožní bezodkladne reagovať, bez ohľadu na to kedy dostane oznámenie o nehode, a získať dostatočné zdroje na nezávislý výkon svojich funkcií. Jeho vyšetrovateľom sa poskytne postavenie, ktoré im dá potrebné záruky nezávislosti.
   6.   Vyšetrovací orgán môže spájať svoje úlohy podľa tejto smernice s prácou na vyšetrovaní iných udalostí ako námorné nehody za podmienky, že toto vyšetrovanie neohrozí jeho nezávislosť.
   Článok 9
   Dôverný charakter
   Bez toho, aby bola dotknutá smernica 95/46/ES, členské štáty konajúce v rámci svojich právnych systémov zabezpečia, aby sa nasledujúce záznamy nesprístupnili na iné účely ako bezpečnostné vyšetrovanie, pokiaľ príslušný orgán v danom členskom štáte neurčí, že nezverejneniu je nadradený verejný záujem:

               a)

               všetky svedecké dôkazy a iné výpovede, správy a oznámenia získané alebo prijaté vyšetrovacím orgánom počas bezpečnostného vyšetrovania;

               b)

               záznamy potvrdzujúce totožnosť osôb, ktoré poskytli dôkazy v rámci bezpečnostného vyšetrovania;

               c)

               informácie týkajúce sa účastníkov námornej nehody alebo mimoriadnej udalosti, ktoré majú mimoriadne citlivú alebo súkromnú povahu vrátane informácií o ich zdravotnom stave.

         Článok 10
   Rámec stálej spolupráce
   1.   Členské štáty zriadia v úzkej spolupráci s Komisiou rámec stálej spolupráce, ktorý ich príslušným vyšetrovacím orgánom umožní navzájom spolupracovať v rozsahu potrebnom na dosiahnutie cieľa tejto smernice.
   2.   O procedurálnych pravidlách rámca stálej spolupráce a požadovaných organizačných úpravách sa rozhodne v súlade s regulačným postupom uvedeným v článku 19 ods. 2.
   3.   V rámci stálej spolupráce sa vyšetrovacie orgány členských štátov dohodnú najmä na najlepších formách spolupráce s cieľom:

               a)

               umožniť vyšetrovacím orgánom spoločne využívať materiálne vybavenie a zariadenie na technické vyšetrovanie vrakov a zariadenia lodí a iných predmetov dôležitých pre bezpečnostné vyšetrovanie vrátane získania a vyhodnotenia informácií z VDR a iných elektronických zariadení;

               b)

               vzájomne si poskytovať technickú pomoc alebo odborné znalosti potrebné na plnenie špecifických úloh;

               c)

               získavať a spoločne využívať informácie dôležité pre analýzu údajov o nehodách a pre vydávanie vhodných bezpečnostných odporúčaní na úrovni Spoločenstva;

               d)

               vypracovať spoločné zásady ďalšieho sledovania bezpečnostných odporúčaní a úpravy vyšetrovacích metód v súlade s vedecko-technickým pokrokom;

               e)

               riadne spravovať systém skorého varovania uvedený v článku 16;

               f)

               vytvoriť pri dodržaní vnútroštátnych predpisov pravidlá o dôvernom charaktere pre spoločné využívanie svedeckých dôkazov a spracovanie údajov a iných záznamov uvedených v článku 9 vrátane tých vo vzťahu k tretím krajinám;

               g)

               prípadne zorganizovať príslušnú odbornú prípravu pre jednotlivých vyšetrovateľov;

               h)

               podporovať spoluprácu s vyšetrovacími orgánmi tretích krajín a s medzinárodnými organizáciami pre vyšetrovanie námorných nehôd v oblastiach patriacich do rozsahu pôsobnosti tejto smernice;

               i)

               poskytovať vyšetrovacím orgánom vykonávajúcim bezpečnostné vyšetrovanie všetky relevantné informácie.

         Článok 11
   Náklady
   1.   V prípadoch bezpečnostného vyšetrovania s účasťou dvoch alebo viacerých členských štátov sú príslušné činnosti bezplatné.
   2.   Ak sa žiada pomoc členského štátu, ktorý sa na bezpečnostnom vyšetrovaní nezúčastňuje, členské štáty sa dohodnú na úhrade vzniknutých nákladov.
   Článok 12
   Spolupráca s tretími krajinamis podstatným záujmom
   1.   Členské štáty v najväčšej možnej miere spolupracujú pri bezpečnostnom vyšetrovaní s inými tretími krajinami s podstatným záujmom.
   2.   Tretím krajinám s podstatným záujmom sa na základe vzájomnej dohody umožní pripojiť sa v ktorejkoľvek etape vyšetrovania k bezpečnostnému vyšetrovaniu vedenému členským štátom podľa tejto smernice.
   3.   Spolupráca členského štátu pri bezpečnostnom vyšetrovaní vykonávanom treťou krajinou s podstatným záujmom nemá vplyv na povinnosť výkonu bezpečnostných vyšetrovaní podľa tejto smernice, ani na povinnosť podávania správ. Ak tretia krajina s podstatným záujmom vedie bezpečnostné vyšetrovanie s účasťou jedného alebo viacerých členských štátov, členské štáty môžu rozhodnúť o nevykonaní súbežného bezpečnostného vyšetrovania za predpokladu, že bezpečnostné vyšetrovanie vedené treťou krajinou sa vykonáva v súlade s Kódexom IMO o vyšetrovaní námorných nehôd a mimoriadnych udalostí.
   Článok 13
   Uchovávanie dôkazov
   Členské štáty prijmú opatrenia na zabezpečenie toho, aby strany, ktoré sú účastníkmi nehôd a mimoriadnych udalostí patriacich do rozsahu pôsobnosti tejto smernice, vynaložili maximálne úsilie na:

