Dôležité právne oznámenie

|

31987L0357

Smernica Rady z 25. júna 1987 o harmonizácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa výrobkov, ktorých vlastnosti sa javia ako iné, než v skutočnosti sú, a ktoré preto ohrozujú zdravie alebo bezpečnosť spotrebiteľov

Úradný vestník L 192 , 11/07/1987 S. 0049 - 0050 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 15 Zväzok 7 S. 0244  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 15 Zväzok 7 S. 0244  CS.ES Kapitola 13 Zväzok 008 S. 283  ET.ES Kapitola 13 Zväzok 008 S. 283  HU.ES Kapitola 13 Zväzok 008 S. 283  LT.ES Kapitola 13 Zväzok 008 S. 283  LV.ES Kapitola 13 Zväzok 008 S. 283  MT.ES Kapitola 13 Zväzok 008 S. 283  PL.ES Kapitola 13 Zväzok 008 S. 283  SK.ES Kapitola 13 Zväzok 008 S. 283  SL.ES Kapitola 13 Zväzok 008 S. 283

		Smernica Radyz 25. júna 1987o harmonizácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa výrobkov, ktorých vlastnosti sa javia ako iné, než v skutočnosti sú, a ktoré preto ohrozujú zdravie alebo bezpečnosť spotrebiteľov(87/357/EHS)RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 100,so zreteľom na návrh Komisie,so zreteľom na stanovisko Zhromaždenia [1],o zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],kedže sú v niekoľkých členských štátoch sú platné právne predpisy týkajúce sa určitých výrobkov, ktorých vlastnosti sa javia jako iné než v skutočnosti sú a ktoré preto ohrozujú zdravie alebo bezpečnosť spotrebiteľa; kedže však tieto ustanovenia sa líšia obsahom, dosahom, a oblasťou pôsobnosti; kedže sa tieto opatrenia v určitých členských štátoch týkajú najmä všetkých výrobkov, ktoré sa podobajú potravinám, hoci potravinami nie sú, zatiaľ čo v iných členských štátoch sa týkajú iba výrobkov ľahko zameniteľných za potraviny, najmä za cukrárske výrobky;kedže táto situácia vytvára závažné narušenie voľného pohybu tovaru a nerovné podmienky hospodárskej súťaže v rámci spoločenstav bez toho, aby bola zaručená účinná ochrana spotrebiteľov, najmä detí;kedže tieto prekážky vytvorenia a fungovaniu spoločného trhu sa musia odstrániť a musí byť zaručená príslušná ochrana spotrebiteľa v súlade s rezolúciou Rady zo 14. apríla 1975 a z 19. mája 1981 o prvom [3] a druhom programe [4] Európskeho hospodárskeho spoločenstva o politike ochrany a o informovaní spotrebiteľa a s rezolúciou Rady z 23. júna 1986 o novom podnete pre politiku ochrany spotrebiteľa [5];kedže zdravie a bezpečnosť spotrebiteľa majú mať rovnocenný stupeň ochrany v rôznych členských štátoch;kedže je preto potrebné zakázať uvádzanie výrobkov, ktoré je možné zameniť za potraviny na trh, ako aj ich dovoz, výrobu a vývoz, pretože tieto výrobky môžu ohroziť zdravie alebo bezpečnosť spotrebiteľov;kedže by sa mali prijať ustanovenia o kontrole, ktorú by vykonávali príslušné orgány členských štátov;kedže v súlade so zásadami o ochrane spotrebiteľa obsiahnutými v rezolúcii Rady musia byť nebezpečné výrobky stiahnuté z trhu;kedže by sa malo prijať ustanovenie na umožnenie výmeny názorov a preskúmanie opatrení prijatých členskými štátmi, zameraných na zákaz týchto výrobkov alebo ich stiahnutie z trhu, aby sa v celom spoločenstve zabezpečilo jednotné uplatňovanie zásad obsiahnutých v tejto smernici; kedže toto preskúmavanie a výmena názorov sa môžu konať v rámci poradného výboru zriadeného rozhodnutím 84/133/EHS [6];kedže s ohľadom na možnú potrebu rozšíriť oblasť pôsobnosti na nebezpečné napodobneniny potravín a pri potrebe vyhodnotiť a preskúmať postupy stanovené v tejto smernici, mala by Rada dva roky po realizácii smernice a konajúc na základe správy Komisie o získaných skúsenostiach rozhodnúť o prípadnej úprave ustanovení tejto smernice,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 11. Táto smernica sa týka výrobkov uvedených v odseku 2, ktoré tým, že sa ich vlastnosti javia iné ako v skutočnosti sú, ohrozujú zdravie alebo bezpečnosť spotrebiteľov.2. Výrobky uvedené v predchádzajúcom odseku 1 sú také výrobky, ktoré aj napriek tomu, že nie sú potravinami, majú formu, vôňu, farbu, vzhľad, obal, označenie, objem alebo rozmery, ktoré môžu spôsobiť, že spotrebitelia, najmä deti, ich zamenia s potravinami a v dôsledku toho ich môžu vkladať svojich úst, cmúľať alebo prehltnúť, čo by mohlo byť nebezpečné a zapríčiniť napríklad dusenie, otravu alebo perforáciu či zablokovanie tráviaceho ústrojenstva.Článok 2Členské štáty musia podniknúť všetky potrebné optrenia, aby zakázali uvádzanie na trh, dovoz a výrobu aj vývoz výrobkov uvedených v tejto smernici.Článok 3Členské štáty musia najmä zabezpečiť, aby sa vykonávala kontrola výrobkov na trhu s cieľom zaistiť, aby sa žiadne výrobky, na ktoré sa vzťahuje táto smernica, neuvádzali na trh a prijmú všetky potrebné opatrenia, aby príslušné orgány týchto štátov stiahli alebo prinútili stiahnuť zo svojho trhu výrobok, na ktorý sa vzťahuje táto zmernica.Článok 41. Ak členský štát prijme osobitné opatrenia podľa článkov 2 a 3, musí o tom informovať Komisiu. Uvedie popis príslušného výrobku a dôvody svojho rozhodnutia.Ak sú už podrobnosti o výrobku požadované podľa rozhodnutia 84/133/EHS, ďalšie oznámenie sa podľa tejto smernice nepožaduje.Komisia pri najbližšej príležitosti zašle iným členským štátom podrobné informácie.2. Komisia alebo členský štát môžu požiadať výbor zriadený na základe rozhodnutia 84/133/EHS, aby sa podieľal na výmene názorov na otázky týkajúce sa uplatňovania tejto smernice.Článok 5Dva roky po dni uvedenom v článku 6 Rada rozhodne, na základe správy Komisie týkajúcej sa získaných skúseností, sprevádzaných príslušnými návrhmi, o prípadnej úprave tejto smernice, najmä s ohľadom na rozšírenie jej pôsobnosti na nebezpečné napodobneniny iné ako sú napodobneniny potravín, a o prípadnom preskúmaní postupov stanovených v článku 4.Článok 61. Členské štáty príjmu opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 26. júna 1989. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.2. Členské štáty oznámia Komisii znenia vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prjmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.Článok 7Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Luxemburgu 25. júna 1987Za RaduprezidentH. De croo[1] Ú. v. ES C 156, 15.6.1987.[2] Ú. v. ES C 150, 9.6.1987, s. 1.[3] Ú. v. ES C 92, 25.4.1975, s. 1.[4] Ú. v. ES C 133, 3.6.1981, s. 1.[5] Ú. v. ES C 167, 5.7.1986, s. 1.[6] Ú. v. ES L 70, 13.3.1984, s. 16.--------------------------------------------------


