title: Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/2284 zo 14. decembra 2016 o znížení národných emisií určitých látok znečisťujúcich ovzdušie, ktorou sa mení smernica 2003/35/ES a zrušuje smernica 2001/81/ES (Text s významom pre EHP )

text:
                  17.12.2016

                  SK

                  Úradný vestník Európskej únie

                  L 344/1

            SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) 2016/2284
      zo 14. decembra 2016
      o znížení národných emisií určitých látok znečisťujúcich ovzdušie, ktorou sa mení smernica 2003/35/ES a zrušuje smernica 2001/81/ES
      (Text s významom pre EHP)
      EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
      so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 192 ods. 1,
      so zreteľom na návrh Európskej komisie,
      po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
      so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
      so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov (2),
      konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (3),
      keďže:

                  (1)

                  V posledných 20 rokoch sa v rámci Únie dosiahol významný pokrok v oblasti antropogénnych emisií vypúšťaných do ovzdušia a kvality ovzdušia, najmä prostredníctvom osobitnej politiky Únie vrátane oznámenia Komisie z 21. septembra 2005 s názvom Tematická stratégia pre znečisťovanie ovzdušia (ďalej len „TSZO“). K tomuto pokroku prispela smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/81/ES (4), pretože sa ňou stanovili stropy celkových ročných emisií členských štátov od roku 2010 ďalej, pokiaľ ide o oxid siričitý (SO2), oxidy dusíka (NOx), nemetánové prchavé organické zlúčeniny (NMVOC) a amoniak (NH3). Výsledkom bolo zníženie emisií oxidu siričitého o 82 %, emisií oxidov dusíka o 47 %, emisií nemetánových prchavých organických zlúčenín o 56 % a emisií amoniaku o 28 % v Únii od roku 1990 do roku 2010. Ako sa však uvádza v oznámení Komisie z 18. decembra 2013 s názvom Program Čisté ovzdušie pre Európu (ďalej len „revidovaná TSZO“), výrazné nepriaznivé vplyvy na ľudské zdravie a životné prostredie a riziká pre ne pretrvávajú.

                  (2)

                  V 7. environmentálnom akčnom programe (5) sa potvrdzuje dlhodobý cieľ Únie pre politiku v oblasti ovzdušia, ktorým je dosiahnutie úrovní kvality ovzdušia, ktoré nepredstavujú výrazné nepriaznivé vplyvy a riziká pre ľudské zdravie a životné prostredie, a preto sa v danom programe uvádza požiadavka dosiahnuť úplný súlad so súčasnými právnymi predpismi Únie v oblasti kvality ovzdušia, plniť strategické ciele a podnikať strategické opatrenia po roku 2020, rozvíjať úsilie v oblastiach, v ktorých sú populácia a ekosystémy vystavené vysokým úrovniam látok znečisťujúcich ovzdušie, a posilňovať synergie medzi právnymi predpismi v oblasti kvality ovzdušia a politickými cieľmi Únie stanovenými najmä pre oblasť zmeny klímy a biodiverzity.

                  (3)

                  V revidovanej TSZO sa stanovujú nové strategické ciele na obdobie do roku 2030 na účely ďalšieho priblíženia sa k dlhodobému cieľu Únie v oblasti kvality ovzdušia.

                  (4)

                  Členské štáty a Únia sa práve nachádzajú vo fáze ratifikácie Minamatského dohovoru Programu Organizácie Spojených národov pre životné prostredie o ortuti z roku 2013 zameraného na ochranu ľudského zdravia a životného prostredia znížením emisií ortuti z existujúcich a nových zdrojov v záujme jeho nadobudnutia platnosti v roku 2017. Komisia by mala preskúmavať nahlasované emisie tejto znečisťujúcej látky.

                  (5)

                  Členské štáty a Únia sú zmluvnými stranami Dohovoru Európskej hospodárskej komisie Organizácie Spojených národov (ďalej len „EHK OSN“) o diaľkovom znečisťovaní ovzdušia prechádzajúcom hranicami štátov z roku 1979 (ďalej len „dohovor LRTAP“) a viacerých jeho protokolov vrátane protokolu o znížení acidifikácie, eutrofizácie a prízemného ozónu z roku 1999, ktorý bol revidovaný v roku 2012 (ďalej len „revidovaný Göteborský protokol“).

                  (6)

                  Pokiaľ ide o rok 2020 a ďalšie roky, v revidovanom Göteborskom protokole sa stanovujú nové záväzky znižovania emisií pre všetky zmluvné strany v súvislosti s oxidom siričitým, oxidmi dusíka, nemetánovými prchavými organickými zlúčeninami, amoniakom a jemnými tuhými časticami s východiskovým rokom 2005, v danom protokole sa podporuje znižovanie emisií čierneho uhlíka a vyzýva sa v ňom na zhromažďovanie a uchovávanie informácií o nepriaznivých účinkoch koncentrácií a depozícií znečisťujúcich látok v ovzduší na ľudské zdravie a životné prostredie a na účasť na programoch zameraných na vplyvy v rámci dohovoru LRTAP.

                  (7)

                  Režim národných emisných stropov zavedený smernicou 2001/81/ES by sa preto mal zrevidovať, aby bol v súlade s medzinárodnými záväzkami Únie a členských štátov. Na tento účel sú národné záväzky znižovania emisií na každý rok od roku 2020 do roku 2029 v tejto smernici totožné so záväzkami stanovenými v revidovanom Göteborskom protokole.

                  (8)

                  Členské štáty by mali túto smernicu vykonávať spôsobom, ktorý účinne prispeje k dosiahnutiu dlhodobého cieľa Únie v oblasti kvality ovzdušia v zmysle usmernení Svetovej zdravotníckej organizácie a cieľov ochrany biodiverzity a ekosystémov Únie znižovaním úrovní znečistenia ovzdušia a depozície spôsobujúcich acidifikáciu, eutrofizáciu a tvorbu prízemného ozónu pod kritické záťaže a úrovne stanovené v dohovore LRTAP.

                  (9)

                  Táto smernica by mala prispieť aj k nákladovo efektívnemu dosiahnutiu cieľov v oblasti kvality ovzdušia stanovených v právnych predpisoch Únie a k zmierneniu vplyvov zmeny klímy, ako aj ku globálnemu zlepšeniu kvality ovzdušia a k zlepšeniu synergie s politikami Únie v oblasti zmeny klímy a energetiky bez zdvojenia existujúcich právnych predpisov Únie.

                  (10)

                  Táto smernica prispieva aj k zníženiu nákladov na zdravotnú starostlivosť súvisiacu so znečistením ovzdušia v Únii zlepšením životných podmienok občanov Únie, ako aj podpory prechodu na zelenú ekonomiku.

                  (11)

                  Táto smernica by mala prispieť k postupnému znižovaniu znečisťovania ovzdušia, pričom vychádza zo znížení dosiahnutých na základe právnych predpisov Únie týkajúcich sa riadenia zdrojov znečisťovania ovzdušia, ktoré sa vzťahujú na emisie konkrétnych látok.

                  (12)

                  Právne predpisy Únie týkajúce sa riadenia zdrojov znečisťovania ovzdušia by mali priniesť očakávané zníženia emisií. Kľúčom k dosiahnutiu širších cieľov v oblasti kvality ovzdušia je v rannom štádiu identifikovať a riešiť neúčinné právne predpisy Únie týkajúce sa riadenia zdrojov znečisťovania ovzdušia, ako to vidno z rozdielu medzi reálnymi emisiami oxidov dusíka a ich emisiami nameranými počas skúšok u dieselových vozidiel zodpovedajúcich norme EURO 6.

                  (13)

                  Členské štáty by mali splniť záväzky znižovania emisií stanovené v tejto smernici od roku 2020 do roku 2029 a od roku 2030 ďalej. V záujme zabezpečenia preukázateľného pokroku v dosahovaní záväzkov na rok 2030 by členské štáty mali určiť orientačné úrovne emisií v roku 2025, ktoré by sa dali technicky uskutočniť a nevyžadovali by si neprimerané náklady, a mali by sa usilovať tieto úrovne dosiahnuť. Ak by emisie na rok 2025 nebolo možné znížiť podľa stanovenej trajektórie znižovania emisií, členské štáty by vo svojich následných správach, ktoré majú vypracovať podľa tejto smernice, mali vysvetliť dôvody tejto odchýlky, ako aj opatrenia, ktoré by členské štáty priviedli späť na ich trajektóriu.

                  (14)

                  Národné záväzky znižovania emisií stanovené v tejto smernici na rok 2030 a ďalšie roky sú založené na odhadovanom redukčnom potenciále jednotlivých členských štátov, ktoré sú uvedené v správe TSZO č. 16 z januára 2015 (ďalej len „TSZO 16“), na technickom preskúmaní rozdielov medzi národnými odhadmi a odhadmi uvedenými v TSZO 16 a na politickom cieli udržať celkové zníženie vplyvu na zdravie do roku 2030 (v porovnaní s rokom 2005) čo najbližšie k návrhu Komisie pre túto smernicu. Na zvýšenie transparentnosti by Komisia mala zverejniť základné predpoklady použité v TSZO 16.

                  (15)

                  Dodržiavanie národných záväzkov znižovania emisií by sa malo posudzovať s ohľadom na daný stav metodiky v čase stanovenia záväzku.

                  (16)

                  Požiadavky na podávanie správ a záväzky znižovania emisií by mali byť založené na vnútroštátnej spotrebe energie a predaných palivách. Niektoré členské štáty však majú možnosť v rámci dohovoru LRTAP použiť ako základ pre dodržanie záväzkov v sektore cestnej dopravy celkové množstvo národných emisií vypočítané na základe spotrebovaných palív. Uvedená možnosť by sa mala v tejto smernici zachovať v záujme zabezpečenia súdržnosti medzinárodného práva a práva Únie.

                  (17)

                  V záujme riešenia niektorých neistôt pri stanovovaní národných záväzkov znižovania emisií zahŕňa revidovaný Göteborský protokol možnosti flexibility, ktorá by sa mala začleniť do tejto smernice. V revidovanom Göteborskom protokole sa predovšetkým ustanovuje mechanizmus na úpravu národných inventúr emisií a na stanovenie priemeru ročných národných emisií za maximálne obdobie troch rokov, ak sú splnené určité podmienky. Okrem toho by sa v tejto smernici mali stanoviť možnosti flexibility v tých prípadoch, v ktorých sa v nej ukladá záväzok znižovania emisií, ktorý ide nad rámec nákladovo efektívneho znižovania podľa TSZO 16, a takisto s cieľom pomôcť členským štátom v prípade náhlych a mimoriadnych udalostí spojených s výrobou alebo dodávkou energie za predpokladu, že sú splnené osobitné podmienky. Využívanie uvedených možností flexibility by mala monitorovať Komisia s prihliadnutím na usmernenie vypracované v rámci dohovoru LRTAP. Na účely posúdenia žiadostí o úpravu by sa záväzky znižovania emisií na obdobie od roku 2020 do roku 2029 mali považovať za stanovené 4. mája 2012, keď došlo k revízii Göteborského protokolu.

                  (18)

                  Každý členský štát by mal vypracovať, prijať a vykonávať národný program riadenia znečisťovania ovzdušia s cieľom splniť svoje záväzky znižovania emisií a účinne prispievať k plneniu cieľov v oblasti kvality ovzdušia. Na uvedený účel by členské štáty mali zohľadniť potrebu znížiť emisie, a to najmä oxidov dusíka a jemných tuhých častíc v zónach a aglomeráciách, ktoré sú postihnuté nadmernými koncentráciami látok znečisťujúcich ovzdušie, a/alebo v týchto zónach a aglomeráciách, ktoré výrazne prispievajú k znečisteniu ovzdušia v iných zónach a aglomeráciách, ako aj v susedných krajinách. Na tento účel by národné programy riadenia znečisťovania ovzdušia mali prispievať k úspešnej realizácii plánov kvality ovzdušia vypracovaných podľa článku 23 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/50/ES (6).

                  (19)

                  V záujme znižovania emisií z antropogénnych zdrojov by národné programy riadenia znečisťovania ovzdušia by mali brať do úvahy opatrenia vzťahujúce sa na všetky príslušné sektory vrátane poľnohospodárstva, energetiky, priemyslu, cestnej dopravy, vnútrozemskej lodnej dopravy, vykurovania domácností a používania necestných vozidiel a mechanizmov a rozpúšťadiel. Členské štáty by však mali byť oprávnené rozhodnúť o opatreniach, ktoré prijmú na splnenie záväzkov znižovania emisií stanovených v tejto smernici.

                  (20)

                  Pri vypracúvaní národných programov riadenia znečisťovania ovzdušia by členské štáty mali prihliadať na najlepšie postupy riešenia, okrem iného, otázky najškodlivejších znečisťujúcich látok v rozsahu pôsobnosti tejto smernice vo vzťahu k citlivým skupinám obyvateľstva.

