title: Smernica Rady 2008/114/ES z  8. decembra 2008 o identifikácii a označení európskych kritických infraštruktúr a zhodnotení potreby zlepšiť ich ochranu (Text s významom pre EHP)

text:
               23.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 345/75

      SMERNICA RADY 2008/114/ES
   z 8. decembra 2008
   o identifikácii a označení európskych kritických infraštruktúr a zhodnotení potreby zlepšiť ich ochranu
   (Text s významom pre EHP)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 308,
   so zreteľom na návrh Komisie,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu (1),
   so zreteľom na stanovisko Európskej centrálnej banky (2),
   keďže:

               (1)

               V júni 2004 požiadala Európska rada o prípravu celkovej stratégie na ochranu kritických infraštruktúr. Komisia v nadväznosti na to prijala 20. októbra 2004 oznámenie o ochrane najdôležitejšej infraštruktúry v boji proti terorizmu, v ktorom predložila návrhy ako na európskej úrovni zlepšiť predchádzanie teroristickým útokom na kritickú infraštruktúru, pripravenosť a reakciu na ne.

               (2)

               Komisia prijala 17. novembra 2005 Zelenú knihu o európskom programe na ochranu najdôležitejšej infraštruktúry, v ktorej predstavila rôzne možnosti na vytvorenie programu a zriadenie Varovnej informačnej siete kritickej infraštruktúry. V reakciách na zelenú knihu sa zdôraznila pridaná hodnota, ktorú predstavuje rámec Spoločenstva pre ochranu kritickej infraštruktúry. Uznala sa potreba zvýšiť schopnosť ochrany kritickej infraštruktúry v Európe a pomôcť znížiť zraniteľné miesta tejto infraštruktúry. Zdôraznil sa význam kľúčových zásad subsidiarity, proporcionality a komplementarity, ako aj dialógu so zainteresovanými stranami.

               (3)

               V decembri 2005 Rada pre spravodlivosť a vnútorné veci požiadala Komisiu, aby predložila návrh Európskeho programu na ochranu kritickej infraštruktúry (ďalej len „EPCIP“), a rozhodla, že by mal byť založený na prístupe, ktorý zohľadní všetky riziká a ktorý by prednostne čelil hrozbám vyplývajúcim z terorizmu. Tento prístup by v procese ochrany kritickej infraštruktúry zohľadňoval hrozby spôsobené človekom, technologické hrozby a prírodné katastrofy, ale prioritou by bola hrozba vyplývajúca z terorizmu.

               (4)

               V apríli 2007 Rada prijala závery o EPCIP, v ktorých zdôraznila, že členské štáty majú v rámci svojich národných hraníc konečnú zodpovednosť za riadenie opatrení na ochranu kritickej infraštruktúry, pričom ocenila úsilie Komisie stanoviť na európskej úrovni postup na identifikáciu a označenie európskych kritických infraštruktúr (ďalej len „ECI“) a zhodnotenie potreby zlepšiť jej ochranu.

               (5)

               Táto smernica predstavuje prvú etapu v rámci etapovitého prístupu k identifikácii a označeniu ECI a zhodnoteniu potreby zlepšiť jej ochranu. Táto smernica sa preto zameriava na sektory energetiky a dopravy s tým, že sa preskúma s cieľom vyhodnotiť jej vplyv a posúdiť, či je potrebné, aby sa do rozsahu jej pôsobnosti zahrnuli ďalšie sektory, ako napríklad sektor informačných a komunikačných technológií (IKT).

               (6)

               Primárnu a konečnú zodpovednosť za ochranu ECI nesú členské štáty a vlastníci/prevádzkovatelia tejto infraštruktúry.

               (7)

               V Spoločenstve existuje určitý počet kritických infraštruktúr, ktorých narušenie alebo zničenie by malo závažné cezhraničné dôsledky. Toto môže zahŕňať cezhraničné medzisektorové účinky vyplývajúce zo závislostí medzi vzájomne prepojenými infraštruktúrami. Takéto ECI by sa mali identifikovať a označiť podľa spoločného postupu. Bezpečnostné požiadavky na tieto infraštruktúry by sa mali hodnotiť na základe spoločného minimálneho prístupu. Bilaterálne schémy spolupráce medzi členskými štátmi v oblasti ochrany kritickej infraštruktúry predstavujú osvedčený a účinný prostriedok na ochranu cezhraničnej kritickej infraštruktúry. EPCIP by mal z takejto spolupráce vychádzať. Informácie, ktoré sa týkajú označenia konkrétnej infraštruktúry za ECI, by sa mali utajovať na príslušnej úrovni v súlade so súčasnými právnymi predpismi Spoločenstva a členských štátov.

               (8)

               Keďže jednotlivé sektory majú špecifické skúsenosti, odborné znalosti a požiadavky v súvislosti s ochranou kritickej infraštruktúry, mal by sa vytvoriť a uplatňovať prístup k ochrane kritickej infraštruktúry na úrovni Spoločenstva, ktorý by zohľadňoval špecifiká jednotlivých sektorov a existujúce sektorovo špecifické opatrenia vrátane tých, ktoré už existujú na úrovni Spoločenstva, na národnej alebo regionálnej úrovni, a prípadne aj cezhraničné dohody o vzájomnej pomoci medzi vlastníkmi/prevádzkovateľmi existujúcich kritických infraštruktúr. Vzhľadom na veľmi dôležitú úlohu súkromného sektora pri kontrole a riadení rizika, plánovaní kontinuity činnosti a obnove po katastrofách má prístup Spoločenstva podporovať plné zapojenie súkromného sektora.

               (9)

               Čo sa týka sektora energetiky a konkrétne metód výroby a prenosu elektrickej energie (pokiaľ ide o dodávku elektrickej energie), rozumie sa, že ak je to vhodné, výroba elektrickej energie môže zahŕňať časti jadrových elektrárni, ktoré slúžia na prenos elektrickej energie, ale musia sa z nej výslovne vylúčiť jadrové prvky, na ktoré sa vzťahujú príslušné právne predpisy v oblasti jadrovej energie vrátane zmlúv a práva Spoločenstva.

               (10)

               Táto smernica dopĺňa sektorovo špecifické opatrenia existujúce na úrovni Spoločenstva a v členských štátoch. Existujúce mechanizmy Spoločenstva by sa mali naďalej používať, čím prispejú k celkovému vykonávaniu tejto smernice. Malo by sa predísť duplicite rôznych aktov alebo ustanovení alebo rozporom medzi nimi.

               (11)

               Pre všetky označené ECI by sa mali zaviesť bezpečnostné plány prevádzkovateľa (ďalej len „OSP“) alebo rovnocenné opatrenia, ktorých súčasťou by bola identifikácia dôležitých zariadení, posúdenie rizika a identifikácia, výber a určenie priorít protiopatrení a postupov. Každý členský štát by mal najprv posúdiť, či vlastníci/prevádzkovatelia označených ECI disponujú príslušnými OSP alebo podobnými opatreniami, aby sa zabránilo zbytočnej práci a duplicite. Ak takéto plány neexistujú, každý členský štát by mal prijať opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby sa príslušné opatrenia zaviedli. Každý členský štát sám rozhoduje o najvhodnejších opatreniach na zavedenie OSP.

               (12)

               Opatrenia, zásady, usmernenia vrátane opatrení Spoločenstva, ako aj bilaterálne a/alebo multilaterálne schémy spolupráce, ktorými sa ustanovuje plán podobný OSP alebo jeho ekvivalent alebo styčný úradník pre bezpečnosť alebo jeho ekvivalent, by sa mali považovať za spĺňajúce požiadavky tejto smernice, ktoré súvisia s OSP alebo so styčným úradníkom pre bezpečnosť.

               (13)

               Pre všetky označené ECI by sa mal určiť styčný úradník pre bezpečnosť s cieľom uľahčiť spoluprácu a komunikáciu s príslušnými vnútroštátnymi orgánmi na ochranu kritickej infraštruktúry. Každý členský štát by mal najprv posúdiť, či vlastníci/prevádzkovatelia označených ECI už majú styčného úradníka pre bezpečnosť alebo jeho ekvivalent, aby sa zabránilo zbytočnej práci a duplicite. Ak takýto styčný úradník pre bezpečnosť neexistuje, každý členský štát by mal prijať opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby sa príslušné opatrenia zaviedli. Pokiaľ ide o vymenovanie styčného úradníka pre bezpečnosť, každý členský štát sám rozhoduje o najvhodnejších opatreniach.

               (14)

               Efektívna identifikácia rizík, hrozieb a zraniteľných miest v konkrétnych sektoroch si vyžaduje komunikáciu medzi vlastníkmi/prevádzkovateľmi ECI a členskými štátmi, ako aj medzi členskými štátmi a Komisiou. Každý členský štát by mal zhromažďovať informácie týkajúce sa ECI, ktoré sa nachádzajú na jeho území. Komisia by mala od členských štátov dostávať všeobecné informácie o rizikách, hrozbách a zraniteľných miestach v sektoroch, v ktorých sa identifikovali ECI, v prípade potreby aj informácie o možných zlepšeniach ochrany ECI a o závislostiach medzi sektormi, ktoré by prípadne mohli byť základom konkrétnych návrhov na zvýšenie ochrany ECI, ktoré by vypracovala Komisia.

               (15)

               S cieľom napomôcť zvýšeniu ochrany ECI sa môžu vypracovať spoločné metodiky identifikácie a klasifikácie rizík, hrozieb a zraniteľných miest súvisiacich so zariadeniami infraštruktúry.

               (16)

               Vlastníci/prevádzkovatelia ECI by mali mať hlavne prostredníctvom príslušných orgánov členských štátov prístup k najlepším postupom a metodikám ochrany kritickej infraštruktúry.

               (17)

               Účinná ochrana ECI si vyžaduje komunikáciu, koordináciu a spoluprácu na vnútroštátnej úrovni aj na úrovni Spoločenstva. Tento cieľ sa dá najlepšie dosiahnuť tak, že sa v každom členskom štáte určia kontaktné body na ochranu európskej kritickej infraštruktúry (ďalej len „kontaktné body ECIP“), ktoré by mali koordinovať záležitosti súvisiace s ochranou európskej kritickej infraštruktúry interne, ako aj s inými členskými štátmi a Komisiou.

               (18)

               S cieľom rozvíjať činnosti súvisiace s ochranou európskej kritickej infraštruktúry v oblastiach, ktoré vyžadujú určitý stupeň dôvernosti, je vhodné zabezpečiť jednotnú a bezpečnú výmenu informácií v rámci tejto smernice. Je dôležité, aby sa pravidlá o utajení stanovené v uplatniteľnom vnútroštátnom práve alebo v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (3) dodržiavali vzhľadom na konkrétne skutočnosti týkajúce sa zložiek kritickej infraštruktúry, ktoré by sa mohli využiť na naplánovanie a vykonanie takej činnosti, ktorá by mala neprijateľné dôsledky pre zariadenia kritickej infraštruktúry. Utajované skutočnosti by sa mali chrániť v súlade s príslušnými právnymi predpismi Spoločenstva a členského štátu. Každý členský štát a Komisia by mali dodržiavať príslušnú bezpečnostnú klasifikáciu určenú pôvodcom dokumentu.

               (19)

               Zdieľanie informácií o ECI by sa malo uskutočňovať v atmosfére dôvery a istoty. Zdieľanie informácií si vyžaduje vzťah založený na dôvere, aby podniky a organizácie vedeli, že ich citlivé a dôverné údaje sú dostatočne chránené.

               (20)

               Keďže ciele tejto smernice, a to vytvorenie postupu identifikácie a označovania ECI a spoločného prístupu k zhodnoteniu potreby zlepšiť ochranu tejto infraštruktúry, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni jednotlivých členských štátov, ale z dôvodov rozsahu tejto činnosti ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Spoločenstva, môže Spoločenstvo prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 zmluvy. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov.