               a)

               uchovanie všetkých informácií z tabuliek, lodných denníkov, elektronických a magnetických nahrávok a videopások vrátane informácií z VDR a iných elektronických zariadení, ktoré sa týkajú obdobia pred nehodou, počas nej a po nej;

               b)

               zabránenie prepísania alebo inej zmeny týchto informácií;

               c)

               zabránenie rušenia zo strany akýchkoľvek iných zariadení, ktoré možno primerane považovať za relevantné pre bezpečnostné vyšetrovanie nehody;

               d)

               urýchlené zhromažďovanie a uchovávanie všetkých dôkazov na účely bezpečnostného vyšetrovania.

         Článok 14
   Správy z nehody
   1.   Po ukončení bezpečnostného vyšetrovania vykonanom podľa tejto smernice sa uverejní správa predložená vo formáte vymedzenom príslušným vyšetrovacím orgánom a v súlade s príslušnými oddielmi prílohy I.
   Vyšetrovacie orgány môžu rozhodnúť o tom, že z bezpečnostného vyšetrovania, ktoré sa netýka veľmi vážnej, alebo prípadnej vážnej námornej nehody a u ktorého nie je možnosť, že závery povedú k predchádzaniu nehodám a mimoriadnym udalostiam v budúcnosti, sa vypracuje zjednodušená správa, ktorá sa uverejní.
   2.   Vyšetrovacie orgány vynaložia všetko úsilie na sprístupnenie správy uvedenej v odseku 1 vrátane jej záverov a možných odporúčaní verejnosti, a najmä námornému sektoru do 12 mesiacov od dátumu nehody. Ak nie je možné vypracovať záverečnú správu v tejto lehote, do 12 mesiacov od dátumu nehody sa uverejní predbežná správa.
   3.   Vyšetrovací orgán vedúceho vyšetrujúceho členského štátu zašle kópiu záverečnej, zjednodušenej alebo predbežnej správy Komisii. Zohľadní prípadné technické pripomienky Komisie k záverečným správam, pričom sa nesmie ovplyvniť podstata zistení, na účely zlepšenia kvality správy spôsobom, ktorý najviac napomôže dosiahnutiu cieľa tejto smernice.
   Článok 15
   Bezpečnostné odporúčania
   1.   Členské štáty zabezpečia, aby adresáti riadne zohľadnili bezpečnostné odporúčania vyšetrovacích orgánov a aby sa v náležitých prípadoch na ich základe prijali opatrenia v súlade s právom Spoločenstva a medzinárodným právom.
   2.   Vyšetrovací orgán alebo Komisia predložia podľa potreby bezpečnostné odporúčania na základe analýzy abstraktných údajov a celkových výsledkov vykonaných bezpečnostných vyšetrovaní.
   3.   Bezpečnostné odporúčanie za žiadnych okolností neurčuje zodpovednosť ani nepripisuje vinu za nehodu.
   Článok 16
   Systém skorého varovania
   Ak vyšetrovací orgán členského štátu bez toho, aby bolo dotknuté jeho právo na vydanie skorého varovania, dospeje v ktorejkoľvek etape bezpečnostného vyšetrovania k názoru, že je na úrovni Spoločenstva potrebné prijať naliehavé opatrenie na zabránenie rizika nových nehôd, urýchlene informuje Komisiu o potrebe vydania skorého varovania.
   Ak je to potrebné, Komisia vydá varovné oznámenie na upozornenie zodpovedných orgánov vo všetkých ostatných členských štátoch, lodného priemyslu a akejkoľvek ďalšej príslušnej strany.
   Článok 17
   Európska databáza pre námorné nehody
   1.   Údaje o námorných nehodách a mimoriadnych udalostiach sa uchovávajú a analyzujú prostredníctvom európskej elektronickej databázy, ktorú zriadi Komisia a ktorá bude známa ako Európska informačná platforma o námorných nehodách (EMCIP).
   2.   Členské štáty oznámia Komisii oprávnené orgány, ktoré budú mať prístup k tejto databáze.
   3.   Vyšetrovacie orgány členských štátov informujú Komisiu o námorných nehodách a mimoriadnych udalostiach v súlade s formátom uvedeným v prílohe II. Poskytujú Komisii aj údaje vyplývajúce z bezpečnostného vyšetrovania v súlade so schémou databázy EMCIP.
   4.   Komisia a členské štáty vytvoria schému databázy a metódu oznamovania údajov v primeranej dobe.