title: Smernica Rady z 18. decembra 1986 o koordinácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa samostatných obchodných zástupcov

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31986L0653

Úradný vestník L 382 , 31/12/1986 S. 0017 - 0021 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 6 Zväzok 2 S. 0150  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 6 Zväzok 2 S. 0150

		Smernica Radyz 18. decembra 1986o koordinácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa samostatných obchodných zástupcov(86/653/EHS)RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä na jej články 57 (2) a 100,so zreteľom na návrh Komisie [1],so zreteľom na stanovisko Zhromaždenia [2],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],keďže sa obmedzenia slobody usadiť sa a slobody poskytovať služby vo vzťahu k činnostiam sprostredkovateľov v obchode, priemysle a malých remeselných podnikoch zrušili smernicou 64/224/EHS [4];keďže navyše rozdiely v štátnych zákonoch, ktoré sa týkajú obchodného zastúpenia podstatne ovplyvňujú podmienky súťaže a výkon tejto činnosti v rámci spoločenstva a sú určujúce jednak na ochranu obchodných agentov vis-a-vis tým, ktorých zastupujú a aj na ochranu obchodných transakcií; keďže okrem toho tieto rozdiely sú také, že podstatne bránia uzatváraniu, výkonu a prevádzkovaniu kontraktov obchodného zastúpenia, kde zastúpení a obchodní zástupcovia sú usadení v členských štátoch;keďže obchod s tovarom medzi členskými štátmi sa má uskutočňovať za podmienok, ktoré sú podobné jednotnému trhu a v tomto dôsledku je potrebná aproximácia právnych systémov členských štátov v rozsahu potrebnom na správne fungovanie spoločného trhu; keďže v tomto ohľade pravidlá, ktoré sa týkajú konfliktu zákonov neodstránia nekonzistenciu vo vzťahu k uvedenému obchodnému zastúpeniu ani v prípade ak by boli jednotné a preto navrhnutá harmonizácia týchto pravidiel je nevyhnutná nehľadiac na ich existenciu;keďže z tohto pohľadu sa musí dať priorita právnym vzťahom medzi obchodnými zástupcami a zastúpenými;keďže keď sa bude harmonizovať právo členských štátov, ktoré sa vzťahuje na obchodných zástupcov bude vhodné riadiť sa princípmi článku 117 zmluvy a ponechať už uskutočnené zlepšenia;keďže by sa mali povoliť dodatočné prechodné obdobia pre niektoré členské štáty, ktoré vyvinuli určité úsilie na prispôsobenie ich nariadení, najmä tých, ktoré sa týkajú odškodnenia za vypovedanie kontraktu medzi zastúpeným a obchodným zástupcom v zmysle požiadaviek tejto smernice,PRIJALA TÚTO SMERNICU:KAPITOLA 1Rozsah pôsobnostiČlánok 11. Harmonizácia opatrení ustanovených v tejto smernici sa bude uplatňovať na zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia v členských štátoch, ktoré sa týkajú vzťahov medzi obchodnými zástupcami a zastúpenými.2. Na účely tejto smernice, "obchodný zástupca" znamená samostatne zárobkovo činného sprostredkovateľa, ktorý má trvalé oprávnenie dojednávať predaj alebo nákup tovaru v mene a na účet inej osoby, ktorá sa ďalej nazýva "zastúpený" alebo dojednať a uzatvoriť takéto právne úkony na účet a menom zastúpeného.3. Obchodným zástupcom v zmysle tejto smernice sa nerozumie najmä:- osoba, ktorá je ako orgán oprávnená zaväzovať spoločnosť alebo združenie,- spoločník, ktorý je zo zákona oprávnený zaväzovať svojich spoločníkov,- nútený správca, správca poverený súdom, likvidátor alebo správca konkurznej podstaty.Článok 21. Táto smernica sa nevzťahuje na:- neplatených obchodných zástupcov,- obchodných zástupcov, ktorý pracujú na burze komodít alebo v komoditnom trhu alebo- orgán označovaný ako "Crown Agents for Overseas Governments and Administrations", ustanovený na základe zákona o "Crown Agents" z roku 1979 v Spojenom kráľovstve alebo jeho podriadení.2. Každý z členských štátov má právo stanoviť, že táto smernica sa nebude uplatňovať na tie osoby, ktorých činnosť ako obchodných zástupcov sa považuje podľa práva členského štátu za vedľajšiu.KAPITOLA IIPráva a povinnostiČlánok 31. Pri výkone svojich činností musí mať obchodný zástupca na zreteli záujmy toho, koho zastupuje, a konať zodpovedne a dobromyseľne.2. Obchodný zástupca musí najmä:a) vyvíjať príslušnú snahu pri vyjednávaní, a pokiaľ je to vhodné uzatvárať transakcie, ktoré sú mu zverené;b) odovzdávať zastúpenému všetky potrebné informácie, ktoré sú mu dostupné;c) dodržiavať príslušné pokyny, ktoré mu dal zastúpený.Článok 41. Vo vzťahu k svojmu zástupcovi musí zastúpený konať zodpovedne a dobromyseľne.2. Zastúpený musí najmä:a) odovzdať svojmu obchodnému zástupcovi všetky potrebné dokumentáciu, ktorá sa týka predmetnej veci;b) získať pre svojho obchodného zástupcu informácie potrebné na splnenie zmluvy o obchodnom zastúpení včas oznámiť obchodnému zástupcovi, najmä skutočnosť, keď zistí, že rozsah obchodnej transakcie bude výrazne nižší ako obchodný zástupca mohol normálne očakávať.3. Zastúpený musí navyše včas informovať obchodného zástupcu o prijatí, zamietnutí a akomkoľvek neuskutočnení obchodnej transakcie, ktorú obchodný zástupca obstaral pre zastúpeného.