               (21)

               Touto smernicou sa rešpektujú základné práva a dodržiavajú zásady uznávané najmä Chartou základných práv Európskej únie,

         PRIJALA TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Predmet úpravy
   Touto smernicou sa ustanovuje postup identifikácie a označenia európskych kritických infraštruktúr (ECI) a spoločný prístup k zhodnoteniu potreby zlepšiť ochranu týchto infraštruktúr s cieľom prispieť k ochrane obyvateľov.
   Článok 2
   Vymedzenie pojmov
   Na účely tejto smernice:

               a)

               „kritická infraštruktúra“ je zložka, systém alebo ich časť nachádzajúca sa v členských štátoch, ktorá je nevyhnutná pre zachovanie základných funkcií spoločnosti, zdravia, ochrany, bezpečnosti, kvality života obyvateľov z ekonomického a sociálneho hľadiska, a ktorej narušenie alebo zničenie by malo závažné dôsledky v členskom štáte z dôvodu nemožnosti zachovať tieto funkcie;

               b)

               „európska kritická infraštruktúra“ alebo „ECI“ je kritická infraštruktúra nachádzajúca sa v členských štátoch, ktorej narušenie alebo zničenie by malo závažné dôsledky minimálne v dvoch členských štátoch. Závažnosť dôsledkov sa posudzuje podľa prierezových kritérií. Toto zahŕňa účinky vyplývajúce z medzisektorových závislostí od iných typov infraštruktúry;

               c)

               „analýza rizík“ je zváženie relevantných scenárov hrozieb s cieľom posúdiť zraniteľné miesta a potenciálny vplyv narušenia alebo zničenia kritickej infraštruktúry;

               d)

               „citlivé informácie o ochrane kritickej infraštruktúry“ sú skutočnosti o kritickej infraštruktúre, ktoré by sa v prípade zverejnenia mohli použiť na naplánovanie a vykonanie činnosti s cieľom spôsobiť narušenie alebo zničenie zariadení kritickej infraštruktúry;

               e)

               „ochrana“ znamená všetky činnosti, ktorých cieľom je zaručiť funkčnosť, kontinuitu a integritu kritickej infraštruktúry s cieľom odvrátiť, zmierniť a neutralizovať hrozbu, riziko alebo zraniteľné miesto;

               f)

               „vlastníci/prevádzkovatelia ECI“ sú subjekty zodpovedné za investície alebo každodennú prevádzku a investície do konkrétnej zložky, systému alebo jeho časti označené ako ECI podľa tejto smernice.

         Článok 3
   Identifikácia ECI
   1.   Každý členský štát identifikuje podľa postupu uvedeného v prílohe III potenciálne ECI, ktoré spĺňajú prierezové a sektorovo špecifické kritériá a tiež zodpovedajú definíciám uvedeným v článku 2 písm. a) a b).
   Komisia môže členským štátom na požiadanie pomôcť identifikovať potenciálne ECI.
   Komisia môže upriamiť pozornosť príslušných členských štátov na existenciu potenciálnej kritickej infraštruktúry, ktorá sa môže považovať za spĺňajúcu požiadavky na označenie za ECI.
   Každý členský štát a Komisia pokračujú v procese identifikácie potenciálnych ECI.
   2.   Medzi prierezové kritériá uvedené v odseku 1 patria:

               a)

               kritérium straty na životoch (posudzované v zmysle možného počtu mŕtvych alebo zranených osôb);

               b)

               kritérium hospodárskeho vplyvu (posudzované v zmysle závažnosti hospodárskych strát a/alebo zhoršenia výrobkov alebo služieb; zahŕňa aj potenciálny vplyv na životné prostredie);

               c)

               kritérium vplyvu na verejnosť (posudzované v zmysle vplyvu na dôveru obyvateľstva, fyzického utrpenia a narušenia každodenného života; zahŕňa aj stratu základných služieb).

         Pri určovaní prahov prierezových kritérií sa vychádza zo závažnosti dôsledkov narušenia alebo zničenia určitej infraštruktúry. Presné prahy prierezových kritérií určia v každom jednotlivom prípade členské štáty, ktorých sa konkrétna kritická infraštruktúra týka. Každý členský štát každoročne informuje Komisiu o počte infraštruktúr v každom sektore, v súvislosti s ktorými sa viedli diskusie o prahoch prierezových kritérií.
   Pri sektorovo špecifických kritériách sa zohľadňujú charakteristiky jednotlivých sektorov ECI.
   Komisia spolu s členskými štátmi vypracuje usmernenia na uplatňovanie prierezových a sektorovo špecifických kritérií a približné prahy, ktoré by sa mali uplatňovať pri identifikácií ECI. Kritériá sa utaja. Používanie týchto usmernení je pre členské štáty dobrovoľné.
   3.   Na účely vykonávania tejto smernice sa použijú sektory energetiky a dopravy. Podsektory sú identifikované v prílohe I.
   Na účely vykonávania tejto smernice možno identifikovať ďalšie sektory, ak sa to v súvislosti s preskúmaním tejto smernice ustanoveným v článku 11 považuje za vhodné. Uprednostní sa sektor ICT.
   Článok 4
   Označenie ECI
   1.   Každý členský štát informuje ostatné členské štáty, na ktoré môže mať potenciálna ECI závažný vplyv, o jej identifikácii a dôvodoch jej označenia za potenciálnu ECI.
   2.   Každý členský štát, na území ktorého sa nachádza potenciálna ECI, sa zapojí do dvojstranných a/alebo viacstranných rokovaní s ostatnými členskými štátmi, ktoré môžu byť výrazne ovplyvnené potenciálnou ECI. Komisia sa môže zúčastniť na týchto rokovaniach, nemá však prístup k podrobným informáciám, ktoré by umožnili jednoznačnú identifikáciu konkrétnej infraštruktúry.
   Členský štát, ktorý má dôvod sa domnievať, že môže byť závažne ovplyvnený potenciálnou ECI, ale nebol za takýto štát identifikovaný členským štátom, na ktorého území sa nachádza potenciálna ECI, môže oznámiť Komisii svoje želanie zapojiť sa do dvojstranných a/alebo viacstranných rokovaní o tejto otázke. Komisia bezodkladne toto želanie oznámi členskému štátu, na ktorého území sa nachádza potenciálna ECI, a vyvíja úsilie na uľahčenie dohody medzi stranami.
   3.   Členský štát, na ktorého území sa nachádza potenciálna ECI, ju označí za ECI po dohode medzi ním a členskými štátmi, ktoré ňou môžu byť výrazne ovplyvnené.
   Je potrebný súhlas členského štátu, na ktorého území sa nachádza infraštruktúra, ktorá sa má označiť za ECI.
   4.   Členský štát, na ktorého území sa nachádza označená ECI, každoročne informuje Komisiu o počte označených ECI v každom sektore a o počte členských štátov závislých od každej označenej ECI. Identitu ECI poznajú len tie členské štáty, ktoré ňou môžu byť výrazne ovplyvnené.
   5.   Členské štáty, na území ktorých sa nachádza ECI, informujú vlastníka/prevádzkovateľa dotknutej infraštruktúry o jej označení za ECI. Informácia o označení infraštruktúry za ECI sa utají na príslušnej úrovni.
   6.   Proces identifikácie a označovania ECI podľa článku 3 a tohto článku sa ukončí do 12. januára 2011 a pravidelne sa prehodnocuje.
   Článok 5
   Bezpečnostné plány prevádzkovateľa
   1.   V postupe pri vypracovaní bezpečnostného plánu prevádzkovateľa (OSP) sa identifikujú zložky kritickej infraštruktúry ECI a bezpečnostné riešenia, ktoré existujú alebo sa zavádzajú na ich ochranu. Minimálny obsah postupu pri vypracovaní OSP pre ECI je stanovený v prílohe II.
   2.   Každý členský štát posúdi, či každá označená ECI, ktorá sa nachádza na jeho území, má OSP alebo či sú pre ňu zavedené rovnocenné opatrenia, ktoré sa týkajú otázok uvedených v prílohe II. Ak členský štát zistí, že takýto OSP alebo jeho ekvivalent existuje a pravidelne sa aktualizuje, žiadne ďalšie vykonávacie opatrenia nie sú potrebné.
   3.   Ak členský štát zistí, že sa takýto OSP alebo jeho ekvivalent nevypracoval, prostredníctvom akýchkoľvek opatrení, ktoré považuje za vhodné, zabezpečí, aby sa OSP alebo jeho ekvivalent, ktorý by sa týkal otázok uvedených v prílohe II, vypracoval.
   Každý členský štát zabezpečí, aby sa OSP alebo jeho ekvivalent zaviedol do jedného roka od označenia kritickej infraštruktúry za ECI a následne pravidelne prehodnocoval. Túto lehotu je možné za výnimočných okolností predĺžiť formou dohody s orgánom členského štátu a s upovedomením Komisie.
   4.   Ak vo vzťahu k ECI už existujú dojednania o dohľade alebo kontrole, tento článok sa ich nedotýka a príslušný orgán členského štátu uvedený v tomto článku je orgánom dohľadu podľa takýchto existujúcich dojednaní.
   5.   Ak sa dodržiavajú opatrenia vrátane opatrení Spoločenstva, ktoré vyžadujú v konkrétnom sektore plán podobný OSP alebo jeho ekvivalent a kontrolu tohto plánu príslušným orgánom, alebo odkazujú na potrebu mať takýto plán alebo vykonávať takúto kontrolu, považuje sa to za splnenie všetkých požiadaviek, ktoré členské štáty majú podľa tohto článku alebo ktoré prijali podľa tohto článku. V usmerneniach na uplatňovanie uvedených v článku 3 ods. 2 sa uvádza zoznam týchto opatrení.
   Článok 6
   Styční úradníci pre bezpečnosť
   1.   Styčný úradník pre bezpečnosť pôsobí ako kontaktný bod pre otázky týkajúce sa bezpečnosti medzi vlastníkom/prevádzkovateľom ECI a príslušným orgánom členského štátu.
   2.   Každý členský štát posúdi, či má každá označená ECI, ktorá sa nachádza na jeho území, styčného úradníka pre bezpečnosť alebo jeho ekvivalent. Ak členský štát zistí, že takýto styčný úradník pre bezpečnosť alebo jeho ekvivalent existuje, žiadne ďalšie vykonávacie opatrenia nie sú potrebné.
   3.   Ak členský štát zistí, že styčný úradník pre bezpečnosť alebo jeho ekvivalent neexistuje v súvislosti s označenou ECI, prostredníctvom akýchkoľvek opatrení, ktoré považuje za vhodné, zabezpečí, aby sa takýto styčný úradník pre bezpečnosť alebo jeho ekvivalent označil.
   4.   Každý členský štát zavedie vhodný mechanizmus komunikácie medzi príslušným orgánom členského štátu a styčným úradníkom pre bezpečnosť alebo jeho ekvivalentom na účely výmeny relevantných informácií o identifikovaných rizikách a hrozbách vo vzťahu k danej ECI. Týmto mechanizmom komunikácie nie sú dotknuté vnútroštátne požiadavky týkajúce sa prístupu k citlivým a utajovaným skutočnostiam.
   5.   Ak sa dodržiavajú opatrenia vrátane opatrení Spoločenstva, ktoré vyžadujú v konkrétnom sektore styčného úradníka pre bezpečnosť alebo jeho ekvivalent alebo odkazujú na potrebu mať ho, považuje sa to za splnenie všetkých požiadaviek, ktoré členské štáty majú podľa tohto článku alebo ktoré prijali podľa tohto článku. V usmerneniach na uplatňovanie uvedených v článku 3 ods. 2 sa uvádza zoznam týchto opatrení.
   Článok 7
   Podávanie správ
   1.   Každý členský štát vykoná hodnotenie hrozieb v súvislosti s podsektormi ECI do jedného roka od označenia kritickej infraštruktúry na jeho území za ECI v týchto podsektoroch.
   2.   Každý členský štát predkladá Komisii každé dva roky súhrnné všeobecné údaje o druhoch rizík, hrozieb a zraniteľných miest existujúcich v jednotlivých sektoroch ECI, v ktorých je ECI identifikovaná podľa článku 4 a nachádza sa na jeho území.
   Komisia môže v spolupráci s členskými štátmi vypracovať pre tieto správy spoločný vzor.
   Každá správa sa utají na stupni, ktorý členský štát, ktorý ju predložil, považuje za potrebný.
   3.   Na základe správ uvedených v odseku 2 Komisia a členské štáty posúdia pre jednotlivé sektory, či sú na ochranu ECI potrebné ďalšie ochranné opatrenia na úrovní Spoločenstva. Tento proces prebieha v spojení s preskúmaním tejto smernice ustanoveným v článku 11.
   4.   Komisia môže v spolupráci s členskými štátmi vypracovať spoločné metodické usmernenia na vykonávanie analýz rizík spojených s ECI. Používanie týchto usmernení je pre členské štáty dobrovoľné.
   Článok 8
   Podpora ECI zo strany Komisie
   Komisia prostredníctvom príslušného orgánu členského štátu podporuje vlastníkov/prevádzkovateľov označených ECI takým spôsobom, že im sprístupní dostupné najlepšie postupy a metodiky, ako aj podporné odborné vzdelávanie a umožní výmenu informácií o najnovšom technickom vývoji v oblasti ochrany kritickej infraštruktúry.
   Článok 9
   Citlivé informácie týkajúce sa ochrany kritickej európskej infraštruktúry
   1.   Každá osoba, ktorá v mene členského štátu alebo Komisie prichádza do styku s utajovanými skutočnosťami podľa tejto smernice, má bezpečnostnú previerku zodpovedajúceho stupňa.
   Členské štáty, Komisia a príslušné orgány dohľadu zabezpečujú, aby sa citlivé informácie týkajúce sa ochrany európskej kritickej infraštruktúry predložené členským štátom alebo Komisii nepoužívali na iné účely, ako je ochrana kritickej infraštruktúry.
   2.   Tento článok sa vzťahuje aj na informácie, ktoré nie sú v písanej forme a ktoré sa vymieňajú na zasadnutiach, na ktorých sa rokuje o citlivých otázkach.
   Článok 10
   Kontaktné body na ochranu európskej kritickej infraštruktúry
   1.   Každý členský štát určuje kontaktný bod na ochranu európskej kritickej infraštruktúry (kontaktný bod ECIP).
   2.   Kontaktný bod ECIP koordinuje s inými členskými štátmi a Komisiou záležitosti spojené s ochranou európskej kritickej infraštruktúry v rámci členského štátu. Určenie kontaktného bodu ECIP nebráni iným orgánom členského štátu zapájať sa do záležitostí súvisiacich s ochranou európskej kritickej infraštruktúry.
   Článok 11
   Preskúmanie
   Preskúmanie tejto smernice sa začne 12. januára 2012.
   Článok 12
   Vykonávanie
   Členské štáty prijmú opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 12. januára 2011. Bezodkladne o tom informujú Komisiu a oznámia jej znenie týchto opatrení a ich vzťah k tejto smernici.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   Článok 13
   Nadobudnutie účinnosti
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 14
   Adresáti
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Bruseli 8. decembra 2008