   Článok 18
   Spravodlivé zaobchádzanie s námorníkmi
   Členské štáty v súlade so svojim vnútroštátnym právom berú do úvahy príslušné ustanovenia usmernení IMO o spravodlivom zaobchádzaní s námorníkmi pri námornej nehode vo vodách v ich jurisdikcii.
   Článok 19
   Výbor
   1.   Komisii pomáha Výbor pre bezpečnosť na mori a pre zabránenie znečisťovania z lodí (COSS) zriadený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2099/2002 (11).
   2.   Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňujú sa články 5 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES so zreteľom na jeho článok 8.
   Lehota ustanovená v článku 5 ods. 6 rozhodnutia 1999/468/ES je dva mesiace.
   3.   Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 5a ods. 1 až 4 a článok 7 rozhodnutia 1999/468/ES so zreteľom na jeho článok 8.
   Článok 20
   Právomoci na vykonávanie zmien a doplnení
   Komisia môže aktualizovať vymedzenia pojmov v tejto smernici a odkazy na akty Spoločenstva a nástroje IMO s cieľom zosúladiť ich s opatreniami Spoločenstva alebo IMO, ktoré nadobudli účinnosť, za predpokladu dodržania obmedzení tejto smernice.
   Tieto opatrenia zamerané na zmenu nepodstatných prvkov tejto smernice okrem iného jej doplnením sa prijmú v súlade s regulačným postupom s kontrolou uvedeným v článku 19 ods. 3.
   Komisia môže podľa toho istého postupu meniť a dopĺňať aj prílohy.
   Podľa článku 5 nariadenia (ES) č. 2099/2002 možno zmeny a doplnenia Kódexu IMO o vyšetrovaní námorných nehôd a mimoriadnych udalostí vylúčiť z rozsahu pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 21
   Ďalšie opatrenia
   Nič v tejto smernici nebráni členskému štátu prijať v súvislosti s námornou bezpečnosťou ďalšie opatrenia, ktoré nepatria do jej rozsahu pôsobnosti, ak tieto opatrenia neporušujú túto smernicu ani nemajú negatívny vplyv na dosiahnutie jej cieľa, či neohrozujú dosiahnutie jej cieľa.
   Článok 22
   Sankcie
   Členské štáty ustanovia pravidlá pre ukladanie uplatniteľných sankcií za porušenie vnútroštátnych ustanovení prijatých na základe tejto smernice a prijmú všetky potrebné opatrenia, aby zabezpečili ich vykonávanie. Ustanovené sankcie musia byť účinné, primerané a odradzujúce.
   Článok 23
   Správa o vykonávaní
   Komisia každých päť rokov predloží Európskemu parlamentu a Rade správu o vykonávaní a dodržiavaní tejto smernice a v prípade potreby navrhne s ohľadom na odporúčania uvedené v tejto správe ďalšie opatrenia.
   Článok 24
   Zmeny a doplnenia platných aktov
   1.   Článok 12 smernice 1999/35/ES sa vypúšťa.
   2.   Článok 11 smernice 2002/59/ES sa vypúšťa.
   Článok 25
   Transpozícia
   1.   Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 17. júna 2011.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 26
   Nadobudnutie účinnosti
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 27
   Adresáti
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Štrasburgu 23. apríla 2009

            Za Európsky parlament

            predseda

         H.-G. PÖTTERING

            Za Radu

            predseda

         P. NEČAS

      (1)  Ú. v. EÚ C 318, 23.12.2006, s. 195.

      (2)  Ú. v. EÚ C 229, 22.9.2006, s. 38.

      (3)  Stanovisko Európskeho parlamentu z 25. apríla 2007 (Ú. v. EÚ C 74 E, 30.3.2008, s. 546), spoločná pozícia Rady zo 6. júna 2008 (Ú. v. EÚ C 184 E, 22.7.2008, s. 23), pozícia Európskeho parlamentu z 24. septembra 2008 (zatiaľ neuverejnená v úradnom vestníku), rozhodnutie Rady z 26. februára 2009 a legislatívne uznesenie Európskeho parlamentu z 11. marca 2009 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).

      (4)  Ú. v. EÚ C 104 E, 30.4.2004, s. 730.

      (5)  Ú. v. ES L 138, 1.6.1999, s. 1.

      (6)  Ú. v. ES L 208, 5.8.2002, s. 10.

      (7)  Ú. v. ES L 281, 23.11.1995, s. 31.