Článok 5Zmluvné strany sa nesmú odchýliť od ustanovení článku 3 a 4.KAPITOLA IIIOdmeňovanieČlánok 61. V prípade, že neexistuje dohoda o odplate medzi stranami a bez toho, aby bolo dotknuté uplatňovanie kogentných ustanovení členských štátov, ktoré sa týkajú výšky odplaty, obchodný zástupca má právo na odplatu, ktorá je obvyklá pre obchodných zástupcov obstarávajúcich tovar, ktorý je predmetom zastupiteľskej zmluvy, v mieste kde obchodný zástupca vykonáva svoju činnosť. Pokiaľ neexistuje takáto bežná prax, obchodný zástupca má nárok na primeranú odplatu s ohľadom na všetky aspekty transakcie.2. Akákoľvek časť odplaty, ktorá závisí od počtu alebo finančného objemu obchodnej transakcie sa v zmysle tejto smernice bude považovať za províziu.3. Články 7 až 12 sa neuplatnia, ak obchodný zástupca nie je ani čiastočne odmeňovaný formou provízie.Článok 71. Obchodný zástupca má nárok na províziu z obchodných transakcií uzatvorených počas platnosti zmluvy o obchodnom zastúpení:a) ak sa transakcia uzatvorila v dôsledku jeho činnosti alebob) sa transakcia uzatvorila treťou stranou, ktorú obchodný zástupca predtým získal za zákazníka pre transakciu rovnakého druhu.2. Obchodný zástupca má tiež nárok na províziu z transakcií uzatvorených počas platnosti zmluvy o obchodnom zastúpení:- buď v prípadoch, keď je mu zverená určitá geografická oblasť alebo skupina zákazníkov,- alebo ak má výhradné právo na určitú geografickú oblasť alebo skupinu zákazníkov,a ak sa uzatvorila transakcia so zákazníkom, ktorý patrí do tejto oblasti alebo skupiny.Členský štát zahrnie do svojich vnútroštátnych právnych predpisov jednu z možností uvedených v predchádzajúcich dvoch zarážkach.Článok 8Obchodný zástupca má nárok na províziu z obchodnej transakcie uzatvorenej po skončení platnosti zmluvy o obchodnom zastúpení:a) ak danú transakciu možno pripísať úsiliu obchodného zástupcu počas platnosti zmluvy o obchodnom zastúpení, pokiaľ sa táto transakcia uzatvorila v primeranom čase po skončení platnosti tejto zmluvy alebob) ak v súlade s podmienkami uvedenými v článku 7, objednávka tretej osoby bola doručená zastúpenému alebo obchodnému zástupcovi pred skončením platnosti zmluvy o zastúpení.Článok 9Obchodný zástupca nemá nárok na províziu uvedenú v článku 7, ak je táto provízia splatná podľa článku 8 predchádzajúcemu zástupcovi, pokiaľ podľa okolností nie spravodlivé ju rozdeliť medzi obchodných zástupcov.Článok 101. Provízia je splatná, ak nastane aspoň jedna z nasledovných okolností:a) zastúpený uskutočnil transakciu alebob) zastúpený mal podľa dohody s treťou stranou uskutočniť transakciu aleboc) tretia osoba uskutočnila transakciu.2. Provízia sa stáva splatnou najneskôr vtedy, keď tretia osoba uskutočnila svoju časť transakcie alebo mala tak urobiť, ak zastúpený uskutočnil svoju časť transakcie tak, ako mal.3. Provízia sa má zaplatiť najneskôr posledný deň mesiaca nasledujúceho po štvrťroku v ktorom sa stala splatnou.4. Od ustanovení odsekov 2 a 3 sa nemožno odchýliť dohodou v neprospech obchodného zástupcu.Článok 111. Nárok na províziu môže zaniknúť, iba ak:- je ustanovené, že zmluva medzi treťou stranou a zastúpeným sa nerealizuje a- že sa tak nestalo vinou zastúpeného.2. Obchodný zástupca zaplatenú províziu vráti, ak nárok na ňu zanikol.3. Od ustanovení odseku 1 sa nemožno odchýliť dohodou v neprospech obchodného zástupcu.Článok 121. Zastúpený poskytne svojmu obchodnému zástupcovi výkaz o provízii, ktorá mu patrí najneskôr posledný deň mesiaca nasledujúceho po štvrťroku v ktorom sa provízia stala splatnou. Tento výkaz má obsahovať hlavné zložky použité pri výpočte výšky provízie.2. Obchodný zástupca má nárok požadovať, aby mu boli poskytnuté všetky informácie, najmä výňatky z dokladov, ktoré má zastúpený k dispozícii a ktoré obchodný zástupca potrebuje, aby si overil výšku provízie, ktorá mu patrí.3. Od ustanovení odseku 1a 2 sa nemožno odchýliť dohodou v neprospech obchodného zástupcu.4. Touto smernicou nie sú dotknuté vnútroštátne právne predpisy členských štátov, ktoré uznávajú právo obchodného zástupcu nahliadnuť do účtovných dokladov zastúpeného.KAPITOLA IVUzatvorenie a ukončenie dohody o obchodnom zastúpeníČlánok 131. Každá strana má na požiadanie nárok dostať od druhej strany písomný dokument v ktorom sú stanovené podmienky zmluvy o obchodnom zastúpení, včítane následne dohodnutých podmienok. Tohto práva sa nemožno vzdať.2. Bez ohľadu na odsek 1 môže členský štát ustanoviť, že zmluva o obchodnom zastúpení je neplatná, pokiaľ nie je v písomnej forme.Článok 14Zmluva o obchodnom zastúpení na dobu určitú, ktorej plnenie obidvomi stranami pokračuje aj po skončení tejto lehoty sa považuje za zmluvu zmenenú na dohodu na dobu neurčitú.Článok 151. V prípadoch, keď sa zmluva o obchodnom zastúpení uzatvára na dobu neurčitú, môže zmluvu vypovedať ktorákoľvek strana.2. Výpovedná lehota je jeden mesiac v prvom roku zmluvy, dva mesiace v druhom začatom nasledujúcom roku a tri mesiace v treťom začatom nasledujúcom roku. Zmluvné strany nesmú dohodnúť kratšiu výpovednú lehotu.3. Členské štáty môžu stanoviť výpovednú lehotu na štyri mesiace pre štvrtý, päť mesiacov pre piaty a šesť mesiacov pre šiesty nasledujúci rok. Môžu tiež stanoviť, že zmluvné strany nesmú vý povednú lehotu skrátiť.4. Ak sa zmluvné strany dohodnú na dlhšej výpovednej lehote, ako je stanovená v odseku 2 a 3, výpovedná lehota nesmie byť kratšia pre zastúpeného ako pre obchodného zástupcu.5. Pokiaľ zmluvné strany nedohodnú inak, koniec výpovednej lehoty sa musí zhodovať s koncom kalendárneho mesiaca.6. Ustanovenia tohto článku sa budú uplatňovať na zmluvu o obchodnom zastúpení na dobu určitú, ak sa táto dohoda v zmysle článku 14 stala zmluvou na dobu neurčitú s tým, že sa pri výpočte výpovednej lehoty bude brať na zreteľ predchádzajúca zmluva o obchodnom zastúpení na dobu určitú.