            Za Radu

            predseda

         B. KOUCHNER

      (1)  Stanovisko Európskeho parlamentu z 10. júla 2007 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).

      (2)  Ú. v. EÚ C 116, 26.5.2007, s. 1.

      (3)  Ú. v. ES L 145, 31.5.2001, s. 43.

      PRÍLOHA I
      Zoznam sektorov ECI

                  Sektor

                  Podsektor

                              I

                              Energetika

                              1.

                              Elektrická energia

                  Infraštruktúry a zariadenia na výrobu a prenos elektrickej energie, pokiaľ ide o dodávku elektrickej energie

                              2.

                              Ropa

                  Ťažba ropy, jej rafinácia, úprava, skladovanie a preprava ropovodmi

                              3.

                              Plyn

                  Ťažba plynu, jeho rafinácia, úprava, uskladňovanie a preprava plynovodmi
                  Terminály skvapalneného zemného plynu (LNG – Liquefied natural gas)

                              II

                              Doprava

                              4.

                              Cestná doprava

                              5.

                              Železničná doprava

                              6.

                              Letecká doprava

                              7.

                              Vnútrozemská vodná doprava

                              8.

                              Námorná a príbrežná námorná doprava a prístavy

            Členské štáty identifikujú kritické infraštruktúry, ktoré možno označiť za ECI, podľa článku 3. Zoznam sektorov ECI preto sám osebe nevytvára všeobecnú povinnosť označiť európsku kritickú infraštruktúru v každom sektore.

      PRÍLOHA II
      POSTUP PRI VYPRACOVANÍ OSP PRE ECI
      V OSP sa identifikujú zariadenia kritickej infraštruktúry a bezpečnostné riešenia, ktoré existujú alebo sa zavádzajú na ich ochranu. Postup pri OSP pre ECI bude prinajmenšom zahŕňať:

                  1.

                  identifikáciu dôležitých zariadení;

                  2.

                  vykonávanie analýzy rizika na základe hlavných scenárov hrozieb, zraniteľných miest jednotlivých zariadení a možných dôsledkov a

                  3.

                  identifikáciu, výber a určenie priorít protiopatrení a postupov, pričom sa rozlišuje medzi:

                              —

                              stálymi bezpečnostnými opatreniami, ktoré spresňujú investície a prostriedky nevyhnutné v oblasti bezpečnosti, ktoré by sa mohli kedykoľvek použiť. Patria sem informácie o všeobecných opatreniach, akými sú technické opatrenia (vrátane zavedenia prostriedkov detekcie, kontroly prístupu, ochrany a vyrozumenia), organizačné opatrenia (vrátane postupov pre varovanie a krízové riadenie), kontrolné a overovacie opatrenia, komunikácia, zvyšovanie informovanosti a odborná príprava a bezpečnosť informačných systémov,

                              —

                              odstupňovanými bezpečnostnými opatreniami, ktoré sa môžu aktivovať v závislosti od rôznych úrovní rizika a hrozieb.

      PRÍLOHA III
      Postup, ktorý členské štáty uplatňujú pri identifikácii kritických infraštruktúr, ktoré možno označiť za ECI podľa článku 3
      V článku 3 tejto smernice sa vyžaduje, aby každý členský štát identifikoval kritické infraštruktúry, ktoré sa môžu označiť za ECI. Tento postup vykoná každý členský štát prostredníctvom uvedenej série nadväzných krokov.
      Potenciálna ECI, ktorá nespĺňa požiadavky vyplývajúce z niektorého z uvedených nadväzných krokov, sa nepovažuje za európsku kritickú infraštruktúru a z postupu sa vylúči. Potenciálna ECI, ktorá zodpovedá definíciám, podlieha ďalším krokom tohto postupu.
      Krok 1
      Každý členský štát uplatňuje sektorovo špecifické kritériá s cieľom uskutočniť prvý výber kritických infraštruktúr v rámci sektora.
      Krok 2
      Každý členský štát uplatňuje definíciu kritickej infraštruktúry podľa článku 2 písm. a) na potenciálnu ECI identifikovanú v kroku 1.
      Závažnosť dôsledkov sa určí buď použitím vnútroštátnych metód na identifikáciu kritickej infraštruktúry, alebo s odkazom na prierezové kritériá na príslušnej vnútroštátnej úrovni. V prípade infraštruktúry, ktorou sa zabezpečujú základné služby, sa vezme do úvahy dostupnosť alternatív a trvanie narušenia/obnovy.
      Krok 3
      Každý členský štát uplatňuje cezhraničný prvok definície ECI podľa článku 2 písm. b) na potenciálnu ECI, ktorá prešla prvými dvoma krokmi tohto postupu. Potenciálna ECI, ktorá zodpovedá vymedzeniu pojmu, podlieha ďalšiemu kroku tohto postupu. V prípade infraštruktúry, ktorou sa zabezpečujú základné služby, sa vezme do úvahy dostupnosť alternatív a trvanie narušenia/obnovy.
      Krok 4
      Každý členský štát uplatňuje prierezové kritériá na zostávajúce potenciálne ECI. Prierezové kritériá zohľadňujú: závažnosť dôsledkov; v prípade infraštruktúry, ktorou sa zabezpečujú základné služby, dostupnosť alternatív; a trvanie narušenia/obnovy. Potenciálna ECI, ktorá nespĺňa prierezové kritériá, sa nebude považovať za ECI.
      Potenciálna ECI, ktorá prešla týmto postupom, sa oznámi len tým členským štátom, ktoré môže závažne ovplyvniť.


title: Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/41/ES z 3. júna 2003 o činnostiach a dohľade nad inštitúciami zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia

text:
Dôležité právne oznámenie

|

32003L0041

Úradný vestník L 235 , 23/09/2003 S. 0010 - 0021

		Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/41/ESz 3. júna 2003o činnostiach a dohľade nad inštitúciami zamestnaneckého dôchodkového zabezpečeniaEURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na jej článok 47 ods. 2, článok 55 a článok 95 ods. 1,so zreteľom na návrh Komisie [1],so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru [2],konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 251 zmluvy [3],keďže:(1) skutočný vnútorný trh pre finančné služby je kľúčom pre zvyšovanie hospodárskeho rastu a tvorbu pracovných príležitostí v spoločenstve;(2) sa už dosiahli významné výsledky pri vytváraní tohto vnútorného trhu, ktoré umožňujú finančným inštitúciám fungovať v iných členských štátoch a ktoré zabezpečujú vysokú úroveň ochrany finančných služieb pre spotrebiteľov;(3) oznámenie Komisie pod názvom "Implementácia rámca pre finančné trhy: akčný plán", určuje súbor krokov, ktoré sú potrebné na to, aby sa dokončil vnútorný trh pre finančné služby a Európska Rada, na svojom zasadaní v Lisabone 23. a 24. marca 2000, vyzvala na implementáciu tohto akčného plánu do roku 2005;(4) akčný plán pre finančné služby zdôrazňuje ako naliehavú prioritu potrebu vypracovať smernicu o obozretnom dohľade nad inštitúciami zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia, keďže tieto inštitúcie sú významnými finančnými inštitúciami, ktoré majú kľúčovú úlohu pri zaistení integrácie, efektívnosti a likvidity finančných trhov, no nepodliehajú koherentnému právnemu rámcu spoločenstva, ktorý by im umožňoval naplno využívať výhody vnútorného trhu;(5) pretože systémy sociálneho zabezpečenia prechádzajú zvyšujúcim sa tlakom, na zamestnanecké dôchodky sa bude v budúcnosti stále viac a viac spoliehať ako na doplnok; preto by sa mali pripraviť zamestnanecké dôchodky, no bez toho, aby sa spochybňoval význam dôchodkových systémov sociálneho zabezpečenia pokiaľ ide o istú, trvalú a účinnú sociálnu ochranu, ktorá by mala zaručiť slušný životný štandard v starobe a preto by mala byť ústredným bodom cieľa posilniť európsky sociálny model;(6) táto smernica preto predstavuje prvý krok na ceste k vnútornému trhu pre zamestnanecké dôchodkové zabezpečenie, organizovanom v európskom rozsahu; stanovením "zásady obozretnosti" ako základnej zásady kapitálového investovania a umožnením, aby inštitúcie fungovali cezhranične, sa podporuje presmerovanie úspor do oblasti zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia, čím sa prispieva k hospodárskemu a sociálnemu pokroku;(7) pravidlá obozretnosti stanovené v tejto smernici sú určené na zaručenie vysokého stupňa bezpečnosti pre budúcich dôchodcov uložením prísnych štandardov dohľadu a na vyčistenie cesty pre efektívne spravovanie systémov zamestnaneckých dôchodkov;(8) inštitúcie, ktoré sú úplne oddelené od akéhokoľvek sponzorujúceho subjektu a ktoré fungujú na základe prostriedkov z fondov na jediný účel, ktorým je poskytovanie dôchodkov, by mali mať slobodu poskytovania služieb a slobodu investovania, podliehajúc iba koordinovaným požiadavkám obozretnosti, bez ohľadu na to, či tieto inštitúcie sú považované za právnické osoby;(9) v súlade so zásadou subsidiarity členské štáty by si mali ponechať plnú zodpovednosť za organizovanie svojich dôchodkových systémov aj za rozhodovanie o úlohe každého z troch "pilierov" dôchodkového systému v jednotlivých členských štátoch; v súvislosti s druhým pilierom by si mali tiež ponechať plnú zodpovednosť za úlohu a funkcie rôznych inštitúcií, ktoré poskytujú zamestnanecké dôchodky ako sú celoodvetvové dôchodkové fondy jednotlivých odvetví priemyslu, dôchodkové fondy spoločností a životné poisťovne; zámerom tejto smernice nie je spochybniť túto výsadu;(10) vnútroštátne predpisy týkajúce sa účasti samostatne zárobkovo činných osôb v inštitúciách zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia sú rôzne; v niektorých členských štátoch inštitúcie zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia môžu fungovať na základe dohôd s odvetvím alebo skupinami odvetví, ktorých členovia konajú z pozície samostatne zárobkovo činných osôb alebo priamo so samostatne zárobkovo činnými osobami a zamestnancami; v niektorých členských štátoch sa samostatne zárobkovo činná osoba môže stať aj členom inštitúcie, ak táto samostatne zárobkovo činná osoba koná ako zamestnávateľ alebo poskytuje subjektu svoje profesionálne služby; v niektorých členských štátoch samostatne zárobkovo činné osoby sa nemôžu prihlásiť do inštitúcie zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia, pokiaľ nie sú splnené určité požiadavky, vrátane tých, ktoré ukladá sociálne a pracovné právo;(11) inštitúcie spravujúce systémy sociálneho zabezpečenia, ktoré sú už koordinované na úrovni spoločenstva, by sa mali vylúčiť z rozsahu pôsobnosti tejto smernice; mala by sa však vziať do úvahy osobitosť inštitúcií, ktoré v jednom členskom štáte spravujú systémy sociálneho aj zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia;(12) finančné inštitúcie, ktoré už využívajú právny rámec spoločenstva, by vo všeobecnosti mali byť vylúčené z rozsahu pôsobnosti tejto smernice; keďže však aj tieto inštitúcie môžu v niektorých prípadoch ponúkať služby v súvislosti so zamestnaneckými dôchodkami, je dôležité zabezpečiť, aby táto smernica neviedla k narušeniu hospodárskej súťaže; je možné vyhnúť sa takýmto narušeniam tak, že sa uplatnia požiadavky obozretnosti tejto smernice na podnikanie v oblasti zamestnaneckých dôchodkov životných poisťovní; Komisia by mala tiež starostlivo monitorovať situáciu na trhu zamestnaneckých dôchodkov a posúdiť možnosť rozšírenia dobrovoľného uplatnenia tejto smernice na ostatné regulované finančné inštitúcie;(13) pri zameraní sa na zabezpečenie finančnej istoty v dôchodku, dávky, ktoré vyplácajú inštitúcie zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia by, vo všeobecnosti, mali zabezpečiť výplatu celoživotného dôchodku; mali by sa umožniť aj platby za dočasné obdobie alebo jednorazové sumy;(14) je dôležité zabezpečiť, aby sa starší ľudia a ľudia so zdravotným postihnutím nedostali do rizika chudoby a mohli mať slušný životný štandard. Dôležitým aspektom boja proti chudobe a neistote medzi staršími ľuďmi je primerané pokrytie biometrických rizík v ustanoveniach o zamestnaneckých dôchodkoch; pri stanovovaní dôchodkového systému zamestnávatelia a zamestnanci alebo ich príslušní zástupcovia by mali zvážiť možnosť dôchodkového systému vrátane zabezpečenia pokrytia rizika dlhovekosti a rizík zdravotného postihnutia z povolania ako aj zabezpečenie pozostalých rodinných príslušníkov;(15) poskytnutie možnosti členským štátom vylúčiť z rozsahu pôsobnosti vnútroštátnych vykonávacích predpisov inštitúcie spravujúce systémy, ktoré majú spolu celkovo menej než 100 členov, môže v niektorých členských štátoch uľahčiť dohľad, bez toho, aby sa porušilo riadne fungovanie vnútorného trhu v tejto oblasti; no týmto by sa nemalo porušiť právo takýchto inštitúcií menovať pre spravovanie svojho investičného portfólia a úschovu svojich aktív správcov a uschovávateľov usadených v inom členskom štáte a náležite oprávnených;(16) inštitúcie ako napríklad "Unterstützungskassen" v Nemecku, kde členovia nemajú žiadne zákonné práva na dávky v určitej výške a kde sú ich záujmy chránené povinným zákonným poistením proti insolventnosti, by mali byť vylúčené z rozsahu pôsobnosti tejto smernice;(17) aby sa ochránili členovia a poberatelia, inštitúcie zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia by mali obmedziť svoje činnosti na tie činnosti a na tie z nich vyplývajúce, ktoré sú uvedené v tejto smernici;(18) v prípade konkurzu sponzorujúceho subjektu, člen čelí riziku straty svoje práce aj svojich získaných dôchodkových práv; preto je potrebné zabezpečiť jasné oddelenie medzi týmto subjektom a inštitúciou a stanovenie minimálnych štandardov obozretnosti na ochranu členov;(19) inštitúcie zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia fungujú a sú pod dohľadom v jednotlivých členských štátoch s výraznými rozdielmi; v niektorých členských štátoch sa dohľad môže vykonávať nielen nad inštitúciou samotnou ale aj nad subjektmi alebo spoločnosťami, ktoré sú oprávnené spravovať tieto inštitúcie; členské štáty by mali vedieť vziať túto osobitosť do úvahy, pokiaľ sú účinne splnené požiadavky stanovené v tejto smernici; členské štáty by mali umožniť aj poisťovniam a iným finančným subjektom spravovať inštitúcie zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia;(20) inštitúcie zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia sú poskytovateľmi finančných služieb a nesú veľkú zodpovednosť za poskytovanie zamestnaneckých dôchodkov a preto by mali spĺňať určité minimálne štandardy obozretnosti vzhľadom na svoje činnosti a podmienky fungovania;(21) veľký počet inštitúcií v určitých členských štátoch znamená, že je potrebné pragmatické riešenie týkajúce sa predchádzajúceho poskytnutia povolenia inštitúciám; no ak chce inštitúcia spravovať systém v inom členskom štáte, malo by sa vopred vyžadovať oprávnenie, ktoré poskytuje príslušný orgán v domovskom členskom štáte.(22) každý členský štát by mal vyžadovať, aby každá inštitúcia, ktorá sa nachádza na jeho území pripravila ročnú účtovnú uzávierku a výročnú správu berúc do úvahy každý dôchodkový systém, ktorý poskytuje a, kde je to vhodné, ročnú účtovnú uzávierku a výročnú správu pre každý dôchodkový systém; ročná účtovná uzávierka a výročné správy premietajúce pravdivý a spravodlivý prehľad aktív, pasív a finančného postavenia inštitúcie berúc do úvahy každý dôchodkový systém, ktorý poskytuje daná inštitúcia, náležito schválené oprávnenou osobou, sú základným zdrojom informácií pre členov a poberateľov dávok zo systému a príslušné orgány; umožňujú najmä príslušným orgán monitorovať riadne finančné hospodárenie inštitúcie a posúdiť, či inštitúcia dokáže splniť všetky svoje zmluvné záväzky;(23) riadne informácie pre členov a poberateľov dôchodkového systému sú kľúčové; toto má osobitný význam pri žiadostiach o informácie týkajúce sa finančného hospodárenia inštitúcie, zmluvných pravidiel, dávok a skutočného financovania nadobudnutých dôchodkových nárokov, investičnej politiky a riadenia rizík a nákladov;(24) investičná politika inštitúcie je rozhodujúcim faktorom pre bezpečnosť a schopnosť poskytovať zamestnanecké dôchodky; inštitúcie by preto mali vypracovať a, najmenej raz za tri roky, prehodnotiť prehlásenie o investičných zásadách; malo by sa dať k dispozícii príslušným orgánom a na požiadanie aj členom a poberateľom dávok každého dôchodkového systému;(25) aby sa splnila ich zákonná funkcia, príslušným orgánom by sa mali poskytnúť primerané práva na informovanosť a právomoci zasiahnuť s ohľadom na inštitúcie a osoby, ktoré ich skutočne vedú; ak inštitúcia na zamestnanecké dôchodkové zabezpečenie preniesla funkcie zásadného významu ako je riadenie investícií, informačné technológie alebo účtovníctvo na iné firmy (zadávanie externe), malo by byť v rámci práv na informovanosť a právomocí na zasiahnutie možné, aby sa tieto rozšírili tak, aby zahŕňali aj tieto externe zadané funkcie, aby sa skontrolovalo, či sa tieto činnosti vykonávajú v súlade s predpismi o dohľade;(26) obozretný výpočet poistných rezerv je základnou podmienkou na zabezpečenie splnenia povinností vyplácať dôchodky; poistné rezervy by sa mali vypočítať podľa uznávaných metód poistnej matematiky a mali by