      (8)  Ú. v. ES L 208, 5.8.2002, s. 1.

      (9)  Ú. v. ES L 184, 17.7.1999, s. 23.

      (10)  Ú. v. EÚ C 321, 31.12.2003, s. 1.

      (11)  Ú. v. ES L 324, 29.11.2002, s. 1.
   PRÍLOHA I

      Obsah správy z bezpečnostného vyšetrovania

   Predslov
   V predslove sa uvádza primárny cieľ bezpečnostného vyšetrovania a uvedie sa, že bezpečnostné odporúčanie v žiadnom prípade nevytvára prezumpciu zodpovednosti či viny a že správa nie je zostavená z hľadiska obsahu a štýlu na účely použitia v súdnom konaní.
   (Správa by sa nemala odvolávať na svedecké dôkazy, ani by nemala dávať do spojitosti kohokoľvek, kto je uvedený v správe, s osobou, ktorá poskytla dôkazy počas bezpečnostného vyšetrovania.)
   1.   ZHRNUTIE

   V tejto časti sa uvádzajú základné skutočnosti námornej nehody alebo mimoriadnej udalosti: čo sa stalo, kedy, kde a ako sa to stalo; uvádza sa, či v dôsledku nehody alebo mimoriadnej udalosti došlo k úmrtiu, zraneniu, škode na lodi, náklade, vo vzťahu k tretím stranám alebo životnému prostrediu.
   2.   FAKTICKÉ INFORMÁCIE

   Táto časť obsahuje mnoho samostatných oddielov s dostatočným množstvom informácií, ktoré vyšetrovací orgán považuje za faktické, zdôvodňujú analýzy a uľahčujú pochopenie.
   Tieto oddiely obsahujú najmä tieto informácie:
   2.1.   Údaje o lodi:

   vlajka/register,
   identifikačné označenie,
   hlavné vlastnosti,
   vlastníctvo a manažment,
   údaje o konštrukcii,
   minimálna posádka z hľadiska bezpečnosti,
   povolený náklad.
   2.2.   Údaje o plavbe:

   navštívené prístavy,
   typ plavby,
   informácie o náklade,
   posádka.
   2.3.   Informácie o námornej nehode alebo mimoriadnej udalosti:

   druh námornej nehody alebo mimoriadnej udalosti,
   dátum a čas,
   poloha a miesto námornej nehody alebo mimoriadnej udalosti,
   vonkajšie a vnútorné prostredie,
   prevádzka lode a úsek plavby,
   miesto na palube,
   údaje o ľudskom faktore,
   dôsledky (pre ľudí, loď, náklad, životné prostredie, iné).
   2.4.   Účasť pobrežných orgánov a reakcia na mimoriadnu situáciu:

   kto bol zapojený,
   použité prostriedky,
   rýchlosť reakcie,
   prijaté opatrenia,
   dosiahnuté výsledky.
   3.   OPIS UDALOSTI

   V tejto časti sa chronologicky opisuje námorná nehoda alebo mimoriadna udalosť ako sled jednotlivých udalostí pred, počas a po námornej nehode alebo mimoriadnej udalosti a zapojenie každého aktéra (t. j. osoby, materiálu, prostredia, zariadenia alebo vonkajšieho činiteľa). Obdobie opisované v tejto časti závisí od časového rámca tých konkrétnych udalostí, ktoré priamo prispeli k námornej nehode alebo mimoriadnej udalosti. Táto časť obsahuje aj všetky dôležité podrobnosti z vykonaného bezpečnostného vyšetrovania vrátane výsledkov skúšok alebo testov.
   4.   ANALÝZA

   Táto časť obsahuje mnoho samostatných oddielov s analýzou každej jednotlivej udalosti nehody a komentárom k výsledkom všetkých príslušných skúšok alebo testov vykonaných počas bezpečnostného vyšetrovania a ku každému bezpečnostnému opatreniu, ktoré už bolo prípadne prijaté na zabránenie námorným nehodám.
   Tieto oddiely by mali venovať pozornosť otázkam ako napríklad:

               —

               kontext a prostredie jednotlivých udalostí nehody,

               —

               chybné činy ľudí a zanedbania, udalosti súvisiace s nebezpečnými látkami, vplyv na životné prostredie, zlyhanie zariadenia a vonkajšie vplyvy,

               —

               prispievajúce faktory, ktoré zahŕňajú funkcie osôb, prevádzku vykonávanú na lodi, pobrežné riadenie alebo regulačný vplyv.