                  (21)

                  Poľnohospodárstvo prispieva výraznou mierou k emisiám amoniaku a jemných tuhých častíc do ovzdušia. S cieľom znížiť uvedené emisie by národné programy riadenia znečisťovania ovzdušia mali obsahovať opatrenia, ktoré sa vzťahujú na sektor poľnohospodárstva. Takéto opatrenia by mali byť nákladovo efektívne a mali by sa zakladať na konkrétnych informáciách a údajoch a zohľadňovať vedecký pokrok a predchádzajúce opatrenia prijaté členskými štátmi. Spoločná poľnohospodárska politika ponúka členským štátom možnosť prispieť ku kvalite ovzdušia osobitnými opatreniami. Ďalšie hodnotenie umožní lepšie pochopenie účinkov uvedených opatrení.

                  (22)

                  Zlepšenia kvality ovzdušia by sa mali dosiahnuť primeranými opatreniami. Členské štáty by pri prijímaní opatrení, ktoré sa majú zahrnúť do národných programov riadenia znečisťovania ovzdušia vzťahujúcich sa na sektor poľnohospodárstva, mali zabezpečiť, aby sa ich vplyv na malé poľnohospodárske podniky zohľadnil v celom rozsahu, aby sa čo možno najviac obmedzili všetky dodatočné náklady.

                  (23)

                  V prípade, že určité opatrenia, ktoré sa v rámci národných programov riadenia znečisťovania ovzdušia prijmú na prevenciu emisií v sektore poľnohospodárstva, sú oprávnené na poskytnutie finančnej podpory, najmä opatrenia poľnohospodárskych podnikov, ktoré si vyžadujú značné zmeny postupov alebo významné investície, by Komisia mala uľahčovať prístup k takejto finančnej podpore a inému dostupnému financovaniu Únie.

                  (24)

                  Členské štáty by v záujme zníženia emisií mali zvážiť podporu presunu investícií do oblasti čistých a účinných technológií. Zlepšením sektorových reakcií na výzvy v oblasti kvality ovzdušia môže inovácia prispieť k zlepšeniu udržateľnosti a riešeniu problémov pri ich zdroji.

                  (25)

                  Národné programy riadenia znečisťovania ovzdušia, ako aj analýza na podporu určovania politík a opatrení by sa mali pravidelne aktualizovať.

                  (26)

                  Členské štáty by v záujme vypracovania národných programov riadenia znečisťovania ovzdušia a ich významných aktualizácií mali na základe dostatočných informácií tieto programy a aktualizácie konzultovať s verejnosťou a príslušnými orgánmi na všetkých úrovniach a v čase, keď sú všetky alternatívy politík a opatrení ešte otvorené. Členské štáty by sa v súlade s požiadavkami stanovenými v práve Únie a v medzinárodnom práve vrátane Dohovoru EHK OSN o hodnotení vplyvu na životné prostredie presahujúceho štátne hranice z roku 1991 (ďalej len „Espoo dohovor“) a jeho Protokolu o strategickom environmentálnom hodnotení z roku 2003 mali zúčastňovať na cezhraničných konzultáciách v prípade, že realizácia ich programov by mohla ovplyvniť kvalitu ovzdušia v inom členskom štáte alebo tretej krajine.

                  (27)

                  Cieľom tejto smernice je okrem iného chrániť ľudské zdravie. Ako Súdny dvor už viackrát pripomenul, zásadné vylúčenie možnosti, aby sa povinnosti, ktorú smernica stanovuje, mohli dovolávať dotknuté osoby, by nebolo v súlade so záväzným charakterom, ktorý článok 288 tretí odsek Zmluvy o fungovaní Európskej Únie (ďalej len „ZFEÚ“) priznáva smernici. Tento aspekt platí predovšetkým pre smernicu, ktorej cieľom je riadiť a znižovať znečistenie ovzdušia a ktorej účelom teda je chrániť ľudské zdravie.

                  (28)

                  Členské štáty by mali pripraviť a oznamovať národné inventúry a projekcie emisií, ako aj informatívne správy o inventúrach v súvislosti so všetkými látkami znečisťujúcimi ovzdušie, na ktoré sa vzťahuje táto smernica, vďaka čomu by si následne mohla Únia splniť svoje oznamovacie povinnosti vyplývajúce z dohovoru LRTAP a jeho protokolov.

                  (29)

                  S cieľom zachovať celkovú konzistentnosť v rámci Únie ako celku by členské štáty mali zabezpečiť, aby bolo ich podávanie správ Komisii o národných inventúrach emisií a projekciách, ako aj predkladanie informatívnych správ o inventúrach úplne konzistentné s predkladaním správ v zmysle dohovoru LRTAP.

                  (30)

                  S cieľom posúdiť účinnosť národných záväzkov znižovania emisií stanovených v tejto smernici by členské štáty mali monitorovať aj vplyvy znečistenia ovzdušia na suchozemské a vodné ekosystémy, a oznamovať tieto vplyvy. Členské štáty by na účely zabezpečenia nákladovo efektívneho prístupu mali mať možnosť použiť voliteľné ukazovatele na monitorovanie uvedené v tejto smernici a svoju činnosť by mali skoordinovať s inými programami monitorovania zriadenými podľa príslušných smerníc a v prípade potreby dohovoru LRTAP.

                  (31)

                  S cieľom vymieňať si skúsenosti a osvedčené postupy, najmä prispievať k tvorbe usmernení a uľahčovať koordinované vykonávanie právnych predpisov a politík Únie v oblasti zlepšovania kvality ovzdušia by sa malo zriadiť európske fórum pre čisté ovzdušie, účastníkmi ktorého by boli všetky zainteresované strany vrátane príslušných orgánov členských štátov na všetkých relevantných úrovniach.

                  (32)

                  V súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/4/ES (7) by členské štáty mali zabezpečiť aktívne a systematické šírenie informácií elektronickými prostriedkami.

                  (33)

                  Smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2003/35/ES (8) je potrebné zmeniť, aby sa zabezpečila konzistentnosť uvedenej smernice s dohovorom EHK OSN o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia z roku 1998 (ďalej len „Aarhuský dohovor“).

                  (34)

                  S cieľom zohľadniť technický a medzinárodný vývoj by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 ZFEÚ, pokiaľ ide o zmenu prílohy I, ako aj časti 2 prílohy III a prílohy IV s cieľom prispôsobiť ich vývoju v rámci dohovoru LRTAP, ako aj pokiaľ ide o zmenu prílohy V s cieľom prispôsobiť ju technickému a vedeckému pokroku a vývoju v rámci dohovoru LRTAP. Je osobitne dôležité, aby Komisia počas prípravných prác uskutočnila príslušné konzultácie, a to aj na úrovni expertov, a aby tieto konzultácie vykonávala v súlade so zásadami stanovenými v Medziinštitucionálnej dohode z 13. apríla 2016 o lepšej tvorbe práva (9). Predovšetkým v záujme rovnakého zastúpenia pri príprave delegovaných aktov sa všetky dokumenty doručujú Európskemu parlamentu a Rade v rovnakom čase ako odborníkom z členských štátov, a odborníci Európskeho parlamentu a Rady majú systematicky prístup na zasadnutia expertných skupín Komisie, ktoré sa zaoberajú prípravou delegovaných aktov.

                  (35)

                  S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky uplatňovania flexibility a vykonávania národných programov riadenia znečisťovania ovzdušia podľa tejto smernice by sa mali na Komisiu preniesť vykonávacie právomoci. Uvedené právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 (10).

                  (36)

                  Členské štáty by mali stanoviť pravidlá týkajúce sa uplatniteľných sankcií v prípade porušenia vnútroštátnych ustanovení prijatých podľa tejto smernice a zabezpečiť ich vykonávanie. Uvedené sankcie by mali byť účinné, primerané a odrádzajúce.

                  (37)

                  Vzhľadom na charakter a rozsah potrebných úprav smernice 2001/81/ES by sa uvedená smernica mala nahradiť, aby sa zvýšila právna istota, zrozumiteľnosť, transparentnosť a aby sa zjednodušili právne predpisy. S cieľom zabezpečiť kontinuitu zlepšovania kvality ovzdušia by členské štáty mali dodržiavať národné emisné stropy stanovené v smernici 2001/81/ES dovtedy, kým sa v roku 2020 nezačnú uplatňovať nové národné záväzky znižovania emisií stanovené v tejto smernici.

                  (38)

                  Keďže cieľ tejto smernice, a to zabezpečenie vysokej úrovne ochrany ľudského zdravia a životného prostredia, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, ale z dôvodu cezhraničného charakteru znečisťovania ovzdušia ho možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku sa touto smernicou neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie uvedeného cieľa.

                  (39)

                  V súlade so spoločným politickým vyhlásením členských štátov a Komisie z 28. septembra 2011 o vysvetľujúcich dokumentoch (11) sa členské štáty zaviazali, že v odôvodnených prípadoch pripoja k svojim oznámeniam o transpozičných opatreniach jeden alebo viacero dokumentov vysvetľujúcich vzťah medzi prvkami smernice a zodpovedajúcimi časťami vnútroštátnych transpozičných nástrojov. V súvislosti s touto smernicou sa zákonodarca domnieva, že zasielanie takýchto dokumentov je odôvodnené,

            PRIJALI TÚTO SMERNICU:
      Článok 1
      Ciele a predmet úpravy
      1.   S cieľom priblížiť sa dosiahnutiu úrovní kvality ovzdušia, ktoré nemajú výrazný nepriaznivý vplyv na ľudské zdravie a životné prostredie a nepredstavujú pre ne riziko, táto smernica ustanovuje záväzky členských štátov znížiť emisie do ovzdušia, pokiaľ ide o antropogénne emisie oxidu siričitého (SO2), oxidov dusíka (NOx), nemetánových prchavých organických zlúčenín (NMVOC), amoniaku (NH3) a jemných tuhých častíc (PM2,5) do ovzdušia, a požaduje vypracovať, prijať a vykonávať národné programy riadenia znečisťovania ovzdušia a monitorovať a oznamovať emisie týchto znečisťujúcich látok, ako aj ďalších znečisťujúcich látok uvedených v prílohe I, a ich vplyvy.
      2.   Táto smernica prispieva aj k tomu, aby sa dosiahli:

                  a)

                  ciele kvality ovzdušia stanovené v právnych predpisoch Únie, ako aj pokrok pri dosahovaní dlhodobého cieľa Únie, ktorým je dosiahnutie úrovní kvality ovzdušia v súlade s usmerneniami pre kvalitu ovzdušia, ktoré uverejnila Svetová zdravotnícka organizácia;

                  b)

                  ciele Únie v oblasti biodiverzity a ekosystémov v súlade so 7. environmentálnym akčným programom;

                  c)

                  posilnené synergie medzi politikou Únie v oblasti kvality ovzdušia a ostatnými relevantnými politikami Únie, najmä politikou v oblasti zmeny klímy a energetiky.

            Článok 2
      Rozsah pôsobnosti
      1.   Táto smernica sa uplatňuje na emisie znečisťujúcich látok uvedených v prílohe I zo všetkých zdrojov vyskytujúcich sa na území členských štátov, v ich výhradných hospodárskych zónach a oblastiach riadenia znečisťovania.
      2.   Táto smernica sa nevzťahuje na emisie na Kanárskych ostrovoch, vo francúzskych zámorských departementoch, na Madeire a Azorách.
      Článok 3
      Vymedzenie pojmov
      Na účely tejto smernice sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:

                  1.

                  „emisia“ je uvoľňovanie látky z bodového alebo difúzneho zdroja do atmosféry;

                  2.

                  „antropogénne emisie“ sú emisie látok znečisťujúcich ovzdušie súvisiace s ľudskou činnosťou;

                  3.

                  „prekurzory ozónu“ sú oxidy dusíka, nemetánové prchavé organické zlúčeniny, metán a oxid uhoľnatý;

                  4.

                  „ciele kvality ovzdušia“ sú limitné hodnoty, cieľové hodnoty a záväzky zníženia koncentrácie expozície pre kvalitu ovzdušia, ktoré sú stanovené v smernici 2008/50/ES a v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2004/107/ES (12);

                  5.

                  „oxid siričitý“ alebo „SO2“ sú všetky zlúčeniny síry vyjadrené ako oxid siričitý vrátane oxidu sírového (SO3), kyseliny sírovej (H2SO4) a redukovaných zlúčenín síry, ako je sulfán (H2S), merkaptány a dimetylsulfidy;

                  6.

                  „oxidy dusíka“ alebo „NOx“ sú oxid dusnatý a oxid dusičitý vyjadrené ako oxid dusičitý;

                  7.

                  „nemetánové prchavé organické zlúčeniny“ alebo „NMVOC“ sú všetky organické zlúčeniny okrem metánu, ktoré za prítomnosti slnečného svetla môžu produkovať fotochemické oxidanty reakciou s oxidmi dusíka;

                  8.

                  „jemné tuhé častice alebo „PM2,5““ sú častice s aerodynamickým priemerom rovným alebo menším ako 2,5 mikrometra (μm);

                  9.

                  „čierny uhlík“ alebo „BC“ sú tuhé častice z uhlíka, ktoré absorbujú svetlo;

                  10.