ich overiť kvalifikované osoby; najvyššie úrokové sadzby by sa mali zvoliť obozretne podľa príslušných vnútroštátnych pravidiel; najmenšia výška poistných rezerv by mala stačiť na pokračujúce vyplácanie dôchodkov, ktoré sa už vyplácajú poberateľom, a mali by sa do nej premietnuť aj záväzky vznikajúce z nadobudnutých dôchodkových práv členov;(27) riziká pokryté inštitúciami sa v jednotlivých členských štátoch výrazne líšia; domovské členské štáty by preto mali mať možnosť vypočítať poistné rezervy podľa ďalších a podrobnejších pravidiel než sú tie, ktoré sú uvedené v tejto smernici;(28) dostatočné a primerané aktíva na pokrytie poistných rezerv chránia záujmy členov a poberateľov dôchodkového systému, ak sa sponzorujúci subjekt stane insolventným; najmä v prípadoch cezhraničnej aktivity si vzájomné uznávanie zásad dohľadu uplatňovaných v členských štátoch vyžaduje neustále úplne financovanie poistných rezerv;(29) ak inštitúcia nefunguje cezhranične, členské štáty by mali byť schopné povoliť neúplné finančné krytie za predpokladu, že sa stanoví riadny plán na obnovu plného financovania a bez toho, aby boli dotknuté požiadavky smernice Rady 80/987/EHS z 20. októbra 1980 o aproximácii právnych predpisov členských štátov vzťahujúcich sa na ochranu zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti ich zamestnávateľa [4];(30) v mnohých prípadoch by to mohol byť sponzorujúci subjekt a nie inštitúcia samotná, ktorý by pokryl biometrické riziko alebo zaručil určité dávky alebo investičné plnenie. No v niektorých prípadoch je to inštitúcia samotná, kto poskytuje takéto pokrytie alebo záruky a záväzky sponzora sa vo všeobecnosti vyčerpajú platením potrebných príspevkov. Za týchto okolností sú ponúkané produkty podobné produktom životných poisťovní a dotknuté inštitúcie by mali držať aspoň rovnaké dodatočné vlastné fondy ako životné poisťovne.(31) inštitúcie sú veľmi dlhodobí investori; umorovanie aktív držaných týmito inštitúciami sa vo všeobecnosti nemôže urobiť na žiadny iný účel než je na poskytovanie dôchodkov; ďalej, na to, aby sa primerane chránili práva členov a poberateľov, inštitúcie by si mali zvoliť také umiestnenie aktív, ktoré presne vyhovuje charakteru a trvaniu ich záväzkov; tieto aspekty vyžadujú efektívny dohľad a prístup k pravidlám investovania, ktoré umožňujú inštitúciám dostatočnú pružnosť, aby rozhodli o najistejšej a najefektívnejšej investičnej politike a ktoré ich zaväzujú konať obozretne; dodržiavanie zásady obozretnosti si preto vyžaduje investičnú politiku upravenú podľa štruktúry členov jednotlivej inštitúcie zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia;(32) metódy a prax dohľadu sa v jednotlivých členských štátoch líšia; preto by mali členské štáty dostať určitú voľnosť pokiaľ ide o presné pravidlá investovania, ktoré chcú uložiť inštitúciám nachádzajúcim sa na ich území; no tieto pravidlá nesmú obmedzovať voľný pohyb kapitálu, pokiaľ to nie je odôvodnené z dôvodov obozretnosti.(33) ako veľmi dlhodobí investori s malými rizikami likvidity, inštitúcie zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia sú v postavení investovať do nelikvidných aktív, ako sú akcie, ako aj na rizikových kapitálových trhoch v rámci limitov obozretnosti; môžu tiež využívať výhody medzinárodnej diverzifikácie; investovanie do akcií, rizikových kapitálových trhov a iných mien, než sú meny, v ktorých majú záväzky, by sa preto nemali obmedzovať okrem z dôvodov obozretnosti;(34) ak však inštitúcia funguje cezhranične, môžu ju príslušné orgány hostiteľského členského štátu požiadať, aby uplatnila limity na investovanie do akcií a podobných aktív neprijatých na obchodovanie na regulovanom trhu, do akcií a ostatných nástrojov vydaných tým istým subjektom alebo do aktív denominovaných v nerovnocenných menách za predpokladu, že sa tieto pravidlá uplatňujú aj na inštitúcie nachádzajúce sa v hostiteľskom členskom štáte;(35) preto by sa mali eliminovať obmedzenia, ktoré obmedzujú hospodársku súťaž na vnútornom trhu, týkajúce sa slobodnej voľby inštitúcií schválených správcov a uschovávateľov aktív;(36) bez toho, aby bolo dotknutá vnútroštátna sociálna a pracovná legislatíva o organizovaní dôchodkových systémov vrátane povinného členstva a výsledkov dohôd kolektívneho vyjednávania, inštitúcie by mali mať možnosť poskytovať svoje služby v iných členských štátoch; mali by mať povolené prijať sponzorstvo subjektov nachádzajúcich sa v iných členských štátoch a viesť dôchodkové systémy s členmi vo viac než jednom členskom štáte; toto by potenciálne viedlo k výrazným úsporám zo zvýšenej výroby pre tieto inštitúcie, zlepšilo konkurencieschopnosť priemyslu spoločenstva a uľahčilo mobilitu pracovných síl; toto si vyžaduje vzájomné uznávanie štandardov obozretnosti; na riadne presadzovanie týchto štandardov obozretnosti by mali dohliadať príslušné orgány domovského členského štátu, pokiaľ nie je stanovené inak;(37) výkon práva inštitúcie v jednom členskom štáte spravovať systém zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia, ktoré bolo zmluvne uzatvorené v inom členskom štáte, by mal plne rešpektovať ustanovenia sociálneho a pracovného práva platného v hostiteľskom členskom štáte, pokiaľ sa to týka zamestnaneckých dôchodkov, napríklad definovanie a výplata dôchodkových dávok a podmienky prevoditeľnosť dôchodkových práv(38) ak je systém oddelený, ustanovenia tejto smernice sa uplatnia na tento systém individuálne;(39) je dôležité zabezpečiť spoluprácu medzi príslušnými orgánmi členských štátov na účely dohľadu a medzi týmito orgánmi a Komisiou na ostatné účely; na účely plnenia si svojich povinností a prispievania ku konzistentnému a včasnému vykonávaniu tejto smernice, príslušné orgány by mali si mali navzájom poskytovať informácie potrebné na uplatňovanie ustanovení tejto smernice; Komisia naznačila svoj zámer stanoviť výbor dozorcov, aby sa posilnila spolupráca, koordinácia a výmeny názorov medzi príslušnými národnými orgánmi a aby sa podporilo konzistentné vykonávanie tejto smernice;(40) keďže cieľ navrhovaného kroku, menovite vytvoriť právny rámec spoločenstva zahŕňajúci inštitúcie zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia, nemôžu dostatočne dosiahnuť členské štáty samotné, ale vzhľadom na rozsah a účinky tohto kroku, sa môže lepšie dosiahnuť na úrovni spoločenstva, spoločenstvo môže prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity ustanovenou v článku 5 zmluvy; v súlade so zásadou proporcionality ustanovenou v tomto článku, táto smernica nejde nad rámec toho, čo je potrebné, aby sa dosiahol tento cieľ,PRIJALI TÚTO SMERNICU:Článok 1PredmetTáto smernica stanovuje pravidlá pre začatie a uskutočňovanie činností, ktoré vykonávajú inštitúcie zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia.Článok 2Rozsah pôsobnosti1. Táto smernica sa vzťahuje na inštitúcie zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia. Ak v súlade s vnútroštátnym právom, inštitúcie zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia nemajú právnu subjektivitu, členské štáty uplatnia túto smernicu buď na tieto inštitúcie alebo, pokiaľ odsek 2 neustanovuje inak, na tie oprávnené subjekty, ktoré sú zodpovedné za ich správu a konajú v ich mene.2. Táto smernica sa nevzťahuje na:a) inštitúcie spravujúce systémy sociálneho zabezpečenia, ktoré sú zahrnuté v nariadení (EHS) č. 1408/71 [5] a nariadení (EHS) č. 574/72 [6],b) inštitúcie, ktoré sú zahrnuté v smernici 73/239/EHS [7], smernici 85/611/EHS [8], smernici 93/22/EHS [9], smernici 2000/12/ES [10] a smernici 2002/83/ES [11],c) inštitúcie, ktoré fungujú na priebežnom základe,d) inštitúcie, kde zamestnanci sponzorujúceho subjektu nemajú žiadne zákonné práva na dávky a kde sponzorujúci subjekt môže kedykoľvek umoriť svoje aktíva a nemusí nevyhnutne spĺňať svoje záväzky vyplácať dôchodkové dávky,e) spoločnosti používajúce systémy účtovných rezerv s úmyslom vyplatiť dôchodkové dávky svojim zamestnancom.Článok 3Uplatnenie na inštitúcie, ktoré vedú systémy sociálneho zabezpečeniaInštitúcie zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia, ktoré vedú aj povinné systémy dôchodkového zabezpečenia vzťahujúce sa k zamestnaniu považované aj za systémy sociálneho zabezpečenia, na ktoré sa vzťahujú nariadenia (EHS) č. 1408/71 a (EHS) č. 574/72, sú zahrnuté aj do tejto smernice vzhľadom na svoje nepovinné zabezpečovanie zamestnaneckého dôchodku. V takom prípade sa záväzky a zodpovedajúce aktíva oddelia a nie je možné ich previesť na povinné dôchodkové systémy, ktoré sa považujú za systémy sociálneho zabezpečenia alebo opačne.Článok 4Dobrovoľné uplatňovanie pre inštitúcie zahrnuté v smernici 2002/83/ESDomovské členské štáty si môžu zvoliť uplatňovanie ustanovení článkov 9 až 16 a článkov 18 až 20 tejto smernice na oblasť pôsobenia zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia poisťovní, na ktoré sa vzťahuje smernica 2002/83/ES. V takom prípade všetky aktíva a pasíva zodpovedajúce zmienenému podnikaniu sa oddelia a spravujú a organizujú sa oddelene od ostatných činností poisťovní, bez možnosti prevodu.V takom prípade a len vtedy, ak sa to týka ich zabezpečovania zamestnaneckého dôchodku, poisťovne nepodliehajú článkom 20 až 26, 31 a 36 smernice 2002/83/ES.Domovský členský štát zabezpečí, aby buď príslušné orgány alebo orgány zodpovedné za dohľad nad poisťovňami, na ktoré sa vzťahuje smernica 2002/83/ES, ako súčasť svojho dohľadu, overovali prísne oddelenie príslušného zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia.Článok 5Malé dôchodkové inštitúcie a zákonné systémyS výnimkou článku 19, členské štáty si môžu zvoliť, že neuplatnia túto smernicu, ako celok alebo čiastočne, na žiadnu inštitúciu nachádzajúcu sa na ich území, ktorá vedie dôchodkové systémy, ktoré majú celkovo spolu menej než 100 členov. Pokiaľ článok 2 ods. 2 neustanovuje inak, takéto inštitúcie by aj napriek tomu mali dostať právo dobrovoľne uplatniť túto smernicu. článok 20 sa môže uplatniť len vtedy, ak sa uplatnia všetky ostatné ustanovenia tejto smernice.Členské štáty si môžu zvoliť, že neuplatnia články 9 až 17 na inštitúcie, v ktorých je zamestnanecký dôchodok zabezpečený podľa štatútu, podľa právnych predpisov a zaručuje ho verejný orgán. článok 20 sa môže uplatniť len vtedy, ak sa uplatnia všetky ostatné ustanovenia tejto smernice.