title: Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/12/ES z  5. apríla 2006  o odpadoch   (Text s významom pre EHP)

text:
               27.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 114/9

      SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY2006/12/ES
   z 5. apríla 2006
   o odpadoch
   (Text s významom pre EHP)
   EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 175,
   so zreteľom na návrh Komisie,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
   po porade s Výborom regiónov,
   konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 251 zmluvy (2),
   keďže:

               (1)

               Smernica Rady 75/442/EHS z 15. júla 1975 o odpadoch (3) bola opakovane podstatným spôsobom zmenená a doplnená (4). V záujme zrozumiteľnosti a prehľadnosti by sa mala táto smernica kodifikovať.

               (2)

               Podstatným cieľom všetkých opatrení vzťahujúcich sa na odpadové hospodárstvo by mala byť ochrana zdravia ľudí a ochrana životného prostredia pred škodlivým účinkom spôsobovaným zberom, prepravou, úpravou, skladovaním a odstraňovaním odpadov.

               (3)

               Na zvýšenie účinnosti odpadového hospodárstva v Spoločenstve je potrebná jednotná terminológia a definícia odpadov.

               (4)

               Účinné a konzistentné nariadenie o zneškodňovaní a zhodnocovaní odpadov by sa malo s určitými výnimkami vzťahovať na hnuteľné veci, ktorých sa držiteľ zbavuje, chce sa zbaviť alebo je povinný sa zbaviť.

               (5)

               Zhodnocovanie odpadov a použitie zhodnocovaných materiálov ako prvotných surovín by sa malo podporiť s cieľom zachovať prírodné zdroje. Môže byť potrebné prijať osobitné pravidlá pre opätovne použiteľný odpad.

               (6)

               Na dosiahnutie vysokého stupňa ochrany životného prostredia by členské štáty mali okrem vykonávania zodpovedajúcej činnosti na zaistenie zneškodňovania a zhodnocovania odpadov prijať opatrenia na obmedzenie vzniku odpadov najmä podporou čistých technológií a výrobkov, ktoré možno recyklovať a opätovne používať, a to s prihliadnutím na existujúce či potenciálne trhové možnosti zhodnoteného odpadu.

               (7)

               Rozdiel medzi právnymi predpismi členských štátov s ohľadom na zneškodňovanie a zhodnocovanie odpadov môže naviac ovplyvniť kvalitu životného prostredia a riadne fungovanie vnútorného trhu.

               (8)

               Pre Spoločenstvo ako celok je dôležité, aby sa stalo sebestačným pri zneškodňovaní odpadov, a pre jednotlivé členské štáty je žiaduce, aby dosiahli takúto sebestačnosť.

               (9)

               Členské štáty by mali na dosiahnutie týchto cieľov vypracovať plány odpadového hospodárstva.

               (10)

               Mal by byť obmedzený pohyb odpadov a členské štáty môžu s týmto cieľom prijať potrebné opatrenia vo svojich plánoch odpadového hospodárstva.

               (11)

               Na zabezpečenie vysokého stupňa ochrany a účinnej kontroly je nutné vytvoriť systém udeľovania povolení na prevádzku a systém kontroly podnikov, ktoré vykonávajú zneškodňovanie a zhodnocovanie odpadov.

               (12)

               Za určitých podmienok a za predpokladu dodržiavania požiadaviek ochrany životného prostredia môžu byť určité zariadenia, ktoré spracúvajú ich odpady alebo uskutočňujú ich zhodnocovanie, oslobodené od požiadaviek na povolenie. Takéto zariadenia by mali byť registrované.

               (13)

               V záujme možnosti monitorovania odpadov od ich vzniku až po konečné zneškodnenie by predmetom povoľovania alebo registrácie a vhodnej kontroly mali byť aj ostatné podniky, ktoré sa zaoberajú odpadmi, ako sú zariadenia na zber odpadov, prepravcovia alebo obchodní sprostredkovatelia.

               (14)

               Tie časti nákladov nepokryté výnosmi zo zhodnocovania odpadov by mali byť uhradené v súlade so zásadou „znečisťovateľ platí“.

               (15)

               Mali by sa prijať opatrenia potrebné na vykonanie tejto smernice v súlade s rozhodnutím Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu (5).

               (16)

               Táto smernica by sa nemala dotýkať povinností členských štátov týkajúcich sa lehôt na transpozíciu tých smerníc do vnútroštátneho práva, ktoré sú uvedené v prílohe III, časť B,

         PRIJALI TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   1.   Na účely tejto smernice:

               a)

               „odpad“ je akákoľvek látka alebo predmet v kategórii ustanovenej v prílohe I, ktorej sa jej držiteľ zbavuje, chce sa zbaviť alebo je povinný sa zbaviť;

               b)

               „pôvodca“ odpadu je každý, koho činnosťou odpad vzniká (prvotný pôvodca), alebo ten, kto vykonáva úpravu, zmiešavanie alebo iné úkony s odpadmi, ak je ich výsledkom zmena povahy alebo zloženia týchto odpadov;

               c)

               „držiteľ odpadu“ je pôvodca odpadu alebo fyzická osoba alebo právnická osoba, u ktorej sa odpad nachádza;

               d)

               „nakladanie s odpadmi“ je zber, preprava, zhodnocovanie a zneškodňovanie odpadov, vrátane dozoru nad týmito činnosťami a následnej starostlivosti o miesta zneškodňovania;

               e)

               „zneškodňovanie odpadov“ je akákoľvek z činností, ktoré sú uvedené v prílohe II A;

               f)

               „zhodnocovanie odpadov“ je akákoľvek z činností, ktoré sú uvedené v prílohe II B;

               g)

               „zber odpadov“ je zhromažďovanie, triedenie a/alebo zmiešavanie odpadov na účel ich prepravy.

         2.   Na účely odseku 1 písm. a) Komisia v súlade s postupom ustanoveným v článku 18 ods. 3 zostavuje zoznam odpadov, ktoré patria do kategórií uvedených v prílohe I. Tento zoznam sa pravidelne preskúmava a v prípade potreby rovnakým postupom reviduje.
   Článok 2
   1.   Táto smernica sa nevzťahuje na:

               a)

               plynné odpady vypúšťané do atmosféry;

               b)

               odpady, na ktoré sa už vzťahuje iná právna úprava:

                           i)

                           rádioaktívny odpad;

                           ii)

                           odpad vznikajúci pri prieskume, ťažbe, úprave a skladovaní nerastných surovín a pri práci v kameňolomoch;

                           iii)

                           mŕtve telá zvierat a ďalší poľnohospodársky odpad: fekálie a iné prírodné látky používané v poľnohospodárstve, ktoré nie sú nebezpečné;

                           iv)

                           odpadové vody, s výnimkou odpadov v kvapalnej forme;

                           v)

                           vyradené výbušniny.

         2.   Prostredníctvom osobitných smerníc sa môžu ustanoviť osobitné pravidlá pre zvláštne prípady alebo osobitné pravidlá pre nakladanie s určitými kategóriami odpadov, ktoré doplňujú túto smernicu.
   Článok 3
   1.   Členské štáty prijmú vhodné opatrenia:

               a)

               po prvé, na podporu predchádzania alebo obmedzenia vzniku odpadov a ich škodlivosti najmä:

                           i)

                           vývojom čistých technológií, pri ktorých používaní sa viac šetria prírodné zdroje;

                           ii)

                           technickým rozvojom a marketingom výrobkov navrhnutých tak, aby spôsobom svojej výroby, použitia či zneškodnenia neprispievali alebo čo najmenej prispievali k zvyšovaniu množstva alebo škodlivosti odpadov alebo nebezpečenstvu znečistenia;

                           iii)

                           vývojom vhodných metód konečného zneškodňovania nebezpečných látok obsiahnutých v odpadoch určených na zhodnocovanie;

               b)

               po druhé, na podporu:

                           i)

                           zhodnocovania odpadov prostredníctvom recyklácie, opätovného použitia alebo spätného získavania či akéhokoľvek iného procesu umožňujúceho získanie druhotných surovín, alebo

                           ii)

                           využitia odpadov ako zdroja energie.

         2.   S výnimkou prípadov, na ktoré sa vzťahuje smernica Európskeho parlamentu a Rady 98/34/ES z 22. júna 1998 o postupe pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov (6), členské štáty informujú Komisiu o akýchkoľvek opatreniach, ktoré majú v úmysle prijať na dosiahnutie cieľov stanovených v odseku 1. Komisia informuje o týchto opatreniach ostatné členské štáty a výbor uvedený v článku 18 ods. 1.
   Článok 4
   1.   Členské štáty prijmú nevyhnutné opatrenia na zaistenie toho, aby sa odpady zhodnocovali alebo zneškodňovali bez ohrozenia zdravia ľudí a bez použitia postupov alebo metód, ktoré by mohli poškodiť životné prostredie, a najmä:

               a)

               bez ohrozovania vody, ovzdušia, pôdy, rastlín alebo živočíchov;

               b)

               bez obťažovania okolia hlukom alebo zápachom;

               c)

               bez nepriaznivého ovplyvňovania krajiny alebo miest osobitného záujmu.

         2.   Členské štáty prijmú nevyhnutné opatrenia na zákaz svojvoľného opúšťania, nepovoleného ukladania a nekontrolovaného zneškodňovania odpadov.
   Článok 5
   1.   Členské štáty prijmú tam, kde je to nevyhnutné alebo účelné, v spolupráci s ďalšími členskými štátmi vhodné opatrenia na vybudovanie jednotnej a primeranej siete zariadení na zneškodňovanie odpadov s využitím najlepšej dostupnej technológie, ktorá nevyžaduje nadmerné náklady. Táto sieť musí Spoločenstvu ako celku umožniť, aby sa stalo sebestačným pri zneškodňovaní odpadov, a členským štátom, aby sa k tomuto cieľu jednotlivo približovali, s rešpektovaním geografických podmienok alebo potreby zariadení špecializovaných pre určité druhy odpadov.
   2.   Sieť uvedená v odseku 1 umožní, aby sa odpady zneškodňovali v niektorom z najbližších vhodných zariadení, s použitím čo najvhodnejších metód a technológií na zaistenie vysokého stupňa ochrany životného prostredia a verejného zdravia.
   Článok 6
   Členské štáty vytvoria alebo poveria príslušný orgán alebo orgány zodpovedné za vykonávanie tejto smernice.
   Článok 7
   1.   Na dosiahnutie cieľov uvedených v článkoch 3, 4 a 5 vypracuje príslušný orgán alebo orgány uvedené v článku 6 čo najskôr jeden alebo niekoľko plánov odpadového hospodárstva. Tieto plány sa vzťahujú najmä na:

               a)

               druh, množstvo a pôvod odpadov, ktoré sa majú zhodnocovať alebo zneškodňovať;

               b)

               všeobecné technické požiadavky;

               c)

               všetky osobitné opatrenia týkajúce sa určitých odpadov;

               d)

               vhodné miesta alebo zariadenia na zneškodňovanie odpadov.