                  „národný záväzok znižovania emisií“ je záväzok členských štátov znížiť emisie látky; určuje zníženie emisie, ktoré sa ako minimum má dosiahnuť v cieľovom kalendárnom roku, vyjadrené ako percentuálny podiel z celkového množstva emisií uvoľnených počas východiskového roka (2005);

                  11.

                  „pristávací a vzletový cyklus“ je cyklus, ktorý zahŕňa rolovanie, vzlet, stúpanie, priblíženie, pristátie a všetky ostatné činnosti lietadla, ktoré sa odohrávajú v nadmorskej výške menej ako 3 000 stôp;

                  12.

                  „medzinárodná námorná doprava“ sú plavby na mori a v pobrežných vodách vodnými plavidlami plaviacimi sa pod akoukoľvek vlajkou, ktoré odchádzajú z územia jednej krajiny a prichádzajú na územie inej krajiny, s výnimkou rybárskych plavidiel;

                  13.

                  „oblasť riadenia znečisťovania“ je morská oblasť, ktorá nepresahuje 200 námorných míľ od základných línií, odkiaľ sa meria šírka pobrežných vôd stanovená členským štátom na účely prevencie, znižovania a riadenia znečisťovania z plavidiel v súlade s uplatniteľnými medzinárodnými pravidlami a normami;

                  14.

                  „právne predpisy Únie týkajúce sa riadenia zdrojov znečisťovania ovzdušia“ sú právne predpisy Únie zamerané na zníženie emisií látok znečisťujúcich ovzdušie, na ktoré sa vzťahuje táto smernica, uskutočňovaním zmierňujúcich opatrení na zdroji.

            Článok 4
      Národné záväzky znižovania emisií
      1.   Členské štáty obmedzia svoje ročné antropogénne emisie oxidu siričitého, oxidov dusíka, nemetánových prchavých organických zlúčenín, amoniaku a jemných tuhých častíc aspoň v súlade s národnými záväzkami znižovania emisií uplatniteľnými od roku 2020 do roku 2029 a od roku 2030 ďalej, ktoré sú stanovené v prílohe II.
      2.   Bez toho, aby bol dotknutý odsek 1, členské štáty prijmú potrebné opatrenia na obmedzenie svojich antropogénnych emisií stanovených na rok 2025, pokiaľ ide o oxid siričitý, oxidy dusíka, nemetánové prchavé organické zlúčeniny, amoniak a jemné tuhé častice. Orientačné úrovne týchto emisií sa stanovia na základe lineárnej trajektórie znižovania emisií medzi ich úrovňami emisií stanovenými v záväzkoch znižovania emisií na rok 2020 a úrovňami emisií stanovenými v záväzkoch znižovania emisií na rok 2030.
      Členské štáty môžu dodržiavať nelineárnu trajektóriu znižovania emisií, ak je to účinnejšie z ekonomického alebo technického hľadiska, a to za podmienky, že od roku 2025 sa bude postupne približovať k lineárnej trajektórii znižovania emisií a že ňou nebude ovplyvnený žiaden záväzok znižovania emisií na rok 2030. Členské štáty stanovia uvedenú nelineárnu trajektóriu znižovania emisií a dôvody na jej dodržiavanie v národných programoch riadenia znečisťovania ovzdušia, ktoré sa majú predložiť Komisii v súlade s článkom 10 ods. 1
      Ak emisie na rok 2025 nie je možné obmedziť podľa stanovenej trajektórie znižovania emisií, členské štáty v následných informatívnych správach o inventúrach, ktoré sa majú predložiť Komisii v súlade s článkom 10 ods. 2, uvedú odôvodnenie tejto odchýlky, ako aj opatrenia, ktoré by členské štáty priviedli späť na ich trajektóriu.
      3.   Na účely dodržiavania odsekov 1 a 2 sa nezohľadňujú tieto emisie:

                  a)

                  emisie z lietadiel mimo pristávacieho a vzletového cyklu;

                  b)

                  emisie z vnútroštátnej námornej dopravy na územia uvedené v článku 2 ods. 2 a z nich;

                  c)

                  emisie z medzinárodnej námornej dopravy;

                  d)

                  emisie oxidov dusíka a nemetánových prchavých organických zlúčenín, ktoré pochádzajú z činností spadajúcich do nomenklatúry pre podávanie správ 2014 (NFR) dohovoru LRTAP, ako sa uvádza v rámci kategórií 3B (nakladanie s hnojom) a 3D (poľnohospodárska pôda).

            Článok 5
      Flexibilita
      1.   Členské štáty môžu v súlade s časťou 4 prílohy IV vykonať úpravy ročných národných inventúr emisií oxidu siričitého, oxidov dusíka, nemetánových prchavých organických zlúčenín, amoniaku a jemných tuhých častíc, ak by sa im v dôsledku uplatnenia zlepšených metód inventúr emisií aktualizovaných na základe vedeckých poznatkov nepodarilo dodržať ich národné záväzky znižovania emisií.
      Na určenie toho, či sú príslušné podmienky stanovené v časti 4 prílohy IV splnené, sa záväzky znižovania emisií na roky 2020 až 2029 považujú za záväzky stanovené 4. mája 2012.
      Od roku 2025 sa na úpravy uplatňujú tieto dodatočné podmienky, ak sa emisné faktory alebo metodiky použité na určenie emisií z určitých kategórií zdrojov výrazne líšia od tých, ktoré sa očakávali ako dôsledok vykonania danej normy alebo štandardu podľa právnych predpisov Únie týkajúcich sa riadenia zdrojov znečisťovania ovzdušia v súlade s prílohou IV časťou 4 bodom 1 písm. d) bodmi ii) a iii):

                  a)

                  dotknutý členský štát po zohľadnení výsledkov národných programov riadenia a presadzovania, ktorými sa monitoruje účinnosť právnych predpisov Únie týkajúcich sa riadenia zdrojov znečisťovania ovzdušia, preukázal, že výrazne odlišné emisné faktory nie sú výsledkom domáceho vykonávania alebo presadzovania uvedených právnych predpisov týmto členským štátom;

                  b)

                  dotknutý členský štát informoval Komisiu o výraznom rozdiele v emisných faktoroch, ktorá podľa článku 11 ods. 2 preskúma potrebu ďalších krokov.

            2.   Ak v danom roku členský štát v dôsledku výnimočne studenej zimy alebo výnimočne suchého leta nemôže splniť svoje záväzky znižovania emisií, môže tieto záväzky splniť spriemerovaním svojich ročných národných emisií za daný rok, rok predchádzajúci tomuto roku a rok nasledujúci po tomto roku za predpokladu, že uvedený priemer neprekročí úroveň ročných národných emisií určenú záväzkom znižovania členského štátu.
      3.   Ak v danom roku členský štát, pre ktorý bol v prílohe II stanovený jeden alebo viacero záväzkov znižovania emisií na prísnejšej úrovni ako nákladovo efektívne znižovanie identifikované v TSZO 16, nedokáže po uskutočnení všetkých nákladovo efektívnych opatrení dodržať príslušný záväzok znižovania emisií, tento príslušný záväzok znižovania emisií sa považuje za splnený na obdobie najviac piatich rokov za predpokladu, že za každý z týchto rokov jeho nesplnenie členský štát vykompenzuje ekvivalentným znížením emisií inej znečisťujúcej látky uvedenej v prílohe II.
      4.   Povinnosti členského štátu podľa článku 4 sa považujú za splnené na obdobie najviac troch rokov, ak nedodržiavanie jeho záväzkov znižovania emisií pre príslušné znečisťujúce látky je dôsledkom neočakávaného a mimoriadneho prerušenia alebo straty kapacity systému na dodávku alebo výrobu elektrickej energie a/alebo tepla, ktoré sa odôvodnene nedalo predvídať, a za predpokladu, že sú splnené tieto podmienky:

                  a)

                  dotknutý členský štát preukázal, že na zabezpečenie dosiahnutia súladu sa vynaložilo a bude sa naďalej vynakladať všetko primerané úsilie vrátane vykonávania nových opatrení a politík s cieľom čo najviac skrátiť obdobie nesúladu, a

                  b)

                  dotknutý členský štát preukázal, že vykonávanie opatrení a politík dopĺňajúcich tie, ktoré sa uvádzajú v písmene a), by viedlo k neprimeraným nákladom, výrazne by ohrozilo národnú energetickú bezpečnosť alebo by podstatnej časti obyvateľstva spôsobilo značné riziko energetickej chudoby.

            5.   Členské štáty, ktoré majú v úmysle uplatňovať odsek 1, 2, 3 alebo 4, o tom informujú Komisiu do 15. februára príslušného roka podávania správ. Tieto informácie obsahujú údaje o znečisťujúcich látkach a príslušných sektoroch a v prípade dostupnosti aj o rozsahu vplyvov na národné inventúry emisií.
      6.   Komisia s pomocou Európskej environmentálnej agentúry preskúma a posúdi, či použitie ktorejkoľvek flexibility v konkrétnom roku spĺňa príslušné podmienky stanovené v odseku 1 tohto článku a v časti 4 prílohy IV alebo v odsekoch 2, 3 alebo 4 tohto článku, ak sa uplatňujú.
      Ak sa Komisia domnieva, že použitie danej flexibility nie je v súlade s príslušnými podmienkami stanovenými v odseku 1 tohto článku a v časti 4 prílohy IV alebo v odsekoch 2, 3 alebo 4 tohto článku, do deviatich mesiacov od dátumu prijatia príslušnej správy uvedenej v článku 8 ods. 4 prijme rozhodnutie, pričom informuje dotknutý členský štát, že použitie danej flexibility nemožno prijať, a uvedie dôvody tohto zamietnutia. V prípade, že Komisia do deviatich mesiacov od dátumu prijatia príslušnej správy uvedenej v článku 8 ods. 4 nevznesie žiadne námietky, dotknutý členský štát bude považovať použitie danej flexibility za platné a prijaté na príslušný rok.
      7.   Komisia môže prijať vykonávacie akty, v ktorých sa špecifikujú podrobné pravidlá použitia flexibility uvedenej v odsekoch 1, 2, 3 a 4 tohto článku. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 17.
      8.   Komisia pri vykonávaní svojich právomocí podľa odsekov 6 a 7 zohľadní príslušné usmerňovacie dokumenty vypracované v rámci dohovoru LRTAP.
      Článok 6
      Národné programy riadenia znečisťovania ovzdušia
      1.   Členské štáty vypracujú, prijmú a vykonávajú svoje príslušné národné programy riadenia znečisťovania ovzdušia v súlade s časťou 1 prílohy III s cieľom obmedziť svoje ročné antropogénne emisie v súlade s článkom 4 a prispieť k dosiahnutiu cieľov tejto smernice podľa článku 1 ods. 1
      2.   Pri vypracúvaní, prijímaní a vykonávaní programu uvedeného v odseku 1 členské štáty:

                  a)

                  posúdia, aký je stupeň pravdepodobnosti, že národné zdroje emisií ovplyvnia kvalitu ovzdušia na ich územiach a v susedných členských štátoch, vo vhodných prípadoch pomocou údajov a metodík vypracovaných v rámci Európskeho programu pre monitorovanie a vyhodnocovanie (EMEP) na základe protokolu k dohovoru LRTAP o dlhodobom financovaní Programu spolupráce pre monitorovanie a vyhodnocovanie diaľkového šírenia látok znečisťujúcich ovzdušie v Európe;

                  b)

                  zohľadnia potrebu znížiť emisie látok znečisťujúcich ovzdušie na účely dosiahnutia súladu s cieľmi kvality ovzdušia na svojich územiach a v prípade potreby aj v susedných členských štátoch;

                  c)

                  pri prijímaní opatrení na dosiahnutie svojich národných záväzkov znižovania emisií jemných tuhých častíc určia za prioritné opatrenia na zníženie emisií čierneho uhlíka;

                  d)

                  zabezpečia koherentnosť s inými relevantnými plánmi a programami zriadenými na základe požiadaviek stanovených v právnych predpisoch na národnej úrovni alebo na úrovni Únie.