Článok 6DefinícieNa účely tejto smernice:a) "inštitúcia zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia" alebo "inštitúcia" znamená inštitúciu bez ohľadu na jej právnu formu, fungujúcu na základe prostriedkov z fondu, zriadenú oddelene od sponzorujúceho subjektu alebo odvetvia na účel zabezpečenia dôchodkových dávok v súvislosti so zamestnaneckou činnosťou na základe dohody alebo zmluvy dohodnutej:- jednotlivo alebo kolektívne medzi zamestnávateľom (zamestnávateľmi) a zamestnancom (zamestnancami) alebo ich príslušnými zástupcami, alebo- so samostatne zárobkovo činnými osobami v súlade s právnymi predpismi domovského a hostiteľského členského štátu,a ktorá vykonáva činnosti priamo z nej vyplývajúce,b) "dôchodkový systém" znamená zmluvu, dohodu, správcovská listina alebo pravidlá stanovujúce, ktoré dôchodkové dávky sa poskytujú a za akých podmienok,c) "sponzorujúci subjekt" znamená každý subjekt alebo iný orgán bez ohľadu na to, či zahŕňa jednu alebo viac právnických alebo fyzických osôb alebo sa z nich skladá, ktorá koná ako zamestnávateľ alebo z pozície samostatne zárobkovo činnej osoby alebo ako kombinácia týchto dvoch a ktorá platí príspevky do inštitúcie na zamestnanecké dôchodkové zabezpečenie,d) "dôchodkové dávky" znamenajú dávky zaplatené na základe odvolania sa na dosiahnutie, alebo očakávanie dosiahnutia, odchodu na dôchodok alebo, ak sú doplnkom k takýmto dávkam a sú poskytované na prídavnom základe vo forme platieb v prípade úmrtia, zdravotného postihnutia alebo zániku zamestnania alebo vo forme podporných platieb alebo služieb v prípade choroby, chudoby alebo úmrtia. Aby sa uľahčilo finančné zabezpečenie v dôchodku, tieto dávky sú zvyčajne vo forme doživotných výplat. No môže ísť aj o platby v rámci dočasného obdobia alebo jednorazové platby.e) "člen" znamená osobu, ktorú jej zamestnanecké činnosti oprávňujú alebo budú oprávňovať na dôchodkové dávky v súlade s ustanoveniami dôchodkového systému,f) "poberateľ dávok" znamená osobu poberajúcu dôchodkové dávky,g) "príslušné orgány" znamenajú vnútroštátne orgány určené na plnenie povinností stanovených v tejto smernici,h) "biometrické riziká" znamenajú riziká spojené s úmrtím, zdravotným postihnutím a dlhovekosťou,i) "domovský členský štát" znamená členský štát, v ktorom má inštitúcia svoje registrované sídlo a svoju hlavnú správu alebo, ak nemá registrované sídlo, svoju hlavnú správu,j) "hostiteľský členský štát" znamená členský štát, ktorého sociálne a pracovné právo prináležiace k oblasti systémov zamestnaneckých dôchodkov sa uplatňuje na vzťah medzi sponzorujúcim subjektom a členmi.Článok 7Činnosti inštitúcieKaždý členský štát vyžaduje, aby inštitúcie nachádzajúce sa na jeho území obmedzili svoje činnosti na operácie súvisiace s dôchodkami a činnosti z nich vyplývajúce.Ak v súlade s článkom 4 poisťovňa spravuje svoje zamestnanecké dôchodky oddelením svojich aktív a pasív, tieto oddelené aktíva a pasíva sa obmedzia sa operácie súvisiace s vyplácaním dôchodkov a na činnosti priamo z nich vyplývajúce.Článok 8Právne oddelenie sponzorujúceho subjektu a inštitúcií zamestnaneckého dôchodkového zabezpečeniaKaždý členský štát zabezpečí právne oddelenie sponzorujúceho subjektu a inštitúcie na zamestnanecké dôchodkové zabezpečenie, aby sa ochránili aktíva inštitúcie v záujme členov a poberateľov v prípade konkurzu sponzorujúceho subjektu.Článok 9Podmienky fungovania1. S ohľadom na každú inštitúciu nachádzajúcu sa na jeho území, každý členský štát zabezpečí, aby:a) inštitúciu registroval príslušný orgán dohľadu v celoštátnom registri alebo aby mala povolenie, v prípade cezhraničných aktivít uvedených v článku 20, register uvedie aj členské štáty, v ktorých daná inštitúcia funguje,b) inštitúciu skutočne viedli osoby s dobrou povesťou, ktorí sami musia mať primeranú odbornú kvalifikáciu a skúsenosti alebo musia zamestnávať poradcov s primeranou odbornou kvalifikáciou a skúsenosťami,c) sa zaviedli náležite vytvorené pravidlá týkajúce sa fungovania každého dôchodkového systému, ktorý vedie daná inštitúcia a aby boli členovia primerane informovaní o týchto pravidlách,d) všetky poistné rezervy vypočítal a overil poistný matematik, alebo, ak nie poistný matematik, iný odborník v tejto oblasti vrátane audítora podľa vnútroštátnych právnych predpisov a podľa poistno-matematických metód, ktoré uznávajú príslušné orgány domovského členského štátu,e) vtedy, ak sponzorujúci subjekt zaručuje výplatu dôchodku, bol zaviazaný vyplácať ho pravidelne,f) boli členovia dostatočne informovaní o podmienkach dôchodkového systému, najmä pokiaľ ide o:i) práva a povinnosti strán zainteresovaných v dôchodkovom systéme,ii) finančné, poistné a ostatné riziká spojené s dôchodkovým systémom,iii) charakter a rozloženie týchto rizík.2. V súlade so zásadou subsidiarity a berúc do náležitej úvahy rozsah dôchodkov ponúkaných v režimoch sociálneho zabezpečenia, členské štáty môžu stanoviť, že možnosť pokrytia dlhovekosti a zdravotného postihnutia, zabezpečenie pozostalých rodinných príslušníkov a záruka splatenia príspevkov ako dodatočných dávok sa ponúkne členom, ak s tým súhlasia zamestnávatelia a zamestnanci alebo ich príslušní zástupcovia.3. Členský štát môže dať podmienky fungovania inštitúcie nachádzajúcej sa na jeho území do závislosti od ostatných požiadaviek s úmyslom zabezpečiť primeranú ochranu záujmov členov a poberateľov.4. Členský štát môže povoliť alebo vyžadovať, aby inštitúcie nachádzajúce sa na jeho území zverili správu týchto inštitúcií, celkovo alebo čiastočne, iným subjektom fungujúcim v mene týchto inštitúcií.5. V prípade cezhraničnej aktivity, ako je uvedené v článku 20, podmienky fungovania inštitúcie podliehajú predchádzajúcemu povoleniu príslušnými orgánmi domovského členského štátu.Článok 10Ročné účtovné uzávierky a výročné správyKaždý členský štát vyžaduje, aby každá inštitúcia nachádzajúca sa na jeho území pripravila ročnú účtovnú uzávierku a výročnú správu berúc do úvahy každý dôchodkový systém, ktorý poskytuje a, kde je to vhodné, ročnú účtovnú uzávierku a výročnú správu pre každý dôchodkový systém. Ročné účtovné uzávierky a výročné správy dávajú pravdivý a čestný prehľad o aktívach, pasívach a finančnom postavení inštitúcie. Ročné účtovné uzávierky a informácie v správach sú konzistentné, komplexné, čestne predložené a náležite schválené oprávnenými osobami podľa vnútroštátneho práva.Článok 11Informácie, ktoré sa majú poskytovať členom a poberateľom1. V závislosti od charakteru ustanoveného dôchodkového systému každý členský štát zabezpečí, aby každá inštitúcia nachádzajúca sa na jeho území poskytla aspoň informácie stanovené v tomto článku.2. Členovia a poberatelia a/alebo, kde je to vhodné, ich zástupcovia dostanú:a) na požiadanie, ročnú účtovnú uzávierku a výročnú správu uvedenú v článku 10 a ak je inštitúcia zodpovedná za viac než jeden systém, tú účtovnú uzávierku a výročnú správu, ktoré súvisia s ich konkrétnym dôchodkovým systémom,b) v primeranom čase, všetky príslušné informácie týkajúce sa zmien v pravidlách dôchodkového systému.3. Prehlásenie o zásadách investičnej politiky uvedené v článku 12 sa na požiadanie sprístupní členom a poberateľom a/alebo, ak je to vhodné, ich zástupcom.4. Každý člen dostane na požiadanie aj podrobné a podstatné informácie o:a) cieľovej úrovni dôchodkových dávok, ak je to vhodné,b) úrovni dávok v prípade zániku zamestnania,c) ak člen nesie investičné riziko, o rozsahu investičných možností, ak je to vhodné, a o aktuálnom investičnom portfóliu ako aj informácie o rizikovej angažovanosti a nákladoch súvisiacich s investíciami,d) mechanizmoch súvisiacich s prevodmi dôchodkových práv na inú inštitúciu na zamestnanecké dôchodkové zabezpečenie v prípade ukončenia pracovnoprávneho vzťahu.Členovia dostanú každý rok stručné podrobnosti o situácii inštitúcie ako aj o súčasnej úrovni financovania ich nadobudnutých jednotlivých nárokov.5. Každý poberateľ dostane pri odchode do dôchodku alebo ak sú ostatné dávky splatné, primerané informácie o dávkach, ktoré sú splatné a zodpovedajúce možnosti výplaty.Článok 12Prehlásenie o zásadách investičnej politikyKaždý členský štát zabezpečí, aby každá inštitúcia nachádzajúca sa na jeho území vypracovala a najmenej raz za tri roky, prehodnotila prehlásenie o zásadách investičnej politiky. Toto prehlásenie sa má revidovať bez meškania po každej významnej zmene v investičnej politike. Členské štáty zabezpečia, aby toto prehlásenie obsahovalo aspoň také informácie ako sú metódy merania investičného rizika, zavedené procesy riadenia rizík a prideľovanie strategických aktív s ohľadom na charakter a trvanie dôchodkových záväzkov.Článok 13Informácie, ktoré sa majú poskytnúť príslušným orgánomKaždý členský štát zabezpečí, aby príslušné orgány mali s ohľadom na každú inštitúciu nachádzajúcu sa na jeho území potrebné právomoci a prostriedky:a) na vyžadovanie, aby inštitúcia, členovia jej predstavenstva a ostatní riadiaci pracovníci alebo riaditelia alebo osoby kontrolujúce inštitúciu, poskytli informácie o všetkých podnikateľských záležitostiach alebo zaslali všetky podnikateľské dokumenty,b) na dohľad nad vzťahmi medzi inštitúciou a ostatnými spoločnosťami alebo medzi inštitúciami, ak inštitúcie prevádzajú funkcie na tieto iné spoločnosti alebo inštitúcie (zadávanie externe) ovplyvňujúc finančné postavenie inštitúcie alebo majú zásadný význam pre účinný dohľad,c) na pravidelné získavanie prehlásenia o zásadách investičnej politiky, ročných účtovných uzávierkach a výročných správ a všetkých dokumentov potrebných na účely dohľadu. Tieto môžu zahŕňať dokumenty ako napríklad:i) vnútorné predbežné správy,ii) poistno – matematické ocenenie a podrobné predpoklady,iii) štúdie o aktívach a pasívach,iv) dôkaz konzistentnosti so zásadami investičnej politiky,v) dôkaz, že príspevky boli zaplatené podľa plánu,vi) správy od osôb zodpovedných za audit ročnej účtovnej závierky uvedenej v článku 10,d) na vykonanie inšpekcie priamo na mieste v priestoroch danej inštitúcie a, ak je to vhodné, inšpekcií externe zadaných funkcií, aby sa skontrolovalo, či sa činnosti vykonávajú v súlade s pravidlami dohľadu.Článok 14Právomoci zasiahnuť a povinnosti príslušných orgánov1. Príslušné orgány vyžadujú, aby každá inštitúcia, ktorá sa nachádza na ich území používala riadne administratívne a účtovné postupy a primerané mechanizmy vnútornej kontroly.2. Príslušné orgány majú právomoc prijať akékoľvek opatrenia vrátane, ak je to vhodné, opatrení administratívneho alebo finančného charakteru s ohľadom na každú inštitúciu, ktorá sa nachádza na ich území alebo proti osobám, ktoré vedú inštitúciu, ktoré sú primerané a potrebné na to, aby sa zabránilo alebo aby sa napravili nezrovnalosti poškodzujúce záujmy členov a poberateľov.Môžu tiež obmedziť alebo zakázať voľné nakladanie s aktívami inštitúcie, najmä ak:a) inštitúcia nezaviedla dostatočné poistné rezervy s ohľadom na celé podnikanie alebo má nedostatočné aktíva na pokrytie poistných rezerv,b) inštitúcia nemá bilančnú rezervu.3. Aby sa ochránili záujmy členov a poberateľov, príslušné orgány môžu preniesť právomoci, ktoré majú osoby, ktoré vedú inštitúciu nachádzajúcu sa na ich území, v súlade s právom domovského členského štátu, úplne alebo čiastočne na osobitného zástupcu, ktorý je spôsobilý vykonávať tieto právomoci.4. Príslušné orgány môžu zakázať alebo obmedziť činnosti inštitúcie, ktorá sa nachádza na ich území, najmä ak:a) inštitúcia primerane nechráni záujmy členov a poberateľov,b) inštitúcia viac nespĺňa podmienky fungovania,c) inštitúcia vážne zlyhá v plnení si svojich povinností podľa predpisov, ktorým podlieha,d) v prípade cezhraničnej aktivity, inštitúcia nerešpektuje požiadavky sociálneho a pracovného práva hostiteľského členského štátu týkajúce sa oblasti zamestnaneckých dôchodkov.Každé rozhodnutie zakázať činnosti inštitúcie je podopreté presným zdôvodnením a oznámené príslušnej inštitúcii.5. Členské štáty zabezpečia, že rozhodnutia prijaté s ohľadom na inštitúciu podľa zákonov, predpisov a administratívnych opatrení prijatých v súlade s touto smernicou podliehajú právu obrátiť sa na súdy.