         Analýza a pripomienky umožňujú vyvodenie logických záverov správy a stanovenie všetkých prispievajúcich faktorov vrátane rizikových, v súvislosti s ktorými sa súčasná ochrana na zabránenie udalosti nehody a/alebo na odstránenie alebo zmenšenie jej dôsledkov určí ako neprimeraná alebo chýbajúca.
   5.   ZÁVERY

   Táto časť zjednocuje zistené prispievajúce faktory a chýbajúcu alebo neprimeranú ochranu (materiálnu, funkčnú, symbolickú alebo procesnú), pre ktoré by sa mali vypracovať bezpečnostné opatrenia s cieľom zabrániť námorným nehodám.
   6.   BEZPEČNOSTNÉ ODPORÚČANIA

   Táto časť správy obsahuje prípadne bezpečnostné odporúčania vyvodené z analýzy a záverov, týkajúce sa konkrétnych oblastí ako napríklad právnych predpisov, konštrukčného návrhu, postupov, inšpekcie, riadenia, ochrany zdravia a bezpečnosti pri práci, odbornej prípravy, práce spojenej s opravou, údržby, pobrežnej pomoci a reakcie na mimoriadne situácie.
   Bezpečnostné odporúčania sú určené pre subjekty, ktoré ich môžu najľahšie vykonať, ako napríklad majitelia lodí, manažéri, uznávané organizácie, námorné orgány, prevádzkovatelia lodných dopravných služieb, záchranné orgány, medzinárodné námorné organizácie a európske inštitúcie, a ich cieľom je zabrániť námorným nehodám.
   Táto časť obsahuje aj všetky predbežné bezpečnostné odporúčania, ktoré mohli byť predložené počas bezpečnostného vyšetrovania, alebo všetky bezpečnostné opatrenia, ktoré sa počas neho prijali.
   7.   DODATKY

   K správe sa podľa potreby pripoja v listinnej a/alebo elektronickej forme informácie podľa nasledujúceho neúplného zoznamu:

               —

               fotografie, filmy, zvukové záznamy, tabuľky, výkresy,

               —

               uplatniteľné normy,

               —

               použité technické termíny a skratky,

               —

               osobitné bezpečnostné štúdie,

               —

               rôzne informácie.

         PRÍLOHA II

      OZNAMOVANÉ ÚDAJE O NÁMORNÝCH NEHODÁCH ALEBO MIMORIADNYCH UDALOSTIACH

      (Súčasť Európskej informačnej platformy o námorných nehodách)

               Poznámka:

               Podčiarknuté čísla znamenajú, že údaje by sa mali poskytnúť za každú loď, ak sa námorná nehoda alebo mimoriadna udalosť dotýka viac ako jednej lode.

               01.

               Zodpovedný členský štát/kontaktná osoba

               02.

               Vyšetrovateľ členského štátu

               03.

               Úloha členského štátu

               04.

               Dotknutý pobrežný štát

               05.

               Počet štátov s podstatným záujmom

               06.

               Štáty s podstatným záujmom

               07.

               Oznamujúci subjekt

               08.

               Čas oznámenia

               09.

               Dátum oznámenia

               .

               Názov lode

               .

               Číslo IMO/rozlišovacie písmená

               .

               Vlajka lode

               13.

               Druh námornej nehody alebo mimoriadnej udalosti

               .

               Typ lode

               15.

               Dátum námornej nehody alebo mimoriadnej udalosti

               16.

               Čas námornej nehody alebo mimoriadnej udalosti

               17.

               Poloha – zemepisná šírka

               18.

               Poloha – zemepisná dĺžka

               19.

               Miesto námornej nehody alebo mimoriadnej udalosti

               .

               Prístav odchodu

               .

               Prístav určenia

               .

               Systém rozdelenia premávky

               .

               Úsek plavby

               .

               Prevádzka lode

               .

               Miesto na palube

               .

               Straty na životoch:

                           —

                           posádka,

                           —

                           cestujúci,

                           —

                           iní.

               .

               Závažná ujma na zdraví:

                           —

                           posádka,

                           —

                           cestujúci,

                           —

                           iní.

               .

               Znečistenie

               .

               Škody na lodi

               .

               Škody na náklade

               31.

               Iné škody

               .

               Stručný opis námornej nehody alebo mimoriadnej udalosti

               33.

               Stručný opis dôvodov nevykonať bezpečnostné vyšetrovanie.


title: Smernica Rady z 21. decembra 1989, ktorou sa po ôsmykrát mení a dopĺňa smernica 76/769/EHS o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov vzťahujúcich sa na obmedzenia uvádzania na trh a používania niektorých nebezpečných látok a prípravkov

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31989L0677

Úradný vestník L 398 , 30/12/1989 S. 0019 - 0023 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 15 Zväzok 9 S. 0147  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 15 Zväzok 9 S. 0147