            S cieľom splniť príslušné národné záväzky znižovania emisií členské štáty zahrnú do svojich národných programov riadenia znečisťovania ovzdušia opatrenia na znižovanie emisií stanovené ako povinné v časti 2 prílohy III a môžu do uvedených programov zahrnúť opatrenia na znižovanie emisií stanovené ako voliteľné v časti 2 prílohy III alebo opatrenia s rovnocenným zmierňujúcim účinkom.
      3.   Členské štáty aktualizujú svoje národné programy riadenia znečisťovania ovzdušia aspoň každé štyri roky.
      4.   Bez toho, aby bol dotknutý odsek 3, sa politiky a opatrenia na znižovanie emisií obsiahnuté v národných programoch riadenia znečisťovania ovzdušia aktualizujú do 18 mesiacov od predloženia najnovšej národnej inventúry emisií alebo národných projekcií emisií, ak z predložených údajov vyplýva, že povinnosti stanovené v článku 4 nie sú dodržané alebo ak existuje riziko ich nedodržania.
      5.   Členské štáty ešte pred dokončením národných programov riadenia znečisťovania ovzdušia konzultujú svoje návrhy uvedených programov a ich významnú aktualizáciu s verejnosťou v súlade so smernicou 2003/35/ES a s príslušnými orgánmi, ktorých sa vykonávanie národných programov riadenia znečisťovania ovzdušia pravdepodobne týka z dôvodu ich osobitných environmentálnych pôsobností v oblasti znečisťovania ovzdušia, kvality ovzdušia a riadenia kvality ovzdušia na všetkých úrovniach.
      6.   V náležitých prípadoch sa uskutočňujú cezhraničné konzultácie.
      7.   Komisia uľahčí vypracovanie a vykonávanie národných programov riadenia znečisťovania ovzdušia, a to v prípade, ak je to vhodné výmenou osvedčených postupov.
      8.   Komisia je splnomocnená v súlade s článkom 16 prijímať delegované akty s cieľom zmeniť túto smernicu, pokiaľ ide o prispôsobenie časti 2 prílohy III vývoju vrátane technického pokroku v rámci dohovoru LRTAP.
      9.   Komisia môže vypracovať usmernenia pre vypracovanie a vykonávanie národných programov riadenia znečisťovania ovzdušia.
      10.   Komisia takisto určí prostredníctvom vykonávacích aktov formát národných programov riadenia znečisťovania ovzdušia. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 17.
      Článok 7
      Finančná podpora
      S cieľom podporovať opatrenia, ktoré sa majú prijať na účely splnenia cieľov tejto smernice, sa Komisia snaží uľahčiť prístup k existujúcim fondom Únie v súlade s ustanoveniami právnych predpisov, ktoré upravujú uvedené fondy.
      Uvedené fondy Únie zahŕňajú súčasné a budúce financovanie, ktoré je k dispozícii, okrem iného v rámci:

                  a)

                  rámcového programu pre výskum a inováciu;

                  b)

                  európskych štrukturálnych a investičných fondov vrátane príslušného financovania v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky;

                  c)

                  nástrojov na financovania opatrení v oblasti životného prostredia a zmeny klímy, napríklad program LIFE.

            Komisia vyhodnotí možnosť vytvorenia jednotného kontaktného miesta, kde by si akákoľvek zainteresovaná strana mohla jednoducho overiť, či sú k dispozícii fondy Únie na projekty, ktoré riešia otázky znečisťovania ovzdušia, ako aj zistiť príslušné postupy prístupu k tomuto financovaniu.
      Článok 8
      Národné inventúry a projekcie emisií a informatívne správy o inventúrach
      1.   Členské štáty pripravia a každoročne aktualizujú národné inventúry emisií znečisťujúcich látok uvedených v tabuľke A prílohy I v súlade s požiadavkami v nej stanovenými.
      Členské štáty môžu pripraviť a každoročne aktualizovať národné inventúry emisií znečisťujúcich látok uvedených v tabuľke B prílohy I v súlade s požiadavkami v nej stanovenými.
      2.   Členské štáty pripravia a aktualizujú každé štyri roky priestorovo členené národné inventúry emisií a inventúry veľkých bodových zdrojov a každé dva roky národné projekcie emisií znečisťujúcich látok uvedených v tabuľke C prílohy I v súlade s požiadavkami v nej stanovenými.
      3.   Členské štáty vypracujú informatívnu správu o inventúrach, ktorá sa pripojí k národným inventúram a projekciám emisií uvedeným v odsekoch 1 a 2 v súlade s požiadavkami stanovenými v tabuľke D prílohy I.
      4.   Členské štáty, ktoré si zvolia flexibilitu podľa článku 5, v informatívnej správe o inventúrach za príslušný rok uvedú informácie, ktorými preukážu, že pri využívaní tejto flexibility spĺňajú príslušné podmienky, ktoré sú stanovené v článku 5 ods. 1 a v časti 4 prílohy IV alebo v prípade potreby v článku 5 ods. 2, 3, alebo 4.
      5.   Členské štáty pripravia a aktualizujú národné inventúry emisií (vrátane prípadných upravených národných inventúr emisií), národné projekcie emisií, priestorovo členené národné inventúry emisií, inventúry veľkých bodových zdrojov a pripojené informatívne správy o inventúrach v súlade s prílohou IV.
      6.   Na základe informácií uvedených v odsekoch 1, 2 a 3 tohto článku Komisia s pomocou Európskej environmentálnej agentúry každý rok pripraví a aktualizuje inventúry emisií z celej Únie a informatívnu správu o inventúrach, ako aj každé dva roky projekcie emisií z celej Únie a každé štyri roky priestorovo členené inventúry emisií z celej Únie a inventúry veľkých bodových zdrojov z celej Únie pre znečisťujúce látky uvedené v prílohe I.
      7.   Komisia je splnomocnená v súlade s článkom 16 prijímať delegované akty s cieľom zmeniť túto smernicu, pokiaľ ide o prispôsobenie prílohy I a prílohy IV vývoju vrátane technického a vedeckého pokroku v rámci dohovoru LRTAP.
      Článok 9
      Monitorovanie vplyvov znečistenia ovzdušia
      1.   Členské štáty zabezpečia monitorovanie nepriaznivých vplyvov znečisťovania ovzdušia na ekosystémy na základe siete monitorovacích miest, ktorá je reprezentatívna, pokiaľ ide o ich sladkovodné, prírodné a poloprírodné biotopy a druhy lesných ekosystémov, pričom prijmú prístup, ktorý je nákladovo efektívny a založený na posúdení rizika.
      Na tento účel členské štáty koordinujú s ďalšími programami monitorovania zriadenými na základe právnych predpisov Únie vrátane smernice 2008/50/ES, smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/60/ES (13) a smernice Rady 92/43/EHS (14) a podľa potreby na základe dohovoru LRTAP, a v náležitých prípadoch využívajú údaje zozbierané v rámci uvedených programov.
      Členské štáty môžu používať voliteľné ukazovatele na monitorovanie uvedené v prílohe V, aby splnili požiadavky tohto článku.
      2.   Pri zbieraní a oznamovaní informácií uvedených v prílohe V sa môžu použiť metodiky uvedené v Dohovore LRTAP a v jeho príručkách pre programy medzinárodnej spolupráce.
      3.   Komisia je splnomocnená v súlade s článkom 16 prijímať delegované akty s cieľom zmeniť túto smernicu, pokiaľ ide o prispôsobenie prílohy V technickému a vedeckému pokroku a vývoju v rámci dohovoru LRTAP.
      Článok 10
      Podávanie správ členskými štátmi
      1.   Členské štáty predkladajú Komisii svoje prvé národné programy riadenia znečisťovania ovzdušia do 1. apríla 2019.
      V prípade aktualizácie národného programu riadenia znečisťovania ovzdušia podľa článku 6 ods. 4 dotknutý členský štát tento aktualizovaný program poskytne Komisii do dvoch mesiacov.
      Komisia preskúmava národné programy riadenia znečisťovania ovzdušia a ich aktualizácie z hľadiska požiadaviek stanovených v článku 4 ods. 2 a v článku 6.
      2.   Členské štáty poskytnú Komisii a Európskej environmentálnej agentúre v súlade s termínmi na podávanie správ stanovenými v prílohe I svoje národné inventúry a národné projekcie emisií, priestorovo členené národné inventúry emisií, inventúry veľkých bodových zdrojov a informatívne správy o inventúrach uvedené v článku 8 ods. 1, 2 a 3 a v príslušnom prípade v článku 8 ods. 4
      Toto podávanie správ musí byť v súlade s podávaním správ sekretariátu dohovoru LRTAP.
      3.   Komisia za pomoci Európskej environmentálnej agentúry a na základe konzultácií s dotknutými členskými štátmi preskúma údaje uvedené v národných inventúrach emisií v prvom roku podávania správ a potom v pravidelných intervaloch. Uvedené preskúmanie zahŕňa:

                  a)

                  kontroly na overenie transparentnosti, presnosti, konzistentnosti, porovnateľnosti a úplnosti poskytnutých informácií;

                  b)

                  kontroly na určenie prípadov, keď pri príprave údajov v inventúrach došlo k nedodržaniu požiadaviek stanovených v medzinárodnom práve, najmä v dohovore LRTAP;

                  c)

                  v príslušnom prípade aj výpočet potrebných výsledných technických korekcií na základe konzultácií s dotknutým členským štátom.

            V prípade, že medzi dotknutým členským štátom a Komisiou nie je možné dospieť k dohode o potrebe alebo obsahu technických korekcií podľa písmena c), Komisia prijme rozhodnutie, ktorým stanoví technické korekcie, ktoré má dotknutý členský štát vykonať.
      4.   Členské štáty oznamujú Komisii a Európskej environmentálnej agentúre tieto informácie uvedené v článku 9:

                  a)

                  do 1. júla 2018 a potom každé štyri roky polohu monitorovacích miest a súvisiace ukazovatele, ktoré sa používajú na monitorovanie vplyvov znečistenia ovzdušia, a

                  b)

                  do 1. júla 2019 a potom každé štyri roky monitorované údaje uvedené v článku 9.

            Článok 11
      Správy Komisie
      1.   Komisia podáva do 1. apríla 2020 a potom každé štyri roky Európskemu parlamentu a Rade správy o pokroku, ktorý sa dosiahol pri vykonávaní tejto smernice vrátane posúdenia jej príspevku k dosiahnutiu cieľov uvedených v článku 1 vrátane:

                  a)

                  pokroku pri dosahovaní:

                              i)

                              orientačných úrovní emisií a plnení záväzkov znižovania emisií, ktoré sa uvádzajú v článku 4, a v prípade potreby dôvody každého nedosiahnutia;

                              ii)

                              úrovní kvality okolitého ovzdušia v súlade s usmerneniami pre kvalitu ovzdušia, ktoré uverejnila Svetová zdravotnícka organizácia;

                              iii)

                              cieľov Únie v oblasti biodiverzity a ekosystémov v súlade so 7. environmentálnym akčným programom;

                  b)

                  určenia ďalších opatrení, ktoré sú na úrovni Únie a členských štátov potrebné na dosiahnutie cieľov uvedených v písmene a);

                  c)

                  využívania finančných prostriedkov Únie na podporu opatrení, ktoré sa prijali na splnenie cieľov tejto smernice;

                  d)

                  výsledkov preskúmania národných programov riadenia znečisťovania ovzdušia, ktoré vykonala Komisia, a ich aktualizácií podľa článku 10 ods. 1 tretieho pododseku;

                  e)

                  vyhodnotenia zdravotných, environmentálnych a sociálno-ekonomických vplyvov tejto smernice.

            2.   Keď zo správy vyplýva, že nedosiahnutie orientačných úrovní emisií a záväzkov znižovania emisií uvedených v článku 4 by mohlo byť výsledkom neúčinných právnych predpisov Únie týkajúcich sa riadenia zdrojov znečisťovania ovzdušia vrátane ich uplatňovania na úrovni členského štátu, Komisia v prípade potreby preskúma potrebu ďalších krokov, pričom zváži aj sektorové vplyvy vykonávania. Komisia v prípade potreby predkladá legislatívne návrhy vrátane nových právnych predpisov týkajúcich sa riadenia zdrojov znečisťovania ovzdušia, aby sa zabezpečilo plnenie záväzkov vyplývajúcich z tejto smernice.
      Článok 12
      Európske fórum pre čisté ovzdušie
      Komisia zriadi európske fórum pre čisté ovzdušie, ktorého cieľom je prispievať k tvorbe usmernení a uľahčovať koordinované vykonávanie právnych predpisov a politík Únie v oblasti zlepšovania kvality ovzdušia a ktoré spojí na pravidelných stretnutiach všetky zúčastnené strany vrátane príslušných orgánov členských štátov na všetkých príslušných úrovniach, Komisie, zástupcov priemyslu, občianskej spoločnosti a vedeckej obce. Na európskom fóre pre čisté ovzdušie sa vymieňajú skúsenosti a osvedčené postupy, aj pokiaľ ide o znižovanie emisií z vykurovania domácností a cestnej dopravy, ktoré môžu byť zdrojom informácií a obohatenia národných programov riadenia znečisťovania ovzdušia a ich vykonávania.
      Článok 13
      Preskúmanie
      1.   Komisia preskúma túto smernicu na základe správ uvedených v článku 11 ods. 1 najneskôr do 31. decembra 2025, aby zabezpečila pokrok pri dosahovaní cieľov uvedených v článku 1 ods. 2, najmä s ohľadom na vedecký a technologický pokrok a vykonávania politík Únie v oblasti zmeny klímy a energetiky.
      V prípade potreby Komisia predloží legislatívne návrhy záväzkov v oblasti záväzkov znižovania emisií na obdobie po roku 2030.
      2.   Pokiaľ ide o amoniak, Komisia vo svojom preskúmaní posúdi predovšetkým:

                  a)

                  najnovšie vedecké dôkazy;

                  b)

                  aktualizácie usmerňovacieho dokumentu EHK OSN na prevenciu a zníženie emisií amoniaku z poľnohospodárskych zdrojov z roku 2014 (ďalej len „usmerňovací dokument o amoniaku“) (15), rámcového kódexu EHK OSN týkajúceho sa vhodných postupov v poľnohospodárstve na účely zníženia emisií amoniaku (16), naposledy revidovaného v roku 2014;

                  c)

                  aktualizácie najlepších dostupných techník vymedzených v článku 3 bode 10 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2010/75/EÚ (17);

                  d)

                  agroenvironmentálne opatrenia v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky.