         2.   Plány podľa odseku 1 môžu napríklad zahŕňať:

               a)

               fyzické osoby alebo právnické osoby, ktoré sú oprávnené nakladať s odpadmi;

               b)

               odhad nákladov na činnosti zhodnocovania a zneškodňovania;

               c)

               vhodné opatrenia na podporu racionalizácie pri zbere, triedení a úprave odpadov.

         3.   Tam, kde je to vhodné, členské štáty pri zostavovaní týchto plánov spolupracujú s ďalšími zainteresovanými členskými štátmi a s Komisiou. O tejto spolupráci informujú Komisiu.
   4.   Členské štáty môžu prijať nevyhnutné opatrenia, aby sa zabránilo pohybom odpadov, ktoré nie sú v súlade s ich plánmi odpadového hospodárstva. O všetkých takýchto opatreniach informujú Komisiu a ostatné členské štáty.
   Článok 8
   Členské štáty vykonajú nevyhnutné opatrenia, aby bolo zaistené, že každý držiteľ odpadov:

               a)

               s nimi zaobchádza prostredníctvom súkromného alebo verejného zariadenia na zber odpadov alebo prostredníctvom podniku, ktorý vykonáva činnosti uvedené v prílohe II A alebo II B, alebo

               b)

               ich sám zhodnocuje alebo zneškodňuje v súlade s ustanoveniami tejto smernice.

         Článok 9
   1.   Na účely uplatňovania článkov 4, 5 a 7 každé zariadenie alebo podnik, ktorý vykonáva činnosti uvedené v prílohe II A, musí získať povolenie od príslušného orgánu uvedeného v článku 6.
   Toto povolenie obsahuje:

               a)

               druh a množstvo odpadov;

               b)

               technické požiadavky;

               c)

               bezpečnostné opatrenia, ktoré je potrebné prijať;

               d)

               miesto zneškodňovania;

               e)

               metódu úpravy.

         2.   Povolenia sa môžu udeliť na určité obdobie, môžu byť obnoviteľné, viazané podmienkami alebo povinnosťami alebo, najmä ak je zamýšľaná metóda zneškodňovania z hľadiska ochrany životného prostredia neprijateľná, môžu byť zamietnuté.
   Článok 10
   Na účely uplatňovania článku 4 každé zariadenie alebo podnik, ktorý vykonáva činnosti uvedené v prílohe II B, musí získať povolenie.
   Článok 11
   1.   Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia smernice Rady 91/689/EHS z 12. decembra 1991 o nebezpečnom odpade (7), môžu byť z povinnosti získať povolenie stanovenej v článkoch 9 alebo 10 vyňaté:

               a)

               zariadenia alebo podniky, ktoré zneškodňujú svoje vlastné odpady v mieste ich vzniku, a

               b)

               zariadenia alebo podniky, ktoré vykonávajú zhodnocovanie odpadov.

         2.   Výnimka podľa odseku 1 sa môže uplatniť len vtedy:

               a)

               ak príslušné orgány prijali všeobecné pravidlá pre každý druh činnosti, v ktorých sú stanovené druhy a množstvo odpadov a podmienky, za ktorých môže byť príslušná činnosť oslobodená od povinnosti získať povolenie, a

               b)

               ak druhy alebo množstvo odpadov a metódy zneškodňovania alebo zhodnocovania spĺňajú podmienky ustanovené v článku 4.

         3.   Zariadenia alebo podniky uvedené v odseku 1 sú registrované príslušnými orgánmi.
   4.   Členské štáty informujú Komisiu o všeobecných pravidlách, ktoré vytvoria a prijmú podľa odseku 2 písm. a).
   Článok 12
   Zariadenia alebo podniky, ktoré vykonávajú zber alebo prepravu odpadov ako predmet ich činnosti alebo ktoré zabezpečujú zneškodňovanie či zhodnocovanie odpadov v mene tretej osoby (obchodníci alebo sprostredkovatelia), musia byť registrované príslušnými orgánmi, ak sa na ne nevzťahuje povoľovacie konanie.
   Článok 13
   Zariadenia alebo podniky, ktoré vykonávajú činnosti uvedené v článkoch 9 až 12, podliehajú pravidelným kontrolám príslušných orgánov.
   Článok 14
   1.   Všetky zariadenia a podniky uvedené v článku 9 a 10:

               a)

               vedú záznamy o množstve, povahe a pôvode odpadov, prípadne o ďalšom určení, frekvencii zberu, spôsobe prepravy a metóde úpravy, pokiaľ ide o odpady uvedené v prílohe I a činnosti uvedené v prílohe II A alebo II B;

               b)

               poskytujú tieto informácie na požiadanie príslušným orgánom uvedeným v článku 6.

         2.   Členské štáty môžu požadovať, aby aj pôvodcovia odpadov dodržiavali ustanovenia odseku 1.
   Článok 15
   V súlade so zásadou „znečisťovateľ platí“ náklady za zneškodňovanie znáša:

               a)

               držiteľ, pre ktorého nakladanie s odpadmi uskutočňuje zariadenie na zber odpadov, alebo podnik uvedený v článku 9 a/alebo

               b)

               predchádzajúci držitelia alebo výrobcovia výrobku, z ktorého odpady pochádzajú.

         Článok 16
   Členské štáty predkladajú Komisii každé tri roky informácie o vykonávaní tejto smernice, a to vo forme správy o sektore, ktorá zahrnie aj iné príslušné smernice Spoločenstva. Táto správa sa vypracuje na základe dotazníka alebo osnovy, ktoré zostaví Komisia podľa postupu uvedeného v článku 18 ods. 2. Dotazník alebo osnova sa zasiela členským štátom šesť mesiacov pred začatím obdobia, ktorého sa správa týka. Správa sa predkladá Komisii do deviatich mesiacov od ukončenia trojročného obdobia, na ktoré sa vzťahuje.
   Komisia uverejní správu Spoločenstva o vykonávaní smernice do deviatich mesiacov od doručenia správy od členských štátov.
   Článok 17
   Zmeny a doplnenia potrebné na prispôsobenie príloh k tejto smernici vedecko-technickému pokroku sa prijmú v súlade s postupom uvedeným v článku 18 ods. 3.
   Článok 18
   1.   Komisii pomáha výbor.
   2.   Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňujú sa články 4 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES so zreteľom na ustanovenia jeho článku 8.
   Lehota ustanovená v článku 4 ods. 3 rozhodnutia 1999/468/ES je jeden mesiac.
   3.   Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňujú sa články 5 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES so zreteľom na ustanovenia jeho článku 8.
   Lehota ustanovená v článku 5 ods. 6 rozhodnutia 1999/468/ES je tri mesiace.
   4.   Výbor prijme svoj rokovací poriadok.
   Článok 19
   Členské štáty oznámia Komisii znenia hlavných ustanovení zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 20
   Smernica 75/442/EHS sa týmto zrušuje bez toho, aby boli dotknuté povinnosti členských štátov týkajúce sa lehôt na transpozíciu tých smerníc do vnútroštátneho práva, ktoré sú uvedené v prílohe III časti B.
   Odkazy na zrušenú smernicu sa považujú za odkazy na túto smernicu a znejú v súlade s tabuľkou zhody uvedenou v prílohe IV.
   Článok 21
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 22
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Štrasburgu 5. apríla 2006

            Za Európsky parlament

            predseda

         J. BORRELL FONTELLES

            Za Radu

            predseda

         H. WINKLER

      (1)  Ú. v. EÚ C 112, 30.4.2004, s. 46.

      (2)  Stanovisko Európskeho parlamentu z 9. marca 2004 (Ú. v. EÚ C 102 E, 28.4.2004, s. 106) a rozhodnutie Rady z 30. januára 2006.

      (3)  Ú. v. ES L 194, 25.7.1975, s. 39. Smernica naposledy zmenená a doplnená nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 (Ú. v. EÚ L 284, 31.10.2003, s. 1).

      (4)  Pozri prílohu III, časť A.

      (5)  Ú. v. ES L 184, 17.7.1999, s. 23.

      (6)  Ú. v. ES L 204, 21.7.1998, s. 37. Smernica naposledy zmenená a doplnená Aktom o pristúpení z roku 2003.

      (7)  Ú. v. ES L 377, 31.12.1991, s. 20. Smernica zmenená a doplnená smernicou 94/31/ES (Ú. v. ES L 168, 2.7.1994, s. 28).

      PRÍLOHA I
      KATEGÓRIE ODPADU

                  Q1

                  Odpad z výroby alebo spotreby, ktorý nie je ďalej bližšie špecifikovaný

                  Q2

                  Výrobky, ktoré nezodpovedajú požadovanej akosti

                  Q3

                  Výrobky po záručnej lehote

                  Q4

                  Materiály rozliate, stratené alebo inou nehodou znehodnotené, včítane materiálov, zariadení a pod., ktoré boli v dôsledku nehody znečistené

                  Q5

                  Materiály znečistené alebo znehodnotené v dôsledku plánovaných činností (napr. rezíduá po čistiacich operáciách, obalové materiály, kontajnery atď.)

                  Q6

                  Nepoužiteľné súčiastky (napr. vyradené batérie, vyčerpané katalyzátory atď.)

                  Q7)

                  Látky, ktoré stratili požadované vlastnosti (napr. znečistené kyseliny, znečistené rozpúšťadlá, vyčerpané temperovacie soli atď.)

                  Q8

                  Odpad z priemyselných procesov (napr. strusky, destilačné zvyšky a pod.)

                  Q9

                  Odpad z procesov znižujúcich znečistenie (napr. kaly zo skrubrov, prach z vysávačov, spotrebované filtre atď.)

                  Q10

                  Odpad z obrábania a tvárnenia (napr. triesky zo sústruženia, okuje z valcovania atď.)

                  Q11

                  Odpad z ťažby a spracovania surovín (napr. banský odpad, kaly z ťažby ropy atď.)

                  Q12

                  Znehodnotené materiály (napr. oleje znečistené PCB atď.)

                  Q13

                  Akékoľvek materiály, látky či výrobky, ktorých používanie zakazujú právne predpisy

                  Q14

                  Výrobky, pre ktoré už držiteľ nemá využitie (napr. vyradené predmety z poľnohospodárstva, domácností, kancelárií, obchodov a pod.)