Článok 16Touto smernicou nie je dotknuté uplatňovanie právnych predpisov členských štátov, pokiaľ sa stanovujú, že zmluva o obchodnom zastúpení zanikne okamžite:a) pokiaľ niektorá zo zmluvných strán neplní čiastočne alebo celkom svoje povinnosti;b) pokiaľ nastanú mimoriadne okolnosti.Článok 171. Členské štáty prijmú opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby obchodný zástupca po zániku zmluvu o obchodnom zastúpení dostal náhradu podľa odseku 2 alebo náhradu škody podľa odseku 3.2. a) Obchodný zástupca má nárok na náhradu do takej miery, do akej:- priviedol zastúpenému nových zákazníkov alebo podstatne zvýšil finančný objem obchodov s existujúcimi zákazníkmi, a pokiaľ zastúpený má aj naďalej podstatné prínosy z obchodu s týmito zákazníkmi a- náhrada je primeraná všetkým skutočnostiam, najmä provízii za obchody, ktoré obchodný zástupca stratil. Členské štáty môžu pre tieto prípady zahrnúť uplatňovanie alebo absenciu ustanovení o obmedzení obchodu v zmysle článku 20;b) výška náhrady nesmie prekročiť čiastku rovnajúcu sa odškodneniu za jeden rok vypočítanú z priemernej ročnej odplaty obchodného zástupcu počas predchádzajúcich piatich rokov a pokiaľ dohoda trvala kratšie ako päť rokov, odškodnenie sa vypočíta ako priemer za toto obdobie;c) poskytnutie odškodného nebráni obchodnému zástupcovi žiadať náhradu škody.3. Obchodný zástupca má nárok na náhradu škody, ktorú utrpel v dôsledku svojho vzťahu so zastúpeným.Tento nárok na náhradu škody sa bude považovať za oprávnený, ak sa ukončenie uskutočnilo za nasledovných okolností:- odobratie provízie obchodnému zástupcovi, na ktorú by pri správnom výkone dohody o obchodnom zastúpení mal nárok a pritom zastúpený získal značný prospech v súvislosti s činnosťou obchodného zástupcu,- a/alebo keď obchodný zástupca nemohol amortizovať svoje náklady a výdavky, ktoré vynaložil v súvislosti s výkonom zmluvy o obchodnom zastúpení na radu zastúpeného.4. Nárok na náhradu podľa odseku 2 alebo náhradu škody podľa odseku 3 taktiež vzniká v prípade smrti obchodného zástupcu.5. Obchodný zástupca stratí svoj nárok na náhradu podľa odseku 2 a náhradu škody podľa odseku 3, ak počas jedného roka od ukončenia zmluvy neoznámil zastúpenému, že sa chystá takýto nárok uplatniť.6. Komisia predloží Rade do ôsmich rokov po oznámení tejto smernice správu o uplatňovaní tohto článku a ak to bude potrebné, predloží návrh na zmeny a doplnenia.Článok 18Náhrada alebo náhrada škody uvedená v článku 17 sa nevyplatí v prípadoch:a) keď zastúpený ukončil zmluvu o obchodnom zastúpení z dôvodov nedodržania záväzkov obchodného zástupcu, ktoré je dôvodom na okamžité ukončenie zmluvy o obchodnom zastúpení v zmysle právnych predpisov členského štátu;b) keď obchodný zástupca ukončil zmluvu o obchodnom zastúpení, pokiaľ toto ukončenie nie je podložené okolnosťami spôsobenými zastúpeným alebo z dôvodov vysokého veku, nemohúcnosti alebo nemoci obchodného zástupcu, v dôsledku ktorých nie je možné požadovať, aby naďalej vykonával svoju činnosť;c) keď obchodný zástupca so súhlasom zastúpeného postúpi svoje práva a povinnosti zo zmluvy o obchodnom zastúpení ďalšej osobe.Článok 19Zmluvné strany sa nesmú dohodnúť odchylne od ustanovení článkov 17 a 18 v neprospech obchodného zástupcu pred skončením platnosti zmluvy o obchodnom zastúpení.Článok 201. Na účely tejto smernice sa dohoda, ktorá obmedzuje činnosť obchodného zástupcu po skončení platnosti zmluvy o obchodnom zastúpení ďalej označuje ako doložka o obmedzení obchodu.2. Doložka o obmedzení obchodu platí však iba vtedy, ak:a) je uzatvorená písomne ab) vzťahuje sa na geografické územie alebo skupinu zákazníkov zverených obchodnému zástupcovi a na druh tovaru, ktorého sa dohoda o obchodnom zastúpení týkala.3. Doložka o obmedzení obchodu platí najviac dva roky po skončení platnosti dohody o obchodnom zastúpení.4. Týmto článkom nie sú dotknuté právne predpisy členských štátov, ktoré ukladajú ďalšie obmedzenia platnosti alebo účinnosti doložky o obmedzení obchodu, alebo ktoré umožňujú súdom znížiť povinnosti zmluvných strán vyplývajúcich z takejto dohody.KAPITOLA 5Všeobecné a Záverečné ustanoveniaČlánok 21Žiadne ustanovenie tejto smernice nestanovuje povinnosť členského štátu vyžadovať uverejnenie informácií, ktoré by bolo v rozpore s verejným poriadkom.Článok 221. Členské štáty uvedú do účinnosti právne predpisy potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 1. januára 1990. Bezodkladne o tom informujú Komisiu. Takéto ustanovenia sa budú uplatňovať najneskôr na zmluvy uzatvorené po nadobudnutí ich účinnosti. Budú sa uplatňovať na platné zmluvy najneskôr od 1. januára 1994.2. Členské štáty oznámia Komisii znenia hlavných ustanovení zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.3. Pre Írsko a Spojené kráľovstvo platí namiesto dátumu 1. január 1990 uvedeného v odseku 1 dátum 1. január 1994.Pre Taliansko platí namiesto dátumu 1. január 1990 dátum 1. január 1993 v prípade povinností v zmysle článku 17.Článok 23Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 18. decembra 1986Za RadupredsedaM. Jopling[1] Ú. v. ES C 13, 18.1.1977, s. 2; Ú. v. ES C 56, 2.3.1979, s. 5.[2] Ú. v. ES C 239, 9.10.1978, s. 17.[3] Ú. v. ES C 59, 8.3.1978, s. 31.[4] Ú. v. ES 56, 4.4.1964, s. 869/64.--------------------------------------------------