		Smernica Radyz 21. decembra 1989,ktorou sa po ôsmykrát mení a dopĺňa smernica 76/769/EHS o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov vzťahujúcich sa na obmedzenia uvádzania na trh a používania niektorých nebezpečných látok a prípravkov(89/677/EHS)RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva a najmä na jej článok 100a,so zreteľom na návrh Komisie [1],v spolupráci s Európskym parlamentom [2],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],keďže v priebehu obdobia do 31. decembra 1992 musia byť prijaté opatrenia na postupné zavŕšenie vnútorného trhu; keďže vnútorný trh pokrýva oblasť bez vnútorných hraníc, v rámci ktorej je zaručený voľný pohyb tovaru, osôb, služieb a kapitálu;keďže napriek zákazu uvádzania na trh určitých dekoratívnych predmetov určených na vytváranie svetelných efektov, a ktorých súčasťou sú sklené nádržky obsahujúce nebezpečné kvapaliny definované smernicou 67/548/EHS [4], naposledy zmenenou a doplnenou smernicou 86/431/EHS [5], sú predmety predstavujúce tie isté nebezpečenstvá aj naďalej uvádzané na trh s cieľom použitia v hrách určených pre jedného alebo viac účastníkov, a to niekedy s dekoratívnou funkciou;keďže by mal byť opätovne posúdený obsah (0,01 hmotnostného % – 100 ppm) polychlórovaných bifenylov (PCB) a polychlórovaných terfenylov (PCT) v prípravkoch vrátane odpadových olejov; keďže v smernici Rady 87/101/EHS z 22. decembra 1986, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 75/439/EHS na likvidáciu odpadových olejov [6], bol tento obsah stanovený na 0,005 hmotnostného %;keďže benzén (CAS č. 71-34-2) je toxickou látkou, ktorá pravdepodobne zasahuje centrálnu nervovú sústavu a krvotvornú sústavu a spôsobuje rakovinu a obzvlášť leukémiu; keďže táto látka je v smernici 67/548/EHS klasifikovaná ako karcinogén prvej kategórie; keďže konvencia Medzinárodnej organizácie práce a odporúčanie Medzinárodnej organizácie práce (MOP) 144 formulujú ustanovenia na ochranu pred nebezpečnými účinkami benzénu;keďže nasledujúce látky: 2-naftylamín (CAS č. 91-59-8), 4-nitrodifenyl (CAS č. 92-93-3), 4-aminodifenyl (CAS č. 92-67-1) a benzidín (CAS č. 92-87-5) môžu spôsobovať rakovinu a obzvlášť rakovinu urinálnej sústavy; keďže tieto látky sú v smernici 67/548/EHS klasifikované ako karcinogény prvej kategórie; keďže hoci sú v súčasnosti v rámci spoločenstva vyrábané iba v minimálnych kontrolovaných množstvách určených výlučne na účely výskumu, aj napriek tomu môžu byť vo forme prímesí (nečistôt) prítomné v iných látkach alebo prípravkoch;keďže nezávisle od zvláštnych opatrení vzťahujúcich sa výlučne na pracoviská by stanovenie hraničnej hodnoty maximálnej koncentrácie a hraničnej hodnoty na použitie týchto látok ako takých alebo ako zložiek prípravkov mohlo pomôcť zamedziť výskytu rakoviny pri práci s nimi a chrániť spotrebiteľov;keďže zlúčeniny olova vo všeobecnosti a obzvlášť jeho soli, ktoré sú ľahko rozpustné v žalúdku, sú zdraviu škodlivé; keďže zlúčeniny tohto druhu sa aj naďalej príležitostne používajú ako farbivá na určité dekoratívne náterové farby; keďže ich použitie by malo byť v takých prípadoch regulované; keďže konvencia Medzinárodnej organizácie práce (MOP) 13 upravuje používanie olovenej bieloby pri maliarskych prácach;keďže určité antivegetatívne prípravky, ktoré sa používajú ako ochranné nátery vzdorujúce na trupoch lodí, resp. podmorských zariadeniach, účinkom morskej vody, majú v dôsledku použitia určitých chemických zlúčenín, a to obzvlášť zlúčenín arzénu, ortuti a cínu, škodlivé účinky na žijúce vodné organizmy; keďže s cieľom lepšej ochrany životného prostredia by malo byť používanie takýchto zlúčenín v prípravkoch tohto typu regulované;keďže nielen di-μ-oxo-di-n-butylhydroxybóran cínu (C8H19BO3Sn, CAS č. 75113-37-0), ale aj výrobky jeho rozkladu predstavujú látky, ktoré sú nebezpečné pre človeka, ako aj pre životné prostredie, a to obzvlášť pre vodné prostredie; keďže používanie týchto látok by malo byť regulované;keďže obmedzenia používania alebo uvádzania na trh, ktoré už boli schválené určitými členskými štátmi, pokiaľ ide o látky, na ktoré sa vzťahujú