                  Q15

                  Znečistené materiály, látky či výrobky, ktoré pochádzajú z nápravných činností týkajúcich sa pôdy

                  Q16

                  Akékoľvek materiály, látky či výrobky, ktoré nie sú obsiahnuté v uvedených kategóriách.

      PRÍLOHA II A
      SPÔSOBY ZNEŠKODNENIA

         Poznámka: V tejto prílohe sú vymenované spôsoby zneškodnenia tak, ako sú používané v praxi. V súlade s článkom 4 musia byť odpady zneškodnené bez ohrozenia zdravia ľudí, bez použitia postupov alebo metód, ktoré by mohli poškodiť životné prostredie.

                  D 1

                  Uloženie na alebo do pôdy (napr. skládka atď.)

                  D 2

                  Úprava pôdnymi procesmi (napr. biodegradácia tekutých alebo kalových odpadov v pôde atď.)

                  D 3

                  Hĺbková injektáž (napr. injektáž čerpateľných odpadov do vrtov, soľných baní alebo prirodzených úložíšť atď.)

                  D 4

                  Ukladanie do povrchových nádrží (napr. umiestnenie tekutých alebo kalových odpadov do jám alebo odkalíšť)

                  D 5

                  Špeciálne vybudované skládky (napr. umiestnenie do susediacich oddelených buniek, ktoré sú zakryté a izolované jedna od druhej a od životného prostredia atď.)

                  D 6

                  Vypustenie do vodných tokov a jazier okrem morí a oceánov

                  D 7

                  Vypustenie do morí a oceánov, vrátane uloženia na morské dno

                  D 8

                  Biologická úprava v tejto prílohe nešpecifikovaná, ktorej výsledkom sú konečné zlúčeniny alebo zmesi, ktoré sú uložené ktorýmkoľvek zo spôsobov uvedených pod označením D 1 až D 7 a D 9 až D 12

                  D 9

                  Fyzikálno-chemická úprava v tejto prílohe nešpecifikovaná, ktorej výsledkom sú konečné zlúčeniny alebo zmesi, ktoré sú uložené ktorýmkoľvek zo spôsobov uvedených pod označením D 1 až D 8 a D 10 až D 12 (napr. odparenie, sušenie, praženie atď.)

                  D 10

                  Spaľovanie na zemi

                  D 11

                  Spaľovanie na mori

                  D 12

                  Trvalé uloženie (napr. umiestnenie kontajnerov v baniach atď.)

                  D 13

                  Zmiešanie alebo miešanie pred zneškodnením pomocou niektorého zo spôsobov D 1 až D 12

                  D 14

                  Uloženie do ďalších obalov pred zneškodnením pomocou niektorého zo spôsobov D 1 až D 13

                  D 15

                  Skladovanie, až kým sa nerozhodne o niektorom zo zneškodnení uvedených v bodoch D 1 až D 14 (okrem dočasného uloženia na mieste vzniku, pokiaľ sa nerozhodne o zbere)

      PRÍLOHA II B
      SPÔSOBY ZHODNOCOVANIA

         Poznámka: V tejto prílohe sú vymenované spôsoby zhodnocovania tak, ako sú používané v praxi. V súlade s článkom 4 musia byť odpady zhodnocované bez ohrozenia zdravia ľudí, bez použitia postupov alebo metód, ktoré by mohli poškodiť životné prostredie.

                  R 1

                  Využitie najmä ako palivo alebo na získavanie energie iným spôsobom

                  R 2

                  Spätné získavanie/regenerácia rozpúšťadiel

                  R 3

                  Recyklácia/spracovanie organických látok, ktoré nie sú používané ako rozpúšťadlá (vrátane kompostovania a iných biologických transformačných procesov)

                  R 4

                  Recyklácia/spätné získavanie kovov a kovových zlúčenín

                  R 5

                  Recyklácia/spätné získavanie ostatných anorganických látok

                  R 6

                  Regenerácia kyselín a zásad

                  R 7

                  Spätné získavanie komponentov používaných pri odstraňovaní znečistenia

                  R 8

                  Spätné získavanie komponentov z katalyzátorov

                  R 9

                  Prečíslovanie oleja alebo jeho iné opätovné použitie

                  R 10

                  Úprava pôdy na účel využitia v poľnohospodárstve alebo zlepšenia životného prostredia

                  R 11

                  Využitie odpadov vzniknutých pri činnostiach uvedených v bodoch R 1 až R 10

                  R 12

                  Úprava odpadov, ktoré sú zhodnocované spôsobmi uvedenými v bodoch R 1 až R 11

                  R 13

                  Skladovanie odpadov pred použitím niektorej z činností R 1 až R 12 (okrem dočasného uloženia pred zberom na mieste vzniku)

      PRÍLOHA III
      ČASŤ A
      ZRUŠENÁ SMERNICA V ZNENÍ NESKORŠÍCH ZMIEN A DOPLNENÍ

         (v zmysle článku 20)

                  Smernica Rady 75/442/EHS (Ú. v. ES L 194, 25.7.1975, s. 39)

                  Smernica Rady 91/156/EHS (Ú. v. ES L 78, 26.3.1991, s. 32)

                  Smernica Rady 91/692/EHS (Ú. v. ES L 377, 31.12.1991, s. 48)

                  iba časť prílohy VI, ktorá sa týka odkazu na smernicu 75/442/EHS

                  Rozhodnutie Komisie 96/350/ES (Ú. v. ES L 135, 6.6.1996, s. 32)

                  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 (Ú. v. EÚ L 284, 31.10.2003, s. 1)

                  iba príloha III bod 1

            ČASŤ B
      ZOZNAM LEHÔT NA TRANSPOZÍCIU DO VNÚTROŠTÁTNEHO PRÁVA

         (v zmysle článku 20)

                  smernica

                  lehota na transpozíciu

                  75/442/EHS

                  17. júl 1977

                  91/156/EHS

                  1. apríl 1993

                  91/692/EHS

                  1. január 1995

      PRÍLOHA IV
      TABUĽKA ZHODY

                  Smernica 75/442/EHS

                  Táto smernica

                  článok 1 úvodná veta

                  článok 1 ods. 1 úvodná veta

                  článok 1 písm. a) prvý pododsek

                  článok 1 ods. 1 písm. a)

                  článok 1 písm. a) druhý pododsek

                  článok 1 ods. 2

                  článok 1 písmená b) až g)

                  článok 1 ods. 1 písmená b) až g)

                  článok 2

                  článok 2

                  článok 3 ods. 1 úvodná veta

                  článok 3 ods. 1 úvodná veta

                  článok 3 ods. 1 písm. a) úvodná veta

                  článok 3 ods. 1 písm. a) úvodná veta

                  článok 3 ods. 1 písm. a) prvá zarážka

                  článok 3 ods. 1 písm. a) bod i)

                  článok 3 ods. 1 písm. a) druhá zarážka

                  článok 3 ods. 1 písm. a) bod ii)

                  článok 3 ods. 1 písm. a) tretia zarážka

                  článok 3 ods. 1 písm. a) bod iii)

                  článok 3 ods. 1 písm. b) úvodná veta

                  článok 3 ods. 1 písm. b) úvodná veta

                  článok 3 ods. 1 písm. b) prvá zarážka

                  článok 3 ods. 1 písm. b) bod i)

                  článok 3 ods. 1 písm. b) druhá zarážka

                  článok 3 ods. 1 písm. b) bod ii)

                  článok 3 ods. 2

                  článok 3 ods. 2

                  článok 4 prvý pododsek úvodná veta

                  článok 4 ods. 1 úvodná veta

                  článok 4 prvý pododsek prvá zarážka

                  článok 4 ods. 1 písm. a)

                  článok 4 prvý pododsek druhá zarážka

                  článok 4 ods. 1 písm. b)

                  článok 4 prvý pododsek tretia zarážka

                  článok 4 ods. 1 písm. c)

                  článok 4 druhý pododsek

                  článok 4 ods. 2

                  článok 5

                  článok 5

                  článok 6

                  článok 6

                  článok 7 ods. 1 prvý pododsek úvodná veta

                  článok 7 ods. 1 úvodná veta

                  článok 7 ods. 1 prvý pododsek prvá zarážka

                  článok 7 ods. 1 písm. a)

                  článok 7 ods. 1 prvý pododsek druhá zarážka

                  článok 7 ods. 1 písm. b)

                  článok 7 ods. 1 prvý pododsek tretia zarážka

                  článok 7 ods. 1 písm. c)

                  článok 7 ods. 1 prvý pododsek štvrtá zarážka

                  článok 7 ods. 1 písm. d)

                  článok 7 ods. 1 druhý pododsek úvodná veta

                  článok 7 ods. 2 úvodná veta

                  článok 7 ods. 1 druhý pododsek prvá zarážka

                  článok 7 ods. 2 písm. a)

                  článok 7 ods. 1 druhý pododsek druhá zarážka

                  článok 7 ods. 2 písm. b)

                  článok 7 ods. 1 druhý pododsek tretia zarážka

                  článok 7 ods. 2 písm. c)

                  článok 7 ods. 2

                  článok 7 ods. 3

                  článok 7 ods. 3

                  článok 7 ods. 4

                  článok 8 úvodná veta

                  článok 8 úvodná veta

                  článok 8 prvá zarážka

                  článok 8 písm. a)

                  článok 8 druhá zarážka

                  článok 8 písm. b)

                  článok 9 ods. 1 prvý pododsek

                  článok 9 ods. 1 prvý pododsek

                  článok 9 ods. 1 druhý pododsek úvodná veta

                  článok 9 ods. 1 druhý pododsek úvodná veta

                  článok 9 ods. 1 druhý pododsek prvá zarážka

                  článok 9 ods. 1 druhý pododsek písm. a)

                  článok 9 ods. 1 druhý pododsek druhá zarážka

                  článok 9 ods. 1 druhý pododsek písm. b)

                  článok 9 ods. 1 druhý pododsek tretia zarážka

                  článok 9 ods. 1 druhý pododsek písm. c)

                  článok 9 ods. 1 druhý pododsek štvrtá zarážka

                  článok 9 ods. 1 druhý pododsek písm. d)

                  článok 9 ods. 1 druhý pododsek piata zarážka

                  článok 9 ods. 1 druhý pododsek písm. e)

                  článok 9 ods. 2

                  článok 9 ods. 2

                  článok 10

                  článok 10

                  článok 11 ods. 1 prvý pododsek

                  článok 11 ods. 1

                  článok 11 ods. 1 druhý pododsek úvodná veta

                  článok 11ods. 2 úvodná veta

                  článok 11 ods. 1 druhý pododsek prvá zarážka

                  článok 11ods. 2 písm. a)

                  článok 11 ods. 1 druhý pododsek druhá zarážka

                  článok 11 ods. 2 písm. b)