            3.   Komisia na základe nahlásených národných emisií ortuti posudzuje ich vplyv na dosiahnutie cieľov stanovených v článku 1 ods. 2 a zvažuje opatrenia na ich zníženie a v prípade potreby prekladá legislatívne návrhy.
      Článok 14
      Prístup k informáciám
      1.   V súlade so smernicou 2003/4/ES členské štáty zabezpečujú aktívne a systematické informovanie verejnosti uverejnením týchto informácií na verejne prístupnom webovom sídle:

                  a)

                  národné programy riadenia znečisťovania ovzdušia a všetky ich aktualizácie;

                  b)

                  národné inventúry emisií (v prípade potreby aj upravené národné inventúry emisií), národné projekcie emisií, informatívne správy o inventúrach a dodatočné správy a informácie poskytnuté Komisii v súlade s článkom 10.

            2.   V súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 (18) Komisia zabezpečuje aktívne a systematické informovanie verejnosti o inventúrach a projekciách emisií z celej Únie, ako aj o informatívnych správach o inventúrach na verejne prístupnom webovom sídle.
      3.   Komisia uverejňuje na svojom webovom sídle:

                  a)

                  základné predpoklady stanovenia národného redukčného potenciálu každého členského štátu, ktoré sa použili na prípravu TSZO 16;

                  b)

                  zoznam príslušných právnych predpisov Únie týkajúcich sa riadenia zdrojov znečisťovania ovzdušia, a

                  c)

                  výsledky preskúmania uvedeného v článku 10 ods. 1 treťom pododseku.

            Článok 15
      Spolupráca s tretími krajinami a koordinácia v rámci medzinárodných organizácií
      Bez toho, aby bol dotknutý článok 218 ZFEÚ, Únia a členské štáty v príslušných prípadoch spolupracujú s tretími krajinami na dvojstrannom a mnohostrannom základe a koordinujú svoju činnosť v rámci príslušných medzinárodných organizácií, ako je napríklad Program Organizácie Spojených národov pre životné prostredie (UNEP), EHK OSN, Organizácia Organizácie Spojených národov pre výživu a poľnohospodárstvo (FAO), Medzinárodná námorná organizácia (IMO) a Medzinárodná organizácia civilného letectva (ICAO), a to aj výmenou informácií o technickom a vedeckom výskume a vývoji, s cieľom zlepšiť východiskovú základňu pre uľahčovanie znižovania emisií.
      Článok 16
      Vykonávanie delegovania právomoci
      1.   Komisii sa udeľuje právomoc prijímať delegované akty za podmienok stanovených v tomto článku.
      2.   Právomoc prijímať delegované akty uvedená v článku 6 ods. 8, článku 8 ods. 7 a článku 9 ods. 3 sa Komisii udeľuje na obdobie piatich rokov od 31. decembra 2016. Komisia vypracuje správu týkajúcu sa delegovania právomoci najneskôr deväť mesiacov pred uplynutím tohto päťročného obdobia. Delegovanie právomoci sa automaticky predlžuje o rovnako dlhé obdobia, pokiaľ Európsky parlament alebo Rada nevznesú voči takémuto predĺženiu námietku najneskôr tri mesiace pred koncom každého obdobia.
      3.   Delegovanie právomoci uvedené v článku 6 ods. 8, článku 8 ods. 7 a článku 9 ods. 3 môže Európsky parlament alebo Rada kedykoľvek odvolať. Rozhodnutím o odvolaní sa ukončuje delegovanie právomoci, ktoré sa v ňom uvádza. Rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie alebo k neskoršiemu termínu, ktorý je v ňom určený. Nie je ním dotknutá platnosť delegovaných aktov, ktoré už nadobudli účinnosť.
      4.   Komisia pred prijatím delegovaného aktu konzultuje s odborníkmi určenými každým členským štátom v súlade so zásadami stanovenými v Medziinštitucionálnej dohode z 13. apríla 2016 o lepšej tvorbe práva (19).
      5.   Komisia oznamuje delegovaný akt hneď po prijatí súčasne Európskemu parlamentu a Rade.
      6.   Delegovaný akt prijatý podľa článku 6 ods. 8, článku 8 ods. 7 a článku 9 ods. 3 nadobúda účinnosť, len ak Európsky parlament alebo Rada voči nemu nevzniesli námietku v lehote dvoch mesiacov odo dňa oznámenia uvedeného aktu Európskemu parlamentu a Rade alebo ak pred uplynutím uvedenej lehoty Európsky parlament a Rada informovali Komisiu o svojom rozhodnutí nevzniesť námietku. Na podnet Európskeho parlamentu alebo Rady sa táto lehota predĺži o dva mesiace.
      Článok 17
      Postup výboru
      1.   Komisii pomáha Výbor pre kvalitu okolitého ovzdušia zriadený na základe článku 29 smernice 2008/50/ES. Uvedený výbor je výborom v zmysle nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
      2.   Keď sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 5 nariadenia (EÚ) č.182/2011.
      Ak výbor nevydá žiadne stanovisko, Komisia návrh vykonávacieho aktu neprijme a uplatňuje sa článok 5 ods. 4 tretí pododsek nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
      Článok 18
      Sankcie
      Členské štáty stanovujú pravidlá týkajúce sa sankcií uplatniteľných v prípade porušenia vnútroštátnych ustanovení prijatých podľa tejto smernice a prijímajú všetky nevyhnutné opatrenia na zabezpečenie ich uplatňovania. Stanovené sankcie musia byť účinné, primerané a odrádzajúce.
      Článok 19
      Zmena smernice 2003/35/ES
      V prílohe I k smernici 2003/35/ES sa dopĺňa toto písmeno:

                     „g)

                     článok 6 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/2284 zo 14. decembra 2016 o znížení národných emisií určitých látok znečisťujúcich ovzdušie, ktorou sa mení smernica 2003/35/ES a zrušuje smernica 2001/81/ES (*1).

      Článok 20
      Transpozícia
      1.   Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 1. júla 2018.
      Odchylne od prvého pododseku členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s článkom 10 ods. 2 do 15. februára 2017.
      Členské štáty o tom bezodkladne informujú Komisiu.
      Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
      2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných opatrení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
      Článok 21
      Zrušenie a prechodné ustanovenia
      1.   Smernica 2001/81/ES sa zrušuje s účinnosťou od 1. júla 2018.
      Odchylne od prvého pododseku:

                  a)

                  články 1 a 4 smernice 2001/81/ES a príloha I k uvedenej smernici sa naďalej uplatňujú do 31. decembra 2019;

                  b)

                  články 7 a 8 smernice 2001/81/ES a príloha III k uvedenej smernici sa zrušujú od 31. decembra 2016.

            Odkazy na zrušenú smernicu sa považujú za odkazy na túto smernicu a vykladajú sa v súlade s tabuľkou zhody uvedenou v prílohe VI.
      2.   Členské štáty môžu do 31. decembra 2019 uplatňovať článok 5 ods. 1 tejto smernice vo vzťahu k stropom uvedeným v článku 4 smernice 2001/81/ES a prílohe I k uvedenej smernici.
      Článok 22
      Nadobudnutie účinnosti
      Táto smernica nadobudne účinnosť 31. decembra 2016.
      Článok 23
      Adresáti
      Táto smernica je určená členským štátom.

         V Štrasburgu 14. decembra 2016

               Za Európsky parlament

               predseda

            M. SCHULZ

               Za Radu

               predseda

            I. KORČOK

         (1)  Ú. v. EÚ C 451, 16.12.2014, s. 134.

         (2)  Ú. v. EÚ C 415, 20.11.2014, s. 23.

         (3)  Pozícia Európskeho parlamentu z 23. novembra 2016 (zatiaľ neuverejnená v úradnom vestníku) a rozhodnutie Rady z 8. decembra 2016.

         (4)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/81/ES z 23. októbra 2001 o národných emisných stropoch pre určité látky znečisťujúce ovzdušie (Ú. v. ES L 309, 27.11.2001, s. 22).

         (5)  Rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady č. 1386/2013/EÚ z 20. novembra 2013 o všeobecnom environmentálnom akčnom programe Únie do roku 2020 „Dobrý život v rámci možností našej planéty“ (Ú. v. EÚ L 354, 28.12.2013, s. 171).

         (6)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/50/ES z 21. mája 2008 o kvalite okolitého ovzdušia a čistejšom ovzduší v Európe (Ú. v. EÚ L 152, 11.6.2008, s. 1).

         (7)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/4/ES z 28. januára 2003 o prístupe verejnosti k informáciám o životnom prostredí, ktorou sa zrušuje smernica Rady 90/313/EHS (Ú. v. EÚ L 41, 14.2.2003, s. 26).

         (8)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/35/ES z 26. mája 2003, ktorou sa ustanovuje účasť verejnosti pri navrhovaní určitých plánov a programov týkajúcich sa životného prostredia a ktorou sa menia a dopĺňajú s ohľadom na účasť verejnosti a prístup k spravodlivosti smernice Rady 85/337/EHS a 96/61/ES (Ú. v. EÚ L 156, 25.6.2003, s. 17).

         (9)  Ú. v. EÚ L 123, 12.5.2016, s. 1.

         (10)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 zo 16. februára 2011, ktorým sa ustanovujú pravidlá a všeobecné zásady mechanizmu, na základe ktorého členské štáty kontrolujú vykonávanie vykonávacích právomocí Komisie (Ú. v. EÚ L 55, 28.2.2011, s. 13).

         (11)  Ú. v. EÚ C 369, 17.12.2011, s. 14.

         (12)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/107/ES z 15. decembra 2004, ktorá sa týka arzénu, kadmia, ortuti, niklu a polycyklických aromatických uhľovodíkov v okolitom ovzduší (Ú. v. EÚ L 23, 26.1.2005, s. 3).

         (13)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/60/ES z 23. októbra 2000, ktorou sa stanovuje rámec pôsobnosti pre opatrenia spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva (Ú. v. ES L 327, 22.12.2000, s. 1).

         (14)  Smernica Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (Ú. v. ES L 206, 22.7.1992, s. 7).

         (15)  Rozhodnutie 2012/11, ECE/EB/AIR/113/Add. 1.

         (16)  Rozhodnutie ECE/EB.AIR/127, odsek 36e.

         (17)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2010/75/EÚ z 24. novembra 2010 o priemyselných emisiách(integrovaná prevencia a kontrola znečisťovania životného prostredia) (Ú. v. EÚ L 334, 17.12.2010, s. 17).

         (18)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 zo 6. septembra 2006 o uplatňovaní ustanovení Aarhuského dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia na inštitúcie a orgány Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 264, 25.9.2006, s. 13).

         (19)  Ú. v. EÚ L 123, 12.5.2016, s. 1.