title: Smernica Rady 2009/119/ES zo 14. septembra 2009 , ktorou sa členským štátom ukladá povinnosť udržiavať minimálne zásoby ropy a/alebo ropných výrobkov

text:
               9.10.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 265/9

      SMERNICA RADY 2009/119/ES
   zo 14. septembra 2009,
   ktorou sa členským štátom ukladá povinnosť udržiavať minimálne zásoby ropy a/alebo ropných výrobkov
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 100,
   so zreteľom na návrh Komisie,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu (1),
   so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (2),
   po porade s európskym dozorným úradníkom pre ochranu údajov (3),
   keďže:

               (1)

               Dodávky ropy a ropných výrobkov do Spoločenstva stále zohrávajú veľmi dôležitú úlohu najmä pre odvetvie dopravy a chemický priemysel.

               (2)

               Čoraz väčšia koncentrácia výroby, postupné znižovanie ropných rezerv a zvyšovanie svetovej spotreby ropných výrobkov sa podieľajú na zvýšenom riziku ťažkostí so zásobovaním.

               (3)

               Európska rada vo svojom akčnom pláne (2007 – 2009) s názvom Energetická politika pre Európu vyzdvihla potrebu zvýšiť bezpečnosť dodávok pre Európsku úniu (EÚ) ako celok a pre každý členský štát, a to okrem iného prostredníctvom preskúmania mechanizmov Únie na udržiavanie zásob ropy s osobitným zameraním sa na dostupnosť v prípade krízy.

               (4)

               Uvedený cieľ si okrem iného vyžaduje väčšie zblíženie systému Spoločenstva a systému ustanoveného Medzinárodnou energetickou agentúrou (ďalej len „MEA“).

               (5)

               Podľa smernice Rady 2006/67/ES z 24. júla 2006, ktorou sa členským štátom ukladá povinnosť udržiavať minimálne zásoby ropy a/alebo ropných výrobkov (4), sa zásoby počítajú na základe priemernej dennej domácej spotreby v predchádzajúcom kalendárnom roku. Povinnosti udržiavať zásoby podľa Dohody o Medzinárodnom energetickom programe z 18. novembra 1974 (ďalej len „dohoda MEA“) sa však počítajú na základe čistého dovozu ropy a ropných výrobkov. Z tohto dôvodu a vzhľadom na ďalšie rozdiely v metodike je potrebné zosúladiť spôsob počítania povinností udržiavať zásoby a núdzových zásob Spoločenstva s metodikami výpočtu podľa dohody MEA bez ohľadu na skutočnosť, že metódy výpočtu podľa MEA sa pre technologické vylepšenia posledných desaťročí možno musia prehodnotiť a že štáty, ktoré nie sú účastníckymi krajinami MEA a ktoré sú úplne závislé od dovozov, môžu potrebovať na prispôsobenie svojich povinností udržiavať zásoby dlhšie obdobie. Ďalšie zmeny a doplnenia metód a postupov výpočtu objemu zásob sa môžu ukázať ako potrebné a užitočné na ďalšie zvýšenie súladu s postupmi MEA vrátane zmien, ktorými sa pre niektoré členské štáty zníži miera odpočítania, ktorá sa uplatňuje pri výpočte zásob a je stanovená na 10 %, ktoré by umožňovali rozdielny prístup k zásobám ťažkého benzínu alebo ktoré by umožňovali započítanie zásob v tankeroch, ktoré sa nachádzajú vo výsostných vodách členského štátu.

               (6)

               Domáca ťažba ropy môže sama osebe prispievať k bezpečnosti dodávok, čím by sa mohlo zdôvodniť, aby členské štáty ťažiace ropu mohli udržiavať menšie zásoby ako ostatné členské štáty. Takáto výnimka by však nemala viesť k zmene povinností udržiavať zásoby, ktoré by boli podstatne odlišné od povinností udržiavať zásoby, ktoré vyplývajú zo smernice 2006/67/ES. Z toho vyplýva, že povinnosť niektorých členských štátov súvisiaca s udržiavaním zásob by sa mala stanoviť na základe domácej spotreby ropy, a nie na základe dovozu.