                  článok 11 ods. 2

                  článok 11 ods. 3

                  článok 11 ods. 3

                  článok 11 ods. 4

                  článok 12

                  článok 12

                  článok 13

                  článok 13

                  článok 14 prvý pododsek úvodná veta

                  článok 14 ods. 1 úvodná veta

                  článok 14 prvý pododsek prvá zarážka

                  článok 14 ods. 1 písm. a)

                  článok 14 prvý pododsek druhá zarážka

                  článok 14 ods. 1 písm. b)

                  článok 14 druhý pododsek

                  článok 14 ods. 2

                  článok 15 úvodná veta

                  článok 15 úvodná veta

                  článok 15 prvá zarážka

                  článok 15 písm. a)

                  článok 15 druhá zarážka

                  článok 15 písm. b)

                  článok 16 prvý odsek

                  článok 16 prvý odsek a článok 18 ods. 2

                  článok 16 druhý odsek

                  –––––

                  článok 16 tretí odsek

                  článok 16 druhý odsek

                  článok 17

                  článok 17

                  článok 18 odsek 1

                  článok 18 odsek 1

                  článok 18 odsek 2

                  článok 18 odsek 3

                  článok 18 odsek 3

                  článok 18 odsek 4

                  článok 19

                  –––––

                  článok 20

                  článok 19

                  –––––

                  článok 20

                  –––––

                  článok 21

                  článok 21

                  článok 22

                  príloha I

                  príloha I

                  príloha II A

                  príloha II A

                  príloha II B

                  príloha II B

                  –––––

                  príloha III

                  –––––

                  príloha IV


title: Smernica Rady z 25. júna 1979 o aproximácii právnych predpisov členských štátov o ochranných konštrukciách kolesových poľnohospodárskych alebo lesných traktorov chrániacich pri prevrátení (statické testovanie)

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31979L0622

Úradný vestník L 179 , 17/07/1979 S. 0001 - 0030 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 10 S. 0010  Grécke špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 8 S. 0147  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 10 S. 0010  Španielske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 10 S. 0108  Portugalské špeciálne vydanie Kapitola 13 Zväzok 10 S. 0108

		Smernica Radyz 25. júna 1979o aproximácii právnych predpisov členských štátov o ochranných konštrukciách kolesových poľnohospodárskych alebo lesných traktorov chrániacich pri prevrátení (statické testovanie)(79/622/EHS)KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä na jej článok 100,so zreteľom na návrh Komisie,so zreteľom na stanovisko Zhromaždenia [1],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],keďže technické požiadavky, ktorým musia vyhovovať traktory na základe právnych predpisov jednotlivých štátov sa medzi iným týkajú ochranných konštrukcií chrániacich pri prevrátení a ich pripojenia k traktoru;keďže sú tieto požiadavky rozdielne medzi jednotlivými štátmi; keďže je potrebné, aby členské štáty prijali rovnaké požiadavky buď ako doplnok, alebo ako náhradu za svoje existujúce pravidlá, hlavne aby pripustili, aby postup pre typové schválenie EHS, ktorý bol predmetom smernice 74/150/EHS zo 4. marca 1974 o aproximácii právnych predpisov členských štátov o typovom schválení kolesových poľnohospodárskych alebo lesných traktorov [3], ktoré sa má zaviesť s ohľadom na každý typ traktora;keďže zjednotený postup typového schvaľovania častí ochranných konštrukcií chrániacich pri prevrátení a ich pripojení k traktoru umožňuje každému členskému štátu kontrolovať vyhovenie spoločným konštrukčným a skúšobným požiadavkám a informovať druhé členské štáty o svojich zisteniach tým, že im pošle kópie osvedčení o typovom schválení pre časť, vyplnené pre každý typ ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení a jej pripojenia k traktoru; keďže umiestnenie značky typového schválenia EHS na všetkých konštrukciách vyrobených v zhode s týmto schváleným typom objasňuje potrebu technických kontrol na takýchto konštrukciách v iných členských štátoch;keďže spoločné požiadavky týkajúce sa iných prvkov a charakteristík ochranných konštrukcií chrániacich pri prevrátení, hlavne týkajúcich sa rozmerov dverí, bezpečnostného skla, zariadenia pre zabránenie pokračovania v prevracaní, keď sa traktor prevráti, a ochrany posádky, budú určené neskôr;keďže zjednotené požiadavky sú určené predovšetkým pre zaistenie bezpečnosti na ceste a pri práci v celom spoločenstve; keďže z tohto dôvodu je potrebné zaviesť povinnosť, aby traktory zahrnuté v tejto smernici boli vybavené ochrannými konštrukciami chrániacimi pri prevrátení; keďže do dátumu, ktorý bude oznámený, traktory uvedené v smernici Rady 77/536/EHS z 28. júna 1977 o aproximácii právnych predpisov členských štátov o ochranných konštrukciách kolesových poľnohospodárskych alebo lesných traktorov chrániacich pri prevrátení [4], by mali byť vybavené ochrannými konštrukciami chrániacimi pri prevrátení, ktoré zodpovedajú smernici 77/536/EHS alebo tejto smernici;keďže aproximácia národných právnych predpisov týkajúcich sa týchto traktorov má za následok vzájomné uznávanie kontrol členských štátov vykonávaných každým z nich na základe spoločných požiadaviek,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 11. Každý členský štát poskytne typové schválenie EHS pre časti každého typu ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení a jej pripevnenia na traktor, ktoré vyhovujú konštrukčným a skúšobným požiadavkám stanoveným v prílohách I až V.2. Členský štát, ktorý udelil typové schválenie EHS pre časť, prijme opatrenia potrebné na overenie, ak je to potrebné, a pokiaľ je potrebné v spolupráci s príslušnými orgánmi v iných členských štátoch, že výrobné modely zodpovedajú schválenému typu. Takéto overenia sa obmedzujú na kontroly na mieste.Článok 2Členské štáty vydajú pre každý typ ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení a jej pripojenia k traktoru, ktorý schválili podľa článku 1, výrobcovi traktoru alebo ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení alebo jeho splnomocnenému zástupcovi značku pre typové schválenie EHS pre časť podľa vzoru uvedeného v prílohe VI.Členské štáty urobia všetky opatrenia, aby zabránili používaniu značiek, ktoré by mohli spôsobiť zámenu medzi ochrannými konštrukciami chrániacimi pri prevrátení, ktoré boli typovo schválené ako časť podľa článku 1 a inými zariadeniami.Článok 31. Žiadny členský štát nesmie zakázať zavedenie ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení na trh alebo jej pripojenie na traktor z dôvodov týkajúcich sa ich konštrukci, ak majú značku typového schválenia EHS pre časť.2. Členský štát môže zakázať uvedenie na trh ochranných konštrukcií chrániacich pri prevrátení, ktoré majú značku typového schválenia EHS, ktoré opakovane nezodpovedajú schválenému typu.Tento štát okamžite informuje ostatné členské štáty a Komisiu o vykonaných opatreniach a uvedie dôvody pre toto rozhodnutie.Článok 4Príslušné orgány každého členského štátu do jedného mesiaca pošlú príslušným orgánom členských štátov kópie osvedčení o schválení typu časti, ktorého príklad je uvedený v prílohe VII, vyplnenú pre každý typ ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení, ktorú schválili alebo odmietli schváliť.Článok 51. Ak členský štát, ktorý poskytol typové schválenie EHS pre časť, zistí že niekoľko ochranných konštrukcií chrániacich pri prevrátení a ich pripevnenia na traktor, majúce rovnakú značku typového schválenia EHS pre časť nezodpovedajú typu, pre ktorý boli schválené, podnikne potrebné opatrenia pre zaistenie, aby vyrábané modely odpovedali schválenému typu. Príslušné orgány tohto štátu informujú príslušné orgány ostatných členských štátov o vykonaní opatrení, ktoré sa môžu v prípade potreby vo vážnych opakovaných porušeniach zhody rozšíriť na odňatie typového schválenia EHS pre časť. Uvedené orgány prijmú rovnaké opatrenia, ak sú informované príslušnými orgánmi iného členského štátu o takomto nevyhovení.2. Príslušné orgány členského štátu do jedného mesiaca sa navzájom informujú o odňatí typového schválenia EHS pre časť a o dôvodoch takéhoto rozhodnutia.Článok 6Akékoľvek rozhodnutie pri plnení ustanovení prijatých pri využívaní tejto smernice k odmietnutiu alebo odňatiu typového schválenia pre časť ochranných konštrukcií chrániacich pri prevrátení alebo pre zakázanie ich zavedenia na trh, alebo ich využívania, musí podrobne uvádzať dôvody, na ktorých je založené. Takéto rozhodnutie sa oznámi príslušnej strane, ktorá je súčasne informovaná o nápravných prostriedkoch, ktoré má k dispozícii podľa platných zákonov v členských štátoch, a o časových limitoch povolených pre uplatnenie takýchto opatrení.Článok 7Žiadny členský štát nesmie odmietnuť poskytnutie typového schválenia EHS alebo národného typového schválenia pre traktor z dôvodov týkajúcich sa ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení alebo jej pripevnenia na traktor, ak nesie značku typového schválenia EHS pre časť a ak je vyhovené požiadavkách uvedeným v prílohe VIII.Článok 8Žiadny členský štát nesmie odmietnuť alebo zakázať predaj, registráciu, zavedenie do prevádzky alebo používanie akéhokoľvek traktora z dôvodov týkajúcich sa ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení a jej pripevnenia na traktor, ak nesie značku typového schválenia EHS pre časť, ak je vyhovené požiadavkám uvedeným v prílohe VIII.Článok 9Táto smernica sa bude uplatňovať pre traktory, ako sú definované v článku 1 smernice 74/150/EHS s nasledovnými charakteristikami:- svetlosť zadnej nápravy nie ja väčšia ako 1000 mm,- pevný alebo nastaviteľný minimálny rozchod jednej z hnacích náprav je 1150 alebo viac,- možnosť vybavenia viacbodovým spojovacím zariadením pre odnímateľné náradie a ťažnú tyč,- hmotnosť 800 kg alebo viacej, zodpovedajúca nezaťaženej hmotnosti traktora, ako je definovaná v časti 2.4. prílohy I smernice 74/150/EHS vrátane ochrannej konštrukcie chrániacej pri prevrátení pripevnenej podľa tejto smernice a s pneumatikami najväčšej veľkosti odporučené výrobcom.Článok 10Na účely typového schválenia EHS musí byť akýkoľvek traktor, ktorého sa týka článok 9, vybavený ochrannou konštrukciou chrániacou pri prevrátení, ktorá vyhovuje požiadavkám stanoveným v článkoch I až IV.Traktory definované v článku 9 smernice 77/536/EHS môžu však byť na účely typového schválenia EHS vybavené ochrannou konštrukciou chrániacou pri prevrátení, ktorá vyhovuje požiadavkám stanoveným v prílohách I až IV tejto smernice.Článok 11Akékoľvek zmeny a doplnenia potrebné na úpravu požiadaviek podľa príloh tejto smernice, aby sa rešpektoval technický pokrok, sa prijmú podľa postupu stanoveného v článku 13 smernice 74/150/EHS.Článok 121. Členské štáty prijmú ustanovenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 18 mesiacov od ich oznámenia a okamžite o tom informujú Komisiu.2. Členské štáty zabezpečia, aby texty hlavných ustanovení národného práva, ktoré prijmú v oblasti pokrytej touto smernicou, boli oznámené Komisii.Článok 13Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Luxemburgu 25. júna 1979Za RadupredsedaJ. Le Theule[1] Ú. v. EHS C 296, 11.12.1978, s. 69.[2] Ú. v. EHS C 128, 21.5.1979, s. 18.[3] Ú. v. EHS L 84, 28.3.1974, s. 10.[4] Ú. v. EHS L 220, 29.8.1977, s. 1.--------------------------------------------------ZOZNAM PRÍLOHPríloha I: | Podmienky pre typové schválenie EHS pre časť |Príloha II: | Podmienky pre skúšanie pevnosti ochranných konštrukcií a ich pripevnenia k traktoru |Príloha III: | Skúšobné postupy |Príloha IV: | Obrázky |Príloha V: | Vzor správy o skúške |Príloha VI: | Značky |Príloha VII: | Vzor osvedčenia typového schválenia EHS pre časť |Príloha VIII: | Podmienky typového schválenia EHS |Príloha IX: | Príloha k osvedčeniu o typovom schválení EHS pre traktor na základe pevnosti ochranných konštrukcií a pevnosti ich pripevnenia na traktor (statické skúšky). |--------------------------------------------------