Článok 15Poistné rezervy1. Domovský členský štát zabezpečí, aby inštitúcie, ktoré vedú zamestnanecké dôchodkové systémy stanovili, s ohľadom na celkový rozsah svojich dôchodkových systémov, primeranú sumu pasív zodpovedajúcu finančným záväzkom, ktoré vyplynú z ich portfólia existujúcich dôchodkových zmlúv.2. Domovský členský štát zabezpečí, aby inštitúcie, ktoré vedú zamestnanecké dôchodkové systémy, ak poskytujú krytie voči biometrickým rizikám, resp. záruku buď investičného plnenia alebo danej úrovne dávok, stanovili dostatočné poistné rezervy s ohľadom na celkový rozsah týchto systémov.3. Poistné rezervy sa počítajú každý rok. Domovský členský štát však môže povoliť výpočet raz za tri roky, ak inštitúcia poskytne členom, resp. príslušným orgánom osvedčenie alebo správu o úpravách na roky medzi tým. Osvedčenie alebo správa premieta upravený vývoj poistných rezerv a zmeny v pokrytých rizikách.4. Výpočet poistných rezerv urobí a overí poistný matematik, alebo, ak nie poistný matematik, iný odborník v tejto oblasti vrátane audítora podľa vnútroštátnych právnych predpisov, podľa poistno-matematických metód, ktoré uznajú príslušné orgány domovského členského štátu, podľa týchto zásad:a) minimálna výška poistných rezerv sa vypočíta podľa dostatočne obozretného poistno-matematického ocenenia, berúc do úvahy všetky záväzky na dávky a príspevky v súlade s dôchodkovými mechanizmami danej inštitúcie. Musí byť dostatočná pre dôchodky aj pre dávky už vyplácané poberateľom, aby sa aj naďalej mohli vyplácať a premietať záväzky, ktoré vznikajú z nadobudnutých dôchodkových práv členov. Ekonomické a poistno-matematické predpoklady zvolené na ocenenie pasív sa vyberú obozretne berúc do úvahy, ak je to aplikovateľné, primeranú maržu pre nepriaznivú odchýlku,b) maximálne použité úrokové sadzby sa vyberú obozretne a určia sa v súlade so všetkými príslušnými pravidlami domovského členského štátu. Tieto obozretné úrokové miery sa určia berúc do úvahy:- výnosy zodpovedajúcich aktív, ktoré má inštitúcia a budúca návratnosť investícií a/alebo- výnosy na trhu vysokokvalitných alebo štátnych dlhopisov,c) biometrické tabuľky používané pre výpočet poistných rezerv sa zakladajú na zásadách obozretnosti so zreteľom na hlavné charakteristiky skupiny členov a dôchodkových systémov, najmä očakávané zmeny v príslušných rizikách,d) metóda a základ výpočtu poistných rezerv zostane vo všeobecnosti konštantný z jedného finančného roka na druhý. Zmeny sa však môžu odôvodniť zmenou právnych, demografických alebo hospodárskych okolností, na základe ktorých sa tvoria predpoklady.5. Domovský členský štát môže urobiť výpočet poistných rezerv v závislosti od dodatočných a podrobnejších požiadaviek, s úmyslom zabezpečiť primeranú ochranu záujmom členov a poberateľov.6. S úmyslom ďalšej harmonizácie pravidiel týkajúcich sa výpočtu poistných rezerv, ktoré môžu byť odôvodnené – najmä úrokové miery a ostatné predpoklady ovplyvňujúce úroveň poistných rezerv – Komisia každé dva roky alebo na požiadanie členského štátu vydá správu o situácii týkajúcej sa rozvoja cezhraničných aktivít.Komisia navrhne potrebné opatrenia na zabránenie možných deformácií spôsobených rôznymi úrovňami úrokových mier a na ochranu záujmov poberateľov a členov každého systému.Článok 16Financovanie poistných rezerv1. Domovský členský štát vyžaduje, aby každá inštitúcia mala vždy dostatočné a primerané aktíva na pokrytie poistných rezerv s ohľadom na celkový rozsah vedených dôchodkových systémov.2. Domovský členský štát môže povoliť, aby mala inštitúcia, počas obmedzeného časového obdobia, nedostatočné aktíva na pokrytie poistných rezerv. V tomto prípade príslušné orgány vyžadujú, aby inštitúcia prijala konkrétny a uskutočniteľný plán obnovy, aby sa zabezpečilo, že požiadavky odseku 1 sú opäť splnené. Plán podlieha týmto podmienkam:a) inštitúcia zostaví konkrétny a uskutočniteľný plán na opätovné ustanovenie požadovanej výšky aktív, aby sa v správnom čase plne pokryli poistné rezervy. Plán sa dá k dispozícii členom alebo, ak je to aplikovateľné, ich zástupcom, resp. bude podliehať schváleniu príslušnými orgánmi domovského členského štátu,b) pri zostavovaní plánu sa berie do úvahy osobitná situácia inštitúcie, najmä štruktúra aktív/pasív, profil rizík, plán likvidity, vekový profil členov oprávnených dostávať dôchodok, systémy na začiatku a systémy meniace sa z nefinancujúcich alebo čiastočne financujúcich na plne financujúce.c) v prípade ukončenia dôchodkového systému počas obdobia uvedeného vyššie v tomto odseku, inštitúcia informuje príslušné orgány domovského členského štátu. Inštitúcia stanoví postup, aby sa previedli aktíva a zodpovedajúce pasíva na inú finančnú inštitúciu alebo podobný subjekt. Tento postup sa poskytne príslušným orgánom domovského členského štátu a všeobecný prehľad postupu sa dá k dispozícii členom alebo, ak je to aplikovateľné, ich zástupcom v súlade so zásadou zachovania mlčanlivosti.3. V prípade cezhraničnej aktivity, ako je uvedené v článku 20, poistné rezervy sú vždy plne financované s ohľadom na celkový rozsah vedených dôchodkových systémov. Ak tieto podmienky nie sú splnené, príslušné orgány domovského členského štátu zasiahnu v súlade s článkom 14. Aby sa dodržala táto požiadavka, domovský členský štát môže vyžadovať oddelenie aktív a pasív.Článok 17Bilančné rezervy1. Domovský členský štát zabezpečí, aby inštitúcie, ktoré vedú dôchodkové systémy, ak inštitúcia sama a nie sponzorujúci subjekt preberá záväzok pokrytia voči biometrickému riziku alebo dáva záruku daného investičného plnenia alebo danej úrovne dávok, mali trvalo dodatočné aktíva nad poistnými rezervami, ktoré slúžia na vyrovnanie. Ich výška odráža typ rizika a základ aktíva s ohľadom na celkový rozsah vedených systémov. Tieto aktíva sú bez všetkých predvídateľných záväzkov a slúžia ako bezpečnostný kapitál na absorbovanie rozdielov medzi projektovanými a skutočnými výdavkami a ziskami.2. Na účely výpočtu minimálnej výšky dodatočných aktív sa uplatnia pravidlá stanovené v článku 27 a 28 smernice 2002/83/ES.3. Odsek 1 však nebráni členským štátom vyžadovať od inštitúcií nachádzajúcich sa na ich území, aby mali bilančné rezervy alebo aby stanovili podrobnejšie pravidlá za predpokladu, že sú zdôvodnené obozretnosťou.Článok 18Pravidlá investovania1. Členské štáty vyžadujú, aby inštitúcie nachádzajúce sa na ich území investovali v súlade so zásadou obozretnosti a najmä v súlade s týmito pravidlami:a) aktíva sa investujú v najlepšom záujme členov a poberateľov. V prípade možného konfliktu záujmov, inštitúcia alebo subjekt, ktorý spravuje jej portfólio, zabezpečí, že sa investícia urobí vo výhradnom záujme členov a poberateľov,b) aktíva sa investujú tak, aby sa zaručila bezpečnosť, kvalita, likvidita a rentabilita portfólia ako celku.Aj aktíva vedené na krytie poistných rezerv sa investujú spôsobom primeraným charakteru a trvaniu očakávaných budúcich dôchodkov,c) aktíva sa investujú prevažne na regulovaných trhoch. Investície do aktív, ktoré nie sú prijaté na obchodovanie na regulovanom finančnom trhu sa v každom prípade musia zachovávať na obozretných úrovniach,d) investície do derivátových nástrojov sú možné, pokiaľ prispievajú k zníženiu investičných rizík alebo uľahčujú efektívne riadenie portfólia. Musia sa obozretne oceniť, berúc do úvahy základné aktívum a musia sa zahrnúť do ocenenia aktív inštitúcie. Inštitúcia sa vyhne aj nadmernému vystaveniu sa riziku u jednej protistrany a u ostatných derivátových operácií,e) aktíva sa náležite rozložia tak, aby sa vyhlo nadmernému spoliehaniu sa na jednotlivé aktívum, emitenta alebo skupinu subjektov a akumuláciám rizika v portfóliu ako celku.Investície do aktív vydaných tým istým emitentom alebo skupinou emitentov patriacich do tej istej skupiny nevystavujú inštitúciu nadmernej koncentrácii rizika,f) investície do sponzorujúceho subjektu nepresiahnu 5 % portfólia ako celku a ak sponzorujúci subjekt patrí do skupiny, investícia do subjektov patriacich do tej istej skupiny ako sponzorujúci subjekt nepresiahne 10 % portfólia.Ak je inštitúcia sponzorovaná niekoľkými subjektmi, investícia do týchto sponzorujúcich subjektov sa urobí obozretne, berúc do úvahy potrebu náležitého rozloženia.Členské štáty sa môžu rozhodnúť, že neuplatnia požiadavky uvedené pod písm. e) a f) na investovanie do štátnych dlhopisov.2. Domovský členský štát zakáže inštitúcii požičať si alebo konať ako ručiteľ v mene tretích strán. Členské štáty môžu však povoliť inštitúciám urobiť niektoré výpožičky len na účely likvidity a na dobu dočasnú.3. Členské štáty nevyžadujú, aby inštitúcie, ktoré sa nachádzajú na ich území, investovali do určitých kategórií aktív.4. Bez toho, aby bol dotknutý článok 12, členské štáty nepodmienia investičné rozhodnutia inštitúcie, ktorá sa nachádza na ich území alebo jej investičného manažéra žiadnemu predchádzajúcemu schváleniu alebo požiadavkám systematického oznamovania.5. V súlade s ustanoveniami odsekov 1 až 4, členské štáty môžu pre inštitúcie, ktoré sa nachádzajú na ich území stanoviť podrobnejšie pravidlá vrátane kvantitatívnych pravidiel za predpokladu, že sú odôvodnené obozretnosťou, aby sa premietol celkový rozsah dôchodkových systémov, ktoré vedú tieto inštitúcie.Členské štáty môžu uplatniť najmä investičné ustanovenia podobné ustanoveniam v smernici 2002/83/ES.Členské štáty však nebránia inštitúciám v:a) investovaní do výšky 70 % aktív pokrývajúcich poistné rezervy alebo celého portfólia pre systémy, v ktorých členovia nesú investičné riziká v akciách, obchodovateľných cenných papieroch, s ktorými sa zaobchádza ako s akciami a firemnými dlhopismi prijatými na obchodovanie na regulovaných trhoch a v rozhodovaní o relatívnej váhe týchto cenných papierov vo svojom investičnom portfóliu. No za predpokladu, že je to odôvodnené obozretnosťou, členské štáty môžu uplatniť nižšiu hranicu na inštitúcie, ktoré poskytujú dôchodkové produkty so zárukou dlhodobej úrokovej miery, nesú investičné riziko a sami umožňujú túto záruku,b) investovaní do výšky 30 % aktív pokrývajúcich poistné rezervy v aktívach denominovaných v iných menách než sú tie, v ktorých sú vyjadrené záväzky,c) investovaní na rizikových kapitálových trhoch.6. Odsek 5 nevylučuje právo členských štátov vyžadovať od inštitúcií nachádzajúcich sa na ich území uplatňovanie prísnejších investičných pravidiel aj jednotlivo za predpokladu, že sú odôvodnené obozretnosťou, najmä na základe záväzkov, do ktorých vstúpila inštitúcia.7. V prípade cezhraničnej aktivity uvedenej v článku 20, príslušné orgány každého hostiteľského členského štátu môžu vyžadovať, aby sa pravidlá stanovené v druhom pododseku uplatňovali na inštitúciu v domovskom členskom štáte. V takom prípade sa tieto pravidlá uplatňujú len na časť aktív inštitúcie, ktorá zodpovedá aktivitám vykonávaným v príslušnom hostiteľskom členskom štáte. Ďalej, sa uplatnia len vtedy, ak sa tiež tie isté alebo prísnejšie pravidlá uplatňujú na inštitúcie nachádzajúce sa v hostiteľskom členskom štáte.Pravidlá uvedené v prvom pododseku sú tieto:a) inštitúcia neinvestuje viac než 30 % týchto aktív do akcií, ostatných cenných papierov, s ktorými sa zaobchádza ako s akciami, a dlhových cenných papierov, ktoré nie sú prijaté na obchodovanie na regulovanom trhu alebo inštitúcia investuje aspoň 70 % týchto aktív do akcií, ostatných cenných papierov, s ktorými sa zaobchádza ako s akciami, a dlhových cenných papierov, ktoré sú prijaté na obchodovanie na regulovanom trhu,b) inštitúcia investuje najviac 5 % týchto aktív do akcií a ostatných cenných papierov, s ktorými sa zaobchádza ako s akciami, dlhopisov, dlhových cenných papierov a ostatných nástrojov peňažného a kapitálového trhu, ktoré vydal ten istý subjekt a najviac 10 % týchto aktív do akcií a ostatných cenných papierov, s ktorými sa zaobchádza ako s akciami, dlhopisov, dlhových cenných papierov a ostatných nástrojov peňažného a kapitálového trhu, ktoré vydali subjekty patriace do jednej skupiny,c) inštitúcia investuje najviac 30 % týchto aktív do aktív denominovaných v iných menách, než sú meny, v ktorých sú vyjadrené záväzky.Aby sa dodržali tieto požiadavky, domovský členský štát môže vyžadovať oddelenie aktív.