               (7)

               Závery predsedníctva zo zasadnutia Európskej rady v Bruseli 8. a 9. marca 2007 naznačujú, že je čoraz nevyhnutnejšie a naliehavejšie, aby sa zaviedla integrovaná politika Spoločenstva v oblasti energetiky, ktorá by bola kombináciou opatrení na európskej úrovni a na úrovni členských štátov. Preto je nesmierne dôležité zabezpečiť väčšie zblíženie štandardov, ktoré sa zabezpečujú mechanizmami udržiavania zásob používanými v jednotlivých členských štátoch.

               (8)

               Dostupnosť ropných zásob a zaistenie dodávok energie sú hlavné prvky verejnej bezpečnosti členských štátov a Spoločenstva. Existencia ústredných subjektov správy zásob (ÚSSZ) v Spoločenstve pomáha priblížiť sa k týmto cieľom. S cieľom umožniť dotknutým členským štátom optimálne využitie vnútroštátneho práva na vymedzenie pojmov pre ich ÚSSZ pri znížení finančného zaťaženia na strane koncových spotrebiteľov ako výsledok takých činností udržiavania zásob stačí zákaz využívania zásob na komerčné účely s umožnením toho, že ropné zásoby môže kdekoľvek v Spoločenstve udržiavať ktorýkoľvek ÚSSZ zriadený na tento účel.

               (9)

               So zreteľom na ciele právnych predpisov Spoločenstva o ropných zásobách a prípadné bezpečnostné obavy niektorých členských štátov a vzhľadom na želanie sprísniť mechanizmy solidarity medzi členskými štátmi a zvýšiť ich transparentnosť je potrebné maximálne sústrediť činnosť ÚSSZ na ich vnútroštátne územia.

               (10)

               Ropné zásoby by sa mali dať udržiavať kdekoľvek v Spoločenstve pod podmienkou, že sa náležite prihliada na ich fyzickú prístupnosť. Hospodárske subjekty, ktoré majú povinnosti udržiavať zásoby, by preto mali mať možnosť oslobodiť sa od svojich povinností tak, že ich postúpia iným hospodárskym subjektom alebo ktorémukoľvek z ÚSSZ. Okrem toho, ak sa tieto povinnosti môžu postúpiť slobodne zvolenému ÚSSZ na území Spoločenstva za odplatu, ktorá by bola limitovaná výškou nákladov vynaložených na poskytované služby, znížilo by sa riziko diskriminačných postupov na vnútroštátnej úrovni. Právo hospodárskeho subjektu na postúpenie by nemalo znamenať, že ktorýkoľvek aktér musí toto postúpenie prijať, pokiaľ sa v tejto smernici neustanovuje inak. Ak sa členské štáty rozhodnú obmedziť postúpenie práv hospodárskeho subjektu, mali by zabezpečiť, že hospodárske subjekty majú zaručené právo postúpiť určitú minimálnu percentuálnu sadzbu ich povinnosti; takéto členské štáty by preto mali zabezpečiť, že ich ÚSSZ akceptuje postúpenie povinnosti udržiavania zásob vo vzťahu k objemu potrebnému na zaručenie tejto minimálnej percentuálnej sadzby.

               (11)

               Členské štáty by mali zabezpečiť úplnú dostupnosť všetkých zásob udržiavaných na základe právnych predpisov Spoločenstva. Na zaručenie takejto dostupnosti nesmie byť nijako zúžené ani obmedzené vlastnícke právo k týmto zásobám, aby sa nebránilo ich použitiu v prípade narušenia dodávok ropy. Do úvahy by sa nemali brať ropné výrobky podnikov vystavených veľkému riziku exekučných konaní na ich majetok. V prípade, že sa povinnosť udržiavať zásoby ukladá hospodárskym subjektom, začatie konkurzného konania alebo vyrovnacieho konania by sa mohlo považovať za dôkaz existencie takejto rizikovej situácie.

               (12)

               Aby sa členským štátom umožnilo rýchlo reagovať v obzvlášť naliehavých prípadoch alebo počas kríz na miestnej úrovni, mohlo by byť vhodné umožniť im v prípade takýchto situácií využitie časti zásob. Takéto naliehavé prípady alebo krízy na miestnej úrovni by nezahŕňali situácie spôsobené vývojom cien ropy alebo ropných výrobkov, mohli by však zahŕňať narušenia dodávok zemného plynu, keď je potrebné zmeniť palivo, t. j. použiť ropu alebo ropné výrobky ako palivo pri výrobe energie.

               (13)

               Vzhľadom na potreby súvisiace s vykonávaním núdzových stratégií, podnietenie zblíženia štandardov zabezpečených vnútroštátnymi mechanizmami udržiavania zásob a zabezpečenie lepšieho prehľadu o objemoch zásob členské štáty a Spoločenstvo by mali mať nástroje posilnenej kontroly týchto zásob. Zásoby, ktoré sa držia na základe bilaterálnych dohôd alebo zmluvných práv na nákup určitých objemov zásob („tickets“), ktoré spĺňajú povinnosti stanovené v tejto smernici, by mali predstavovať užitočné nástroje, ktoré sú v súlade s cieľom väčšieho zblíženia.

               (14)

               Vlastníctvo členských štátov alebo ÚSSZ zriadených rôznymi vnútroštátnymi orgánmi, pokiaľ ide o významnú časť zásob, by malo umožniť zvýšiť úroveň kontroly a transparentnosti, a to minimálne v prípade tejto časti zásob.

               (15)

               V záujme zvýšenia bezpečnosti zásobovania v Spoločenstve by tzv. osobitné zásoby nakúpené členskými štátmi alebo ústrednými ÚSSZ a vytvorené na základe rozhodnutí členských štátov mali v prípade krízy zodpovedať skutočným potrebám. Okrem toho by mali mať osobitný právny štatút, ktorý v prípade krízy zabezpečí ich úplnú dostupnosť. Dotknuté členské štáty by preto mali prijať náležité opatrenia na bezvýhradnú ochranu predmetných zásob pred akýmikoľvek exekučnými opatreniami.

               (16)

               V tomto štádiu by jednotlivé dotknuté členské štáty mali nezávisle a dobrovoľne stanoviť objemy zásob, ktorých vlastníkmi by mali byť ÚSSZ alebo členské štáty.