title: SMERNICA RADY z 10. júna 1991 o predchádzaní zneužívania finančného systému na účely prania špinavých peňazí

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31991L0308

Úradný vestník L 166 , 28/06/1991 S. 0077 - 0083 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 10 Zväzok 1 S. 0068  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 10 Zväzok 1 S. 0068

		Smernica Radyz 10. júna 1991o predchádzaní zneužívania finančného systému na účely prania špinavých peňazí(91/308/EHS)RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä na jej článok 57 (2), prvú a tretiu vetu a jej článok 100a,so zreteľom na návrh z Komisie [1],v spolupráci s Európskym parlamentom [2],so zreteľom na mienku Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],keďže v prípade použitia úverových a finančných inštitúcií na pranie ziskov z kriminálnych aktivít (ďalej len "pranie špinavých peňazí"), dobrá povesť, stabilita príslušných inštitúcií a dôvera k finančnému systému ako celku môžu byť vážne ohrozené, čím sa stráca dôvera verejnosti;keďže nedostatok opatrení spoločenstva proti praniu špinavých peňazí by mohol viesť členské štáty s cieľom ochrany svojich finančných systémov, k prijatiu opatrení, ktoré by mohli byť nezlučiteľné s dosiahnutím jednotného trhu; keďže, aby si uľahčili kriminálne aktivity, osoby vykonávajúce pranie špinavých peňazí, by sa mohli pokúšať získať výhody zo slobody kapitálového pohybu a slobody ponuky finančných služieb, ktoré integrovaná finančná oblasť zahrňuje, ak by neboli prijaté určité koordinačné opatrenia na úrovni spoločenstva,keďže pranie špinavých peňazí má evidentný vplyv na zvyšovanie organizovanej zločinnosti vo všeobecnosti a obzvlášť na obchodovanie s drogami; keďže je stále viac a viac dôkazov o tom, že bojovanie proti praniu špinavých peňazí je jedným z najúčinnejších prostriedkov, ktorým možno čeliť tejto forme kriminálnej aktivity, ktorá vytvára mimoriadnu hrozbu pre spoločnosti členských štátov;keďže proti praniu špinavých peňazí treba bojovať hlavne trestnými prostriedkami a v rámci medzinárodnej spolupráce medzi súdnymi orgánmi a orgánmi činnými v trestnom konaní, ako to bolo doteraz v oblasti drog podľa Dohovoru OSN proti nedovolenému obchodu s omamnými a psychotropnými látkami, prijatým 19. decembra 1988 vo Viedni (ďalej len "Viedenský dohovor") a všeobecnejšie, vo vzťahu k celkovej trestnej činnosti, podľa Dohovoru Rady Európy o praní peňazí, vyhľadávaní, zadržovaní a konfiškácii výnosov zo zločinu, pripraveného k podpisu 8. novembra 1990 v Štrasburgu;keďže trestnoprávny prístup by však nemal byť jediným spôsobom v boji proti praniu špinavých peňazí, pretože finančný systém tu môže zohrať vysoko účinnú úlohu; keďže v tejto súvislosti je potrebné sa zmieniť o doporučení Rady Európy z 27. júna 1980 a o deklarácii princípov prijatých orgánmi bankového dozoru Skupiny desať v decembri 1988 v Bazileji, pričom oba dokumenty predstavujú významné kroky k predchádzaniu zneužívania finančného systému na pranie špinavých peňazí;keďže pranie špinavých peňazí sa zvyčajne uskutočňuje v medzinárodnom kontexte tak, aby sa mohol lepšie zatajovať nezákonný pôvod peňažných prostriedkov; keďže opatrenia prijaté výhradne na vnútroštátnej úrovni, bez zohľadnenia medzinárodnej koordinácie a spolupráce, by mali veľmi obmedzené účinky;keďže všetky opatrenia prijaté spoločenstvom v tejto oblasti by mali byť v súlade s ostatnými akciami uskutočňovanými na ostatných medzinárodných fórach; keďže z tohto pohľadu všetky akcie spoločenstva by mali obzvlášť zohľadniť doporučenia pracovnej skupiny "Finančné opatrenia proti praniu špinavých peňazí" vytvorenou v júli 1989 vrcholnou schôdzkou siedmich najrozvinutejších krajín v Paríži;keďže Európsky parlament požadoval v niekoľkých rezolúciách vytvorenie globálneho programu spoločenstva na boj proti obchodu s drogami vrátane ustanovení týkajúcich sa predchádzania prania špinavých peňazí;keďže na účely tohto nariadenia definícia prania špinavých peňazí je prevzatá z tej, ktorá bola prijatá vo Viedenskom dohovore; keďže k praniu špinavých peňazí nedochádza iba v súvislosti s príjmami z nezákonných činností súvisiacich s drogami, ale tiež v súvislosti s príjmami z iných trestných činností (ako je organizovaný zločin a terorizmus), je nutné, aby členské štáty vo svojom zákonodarstve rozšírili pôsobnosť tejto smernice tak, aby sa vzťahovala na príjmy z takých činností do tej miery, v akej je pravdepodobné, že tieto príjmy povedú k operáciám prania peňazí a aby takéto dopady oprávňovali k sankciám na vyššie uvedenom základe;keďže zákaz prania špinavých peňazí v legislatíve členských štátov, opierajúci sa o vhodné opatrenia a sankcie, je nevyhnutnou podmienkou boja s týmto fenoménom;keďže je nevyhnutné zabezpečiť, aby úverové a finančné inštitúcie vyžadovali údaje o totožnosti svojich klientov, keď vstupujú do obchodných vzťahov alebo vykonávajú transakcie, ktoré presahujú určitú hranicu, aby sa zabránilo tým, ktorí perú peniaze, využívať výhody anonymity k vykonávaniu nezákonnej činnosti; keďže takéto ustanovenia musia byť rozšírené, pokiaľ je to možné, aj na eventuálnych nominálnych vlastníkov a užívateľov požitkov;keďže úverové a finančné inštitúcie musia uchovávať najmenej päť rokov kópie alebo údaje požadovaných dokladov totožnosti, rovnako ako podpornej evidencie a záznamy obsahujúce dokumenty týkajúce sa transakcií alebo ich kópie, obdobne prípustné pre súdne konania podľa platných vnútroštátnych právnych predpisov ako dôkazy pri všetkých druhoch vyšetrovaní týkajúcich sa prania špinavých peňazí;keďže je nevyhnutné zabezpečiť, aby úverové a finančné inštitúcie skúmali so zvláštnou pozornosťou všetky transakcie, ktoré podľa ich povahy považujú za zvlášť pravdepodobné, že súvisia s praním špinavých peňazí, aby sa zachoval zdravý charakter a integrita finančného systému a prispelo sa k boju proti tomuto javu; keďže v tejto súvislosti by mali venovať osobitnú pozornosť transakciám s tretími krajinami, ktoré neuplatňujú na pranie peňazí štandardy porovnateľné so štandardmi ustanovenými spoločenstvom alebo so štandardmi stanovenými medzinárodným fórom a prijatými spoločenstvom;keďže členské štáty môžu na tieto účely požadovať od úverových a finančných inštitúcií, aby písomne zaznamenávali výsledky tých šetrení, ktoré sú povinné uskutočňovať, a aby umožnili, že tieto výsledky budú k dispozícii orgánom zodpovedným za boj proti praniu špinavých peňazí;keďže predchádzať využívaniu finančného systému na pranie špinavých peňazí je úloha, ktorá nemôže byť vykonávaná orgánmi zodpovednými za boj proti tomuto fenoménu bez spolupráce úverových a finančných inštitúcií a orgánov, ktoré nad nimi vykonávajú dozor; keďže v takýchto prípadoch musí byť bankové tajomstvo porušené; keďže povinný systém ohlasovania podozrivých transakcií, ktorý zaisťuje, aby prenos informácií vyššie uvedeným orgánom sa uskutočňoval bez varovania dotyčných zákazníkov, je najúčinnejším spôsobom uskutočňovania tejto spolupráce; keďže je potrebná osobitná ochranná klauzula, ktorá oslobodzuje úverové a finančné inštitúcie, ich zamestnancov a riaditeľov zodpovednosti za porušenie obmedzení ohľadom zverejňovania informácií;keďže informácie získané orgánmi na základe tejto smernice môžu byť použité iba v súvislosti s bojom proti praniu špinavých peňazí; keďže členské štáty môžu však ustanoviť, že tieto informácie môžu byť použité na ďalšie účely;keďže vytvorenie postupov vnútornej kontroly a školiacich programov v tejto oblasti úverovými a finančnými inštitúciami je doplnkovým opatrením, bez ktorých by sa ostatné opatrenia obsiahnuté v tejto smernici mohli stať neúčinnými;keďže skutočnosť, že pranie špinavých peňazí sa môže uskutočňovať nielen prostredníctvom úverových a finančných inštitúcií, ale tiež prostredníctvom iných druhov, odborov a kategórií podnikov, členské štáty musia rozšíriť ustanovenia tejto smernice vcelku alebo čiastočne tak, aby sa vzťahovali na tie odvetvia alebo okruhy podnikania, ktorých činnosti sú so zvýšenou pravdepodobnosťou využívané na účely prania špinavých peňazí;keďže je dôležité, aby členské štáty venovali mimoriadnu pozornosť zabezpečeniu toho, aby koordinované akcie spoločenstva boli vykonávané tam, kde je závažný dôvod domnievať sa, že odvetvie alebo činnosti, ktorých podmienky prevádzkovania boli zladené na úrovni spoločenstva, sú požívané na pranie špinavých peňazí;keďže efektívnosť úsilia na elimináciu prania špinavých peňazí obzvlášť závisí na úzkej koordinácii a zosúladení národných vykonávacích opatrení; keďže takáto koordinácia a zosúladenie, ktoré je vykonávané v rozličných medzinárodných orgánoch, vyžaduje v kontexte spoločenstva spoluprácu medzi členskými štátmi a Komisiou v rámci styčného výboru;keďže každý členský štát má prijať vhodné opatrenia a ukladať zodpovedajúce sankcie za porušovanie týchto opatrení, aby sa zabezpečilo vykonávanie tejto smernice v plnej miere,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Na účely tejto smernice:- "úverová inštitúcia" znamená úverovú inštitúciu, ako je definované v prvej zarážke článku 1 smernice 77/780/EHS [4], naposledy zmenenej a doplnenej smernicou 89/646/EHS [5], a zahrňuje v zmysle tretej zarážky tohto článku aj pobočky týchto úverových inštitúcií, ktoré majú svoje ústredia mimo spoločenstva,- "finančná inštitúcia" znamená podnik iný než úverová inštitúcia, ktorého hlavnou činnosťou je vykonávať jednu alebo viac operácií zahrnutých v položkách 2 až 12 a položke 14 zoznamu, ktorý je prílohou k smernici 89/646/EHS, alebo poisťovňu s riadnym povolením podľa smernice 79/267/EHS [6], naposledy zmenenej a doplnenej smernicou 90/619/EHS [7], pokiaľ vykonáva činnosti, na ktoré sa uvedená smernica vzťahuje; táto definícia zahrňuje pobočky finančných inštitúcií nachádzajúce sa v spoločenstve, ktoré majú svoje ústredia mimo spoločenstva,- "pranie špinavých peňazí" znamená nasledujúce konanie, pokiaľ je spáchané úmyselne:- konverzia alebo prevod majetku s vedomím, že tento majetok pochádza z trestnej činnosti alebo z účasti na takejto činnosti, s cieľom zatajovania alebo krytia nezákonného pôvodu majetku alebo s cieľom pomoci akejkoľvek osobe, ktorá sa zúčastňuje páchania takejto činnosti, aby sa vyhla právnym dôsledkom svojho konania,- zatajovanie alebo zakrývanie skutočnej povahy, zdroja, umiestnenia, nakladania, pohybu a práv vo vzťahu k vlastníctvu majetku s vedomím, že tento majetok pochádza z trestnej činnosti alebo z účasti na takejto činnosti,- získavanie, držba alebo používanie majetku s vedomím, že v čase jeho nadobudnutia tento majetok pochádzal z trestnej činnosti alebo z účasti na takejto činnosti,- účasť a podielníctvo na páchaní a pokus o spáchanie akéhokoľvek činu uvedeného v predchádzajúcich odsekoch, napomáhanie, podnecovanie a návod k takému činu, ako aj ich umožňovanie a uľahčovanie.Vedomosti, úmysel alebo zámer ako náležitosti vyššie uvedených činností môžu byť odvodené z objektívnych skutkových okolností.