         PRÍLOHA I
         MONITOROVANIE A OZNAMOVANIE EMISIÍ DO OVZDUŠIA

            Tabuľka A

            Požiadavky na podávanie výročných správ o emisiách uvedené v článku 8 ods. 1 prvom pododseku

                     Predmet

                     Znečisťujúce látky

                     Časové rady

                     Termíny pre podávanie správ

                     Celkové národné emisie podľa kategórie zdroja (1) NFR (2)

                                 —

                                 SO2, NOx, NMVOC, NH3, CO

                                 —

                                 ťažké kovy (Cd, Hg, Pb) (3)

                                 —

                                 POP (4) (PAH celkovo (5), benzoa)pyrén, benzob)fluorantén, benzok)fluorantén, indeno(1,2,3-c,d)pyrén, dioxíny/furány, PCB (6), HCB (7))

                     ročne, od roku 1990 do roku nahlasovania mínus 2 (X-2)

                     15. február (9)

                     Celkové národné emisie podľa kategórie zdroja (2) NFR

                                 —

                                 PM2,5, PM10
                                     (8) a, ak je k dispozícii, BC

                     ročne, od roku 2000 do roku nahlasovania mínus 2 (X-2)

                     15. február (9)

            Tabuľka B

            Požiadavky na podávanie výročných správ o emisiách uvedených v článku 8 ods. 1 druhom pododseku

                     Predmet

                     Znečisťujúce látky

                     Časové rady

                     Termín pre podávanie správ

                     Celkové národné emisie podľa kategórie zdroja NFR (10)

                                 —

                                 ťažké kovy (As, Cr, Cu, Ni, Se a Zn a ich zlúčeniny) (11)

                                 —

                                 TSP (12)

                     ročne, od roku 1990 (v prípade TSP 2000) do roku nahlasovania mínus 2 (X-2)

                     15. február

            Tabuľka C

            Požiadavky na podávanie správ o emisiách a projekciách uvedených v článku 8 ods. 2

                     Predmet

                     Znečisťujúce látky

                     Časové rady/cieľové roky

                     Termíny pre podávanie správ

                     Údaje z národnej siete o emisiách podľa kategórie zdroja (GNFR)

                                 —

                                 SO2, NOx, NMVOC, CO, NH3, PM10, PM2,5

                                 —

                                 ťažké kovy (Cd, Hg, Pb)

                                 —

                                 POP (PAH celkovo, HCB, PCB, dioxíny/furány)

                                 —

                                 BC (ak je k dispozícii)

                     každé štyri roky za rok nahlasovania mínus 2 (X-2)
                     od roku 2017

                     1. máj (13)

                     Veľké bodové zdroje (LPS) podľa kategórie zdroja (GNFR)

                                 —

                                 SO2, NOx, NMVOC, CO, NH3, PM10, PM2,5

                                 —

                                 ťažké kovy (Cd, Hg, Pb)

                                 —

                                 POP (PAH celkovo, HCB, PCB, dioxíny/furány)

                                 —

                                 BC (ak je k dispozícii)

                     každé štyri roky za rok nahlasovania mínus 2 (X-2)
                     od roku 2017

                     1. máj (13)

                     Projekcie emisií podľa súhrnu NFR

                                 —

                                 SO2, NOx, NH3, NMVOC, PM2,5 a, ak je k dispozícii, BC

                     raz za dva roky, vzťahuje sa na projekčné roky 2020, 2025, 2030 a, ak sú k dispozícii, 2040 a 2050
                     od roku 2017

                     15. marec

            Tabuľka D

            Požiadavky na podávanie výročnej informatívnej správy o inventúrach uvedenej v článku 8 ods. 3

                     Predmet

                     Znečisťujúce látky

                     Časové rady/cieľové roky

                     Termín pre podávanie správ

                     Informatívna správa o inventúrach

                                 —

                                 SO2, NOx, NMVOC, NH3, CO, PM2,5, PM10

                                 —

                                 ťažké kovy (Cd, Hg, Pb) a BC

                                 —

                                 POP (PAH celkovo, benzoa)pyrén, benzob)fluorantén, benzok)fluorantén, indeno(1,2,3-cd)pyrén, dioxíny/furány, PCB, HCB)

                                 —

                                 ak sú k dispozícii, ťažké kovy (As, Cr, Cu, Ni, Se a Zn a ich zlúčeniny) a TSP

                     všetky roky
                     (ako sa uvádza v tabuľkách A, B, C)

                     15. marec

            (1)  Nomenklatúra pre podávanie správ (NFR) stanovená v dohovore LRTAP.

            (2)  Prírodné emisie sa nahlasujú podľa metodík uvedených v dohovore LRTAP a v EMEP/EEA príručke pre emisnú inventúru znečisťujúcich látok. Nesmú byť zahrnuté do celkových národných emisií a nahlasujú sa osobitne.

            (3)  Cd (kadmium), Hg (ortuť), Pb (olovo).

            (4)  POP (perzistentné organické látky).

            (5)  PAH (polycyklické aroomatické uhlovodíky).

            (6)  PCB (polychlórované bifenyly).

            (7)  HCB (hexachlórbenzén).

            (8)  „PM10“ sú častice s aerodynamickým priemerom 10 mikrometrov (μm) alebo menším.

            (9)  Nové správy, ktoré sa musia v dôsledku chýb vypracovať znovu a ktoré obsahujú jasné vysvetlenie vykonaných zmien, sa predkladajú najneskôr do štyroch týždňov.

            (10)  Prírodné emisie sa nahlasujú podľa metodík uvedených v dohovore LRTAP a v EMEP/EEA príručke pre emisnú inventúru znečisťujúcich látok. Nesmú byť zahrnuté do celkových národných emisií a nahlasujú sa osobitne.

            (11)  As (arzén), Cr (chróm), Cu (meď), Ni (nikel), Se (selén), Zn (zinok).

            (12)  TSP (celkové suspendované častice).

            (13)  Nové správy, ktoré sa musia v dôsledku chýb vypracovať znovu a ktoré obsahujú jasné vysvetlenie vykonaných zmien, sa predkladajú do štyroch týždňov.

         PRÍLOHA II
         NÁRODNÉ ZÁVÄZKY ZNIŽOVANIA EMISIÍ

            Tabuľka A

         Záväzky znižovania emisií oxidu siričitého (SO2), oxidov dusíka (NOx) a nemetánových prchavých organických zlúčenín (NMVOC). Východiskovým rokom záväzkov znižovania emisií je rok 2005 a v prípade cestnej dopravy sa vzťahujú na emisie vypočítané na základe predaných palív (*1).

                     Členský štát

                     Zníženie SO2 v porovnaní s rokom 2005

                     Zníženie NOx v porovnaní s rokom 2005

                     Zníženie NMVOC v porovnaní s rokom 2005

                     Pre ktorýkoľvek rok od roku 2020 do roku 2029

                     Pre ktorýkoľvek rok od roku 2030

                     Pre ktorýkoľvek rok od roku 2020 do roku 2029

                     Pre ktorýkoľvek rok od roku 2030

                     Pre ktorýkoľvek rok od roku 2020 do roku 2029

                     Pre ktorýkoľvek rok od roku 2030

                     Belgicko

                     43 %

                     66 %

                     41 %

                     59 %

                     21 %

                     35 %

                     Bulharsko

                     78 %

                     88 %

                     41 %

                     58 %

                     21 %

                     42 %

                     Česká republika

                     45 %

                     66 %

                     35 %

                     64 %

                     18 %

                     50 %

                     Dánsko

                     35 %

                     59 %

                     56 %

                     68 %

                     35 %

                     37 %

                     Nemecko

                     21 %

                     58 %

                     39 %

                     65 %

                     13 %

                     28 %

                     Estónsko

                     32 %

                     68 %

                     18 %

                     30 %

                     10 %

                     28 %

                     Grécko

                     74 %

                     88 %

                     31 %

                     55 %

                     54 %

                     62 %

                     Španielsko

                     67 %

                     88 %

                     41 %

                     62 %

                     22 %

                     39 %

                     Francúzsko

                     55 %

                     77 %

                     50 %

                     69 %

                     43 %

                     52 %

                     Chorvátsko

                     55 %

                     83 %

                     31 %

                     57 %

                     34 %

                     48 %

                     Írsko

                     65 %

                     85 %

                     49 %

                     69 %

                     25 %

                     32 %

                     Taliansko

                     35 %

                     71 %

                     40 %

                     65 %

                     35 %

                     46 %

                     Cyprus

                     83 %

                     93 %

                     44 %

                     55 %

                     45 %

                     50 %

                     Lotyšsko

                     8 %

                     46 %

                     32 %

                     34 %

                     27 %

                     38 %

                     Litva

                     55 %

                     60 %

                     48 %

                     51 %

                     32 %

                     47 %

                     Luxembursko

                     34 %

                     50 %

                     43 %

                     83 %

                     29 %

                     42 %

                     Maďarsko

                     46 %

                     73 %

                     34 %

                     66 %

                     30 %

                     58 %

                     Malta

                     77 %

                     95 %

                     42 %

                     79 %

                     23 %

                     27 %

                     Holandsko

                     28 %

                     53 %

                     45 %

                     61 %

                     8 %

                     15 %

                     Rakúsko

                     26 %

                     41 %

                     37 %

                     69 %

                     21 %

                     36 %

                     Poľsko

                     59 %

                     70 %

                     30 %

                     39 %

                     25 %

                     26 %

                     Portugalsko

                     63 %

                     83 %

                     36 %

                     63 %

                     18 %

                     38 %

                     Rumunsko

                     77 %

                     88 %

                     45 %

                     60 %

                     25 %

                     45 %

                     Slovinsko

                     63 %

                     92 %

                     39 %

                     65 %

                     23 %

                     53 %

                     Slovensko

                     57 %

                     82 %

                     36 %

                     50 %

                     18 %

                     32 %

                     Fínsko

                     30 %

                     34 %

                     35 %

                     47 %

                     35 %

                     48 %

                     Švédsko

                     22 %

                     22 %

                     36 %

                     66 %

                     25 %

                     36 %

                     Spojené kráľovstvo

                     59 %

                     88 %

                     55 %

                     73 %

                     32 %

                     39 %

                     EÚ 28

                     59 %

                     79 %

                     42 %

                     63 %

                     28 %

                     40 %

            Tabuľka B

         Záväzky znižovania emisií amoniaku (NH3) a jemných tuhých častíc (PM2,5). Východiskovým rokom záväzkov znižovania emisií je rok 2005 a v prípade cestnej dopravy sa vzťahujú na emisie vypočítané na základe predaných palív (*2).

                     Členský štát

                     Zníženie NH3 v porovnaní s rokom 2005

                     Zníženie PM2,5 v porovnaní s rokom 2005

                     Pre ktorýkoľvek rok od roku 2020 do roku 2029

                     Pre ktorýkoľvek rok od roku 2030

                     Pre ktorýkoľvek rok od roku 2020 do roku 2029

                     Pre ktorýkoľvek rok od roku 2030

                     Belgicko

                     2 %

                     13 %

                     20 %

                     39 %

                     Bulharsko

                     3 %

                     12 %

                     20 %

                     41 %

                     Česká republika

                     7 %

                     22 %

                     17 %

                     60 %

                     Dánsko

                     24 %

                     24 %

                     33 %

                     55 %

                     Nemecko

                     5 %

                     29 %

                     26 %

                     43 %

                     Estónsko

                     1 %

                     1 %

                     15 %

                     41 %

                     Grécko

                     7 %

                     10 %

                     35 %

                     50 %

                     Španielsko

                     3 %

                     16 %

                     15 %

                     50 %

                     Francúzsko

                     4 %

                     13 %

                     27 %

                     57 %

                     Chorvátsko

                     1 %

                     25 %

                     18 %

                     55 %

                     Írsko

                     1 %

                     5 %

                     18 %

                     41 %

                     Taliansko

                     5 %

                     16 %

                     10 %

                     40 %

                     Cyprus

                     10 %

                     20 %

                     46 %

                     70 %

                     Lotyšsko

                     1 %

                     1 %

                     16 %

                     43 %

                     Litva

                     10 %

                     10 %

                     20 %

                     36 %

                     Luxembursko

                     1 %

                     22 %

                     15 %

                     40 %

                     Maďarsko

                     10 %

                     32 %

                     13 %

                     55 %

                     Malta

                     4 %

                     24 %

                     25 %

                     50 %

                     Holandsko

                     13 %

                     21 %

                     37 %

                     45 %

                     Rakúsko

                     1 %

                     12 %

                     20 %

                     46 %

                     Poľsko

                     1 %

                     17 %

                     16 %

                     58 %

                     Portugalsko

                     7 %

                     15 %

                     15 %

                     53 %

                     Rumunsko

                     13 %

                     25 %

                     28 %

                     58 %

                     Slovinsko

                     1 %

                     15 %

                     25 %

                     60 %

                     Slovensko

                     15 %

                     30 %

                     36 %

                     49 %

                     Fínsko

                     20 %

                     20 %

                     30 %

                     34 %

                     Švédsko

                     15 %

                     17 %

                     19 %

                     19 %

                     Spojené kráľovstvo

                     8 %

                     16 %

                     30 %

                     46 %

                     EÚ 28

                     6 %

                     19 %

                     22 %

                     49 %

            (*1)  Členské štáty, ktoré majú možnosť použiť celkové množstvo národných emisií vypočítaných na základe spotrebovaných palív ako základ pre dodržiavanie dohovoru LRTAP, si môžu túto možnosť ponechať, aby sa zabezpečil súlad medzi medzinárodným právom a právom Únie.

            (*2)  Členské štáty, ktoré majú možnosť použiť celkové množstvo národných emisií vypočítaných na základe spotrebovaných palív ako základ pre dodržiavanie dohovoru LRTAP, si môžu túto možnosť ponechať, aby sa zabezpečil súlad medzi medzinárodným právom a právom Únie.

         PRÍLOHA III
         OBSAH NÁRODNÝCH PROGRAMOV RIADENIA ZNEČISŤOVANIA OVZDUŠIA UVEDENÝCH V ČLÁNKOCH 6 A 10
         ČASŤ 1

            Minimálny obsah národných programov riadenia znečisťovania ovzdušia

                     1.