               (17)

               Vzhľadom na potrebu zvýšiť úroveň kontroly a transparentnosti by núdzové zásoby, ktoré nie sú osobitnými zásobami, mali podliehať prísnejším požiadavkám na monitorovanie a v istých prípadoch by sa mala členským štátom uložiť oznamovacia povinnosť o opatreniach, ktorými sa spravuje dostupnosť núdzových zásob, a o zmenách predpisov týkajúcich sa ich udržiavania.

               (18)

               S cieľom umožniť vykonanie potrebných činností, ktoré sa napríklad vyžadujú na účely obmeny zásob, zabezpečenie súladu so zmenenou produktovou špecifikáciou alebo začatie nového výberového konania na udržiavanie zásob, by sa mohli povoliť pohyby stavu osobitných zásob spôsobené operáciami nahradenia jednotlivých zásob.

               (19)

               V prípade, že sa núdzové a osobitné zásoby zmiešajú s inými zásobami, ktoré skladujú hospodárske subjekty, mal by sa klásť dôraz na transparentnosť objemov núdzových zásob.

               (20)

               Zdá sa, že periodicita podávania výkazov o zásobách a termín na ich predkladanie v zmysle ustanovení smernice 2006/67/ES nie sú v súlade s rozličnými systémami udržiavania zásob ropy zriadenými v iných častiach sveta. V uznesení o makroekonomických dôsledkoch zvyšovania cien energie Európsky parlament prejavil podporu častejšiemu podávaniu informácií.

               (21)

               S cieľom zabrániť zdvojovaniu informácií, ktoré majú členské štáty podávať o rôznych kategóriách výrobkov, by ako referencia pre jednotlivé kategórie ropných výrobkov uvedených v tejto smernici malo slúžiť nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1099/2008 z 22. októbra 2008 o energetickej štatistike (5).

               (22)

               S cieľom posilniť bezpečnosť dodávok, poskytovať trhom kompletnejšie informácie, ubezpečovať spotrebiteľov o stave ropných zásob a optimalizovať spôsob prenosu informácií by sa malo prijať ustanovenie, ktorým sa umožní prijímanie neskorších zmien a doplnení alebo spresnení pravidiel prípravy a predkladania štatistických výkazov.

               (23)

               S prihliadnutím na rovnaké ciele by sa mali do pripravovaných a predkladaných štatistických výkazov zahrnúť aj iné ako núdzové a osobitné zásoby, pričom tieto výkazy by sa mali predkladať mesačne.

               (24)

               Vo výkazoch predkladaných Komisii sa môžu vyskytnúť nezrovnalosti a chyby, a preto by zamestnanci Komisie alebo osoby poverené Komisiou mali mať možnosť posúdiť núdzovú pripravenosť a stav zásob členských štátov. Na zabezpečenie toho, aby sa tieto posudzovania mohli naozaj vykonávať v súlade s vnútroštátnymi postupmi, by sa mali využívať vnútroštátne režimy členských štátov.

               (25)

               Prijaté alebo zozbierané údaje by mali podliehať komplexnému elektronickému a štatistickému spracovaniu. To si vyžaduje integrované nástroje a postupy. Komisia by preto mala mať možnosť prijať všetky opatrenia vhodné na tento účel, a najmä vyvíjať nové počítačové systémy.

               (26)

               Ochrana fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov členskými štátmi sa upravuje v smernici Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov (6) a ochrana fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov Komisiou sa upravuje v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 z 18. decembra 2000 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi Spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov (7). Tieto akty predovšetkým vyžadujú, aby spracúvanie osobných údajov bolo odôvodnené zákonným účelom, a ustanovujú, aby sa osobné údaje, ktoré boli zozbierané náhodne, ihneď zničili.

               (27)

               Do ropných výrobkov sa často primiešavajú biopalivá a isté aditíva. Ak sa zmiešajú alebo sa majú zmiešať s takýmito výrobkami, malo by byť možné zahrnúť ich do výpočtu povinnosti udržiavať zásoby a do výpočtu udržiavaných zásob.

               (28)

               Dotknutým členským štátom by sa malo umožniť plnenie všetkých povinností, ktoré im môžu vyplynúť z rozhodnutia o uvoľnení zásob prijatého podľa dohody MEA alebo podľa vykonávacích opatrení k tejto dohode. Kľúčovým faktorom účinnej reakcie na ťažkosti s dodávkami je riadne a včasné plnenie rozhodnutí MEA. Aby sa takáto reakcia dala zabezpečiť, členské štáty by mali uvoľňovať časť svojich núdzových zásob v rozsahu uvedenom v príslušnom rozhodnutí MEA. Komisia by mala s MEA úzko spolupracovať a prijímať opatrenia na úrovni Spoločenstva na základe metodiky MEA. Komisia by najmä mala byť v pozícii, ktorá jej umožní odporučiť, aby všetky členské štáty uvoľnili zásoby, a tým podporili rozhodnutie MEA, ktorým sa jej účastnícke krajiny vyzývajú na uvoľnenie zásob, prípadne uľahčili jeho vykonávanie. Je žiaduce, aby členské štáty na takéto odporúčania Komisie reagovali kladne, a to v záujme silnej solidarity a súdržnosti v celom Spoločenstve, medzi členskými štátmi, ktoré sú účastníckymi krajinami MEA, a členskými štátmi, ktoré nimi nie sú, v rámci reakcie na narušenie dodávok.

               (29)

               Účelom smernice Rady 73/238/EHS z 24. júla 1973 o opatreniach na zmiernenie následkov ťažkostí pri zásobovaní ropou a ropnými produktmi (8) je predovšetkým kompenzovať alebo aspoň zmierniť škodlivé následky akýchkoľvek ťažkostí, aj dočasných, ktoré spôsobia citeľné zníženie dodávok ropy alebo ropných výrobkov, vrátane vážneho narušenia hospodárskej činnosti Spoločenstva, ktoré by sa mohlo takýmto znížením spôsobiť. Táto smernica by mala zahŕňať podobné opatrenia.