Čin sa považuje za pranie špinavých peňazí i vtedy, keď k činnostiam, na základe ktorých vznikol majetok na účely prania, došlo na území iného členského štátu alebo na území tretej krajiny.- "Majetok" znamená aktíva všetkého druhu hmotnej alebo nehmotnej povahy, hnuteľný alebo nehnuteľný, ako aj právne doklady a nástroje dokazujúce právo alebo záujem k takýmto aktívam,- "Trestné činnosti" znamenajú trestné činy špecifikované v článku 3 (1) a) Viedenského dohovoru a akékoľvek trestná činnosť stanovená na účely tejto smernice každým jednotlivým členským štátom,- "Príslušné orgány" znamenajú vnútroštátne orgány členských štátov splnomocnené zákonom alebo iným právnym predpisom dohľadom nad úverovými a finančnými inštitúciami.Článok 2Členské štáty zabezpečia, aby pranie špinavých peňazí, ako je definované v tejto smernici, bolo zakázané.Článok 31. Členské štáty zabezpečia, aby úverové a finančné inštitúcie požadovali od svojich zákazníkov pri vstupovaní do obchodných vzťahov s nimi, najmä pri otváraní účtu alebo sporiteľských účtov, alebo pri ponuke depozitných služieb, preukazovanie totožnosti náležitými dôkazmi totožnosti.2. Požiadavka preukazovania totožnosti sa vzťahuje tiež na všetky transakcie so všetkými ďalšími zákazníkmi, okrem tých, na ktorých sa vzťahuje odsek 1, obsahujúce čiastky 15000 ECU alebo viac, či už je transakcia uskutočňovaná jedinou operáciou alebo niekoľkými operáciami, ktoré sa zdajú byť prepojené. Tam, kde čiastka nie je známa vo chvíli, keď je transakcia uskutočňovaná, príslušná inštitúcia musí pristúpiť k zisteniu totožnosti, akonáhle sa dozvie výšku čiastky a zistí, že uvedená hranica sa dosiahla.3. Na základe výnimky z odsekov 1 a 2 sa požiadavka na zisťovanie totožnosti nevyžaduje pri poistných zmluvách uzavieraných poisťovacími spoločnosťami v zmysle smernice 79/267/EHS, pokiaľ tieto spoločnosti vykonávajú činnosť spadajúcu do pôsobnosti uvedenej smernice, ak pravidelné poistné alebo splátky poistného platné v ktoromkoľvek danom roku nepresahujú 1000 ECU alebo pokiaľ jednorázové poistné nepresahuje 2500 ECU. Ak pravidelné poistné alebo pravidelné splátky poistného v ktoromkoľvek danom roku prekročili hranicu 1000 ECU, požaduje sa zisťovanie totožnosti.4. Členské štáty môžu ustanoviť, že požiadavka na zisťovanie totožnosti nebude povinná pri poistných zmluvách vzťahujúcich sa na penzijné systémy, uzavieraných na základe pracovnej zmluvy alebo povolania poisteného za predpokladu, že tieto poistné zmluvy neobsahujú doložku o spätnom odkúpení a nemôžu sa použiť ako záruka na pôžičku.5. V prípade pochybností o tom, či klienti uvedení v predchádzajúcich odsekoch, konajú vo vlastnom mene, alebo tam, kde je isté, že nekonajú vo vlastnom mene, prijímajú úverové alebo finančné inštitúcie primerané opatrenia na získanie informácií o skutočnej totožnosti osôb, v mene ktorých títo zákazníci konajú.6. Úverové a finančné inštitúcie vykonávajú takéto zisťovanie totožnosti aj v prípadoch, kde čiastka transakcie je nižšia než stanovený limit, ak existuje podozrenie z prania špinavých peňazí.7. Na úverové a finančné inštitúcie sa nevzťahujú požiadavky zisťovania totožnosti stanovené v tomto článku, pokiaľ zákazník je tiež úverovou alebo finančnou inštitúciou podľa tejto smernice.8. Členské štáty môžu ustanoviť, že identifikačné požiadavky týkajúce sa transakcií podľa odseku 3 a 4 sú splnené, ak je ustanovené, že platba za transakciu má byť účtovaná na vrub účtu otvoreného na meno zákazníka v úverovej inštitúcii, na ktorú sa vzťahuje povinnosť podľa požiadavky odseku 1 tejto smernice.Článok 4Členské štáty zabezpečia, aby úverové a finančné inštitúcie uchovávali nasledovné doklady použiteľné ako dôkaz pri všetkých druhoch vyšetrovania týkajúcich sa prania špinavých peňazí:- v prípade zisťovania totožnosti kópiu alebo údaje o požadovaných dôkaze za obdobie najmenej päť rokov po ukončení vzťahu so zákazníkom,- v prípade transakcií, podporné dôkazy a záznamy pozostávajúce z originálov dokladov alebo kópií, ktoré možno predložiť v prípade súdnych konaní podľa uplatňovanej vnútroštátnej legislatívy najmenej na dobu piatich rokov od vykonania transakcií.Článok 5Členské štáty zabezpečia, aby úverové a finančné inštitúcie skúmali so zvláštnou pozornosťou všetky transakcie, ktoré podľa ich povahy považujú za transakcie so zvláštnou pravdepodobnosťou, že súvisia s praním špinavých peňazí.Článok 6Členské štáty zabezpečia, aby úverové a finančné inštitúcie a ich riaditelia a zamestnanci plne spolupracovali s orgánmi zodpovednými za boj proti praniu špinavých peňazí:- poskytovaním informácií týmto orgánom z vlastnej iniciatívy o každej skutočnosti, ktorá by mohla nasvedčovať praniu špinavých peňazí,- poskytovaním všetkých potrebných informácií týmto orgánom na ich žiadosť v súlade s postupmi ustanovenými platnými zákonmi.Informácie poskytované podľa prvého odseku sa postupujú orgánom zodpovedným za boj proti praniu špinavých peňazí členského štátu, na území ktorého sa inštitúcie poskytujúca tieto informácie nachádzajú. Tieto informácie bežne poskytuje/ú osoba/y určená/é úverovými a finančnými inštitúciami v súlade s postupmi ustanovenými v článku 11 (1).Informácie poskytnuté orgánom v súlade s prvým odsekom môžu byť použité iba v súvislosti s bojom proti praniu špinavých peňazí. Členské štáty však môžu ustanoviť, že tieto informácie môžu byť použité tiež na iné účely.Článok 7Členské štáty zabezpečia, aby sa úverové a finančné inštitúcie zdržali prevádzania transakcií, o ktorých vedia alebo majú podozrenie, že súvisia s praním špinavých peňazí, pokiaľ ich neoznámia orgánom uvedeným v článku 6. Tieto orgány môžu za podmienok stanovených ich vnútroštátnou legislatívou vydať príkaz k neprevedeniu takejto operácie. Tam, kde je podozrenie, že určitá transakcia vedie k praniu špinavých peňazí a kde neprevedenie transakcií je nemožné alebo by pravdepodobne zmarilo úsilie prenasledovať účastníkov operácie podozrivých z prania peňazí, upovedomia dotyčné inštitúcie príslušné orgány bezprostredne po ich vykonaní.Článok 8Úverové a finančné inštitúcie a ich riaditelia a zamestnanci nesmú podávať príslušnému zákazníkovi, ani akejkoľvek tretej osobe informáciu o tom, že bola poskytnutá informácia orgánom podľa článku 6 a 7, alebo že prebieha vyšetrovanie v súvislosti s praním špinavých peňazí.Článok 9Poskytnutie informácií orgánom zodpovedným za boj proti praniu špinavých peňazí zamestnancom alebo riaditeľom úverovej alebo finančnej inštitúcie o skutočnostiach uvedených v článkoch 6 a 7 v dobrej viere, sa nepovažuje za porušenie akýchkoľvek obmedzení poskytovať informácie, ako ich ukladajú zmluvy, právne alebo správne predpisy a nezakladá akúkoľvek zodpovednosť úverovej či finančnej inštitúcie, ich riaditeľom alebo zamestnancom.Článok 10Členské štáty zabezpečia, aby ich príslušné orgány, ktoré pri kontrolných činnostiach vykonávaných v úverových a finančných inštitúciách alebo akýmkoľvek iným spôsobom odhalia skutočnosti, ktoré by mohli nasvedčovať praniu špinavých peňazí, informovali orgány zodpovedné za boj proti praniu špinavých peňazí.Článok 11Členské krajiny zabezpečia, aby úverové a finančné inštitúcie:1. stanovili primerané postupy vnútornej kontroly a výmeny informácií s cieľom predchádzania a zabránenia operáciám vzťahujúcim sa k praniu špinavých peňazí,2. urobili potrebné opatrenia, aby si ich zamestnanci boli vedomí ustanovení obsiahnutých v tejto smernici. Tieto opatrenia zahrnujú účasť ich dotyčných zamestnancov na zvláštnych školiacich programoch, ktoré im pomôžu rozoznať operácie, ktoré môžu súvisieť s praním špinavých peňazí, a ktoré im poskytnú pokyny, ako v takýchto prípadoch postupovať.Článok 12Členské štáty zabezpečia, aby ustanovenia tejto smernice boli vcelku alebo v častiach rozšírené na všetky odvetvia a druhy podnikov, okrem úverových a finančných inštitúcií uvedených v článku 1, ktoré sa zaoberajú takými činnosťami, kde je zvlášť pravdepodobné, že by mohli byť využívané na účely prania špinavých peňazí.Článok 131. Pri Komisii sa zriaďuje styčný výbor (ďalej len "výbor"). Jeho úlohou je:a) bez toho, aby boli porušené články 169 a 170 zmluvy, zabezpečovať súlad pri vykonávaní tejto smernice pravidelnými konzultáciami podľa potreby o všetkých problémoch vznikajúcich pri jej vykonávaní a pri ktorých sa výmena názorov pokladá za užitočnú;b) umožniť konzultácie medzi členskými štátmi o prísnejších a dodatočných podmienkach a záväzkoch, ktoré by mohli byť ustanovené na vnútroštátnej úrovni;c) navrhovať podľa potreby Komisii akékoľvek zmeny a doplnky, ktoré by mali byť urobené k tejto smernici, alebo akékoľvek predpokladané nevyhnutné úpravy, najmä na harmonizáciu účinkov článku 12;d) skúmať, či odvetvie alebo kategória podnikov by mali byť zahrnuté do pôsobnosti článku 12 tam, kde bolo zistené, že tieto odvetvia alebo kategórie podnikov boli v niektorom v členskom štáte využité na pranie špinavých peňazí.2. Úlohou výboru nie je hodnotiť oprávnenosť rozhodnutí vykonaných príslušnými orgánmi v jednotlivých prípadoch.3. Výbor je zložený z osôb menovaných členskými štátmi a zo zástupcov Komisie. Služby sekretariátu zabezpečuje Komisia. Predsedom výboru je zástupca Komisie. Výbor zvoláva predseda buď z jeho vlastnej iniciatívy alebo na žiadosť delegácie niektorého členského štátu.Článok 14Každý členský štát prijme potrebné opatrenia na zabezpečenie výkonu všetkých ustanovení tejto smernice v plnom rozsahu a zvlášť určí sankcie za porušovanie opatrení prijatých podľa tejto smernice.Článok 15Členský štát môže prijať alebo zachovať v platnosti prísnejšie opatrenia v oblasti, na ktorú sa vzťahuje táto smernica, na zabránenie prania špinavých peňazíČlánok 161. Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 1. januára 1993.2. Keď členské štáty prijmú takéto opatrenia, tieto budú obsahovať odkaz na túto smernicu alebo budú sprevádzané takýmto odkazom pri príležitosti ich úradného uverejnenia. Metodiku týchto odkazov ustanovia členské štáty.3. Členské štáty oznámia Komisii znenie základných ustanovení vnútroštátneho práva, ktoré prijmú v oblasti upravenej touto smernicou.Článok 17Komisia vypracuje rok po 1. januári 1993, kedykoľvek to bude potrebné a potom najmenej v trojročných intervaloch, správu o vykonávaní tejto smernice a predloží ju Európskemu parlamentu a Rade.Článok 18Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Luxemburgu 10. júna 1991Za RadupredsedaJ.-C. Juncker[1] Ú. v. ES C 106, 28.4.1990, s. 6; aÚ. v. ES C 319, 19.12.1990, s. 9.[2] Ú. v. ES C 324, 24.12.1990, s. 264; aÚ. v. ES C 129, 20.5.1991.[3] Ú. v. ES C 332, 31.12.1990, s. 86.[4] Ú. v. ES L 322, 17.12.1977, s. 30.[5] Ú. v. ES L 386, 30.12.1989, s. 1.[6] Ú. v. ES L 63, 13.3.1979, s. 1.[7] Ú. v. ES L 330, 29.11.1990, s. 50.--------------------------------------------------