                     Počiatočné národné programy riadenia znečisťovania ovzdušia uvedené v článkoch 6 a 10 musia obsahovať aspoň:

                                 a)

                                 národný rámec politiky v oblasti kvality a znečisťovania ovzdušia, v ktorého kontexte bol program vypracovaný, vrátane:

                                             i)

                                             politických priorít a ich vzťahu k prioritám stanoveným v iných relevantných oblastiach politiky vrátane zmeny klímy a v náležitých prípadoch aj vrátane poľnohospodárstva, priemyslu a dopravy;

                                             ii)

                                             úloh pridelených národným, regionálnym a miestnym orgánom;

                                             iii)

                                             pokroku dosiahnutého vďaka súčasným politikám a opatreniam v rámci znižovania emisií a zlepšovania kvality ovzdušia, ako aj stupňa dodržiavania povinností na národnej úrovni a na úrovni Únie;

                                             iv)

                                             plánovaného ďalšieho vývoja za predpokladu, že sa prijaté politiky a opatrenia nezmenia;

                                 b)

                                 zvažované politické možnosti, ktorými sa majú splniť záväzky znižovania emisií od roku 2020 do roku 2029 a od roku 2030 ďalej a priebežné úrovne emisií určené na rok 2025 a ktorými sa má prispieť k ďalšiemu zlepšovaniu kvality ovzdušia, ako aj ich analýza vrátane uvedenia analytickej metódy; ak sú k dispozícii, osobitné alebo kombinované vplyvy politík a opatrení na zníženie emisií, kvalitu ovzdušia a životné prostredie, ako aj súvisiace neistoty;

                                 c)

                                 opatrenia a politiky vybrané na prijatie, vykonávanie a preskúmanie vrátane harmonogramu ich prijatia, ako aj príslušné orgány;

                                 d)

                                 v náležitých prípadoch objasnenie dôvodov, prečo nemožno dosiahnuť orientačné úrovne emisií na rok 2025 bez neprimerane nákladných opatrení;

                                 e)

                                 v náležitých prípadoch zohľadnenie využívania flexibilít stanovených v článku 5 a akékoľvek následky na životné prostredie vyplývajúce z ich využívania;

                                 f)

                                 posúdenie spôsobu, akým sa vybranými politikami a opatreniami zabezpečuje koherentnosť s plánmi a programami vytvorenými v iných relevantných oblastiach politiky.

                     2.

                     Aktualizácie národného programu riadenia znečisťovania ovzdušia uvedeného v článkoch 6 a 10 musia obsahovať aspoň:

                                 a)

                                 posúdenie pokroku dosiahnutého v rámci vykonávania programu, pri znižovaní emisií a znižovaní koncentrácií znečistenia;

                                 b)

                                 všetky významné zmeny politického kontextu, posúdení, programu alebo harmonogramu jeho vykonávania.

               ČASŤ 2

            Opatrenia na znižovanie emisií uvedené v článku 6 ods. 2 druhom pododseku

         Členské štáty zohľadnia príslušný usmerňovací dokument týkajúci sa amoniaku a využijú najlepšie dostupné techniky v súlade so smernicou 2010/75/EÚ.
         A.   Opatrenia na riadenie emisií amoniaku

                     1.

                     Berúc do úvahy rámcový kódex EHK OSN z roku 2014 týkajúci sa vhodných postupov v poľnohospodárstve na účely zníženia emisií amoniaku členské štáty zavedú národný kódex vhodných postupov v poľnohospodárstve s odporúčaniami na účely riadenia emisií amoniaku, ktorý bude zahŕňať aspoň:

                                 a)

                                 hospodárenie s dusíkom so zreteľom na celý cyklus dusíka;

                                 b)

                                 stratégie kŕmenia hospodárskych zvierat;

                                 c)

                                 nízkoemisné techniky rozmetávania hnoja;

                                 d)

                                 nízkoemisné systémy uskladnenia hnoja;

                                 e)

                                 nízkoemisné systémy ustajnenia zvierat;

                                 f)

                                 možnosti na obmedzenie emisií amoniaku vyplývajúcich z používania minerálnych hnojív.

                     2.

                     Členské štáty môžu podľa zásad stanovených v usmerňovacom dokumente EHK OSN týkajúcom sa bilancie dusíka (1) vytvoriť národnú bilanciu dusíka na účely monitorovania zmien v celkovom úbytku reaktívneho dusíka v rámci poľnohospodárstva, a to vrátane monitorovania amoniaku, oxidu dusného, amónia, dusičnanov a dusitanov.

                     3.

                     Členské štáty zakážu používanie hnojív na báze uhličitanu amónneho a môžu znížiť emisie amoniaku z anorganických hnojív pomocou týchto postupov:

                                 a)

                                 nahradením hnojív na báze močoviny hnojivami na báze dusičnanu amónneho;

                                 b)

                                 v prípade ďalšieho používania hnojív na báze močoviny využívaním metód, pri ktorých sa preukázalo zníženie emisií amoniaku najmenej o 30 % v porovnaní s použitím referenčnej metódy, ako sa uvádza v usmerňovacom dokumente o amoniaku;

                                 c)

                                 podporovaním nahrádzania anorganických hnojív organickými hnojivami a v prípadoch pokračujúceho používania anorganických hnojív ich rozmetávaním v súlade s predvídateľnými potrebami pestovanej plodiny alebo trávnatého porastu, pokiaľ ide o dusík a fosfor, pričom sa zohľadní aj existujúci obsah živín v pôde a živiny z iných hnojív.

                     4.

                     Členské štáty môžu znížiť emisie amoniaku z maštaľného hnoja pomocou týchto postupov:

                                 a)

                                 znížením emisií z hnojenia ornej pôdy a trávnatých porastov močovkou a tuhým hnojom metódami slúžiacimi na zníženie emisií najmenej o 30 % v porovnaní s referenčnou metódou opísanou v usmerňovacom dokumente o amoniaku, a to za týchto podmienok:

                                             i)

                                             rozmetávať hnoj a močovku iba v súlade s predvídateľnými potrebami danej plodiny alebo trávnatého porastu, ktoré sa týkajú príjmu živín s ohľadom na dusík a fosfor, pričom sa zohľadní aj existujúci obsah živín v pôde a živiny z iných hnojív;

                                             ii)

                                             nerozmetávať hnoj a močovku, keď je pôda premočená, zaplavená, zamrznutá alebo zasnežená;

                                             iii)

                                             aplikovať močovku v prípade trávnatého porastu pomocou hadicového aplikátora, pätkového aplikátora alebo pomocou plytkej či hlbokej injektáže;

                                             iv)

                                             zaprávať hnoj a močovku rozmetanú na ornej pôde do pôdy do štyroch hodín od rozmetania;

                                 b)

                                 znížením emisií z uskladnenia hnoja mimo stajní pomocou týchto postupov:

                                             i)

                                             v prípade skladovacích zariadení na močovku vybudovaných po 1. januári 2022 používaním nízkoemisných systémov alebo techník uskladnenia, pri ktorých sa preukázalo, že znižujú emisie amoniaku najmenej o 60 % v porovnaní s referenčnou metódou opísanou v usmerňovacom dokumente o amoniaku a v prípade existujúcich zásobníkov močovky najmenej o 40 %;

                                             ii)

                                             zastrešením skladovacích zariadení na tuhý hnoj;

                                             iii)

                                             zabezpečením toho, aby poľnohospodárske podniky mali dostatočnú kapacitu na uskladnenie hnoja, aby ho mohli rozmetať iba počas období vhodných pre rast plodín;

                                 c)

                                 znížením emisií z ustajnenia zvierat pomocou systémov, pri ktorých sa preukázalo, že znižujú emisie amoniaku najmenej o 20 % v porovnaní s referenčnou metódou opísanou v usmerňovacom dokumente o amoniaku;

                                 d)

                                 znížením emisií z hnoja na základe uplatňovania stratégií kŕmenia krmivami s nízkym obsahom bielkovín, pri ktorých sa preukázalo, že znižujú emisie amoniaku najmenej o 10 % v porovnaní s referenčnou metódou opísanou v usmerňovacom dokumente o amoniaku.

               B.   Opatrenia na znižovanie emisií týkajúce sa riadenia emisií jemných tuhých častíc a čierneho uhlíka

                     1.

                     Bez toho, aby bola dotknutá príloha II o krížovom plnení k nariadeniu Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 (2), členské štáty môžu zakázať spaľovanie poľnohospodárskych zvyškov a odpadu po zbere úrody a lesných zvyškov na otvorenom priestranstve.
                     Členské štáty monitorujú a presadzujú vykonávanie akéhokoľvek zákazu vykonávaného v súlade s prvým pododsekom. Akékoľvek výnimky z tohto zákazu sa obmedzujú na preventívne programy zamerané na predchádzanie nekontrolovaným prírodným požiarom, kontrolu škodcov alebo ochranu biodiverzity.

                     2.

                     Členské štáty môžu zaviesť národný kódex vhodných postupov v poľnohospodárstve s odporúčaniami, ako správne zaobchádzať so zvyškami po zbere úrody na základe týchto postupov:

                                 a)

                                 zlepšením štruktúry pôdy zapracovaním zvyškov po zbere úrody;

                                 b)

                                 lepšími postupmi zapracovania zvyškov po zbere úrody;

                                 c)

                                 alternatívnym využívaním zvyškov po zbere úrody;

                                 d)

                                 zlepšením stavu živín a štruktúry pôdy zaprávaním hnoja podľa potrieb optimálneho rastu rastlín, čím sa predíde spaľovaniu hnoja (maštaľný hnoj, slamová podstielka).

               C.   Zabránenie vplyvom na malé poľnohospodárske podniky
         Pri uskutočňovaní opatrení uvedených v častiach A a B členské štáty zabezpečia, aby sa úplne zohľadnili vplyvy na malé poľnohospodárske podniky a poľnohospodárske mikropodniky.
         Členské štáty môžu napríklad malé poľnohospodárske podniky a poľnohospodárske mikropodniky oslobodiť od povinnosti vykonávať dané opatrenia v prípadoch, keď je to možné a vhodné vzhľadom na uplatniteľné záväzky znižovania emisií.

            (1)  Rozhodnutie 2012/10, ECE/EB.AIR/113/Add 1.

            (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 zo 17. decembra 2013 o financovaní, riadení a monitorovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (Ú. v. EÚ L 347, 20.12.2013, s. 549).

         PRÍLOHA IV
         METODIKA PRÍPRAVY A AKTUALIZÁCIE NÁRODNÝCH INVENTÚR A PROJEKCIÍ EMISIÍ, INFORMATÍVNYCH SPRÁV O INVENTÚRACH A UPRAVENÝCH NÁRODNÝCH INVENTÚR EMISIÍ UVEDENÝCH V ČLÁNKOCH 5 A 8
         V prípade znečisťujúcich látok uvedených v prílohe I členské štáty pripravia národné inventúry emisií, v relevantných prípadoch upravené národné inventúry emisií, národné projekcie emisií, priestorovo členené národné inventúry emisií, inventúry veľkých bodových zdrojov a informatívne správy o inventúrach pomocou metodík, ktoré prijali zmluvné strany dohovoru LRTAP (usmernenia EMEP týkajúce sa podávania správ), a od členských štátov sa vyžaduje, aby použili EMEP/EEA príručke pre emisnú inventúru znečisťujúcich látok (príručka EMEP/EEA), ktorá sa uvádza v danom dohovore. Okrem toho sa v súlade s tými istými usmerneniami vypracujú doplňujúce informácie, a to najmä údaje o činnostiach, ktoré sú potrebné na posúdenie národných inventúr a projekcií emisií.
         Uplatňovanie usmernení EMEP týkajúcich sa podávania správ nemá vplyv na dodatočné podmienky uvedené v tejto prílohe, ani na požiadavky týkajúce sa nomenklatúry pre podávanie správ, časových radov a termínov pre podávanie správ stanovených v prílohe I.
         ČASŤ 1

            Výročné Národné Inventúry Emisií

                     1.

                     Národné inventúry emisií musia byť transparentné, konzistentné, porovnateľné, úplné a presné.

                     2.

                     Emisie z identifikovaných kľúčových kategórií sa vypočítajú v súlade s metodikami vymedzenými v príručke EMEP/EEA a so zámerom využiť (podrobnú) metodiku úrovne 2 alebo vyššej úrovne.
                     Členské štáty môžu na stanovenie národných inventúr emisií použiť aj iné vedecky podložené a zlučiteľné metodiky, ak tieto metodiky vedú k presnejším odhadom, než sú odhady podľa vzorových metodík uvedených v príručke EMEP/EEA.

                     3.

                     V prípade emisií z dopravy členské štáty vypočítajú a oznámia emisie spôsobom, ktorý je v súlade s národnými energetickými bilanciami predkladanými Eurostatu.

                     4.

                     Pri výpočte a oznamovaní emisií z cestnej dopravy sa vychádza z údajov o palivách predaných (1) v danom členskom štáte. Členské štáty môžu okrem toho oznamovať emisie z cestnej dopravy na základe spotrebovaných palív alebo počtu najazdených kilometrov v členskom štáte.

                     5.

                     Členské štáty podajú správy o svojich výročných národných emisiách vyjadrených v uplatniteľných jednotkách stanovených vo vzore správ NFR podľa dohovoru LRTAP.

               ČASŤ 2

            Národné projekcie emisií

                     1.

                     Národné projekcie emisií musia byť transparentné, konzistentné, porovnateľné, úplné a presné, pričom nahlásené informácie musia obsahovať aspoň:

                                 a)

                                 jasné vymedzenie prijatých a plánovaných politík a opatrení zahrnutých do projekcií;

                                 b)

                                 v náležitých prípadoch výsledky analýzy citlivosti vykonanej v súvislosti s projekciami;

                                 c)

                                 opis metodík, modelov, základných predpokladov a kľúčových vstupných a výstupných ukazovateľov.