horeuvedené odseky, alebo o prípravky, ktoré ich obsahujú, majú priamy dopad na vytvorenie a fungovanie vnútorného obchodu; keďže je preto potrebné v tejto oblasti aproximovať právne ustanovenia členských štátov a následne pozmeniť prílohu I k smernici 76/769EHS [7], ktorá bola naposledy zmenená a doplnená smernicou 85/610/EHS [8];keďže v súčasnosti platné právne predpisy spoločenstva týkajúce sa eventuálneho prijatia prísnejších obmedzení členskými štátmi na používanie príslušných látok a prípravkov na pracoviskách nie sú ovplyvnené touto smernicou,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Príloha I k smernici 76/769/EHS sa týmto mení a dopĺňa takto:1. v bode 1 ľavého stĺpca sa hodnota "0,01 %" uvedená v tretej zarážke nahrádza hodnotou "0,005 %";2. bod 3 sa nahrádza nasledujúcim textom:"3.Kvapalné látky alebo prípravky, ktoré sú považované za nebezpečné podľa definícií v článku 2 ods. 2 a kritérií v časti II.D prílohy VI k smernici Rady 67/548/EHS z 27. júna 1967 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení vzťahujúcich sa na klasifikáciu, balenie a označovanie nebezpečných látok,ktorá bola naposledy zmenená a doplnená smernicou 86/431/EHS. | Nesmú byť použité v: dekoratívnych predmetoch určených na vytváranie svetla alebo farebných efektov na základe rozdielnych fáz, napríklad v dekoratívnych lampách a popolníkoch,trikových a žartovných predmetoch,hrách pre jedného alebo viacerých účastníkov ani v žiadnom predmete určenom na tento účel, a to ani v prípade, že sa tento vyznačuje dekoratívnymi prvkami. |3. k bodu 5 (benzén) v pravom stĺpci sa pridáva tento text:| "Nesmú byť použité v koncentráciách rovnajúcich sa 0,1 hmotnostného % alebo vyššiemu hmotnostnému % v látkach alebo prípravkoch uvádzaných na trh. || Toto ustanovenie sa však nevzťahuje na: a)motorové palivá (pohonné látky), na ktoré sa vzťahuje smernica 85/210/EHS;b)látky a prípravky určené na použitie v priemyselných procesoch, v ktorých nedochádza k emisii benzénu v množstvách prekračujúcich hodnoty stanovené v platných právnych predpisoch;c)odpad, na ktorý sa vzťahujú smernice 75/442/EHS a 78/319/EHS. |4. pridávajú sa tieto body:"13.2-naftylamín(CAS č. 91-59-8) a jeho soli | Nesmú byť použité v koncentráciách rovnajúcich sa 0,1 hmotnostného % alebo vyššiemu hmotnostnému % v látkach a prípravkoch uvádzaných na trh. |14.Benzidín(CAS č. 92-87-5) a jeho soli | Toto ustanovenie sa však nevzťahuje na odpad obsahujúci jednu alebo viac týchto látok, na ktorý sa vzťahujú smernice 75/442/EHS a 78/319/EHS. |15.4-nitrobifenyl(CAS č. 92-93-3) | |16.4-aminobifenyl(CAS č. 92-67-1) a jeho soli | Takéto látky a prípravky nesmú byť predávané širokej verejnosti. Bez dotknutia uplatnenia iných ustanovení spoločenstva na klasifikáciu, balenie a označovanie nebezpečných látok a prípravkov, balenie takýchto prípravkov musí byť čitateľné a nezmazateľne označené týmto upozornením: "Výhradne pre profesionálnych užívateľov." |17.Uhličitany olova:neutrálny bezvodý uhličitanPbCO3(CAS č. 598-63-0)hydrouhličitan olova2 PbCO3.Pb(OH)2(CAS č. 1319-46-6) | Nesmú byť použité ako látky a zložky prípravkov určené na použitie ako nátery, s výnimkou na účely reštaurovania a údržby umeleckých diel a historických budov a ich interiérov v prípadoch, kde si to členské štáty na svojom území želajú autorizovať v súlade s ustanoveniami konvencie Medzinárodnej organizácie práce (MOP) 13 o používaní olovenej bieloby v náterovej farbe. |18.Sírany olovaPbSO4 (1: 1) CAS č. 7446-14-2 PbxSO4 CAS č. 15739-80-7 | Nesmú byť použité ako látky a zložky prípravkov určené na použitie ako nátery, s výnimkou na účely reštaurovania a údržby umeleckých diel a historických budov a ich interiérov v prípadoch, kde si to členské štáty na svojom území želajú autorizovať v súlade s ustanoveniami konvencie Medzinárodnej organizácie práce (MOP) 13 o používaní síranov olova v náterovej farbe. |19.Zlúčeniny ortuti | Nesmú byť použité ako látky a zložky prípravkov, ktoré sú určené na použitie: a)na zabránenie mikroorganizmom, rastlinám a živočíchom, aby obrastali:trupy člnov a lodí,klietky, plaváky, bóje, siete a akékoľvek