title: Smernica Komisie 2004/55/ES z 20. apríla 2004, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 66/401/EHS o uvádzaní osiva krmovín na trhText s významom pre EHP

text:
Dôležité právne oznámenie

|

32004L0055

Úradný vestník L 114 , 21/04/2004 S. 0018 - 0018

		Smernica Komisie 2004/55/ESz 20. apríla 2004,ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 66/401/EHS o uvádzaní osiva krmovín na trh(Text s významom pre EHP)KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,so zreteľom na smernicu Rady 66/401/EHS z 14. júna 1966 o uvádzaní osiva krmovín na trh [1], a najmä na jej článok 2 ods. 1 písm. a) a článok 21a,keďže:(1) Smernica 66/401/EHS obsahuje zoznam rodov a druhov rastlín, ktoré sa považujú za osivo v zmysle uvedenej smernice. Tento zoznam zahŕňa hybridy vzniknuté krížením kostravy lúčnej (Festuca pratensis Hudson) s mätonohom mnohokvetým (Lolium multiflorum Lam).(2) Rozsah pôsobnosti smernice 66/401/EHS by mal byť rozšírený tak, aby zahŕňala krížence rodov Festuca spp. s rodom Lolium spp.(3) Uvedená smernica stanovila v rámci podmienok, ktoré musí osivo spĺňať, minimálnu klíčivosť (percento čistého osiva) osiva bôbu obyčajného (Vicia faba L.).(4) Minimálna klíčivosť osiva bôbu obyčajného (Vicia faba L.), ktorá sa v súčasnej dobe dosahuje v spoločenstve, je nižšia ako klíčivosť požadovaná smernicou 66/401/EHS.(5) Smernica 66/401/EHS by sa teda mala zmeniť.(6) Opatrenia tejto smernice sú v súlade so stanoviskom Stáleho výboru pre osivo a sadbu v poľnohospodárstve, záhradníctvo a lesníctvo,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Smernica 66/401/EHS sa mení a dopĺňa takto:1. V článku 2 ods. 1 časti A písm. a) sa výraz"Festuca pratensis Hudson x Lolium multiflorum Lam.  Hybrid vzniknutý krížením kostravy lúčnej s mätonohom mnohokvetým (vrátane mätonohu westerworldského) (x Festulolium)"nahrádzajú výrazmi"Festuca spp. x Lolium spp.  Hybridy vzniknuté krížením druhov rodu Festuca s druhmi rodu Lolium (x Festulolium)"2. Prílohy II a IV sa menia a dopĺňajú takto:a) v stĺpci 2 tabuľky v časti I.2.A prílohy II sa číslo "85" vzťahujúce sa na Vicia faba nahrádza číslom "80";b) v prílohe IV oddielu A časti I písm. a) bode 4 a písm. c) bode 4 sa doplní nová veta takto:"V prípade x Festulolium sa u rodu Festuca a Lolium uvedú názvy druhov."Článok 21. Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 30. septembra 2004. Bezodkladne oznámia Komisii znenie týchto ustanovení a korelačnú tabuľku medzi tými ustanoveniami a touto smernicou.Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.Článok 3Tato smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 20. apríla 2004Za KomisiuDavid Byrnečlen Komisie[1] Ú. v. ES 125, 11.7.1966, s. 2298/66. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 2003/61/ES (Ú. v. EÚ L 165, 3.7.2003, s. 23).--------------------------------------------------


title: Smernica Rady z 21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31989L0665

Úradný vestník L 395 , 30/12/1989 S. 0033 - 0035 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 6 Zväzok 3 S. 0048  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 6 Zväzok 3 S. 0048