                     2.

                     Pri projekciách emisií sa vychádza z odhadov a súhrnov podľa príslušných sektorov, v ktorých sa vyskytujú predmetné zdroje znečisťovania. V prípade každej znečisťujúcej látky členské štáty predložia projekcie „s opatreniami“ (t. j. prijatými opatreniami) a v relevantnom prípade aj projekcie „s dodatočnými opatreniami“ (t. j. plánovanými opatreniami) v súlade s usmernením stanoveným v príručke EMEP/EEA.

                     3.

                     Národné projekcie emisií musia byť konzistentné s výročnou národnou inventúrou emisií na rok x-3 a s projekciami nahlásenými podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 525/2013 (2).

               ČASŤ 3

            Informatívna správa o inventúrach

         Informatívne správy o inventúrach sa vypracujú v súlade s usmerneniami EMEP týkajúcimi sa podávania správ a predložia sa pomocou vzoru správ o inventúrach, ktorý je v nich uvedený. Správa o inventúrach musí obsahovať aspoň tieto informácie:

                     a)

                     opisy, odkazy a zdroje informácií týkajúce sa osobitných metodík, predpokladov, emisných faktorov a údajov o činnostiach, ako aj zdôvodnenie ich výberu;

                     b)

                     opis vnútroštátnych kľúčových kategórií zdrojov emisií;

                     c)

                     informácie o neistotách, zabezpečení kvality a overovaní;

                     d)

                     opis inštitucionálnych mechanizmov na vypracovanie inventúr;

                     e)

                     prepočty a plánované vylepšenia;

                     f)

                     v relevantných prípadoch informácie o uplatnení flexibilít stanovených v článku 5 ods. 1, 2, 3 a 4;

                     g)

                     v relevantných prípadoch informácie o dôvodoch odchýlky od trajektórie znižovania stanovenej v súlade s článkom 4 ods. 2, ako aj opatrenia, ktoré ich privedú späť na trajektóriu;

                     h)

                     zhrnutie.

               ČASŤ 4

            Úprava národných inventúr emisií

                     1.

                     Členský štát, ktorý navrhuje úpravu svojej národnej inventúry emisií v súlade s článkom 5 ods. 1, k svojmu návrhu Komisii pripojí aspoň túto podpornú dokumentáciu:

                                 a)

                                 dôkaz o prekročení príslušného národného záväzku (záväzkov) znižovania emisií;

                                 b)

                                 dôkaz o rozsahu, v akom úprava inventúry emisií znižuje prekročenie a prispieva k plneniu príslušného národného záväzku (záväzkov znižovania emisií;

                                 c)

                                 odhad, či a kedy sa očakáva splnenie príslušného národného záväzku (záväzkov) znižovania emisií na základe národných projekcií emisií bez úpravy;

                                 d)

                                 dôkaz o konzistentnosti úpravy s jednou alebo viacerými z troch nasledujúcich podmienok. V prípade vhodnosti možno uviesť odkazy na príslušné predchádzajúce úpravy:

                                             i)

                                             v prípade nových kategórií zdrojov emisií:

                                                         —

                                                         dôkaz o tom, že nová kategória zdrojov emisií je potvrdená vo vedeckej literatúre a/alebo v príručke EMEP/EEA;

                                                         —

                                                         dôkaz o tom, že daná kategória zdrojov sa nenachádzala v príslušnej predchádzajúcej národnej inventúre emisií v čase stanovenia daného záväzku znižovania emisií;

                                                         —

                                                         dôkaz o tom, že v dôsledku emisií z novej kategórie zdrojov členský štát nedokáže splniť svoje záväzky znižovania emisií, spolu s podrobným opisom metodiky, údajov a emisných faktorov, ktoré slúžia na odôvodnenie tohto záveru;

                                             ii)

                                             v prípade výrazne odlišných emisných faktorov použitých na určenie emisií z osobitných kategórií zdrojov:

                                                         —

                                                         opis pôvodných emisných faktorov vrátane podrobného opisu vedeckého základu, z ktorého sa emisný faktor odvodil;

                                                         —

                                                         dôkaz o tom, že pôvodné emisné faktory sa použili na určenie znížení emisií v čase ich stanovenia;

                                                         —

                                                         opis aktualizovaných emisných faktorov vrátane podrobných informácií o vedeckom základe, z ktorého sa emisný faktor odvodil;

                                                         —

                                                         porovnanie odhadov emisií na základe pôvodných a aktualizovaných emisných faktorov, ktorým sa preukáže, že zmena emisných faktorov prispieva k tomu, že členský štát nie je schopný plniť si svoje záväzky znižovania emisií;

                                                         —

                                                         odôvodnenie rozhodnutia o tom, či sú zmeny emisných faktorov významné;

                                             iii)

                                             v prípade výrazne odlišných metodík použitých na určenie emisií z osobitných kategórií zdrojov:

                                                         —

                                                         opis pôvodnej použitej metodiky vrátane podrobných informácií o vedeckom základe, z ktorého sa emisný faktor odvodil;

                                                         —

                                                         dôkaz o tom, že pôvodná metodika sa použila na určenie znížení emisií v čase ich stanovenia;

                                                         —

                                                         opis aktualizovanej použitej metodiky vrátane podrobného opisu vedeckého základu alebo odkazu, z ktorého sa odvodila;

                                                         —

                                                         porovnanie odhadov emisií na základe pôvodných a aktualizovaných metodík, ktorým sa preukáže, že zmena metodiky prispieva k tomu, že členský štát nie je schopný splniť svoj záväzok znižovania emisií;

                                                         —

                                                         odôvodnenie rozhodnutia o tom, či je zmena metodiky významná.

                     2.

                     Členské štáty môžu predložiť rovnaké podporné informácie pri postupoch úpravy na základe podobných predpokladov pod podmienkou, že každý členský štát predloží požadované informácie špecifické pre danú krajinu stanovené odseku 1.

                     3.

                     Členské štáty opätovne vypočítajú upravené emisie, aby v čo najväčšej možnej miere zabezpečili konzistentnosť časových radov v každom roku uplatnenia úpravy (úprav).

            (1)  Členské štáty, ktoré majú možnosť použiť celkové množstvo národných emisií vypočítaných na základe spotrebovaných palív ako základ pre dodržiavanie dohovoru LRTAP, si môžu túto možnosť ponechať, aby sa zabezpečil súlad medzi medzinárodným právom a právom Únie.

            (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 525/2013 z 21. mája 2013 o mechanizme monitorovania a nahlasovania emisií skleníkových plynov a nahlasovania ďalších informácií na úrovni členských štátov a Únie relevantných z hľadiska zmeny klímy a o zrušení rozhodnutia č. 280/2004/ES (Ú. v. EÚ L 165, 18.6.2013, s. 13).

         PRÍLOHA V
         VOLITEĽNÉ UKAZOVATELE NA MONITOROVANIE VPLYVOV ZNEČISTENIA OVZDUŠIA UVEDENÉ V ČLÁNKU 9

                     a)

                     V prípade sladkovodných ekosystémov: určenie rozsahu biologických škôd vrátane citlivých receptorov (mikrofytov, makrofytov a rozsievok) a úbytku populácií rýb alebo bezstavovcov:

                                 kľúčový ukazovateľ – schopnosť neutralizovať kyseliny (ANC), a podporné ukazovatele ako kyslosť (pH), rozpustené formy síranov (SO4), dusičnan (NO3) a rozpustený organický uhlík:

                                 frekvencia odberu vzoriek: od jedného roka (jesenná výmena vrchnej a spodnej vrstvy stojatých vôd) do jedného mesiaca (tečúce vody).

                     b)

                     V prípade suchozemských ekosystémov: posúdenie kyslosti pôdy, úbytku živín v pôde, stavu a bilancie dusíka, ako aj úbytku biodiverzity:

                                 i)

                                 kľúčový ukazovateľ – kyslosť pôdy: vymeniteľné frakcie zásaditých katiónov (nasýtenie zásadami) a vymeniteľný hliník v pôdach:

                                             frekvencia odberu vzoriek: každých 10 rokov;

                                             podporné ukazovatele: pH, síran, dusičnan, zásadité katióny, koncentrácie hliníka v pôdnom roztoku:

                                             frekvencia odberu vzoriek: každý rok (v relevantných prípadoch);

                                 ii)

                                 kľúčový ukazovateľ – vyplavovanie dusičnanov z pôdy (NO3, vyplav):
                                 frekvencia odberu vzoriek: každý rok;

                                 iii)

                                 kľúčový ukazovateľ – pomer uhlík/dusík (C/N), a podporný ukazovateľ celkového stavu dusíka v pôde (Ntot):
                                 frekvencia odberu vzoriek: každých 10 rokov;

                                 iv)

                                 kľúčový ukazovateľ – bilancia živín v olistení (N/P, N/K, N/Mg):
                                 frekvencia odberu vzoriek: každé štyri roky.

                     c)

                     V prípade suchozemských ekosystémov: posúdenie škodlivých vplyvov ozónu na rast vegetácie a jej biodiverzitu:

                                 i)

                                 kľúčový ukazovateľ – rast vegetácie a poškodenie olistenia, a podporný ukazovateľ uhlíkový tok (Cflux):
                                 frekvencia odberu vzoriek: každý rok;

                                 ii)

                                 kľúčový ukazovateľ – prekročenie kritických úrovní toku:
                                 frekvencia odberu vzoriek: každý rok počas vegetačného obdobia.

         PRÍLOHA VI
         TABUĽKA ZHODY

                     Smernica 2001/81/ES

                     Táto smernica

                     Článok 1

                     Článok 1

                     článok 2 prvý pododsek a druhý pododsek písm. c), d) a e)

                     Článok 2

                     článok 3 písm. e)

                     článok 3 bod 1

                     —

                     článok 3 body 2, 3, 4, 5, 8, 9, 12 a 13

                     článok 3 písm. i)

                     článok 3 bod 6

                     článok 3 písm. k)

                     článok 3 bod 7

                     článok 3 písm. h)

                     článok 3 bod 10

                     článok 3 písm. g)

                     článok 3 bod 11

                     Článok 4

                     článok 4 ods. 1 a 2

                     článok 2 druhý pododsek, písm. a) a b)

                     článok 4 ods. 3

                     —

                     Článok 5

                     článok 6 ods. 1

                     článok 6 ods. 1

                     článok 6 ods. 2

                     článok 6 ods. 2, 5 až 10

                     článok 6 ods. 3

                     článok 6 ods. 3 a 4

                     —

                     Článok 7

                     článok 7 ods. 1

                     článok 8 ods. 1 prvý pododsek

                     —

                     článok 8 ods. 1 druhý pododsek, článok 8 ods. 2 až 4

                     článok 7 ods. 2

                     článok 8 ods. 5

                     článok 7 ods. 3

                     článok 8 ods. 6

                     článok 7 ods. 4

                     článok 8 ods. 7

                     —

                     Článok 9

                     článok 8 ods. 2

                     článok 10 ods. 1

                     článok 8 ods. 1

                     článok 10 ods. 2

                     —

                     článok 10 ods. 3 a 4

                     Článok 9

                     Článok 11

                     —

                     Článok 12

                     Článok 10

                     Článok 13

                     článok 6 ods. 4

                     článok 14 ods. 1

                     článok 7 ods. 3 a článok 8 ods. 3

                     článok 14 ods. 2 a 3

                     Článok 11

                     Článok 15

                     článok 13 ods. 3

                     Článok 16

                     článok 13 ods. 1 a 2

                     Článok 17

                     Článok 14

                     Článok 18

                     —

                     Článok 19

                     Článok 15

                     Článok 20

                     —

                     Článok 21

                     Článok 16

                     Článok 22

                     Článok 17

                     Článok 23

                     článok 8 ods. 1 a príloha III

                     príloha I

                     príloha I

                     príloha II

                     —

                     prílohy III, V a VI

                     príloha III

                     príloha IV

         Vyhlásenie Komisie o preskúmaní emisií metánu
         Komisia sa domnieva, že z hľadiska kvality ovzdušia existujú presvedčivé dôvody aj naďalej skúmať vývoj emisií metánu v členských štátoch v záujme zníženia koncentrácií ozónu v EÚ a na podporu znižovania emisií metánu na medzinárodnej úrovni.
         Komisia potvrdzuje, že na základe nahlásených národných emisií má v úmysle ďalej posúdiť vplyv emisií metánu na dosahovanie cieľov stanovených v článku 1 ods. 2 smernice o národných emisných stropoch a zváži opatrenia na zníženie týchto emisií, prípadne predloží legislatívny návrh na tento účel. Vo svojom posúdení Komisia zohľadní niekoľko prebiehajúcich štúdií v tejto oblasti, ktoré majú byť dokončené v roku 2017, ako aj ďalší medzinárodný vývoj v tejto oblasti.