iné pomôcky a zariadenia používané pri chove rýb alebo vodných mäkkýšov,akékoľvek pomôcky alebo zariadenia úplne alebo čiastočne ponorené do vody;b)pri konzervovaní dreva;c)pri impregnácii priemyselných tkanín určených na veľké zaťaženie a priadze určenej na ich výrobu;d)pri úprave úžitkovej vody bez ohľadu na jej použitie. |20.Zlúčeniny arzénu | 1.Nesmú byť použité ako látky a zložky prípravkov, ktoré sú určené na použitie:a)na zabránenie mikroorganizmom, rastlinám a živočíchom, aby obrastali:trupy člnov a lodí,klietky, plaváky, bóje, siete a akékoľvek iné pomôcky a zariadenia používané pri chove rýb alebo vodných mäkkýšov,akékoľvek pomôcky alebo zariadenia úplne alebo čiastočne ponorené do vody;b)pri konzervovaní dreva.V tomto prípade sa zákaz nevzťahuje na roztoky anorganických solí typu CCA, resp. MCHA (meď – chróm – arzén), ktoré sa používajú v priemyselných výrobných zariadeniach používajúcich vákuum (podtlak) alebo tlak (pretlak) na impregnáciu dreva.Okrem toho môžu členské štáty na svojom území autorizovať používanie prípravkov typu DFA (dinitrofenol – fluorid – arzén) na účely opätovného ošetrenia in situ nosných drevených stĺpov, ktoré už boli osadené a ktoré sú určené na vedenie nadzemných (elektrických) káblov. Takéto prípravky musia byť použité profesionálnymi odborníkmi pri použití vákua (podtlaku) alebo tlaku (pretlaku).2.Nesmú byť použité ako látky a zložky prípravkov, ktoré sú určené na použitie pri úprave úžitkovej vody bez ohľadu na jej použitie. |21.Organické zlúčeniny cínu | 1.Nesmú byť použité ako látky a zložky prípravkov, ktoré sú určené na použitie na zabránenie mikroorganizmom, rastlinám a živočíchom, aby obrastali:a)trupy člnov a lodí, ktorých dĺžka podľa stanovenia technickej normy ISO nepresahuje 25 metrov;b)klietky, plaváky, bóje, siete a akékoľvek iné pomôcky a zariadenia používané na chov rýb a vodných mäkkýšov;c)akékoľvek pomôcky a zariadenia úplne alebo čiastočne ponorené do vody.Takéto látky a prípravky:môžu byť uvádzané na trh iba v baleniach s kapacitou, ktorá sa rovná 20 litrom alebo je väčšia,nesmú byť predávané širokej verejnosti, ale iba profesionálnym užívateľom.Bez dotknutia uplatnenia iných ustanovení spoločenstva na klasifikáciu, balenie a označovanie nebezpečných látok a prípravkov, balenie takýchto prípravkov musí byť čitateľné a nezmazateľne označené týmto upozornením:"Nepoužívať na člnoch a lodiach, ktorých celková dĺžka je menšia ako 25 metrov, ani na žiadnych pomôckach alebo zariadeniach používaných pri chove rýb alebo vodných mäkkýšov.""Výhradne pre profesionálnych užívateľov."2.Nesmú byť použité ako látky a zložky prípravkov, ktoré sú určené na použitie pri úprave úžitkovej vody bez ohľadu na jej použitie. |22.di-μ-oxo-di-n-butylhydroxyuhličitan cínu(C8H19BO3Sn, CAS č. 75113-37-0) (DBB) | Musí byť zakázaný v koncentráciách, ktoré sa rovnajú 0,1 % alebo sú vyššie, v látkach a zložkách prípravkov, ktoré sú uvádzané na trh. Toto ustanovenie sa však nevzťahuje na túto látku (DBB), ani na prípravky, ktoré ju obsahujú, ak sú tieto určené výlučne na konverziu na finálne výrobky, v ktorých táto látka už nebude obsiahnutá v koncentrácii, ktorá sa rovná 0,1 % alebo je vyššia." |Článok 21.Členské štáty prijmú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia, ktoré sú potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 18 mesiacov od dátumu jej prijatia. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.2. Členské štáty oznámia Komisii najneskôr do 18 mesiacov od prijatia tejto smernice znenie ustanovení vnútroštátneho práva, ktoré prijmú v oblasti pokrytej touto smernicou.Článok 3Táto smernica je určená členským štátom.V Bruseli 21. decembra 1989Za RadupredsedaE. Cresson[1] Ú. v. ES C 43, 16.2.1988, s. 9.[2] Ú. v. ES C 96, 17.4.1989, s. 190 aÚ. v. ES C 256, 9.10.1989, s. 70.[3] Ú. v. ES C 175, 4.7.1988, s. 10 aÚ. v. ES C 337, 31.12.1987, s. 7.[4] Ú. v. ES L 196, 16.8.1967, s. 1.[5] Ú. v. ES L 247, 1.9.1986, s. 1.[6] Ú. v. ES L 42, 12.2.1987, s. 43.[7] Ú. v. ES L 262, 27.9.1976, s. 201.[8] Ú. v. ES L 375, 31.12.1985, s. 1.--------------------------------------------------