		Smernica Radyz 21. decembra 1989o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác(89/665/EHS)RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva a najmä na jej článok 100a,so zreteľom na návrh Komisie [1],v spolupráci s Európskym parlamentom [2],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],keďže smernice o verejnom obstarávaní, najmä smernica Rady 71/305/EHS z 26. júla 1971 o koordinácii postupov verejného obstarávania prác [4], naposledy zmenená a doplnená smernicou 89/440/EHS [5] a smernica Rady 77/62/EHS z 21. decembra 1976 o koordinácii postupy verejného obstarávania dodania tovarov [6], naposledy zmenená a doplnená smernicou 88/295/EHS [7], neobsahujú žiadne špecifické opatrenia zabezpečujúce ich účinné uplatňovanie;keďže existujúce systémy na národnej úrovni a na úrovni spoločenstva zabezpečujúce ich aplikáciu, nie sú vždy primerané pre zabezpečenie zhody s relevantnými opatreniami spoločenstva najmä v etape, keď môžu byť porušenia korigované;keďže liberalizácia verejného obstarávania konkurencii v spoločenstve si vyžaduje podstatné zvýšenie záruky transparentnosti a nediskriminácie; keďže k tomu, aby to malo hmatateľné efekty, musia byť aplikovateľné účinné a rýchle nástroje v prípade porušení práva Spoločenstva v oblasti verejného obstarávania, alebo národných pravidiel vykonávajúcich toto právo;keďže v niektorých štátoch absencia účinných nástrojov alebo neprimerané existujúce nástroje bránia podnikom spoločenstva v predkladaní ponúk v členskom štáte v ktorom je obstarávateľ usadený; keďže z toho dôvodu musia príslušné členské štáty túto situáciu napraviť;keďže hoci majú postupy pre udeľovanie verejných objednávok takú krátku dobu trvania, musia byť príslušné revízne orgány, medziiným, oprávnené prijať prechodné opatrenia, zamerané na zastavenie takého postupu, alebo na vykonávanie akýchkoľvek rozhodnutí, ktoré môže prijať obstarávateľ; keďže krátka doba trvania postupov znamená, že horeuvedené porušenia by mali byť bezodkladne vybavené;keďže je nevyhnutné zabezpečiť, aby primerané postupy existujúce vo všetkých členských štátoch umožňovali zrušiť rozhodnutia prijaté neoprávnene a kompenzovať osoby postihnuté porušením;keďže pokiaľ sa podniky nesnažia o revíziu, nemôžu byť niektoré porušenia korigované kým nebudú prijaté špecifické mechanizmy;keďže keď Komisia zváži, že bol v priebehu postupu udeľovania objednávky spáchaný jasný a zrejmý priestupok, mala by byť schopná upozorniť na to príslušné úrady členského štátu a príslušného obstarávateľa tak, aby mohli byť podniknuté vhodné opatrenia pre rýchlu nápravu údajného porušenia;keďže aplikácia opatrení tejto smernice v praxi týkajúca sa fungovania národných revíznych postupov by mala byť znovu preverená v priebehu štyroch rokov od jej vykonávania, na základe informácií, ktoré majú dodať členské štáty,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 11. Členské štáty prijmú potrebné opatrenia týkajúce sa postupov verejného obstarávania v rámci pôsobnosti smerníc 71/305/EHS a 77/62/EHS, ktoré umožnia účinne a čo možno najskôr preskúmať rozhodnutia prijaté obstarávateľmi, v súlade s podmienkami uvedenými v nasledovných článkoch, najmä v článku 2 ods. 7 z dôvodov, že také rozhodnutia porušili právo spoločenstva v oblasti verejného obstarávania alebo vnútroštátne právne predpisy, ktoré ho vykonávajú.2. Členské štáty zabezpečia, aby neexistovala žiadna diskriminácia medzi podnikmi, ktoré sa domnievajú, že boli poškodené v súvislosti s postupom verejného obstarávania, čo vyplýva z rozlišovania medzi vnútroštátnymi právnymi predpismi, ktoré vykonávajú právo spoločenstva, a ostatnými vnútroštátnymi právnymi predpismi v tejto smernici.3. Členské štáty zabezpečia, aby aspoň každá osoba, ktorá má alebo mala záujem o uzavretie zmluvy na základe verejného obstarávania dodávky tovaru alebo prác, mohla uplatniť postupy preskúmavania na základe podrobných pravidiel, ktoré môžu členské štáty stanoviť, ktorá bola alebo je poškodená údajným porušením. Členské štáty môžu najmä požadovať, aby osoba ktorá sa snaží o preskúmanie, musela vopred informovať obstarávateľa o údajnom porušení a o svojom úmysle požiadať o preskúmanie.Článok 21. Členské štáty zabezpečia, aby prijaté opatrenia týkajúce sa postupov preskúmavania uvedených v článku 1 zahŕňali právomoc:a) prijať pri najbližšej príležitosti a formou predbežných konaní, dočasných opatrení s cieľom nápravy údajného porušenia, alebo prevencie voči ďalšiemu poškodeniu príslušných záujmov, vrátane opatrení na zastavenie alebo na zabezpečenie zastavenia pokračovania verejného obstarávania, alebo vykonávania akéhokoľvek rozhodnutia prijatého obstarávateľom;b) zrušiť alebo zabezpečiť zrušenie rozhodnutí prijatých protiprávne, vrátane odstránenia diskriminačných technických, hospodárskych alebo finančných kritérií uvedených vo výzvach na predkladanie ponúk, zmluvných dokumentoch alebo v ktorýchkoľvek iných dokumentoch týkajúcich sa postupu verejného obstarávania;c) odškodniť osoby poškodené porušením.2. Právomoci uvedené v odseku 1 môžu byť poskytnuté samostatným orgánom, ktoré sú zodpovedné za rôzne aspekty postupu preskúmavania.3. Postupy preskúmavania nemusia mať sami o sebe automatický rušiaci účinok na postupy verejného obstarávania, na ktoré sa vzťahujú.4. Členské štáty môžu stanoviť, orgán môže pri posudzovaní, či prijať prechodné opatrenia, vziať do úvahy pravdepodobné dôsledky opatrení na všetky záujmy, ktoré budú pravdepodobne poškodené, ako aj na verejný záujem, a môže rozhodnúť, že také opatrenia neprijme v prípade, ak by ich nepriaznivé dôsledky prevýšili ich úžitok. Rozhodnutím o neprijatí prechodného opatrenia nie sú dotknuté ostatné nároky osoby usilujúcej sa o takéto opatrenia.5. Členské štáty môžu stanoviť, že v prípadoch, keď požadovaná náhrada škody spôsobenej protiprávnym rozhodnutím, musí byť napadnuté rozhodnutie najprv zrušené orgánom, ktorý má potrebnú právomoc.6. Účinky výkonu právomocí uvedených v odseku 1, na zmluvu uzavretú na základe verejného obstarávania, stanovia vnútroštátne právne predpisy.S výnimkou prípadu, keď rozhodnutie musí byť zrušené pred priznaním náhrady škody, členský štát môže ďalej stanoviť, že po uzavretí zmluvy na základe verejného obstarávania, bude právomoc orgánu príslušný pre preskúmavanie limitovaná na priznanie náhrady ktorejkoľvek osobe poškodenej porušením.7. Členské štáty zabezpečia účinný výkon rozhodnutí prijatých orgánmi príslušnými pre preskúmavanie.8. Kde orgány príslušné pre preskúmavanie nemajú súdnu povahu, musia byť ich rozhodnutia písomne odôvodnené. Ďalej treba v takom prípade zabezpečiť, aby každé údajné protiprávne opatrenie prijaté preskúmavacím orgánom, alebo akýkoľvek údajný nedostatok pri uplatňovaní právomoci z neho vyplývajúcej, mohli byť predmetom súdneho preskúmania alebo preskúmania iným orgánom, ktorý sa považuje za súd v zmysle článku 177 zmluvy o EHS a ktorý je nezávislý od obstarávateľa, ako aj od preskúmavacieho orgánu.Členovia takého nezávislého orgánu sú menovaní a zastávajú funkciu za tých istých podmienok ako sudcovia, pokiaľ ide o orgán príslušný pre ich menovanie, funkčné obdobie a ich odvolanie. Aspoň predseda tohto nezávislého orgánu má rovnakú právnu a profesionálnu kvalifikáciu ako sudcovia. Nezávislý orgán prijíma rozhodnutia podľa postupu, pri ktorom sú vypočuté obe strany, a tieto rozhodnutia sú právne záväzné spôsobom stanoveným každým členským štátom.Článok 31. Komisia môže dať podnet na začatie konania podľa tohto článku, ak uzavretím zmluvy usúdi, že v priebehu obstarávania v oblasti pôsobnosti smerníc 71/305/EHS a 77/62/EHS došlo k jasnému a zrejmému porušeniu právnych predpisov spoločenstva v oblasti verejného obstarávania.2. Komisia oznámi členským štátom a dotknutému obstarávateľovi dôvody, ktoré viedli k rozhodnutiu, že došlo k jasnému a zrejmému porušeniu, a vyžiada nápravu.3. Do 21 dní od prijatia oznámenia uvedeného v odseku 2 príslušný členský štát oznámi Komisii:a) potvrdenie o tom, že porušenie bolo napravené; alebob) odôvodnenie, prečo nebola vykonaná náprava; aleboc) oznámenie v tom zmysle, že konanie verejného obstarávania bolo prerušené buď obstarávateľom z jeho vlastného podnetu, alebo na základe právomocí uvedených v článku 2 ods. 1 písm. a).4. Odôvodnenie podľa ods. 3 písm. b) sa môže okrem iného opierať o skutočnosť, že údajné porušenie je už predmetom súdneho alebo iného preskúmavacieho konania, alebo preskúmavania uvedeného v článku 2 ods. 8 V takom prípade informuje členský štát Komisiu o výsledkoch týchto konaní ihneď potom, čo budú známe.5. Ak bolo podané oznámenie, že konanie verejného obstarávania bolo prerušené podľa ods. 3 písm. c), členský štát oznámi Komisii, ak sa v konaní znovu pokračuje, alebo ak sa začalo nové konanie verejného obstarávania týkajúce sa celkom alebo sčasti tej istej veci. Toto oznámenie potvrdí, že údajné porušenie bolo napravené, alebo obsahuje odôvodnenie, prečo nebola vykonaná žiadna náprava.Článok 41. Najneskôr do štyroch rokov po vykonaní tejto smernice Komisia po porade s Poradným výborom pre verejné obstarávanie preskúma spôsob, akým boli ustanovenia tejto smernice vykonané, a ak to bude potrebné, navrhne jej úpravy.2. K 1. marcu každého roku poskytnú členské štáty Komisii informácie o pôsobení ich vnútroštátnych postupov preskúmavania v priebehu predchádzajúceho kalendárneho roku. Povahu informácií stanoví Komisia po porade s Poradným výborom pre verejné obstarávanie.Článok 5Členské štáty prijmú opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 1. decembra 1991.Členské štáty oznámia Komisii znenia hlavných ustanovení zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.Článok 6Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 21. decembra 1989Za RadupredsedníčkaÉ. Cresson[1] Ú. v. ES C 230, z 28.8.1987, s. 6 a Ú. v. ES C 15, z 19.1.1989, s. 8.[2] Ú. v. ES C 167, z 27.6.1988, s. 77 a Ú. v. ES C 323, z 27.12.1989.[3] Ú. v. ES C 347, z 22.12.1987, s. 23.[4] Ú. v. ES L 185, z 16.8.1971, s. 5.[5] Ú. v. ES L 210, z 21.7.1989, s. 1.[6] Ú. v. ES L 13, z 15.1.1977, s. 1.[7] Ú. v. ES L 127, z 20.5.1988, s. 1.--------------------------------------------------