Článok 19Správa a úschova1. Členské štáty neobmedzia inštitúcie pri menovaní, pre spravovanie investičného portfólia, investičných správcov usadených v inom členskom štáte a náležite oprávnených pre túto činnosť v súlade so smernicami 85/611/EHS, 93/22/EHS, 2000/12/ES a 2002/83/ES, ako aj so smernicami uvedenými v článku 2 ods. 1 tejto smernice.2. Členské štáty neobmedzia inštitúcie pri menovaní, pre úschovu svojich aktív, uschovávateľov usadených v inom členskom štáte a náležite oprávnených pre túto činnosť v súlade so smernicou 93/22/EHS alebo smernicou 2000/12/ES alebo prijatých ako depozitár na účely smernice 85/611/EHS.Ustanovenie uvedené v tomto odseku nebráni domovskému členskému štátu stanoviť menovanie depozitára alebo uschovávateľa za povinné.3. Každý členský štát prijme potrebné kroky, aby sa mu podľa vnútroštátneho práva umožnilo zakázať v súlade s článkom 14 voľné nakladanie s aktívami, ktoré drží depozitár alebo uschovávateľ nachádzajúci sa na jeho území na požiadanie domovského členského štátu inštitúcie.Článok 20Cezhraničné aktivity1. Bez toho, aby bola dotknutá vnútroštátné sociálne a pracovné právne predpisy o organizovaní dôchodkových systémov vrátane povinného členstva a výsledkoch dohôd kolektívneho vyjednávania, členské štáty umožnia subjektom nachádzajúcim sa na ich území sponzorovať inštitúcie zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia s oprávnením v ostatných členských štátoch. Tiež umožnia inštitúciám zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia s oprávnením na ich území prijať sponzorstvo subjektov, ktoré sa nachádzajú na území ostatných členských štátov.2. Inštitúcia, ktorá chce prijať sponzorstvo od sponzorujúceho subjektu, ktorý sa nachádza na území iného členského štátu, podlieha predchádzajúcemu povoleniu zo strany príslušných orgánov svojho domovského členského štátu ako je uvedené v článku 9 ods. 5 Oznámi svoj zámer prijať sponzorstvo od sponzorujúceho subjektu, ktorý sa nachádza na území iného členského štátu príslušným orgánom domovského členského štátu, kde má oprávnenie.3. Členské štáty vyžadujú od inštitúcií, ktoré sa nachádzajú na ich územiach a ktoré navrhujú, že budú sponzorované subjektom, ktorý sa nachádza na území iného členského štátu, aby poskytli tieto informácie, pri vykonávaní oznámenia podľa odseku 2:a) hostiteľský členský štát (hostiteľské členské štáty),b) názov sponzorujúceho subjektu,c) hlavné charakteristiky dôchodkového systému, ktorý sa má viesť pre sponzorujúci subjekt.4. Ak je príslušný orgán domovského členského štátu oboznámený podľa odseku 2 a pokiaľ nemá dôvod na pochybnosti, že administratívna štruktúra finančnej situácie inštitúcie alebo dobrá povesť a odborná kvalifikácia alebo skúsenosti osôb, ktoré vedú inštitúciu, nie sú kompatibilné s operáciami navrhovanými v hostiteľskom členskom štáte, do troch mesiacov od prijatia všetkých informácií uvedených v odseku 3 oznámi tieto informácie príslušným orgánom hostiteľského členského štátu a informuje aj danú inštitúciu.5. Skôr než inštitúcia začne viesť dôchodkový systém pre sponzorujúci subjekt v inom členskom štáte, príslušné orgány v hostiteľskom členskom štáte do dvoch mesiacov od prijatia informácií uvedených v odseku 3 informujú príslušné orgány domovského členského štátu, ak je to vhodné, o požiadavkách sociálneho a pracovného práva týkajúcich sa oblasti zamestnaneckých dôchodkov, podľa ktorých sa musí viesť dôchodkový systém sponzorovaný subjektom v hostiteľskom členskom štáte a o pravidlách, ktoré sa majú uplatniť v súlade s článkom 18 ods. 7 a odsekom 7 tohto článku. Príslušné orgány domovského členského štátu oznámia tieto informácie inštitúcii.6. Pri prijatí oznámenia uvedeného v odseku 5 alebo ak sa od príslušných orgánov domovského členského štátu neprijme žiadne oznámenie do uplynutia obdobia stanoveného v odseku 5, inštitúcia môže začať viesť dôchodkový systém sponzorovaný subjektom v hostiteľskom členskom štáte v súlade s požiadavkami sociálneho a pracovného práva hostiteľského členského štátu týkajúceho sa oblasti zamestnaneckých dôchodkov a so všetkými pravidlami, ktoré sa majú uplatniť v súlade s článkom 18 ods. 7 a s odsekom 7 tohto článku.7. Inštitúcia sponzorovaná subjektom nachádzajúcim sa v inom členskom štáte podlieha najmä, s ohľadom na príslušných členov, všetkým požiadavkám na informovanosť, ktoré ukladajú príslušné orgány hostiteľského členského štátu na inštitúcie nachádzajúce sa v tom členskom štáte v súlade s článkom 11.8. Príslušné orgány hostiteľského členského štátu informujú príslušné orgány domovského členského štátu o všetkých významných zmenách v požiadavkách sociálneho a pracovného práva hostiteľského členského štátu prislúchajúceho k oblasti zamestnaneckých dôchodkových systémov, ktoré môžu ovplyvniť charakteristiky dôchodkového systému, pokiaľ sa týkajú vedenia dôchodkového systému sponzorovaného subjektom v hostiteľskom členskom štáte a vo všetkých pravidlách, ktoré sa majú uplatniť v súlade s článkom 18 ods. 7 a odsekom 7 tohto článku.9. Inštitúcia podlieha priebežnému dohľadu zo strany príslušných orgánov hostiteľského členského štátu, pokiaľ ide o súlad svojich činností s požiadavkami pracovného a sociálneho práva hostiteľského členského štátu týkajúceho sa oblasti zamestnaneckých dôchodkových systémov uvedených v odseku 5 a s požiadavkami na informovanosť uvedenými v odseku 7. Ak tento dohľad odhalí nezrovnalosti, príslušné orgány hostiteľského členského štátu bezodkladne informujú príslušné orgány domovského členského štátu. V koordinácii s príslušnými orgánmi hostiteľského členského štátu, príslušné orgány domovského členského štátu príjmu potrebné opatrenia, aby sa zabezpečilo, že inštitúcia ukončí s odhaleným porušovaním sociálneho a pracovného práva.10. Ak napriek opatreniam, ktoré prijali príslušné orgány domovského členského štátu alebo preto, že v domovskom členskom štáte chýbajú vhodné opatrenia, inštitúcia aj naďalej porušuje platné ustanovenia požiadaviek sociálneho a pracovného práva hostiteľského členského štátu týkajúce sa oblasti zamestnaneckých dôchodkových systémov, príslušné orgány hostiteľského členského štátu môžu po tom, čo informovali príslušné orgány domovského členského štátu, prijať vhodné opatrenia na zabránenie alebo potrestanie ďalších nezrovnalostí vrátane, pokiaľ je to vyložene potrebné, zabránenia danej inštitúcii vo fungovaní v hostiteľskom členskom štáte pre sponzorujúci subjekt.Článok 21Spolupráca medzi členskými štátmi a Komisiou1. Členské štáty primeraným spôsobom zabezpečia jednotné uplatňovanie tejto smernice pravidelnou výmenou informácií a skúseností s úmyslom rozvinúť najlepšiu prax v tejto oblasti a užšiu spoluprácu a tým zabrániť narušeniam hospodárskej súťaže a vytvoriť podmienky požadované pre neproblematické cezhraničné členstvo.2. Komisia a príslušné orgány členských štátov budú úzko spolupracovať s úmyslom uľahčiť dohľad nad operáciami inštitúcií zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia.3. Každý členský štát informuje Komisiu o hlavných ťažkostiach, ktoré spôsobuje uplatňovanie tejto smernice.Komisia a príslušné orgány dotknutých členských štátov čím skôr preskúmajú takéto ťažkosti, aby našli primerané riešenie.4. Štyri roky od dátumu nadobudnutia účinnosti tejto smernice Komisia vydá správu, v ktorej zhodnotí:a) uplatňovanie článku 18 a pokrok dosiahnutý pri prispôsobovaní vnútroštátnych systémov dohľadu ab) uplatňovanie druhého pododseku článku 19 ods. 2, najmä situáciu prevažujúcu v členských štátoch ohľadne využívania depozitárov a úlohy, ktorú majú, ak je to vhodné.5. Príslušné orgány hostiteľského členského štátu môžu požiadať príslušné orgány domovského členského štátu, aby rozhodli o oddelení aktív a pasív inštitúcie, ako je uvedené v článku 16 ods. 3 a článku 18 ods. 7Článok 22Vykonanie1. Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 23. septembra 2005. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátneho práva, ktoré prijali v oblasti pôsobnosti tejto smernice.3. Členské štáty môžu do 23. septembra 2010 odložiť uplatňovanie článku 17 ods. 1 a 2 na inštitúcie nachádzajúce sa na ich území, ktoré v dátume stanovenom v odseku 1 tohto článku nemajú minimálnu úroveň bilančných rezerv požadovaných podľa článku 17 ods. 1 a 2. Avšak inštitúcie, ktoré chcú viesť cezhraničné dôchodkové systémy v zmysle článku 20, nesmú tak urobiť, pokiaľ nedodržia pravidlá tejto smernice.4. Členské štáty môžu do 23. septembra 2010 odložiť uplatňovanie článku 18 ods. 1 písm. f) na inštitúcie, ktoré sa nachádzajú na ich území. Avšak inštitúcie, ktoré chcú viesť cezhraničné dôchodkové systémy v zmysle článku 20, nesmú tak urobiť, pokiaľ nedodržia pravidlá tejto smernice.Článok 23Nadobudnutie účinnostiTáto smernica nadobúda účinnosť v deň uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie.Článok 24AdresátiTáto smernica je adresovaná členským štátom.V Luxemburgu 3. júna 2003Za Európsky parlamentpredsedaP. CoxZa RaduPredsedaN. Christodoulakis[1] Ú. v. C 96 E, 27.3.2001, s. 136.[2] Ú. v. C 155, 29.5.2001, s. 26.[3] Stanovisko Európskeho parlamentu zo 4. júla 2001 (Ú. v. ES C 65 E, 14.3.2002, s. 135), spoločná pozícia Rady z 5. novembra 2002 (zatiaľ neuverejnená v úradnom vestníku) a rozhodnutie Európskeho parlamentu z 12. marca 2003 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku) a rozhodnutie Rady z 13. mája 2003.[4] Ú. v. ES L 283, 28.10.1980, s. 23. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 2002/74/ES Európskeho parlamentu a Rady (Ú. v. ES L 270, 8.10.2002, s. 10).[5] Nariadenie Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva (Ú. v. ES L 149, 5.7.1971, s. 2). Nariadenie naposledy zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 1386/2001 Európskeho parlamentu a Rady (Ú. v. ES L 187, 10.7.2001, s. 1).<0}[6] Nariadenie Rady (EHS) č. 574/72 z 21. marca 1972, ktoré stanovuje postup na vykonávanie nariadenia (EHS) č. 1408/71 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva (Ú. v. ES L 74, 27.3.1972, s. 1). Nariadenie naposledy zmenené a doplnené nariadením Komisie (ES) č. 410/2002 (Ú. v. ES L 62, 5.3.2002, s. 17).[7] Prvá smernica Rady 73/239/EHS z 24. júla 1973 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení vzťahujúcich sa na začatie a vykonávanie priameho poistenia s výnimkou životného poistenia (Ú. v. ES L 228, 16.8.1973, s.3). Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 2002/13/ES Európskeho parlamentu a Rady (Ú. v. ES L 77, 20.3.2002, s.17).[8] Smernica Rady 85/611/EHS z 20. decembra 1985 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa podnikov kolektívneho investovania do prevoditeľných cenných papierov (PKIPCP) (Ú. v. ES L 375, 31.12.1985, s. 3). Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 2001/108/ES Európskeho parlamentu a Rady (Ú. v. ES L 41, 13.2.2002, s.35).[9] Smernica Rady 93/22/EHS z 10. mája 1993 o investičných službách v oblasti cenných papierov (Ú. v. ES L 141, 11.6.1993, s. 27). Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 2000/64/ES Európskeho parlamentu a Rady (Ú. v. ES L 290, 17.11.2000, s. 27).[10] Smernica 2000/12/ES Európskeho parlamentu a Rady z 20. marca 2000 o začatí a vykonávaní činností úverových inštitúcií (Ú. v. ES L 126, 26.5.2000, s. 1). Smernica zmenená a doplnená smernicou 2000/28/ES (Ú. v. L ES 275, 27.10.2000, s. 37).[11] Smernica 2002/83/ES Európskeho parlamentu a Rady z 5. novembra 2002 o životnom poistení (Ú. v. ES L 345, 19.12.2002, s. 1).--------------------------------------------------