               (30)

               Cieľom smernice 73/238/EHS je okrem toho zriadiť poradný orgán na uľahčenie koordinácie praktických opatrení v tejto oblasti prijatých alebo navrhnutých členskými štátmi. Takýto orgán by sa mal ustanoviť v tejto smernici. Naďalej je nutné, aby každý členský štát vypracoval plán, ktorý by sa mohol použiť v prípade ťažkostí s dodávkami ropy a ropných výrobkov. Každý členský štát by mal taktiež ustanoviť organizačné opatrenia, ktoré sa prijmú v prípade krízy.

               (31)

               Vzhľadom na to, že touto smernicou sa zavádza viacero nových mechanizmov, jej vykonávanie a fungovanie by sa malo preskúmať.

               (32)

               Táto smernica nahrádza alebo zahŕňa všetky aspekty upravené v rozhodnutí Rady 68/416/EHS z 20. decembra 1968 o uzatváraní a vykonávaní osobitných dohôd medzi vládami v súvislosti s povinnosťou členských štátov udržiavať minimálne zásoby ropy a/alebo ropných výrobkov (9). Toto rozhodnutie preto nemá viac žiadny účel.

               (33)

               Keďže cieľ tejto smernice, a to udržiavanie vysokej úrovne bezpečnosti dodávok ropy v Spoločenstve prostredníctvom spoľahlivých a transparentných mechanizmov založených na solidarite medzi členskými štátmi za súčasného dodržiavania pravidiel vnútorného trhu a hospodárskej súťaže, nemožno uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, ale z dôvodov jeho rozsahu a dôsledkov ho možno lepšie dosiahnuť na úrovni Spoločenstva, môže Spoločenstvo prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 zmluvy. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa.

               (34)

               Opatrenia potrebné na vykonávanie tejto smernice by sa mali prijímať v súlade s rozhodnutím Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu (10).

               (35)

               V súlade s bodom 34 Medziinštitucionálnej dohody o lepšej tvorbe práva sa členské štáty vyzývajú, aby vo vlastnom záujme a v záujme Spoločenstva vypracovali a zverejnili tabuľky, ktoré budú čo najlepšie vyjadrovať vzájomný vzťah medzi touto smernicou a transpozičnými opatreniami.

               (36)

               Smernice 73/238/EHS a 2006/67/ES a rozhodnutie 68/416/EHS by sa preto mali zrušiť,

         PRIJALA TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Cieľ
   Touto smernicou sa ustanovujú pravidlá, ktorých cieľom je zabezpečiť vysokú úroveň bezpečnosti dodávok ropy v Spoločenstve prostredníctvom spoľahlivých a transparentných mechanizmov založených na solidarite medzi členskými štátmi, udržiavať minimálne zásoby ropy a/alebo ropných výrobkov a zaviesť postupy potrebné na riešenie stavu ropnej núdze.
   Článok 2
   Vymedzenie pojmov
   Na účely tejto smernice sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:

               a)

               „referenčný rok“ je kalendárny rok, na ktorý sa vzťahujú údaje o spotrebe alebo čistom dovoze, ktoré sa používajú pri výpočtoch objemu zásob, ktorý sa má udržiavať, alebo skutočného objemu zásob v určenom čase;

               b)

               „aditíva“ sú neuhľovodíkové zlúčeniny, ktoré sa pridávajú alebo primiešavajú do výrobku s cieľom upraviť jeho vlastnosti;

               c)

               „biopalivo“ je kvapalná alebo plynná pohonná látka používaná na dopravné účely, ktorá sa vyrába z biomasy, pričom „biomasa“ je biologicky rozložiteľná zložka výrobkov, odpadu a zvyškov pochádzajúcich z poľnohospodárstva (vrátane rastlinných a živočíšnych látok), lesného hospodárstva a príbuzných odvetví, ako aj biologicky rozložiteľná zložka priemyselného a komunálneho odpadu;

               d)

               „domáca spotreba“ je celkové množstvo dodané v rámci krajiny na energetické a neenergetické použitie, vypočítané podľa prílohy II; toto celkové množstvo zahŕňa dodávky pre sektor transformácie palív a dodávky pre priemysel, dopravu, domácnosti a iné odvetvia na „konečnú“ spotrebu; patrí doň aj vlastná spotreba energetického sektora (s výnimkou paliva pre rafinérie);

               e)

               „účinné medzinárodné rozhodnutie o uvoľnení zásob“ je každé platné rozhodnutie Riadiacej rady Medzinárodnej energetickej agentúry zabezpečiť dostupnosť ropy alebo ropných výrobkov na trhu uvoľnením zásob jeho členov a/alebo inými opatreniami;

               f)

               „ústredný subjekt správy zásob“ (ÚSSZ) je organizácia alebo útvar, na ktorý možno preniesť právomoci konať s cieľom obstarávať, udržiavať alebo predávať zásoby ropy vrátane núdzových a osobitných zásob;

               g)

               „vážne narušenie dodávok“ je veľký a náhly pokles dodávok ropy alebo ropných výrobkov do Spoločenstva alebo členského štátu bez ohľadu na to, či je jeho dôsledkom účinné medzinárodné rozhodnutie o uvoľnení zásob;

               h)

               „medzinárodné námorné zásobníky“ má význam ako v oddiele 2.1 prílohy A k nariadeniu (ES) č. 1099/2008;

               i)

               „ropné zásoby“ sú zásoby energetických výrobkov uvedených v oddiele 3.1 prvom odseku prílohy C k nariadeniu (ES) č. 1099/2008;

               j)

               „núdzové zásoby“ sú ropné zásoby, ktoré musí udržiavať každý členský štát podľa článku 3;

               k)

               „obchodné zásoby“ sú ropné zásoby skladované hospodárskymi subjektmi, ktorých udržiavanie sa na základe tejto smernice nevyžaduje;

               l)

               „osobitné zásoby“ sú ropné zásoby, ktoré spĺňajú podmienky uvedené v článku 9.

               m)

               „fyzická prístupnosť“ je mechanizmus lokalizácie a prepravy zásob s cieľom zabezpečiť ich uvoľnenie alebo skutočné dodanie konečným spotrebiteľom a na trhy v lehote a za podmienok, ktoré napomáhajú zmiernenie zásobovacích problémov.

         Vymedzenia pojmov uvedené v tomto článku sa môžu spresniť alebo zmeniť a doplniť v súlade s regulačným postupom uvedeným v článku 23 ods. 2.
   Článok 3
   Núdzové zásoby – výpočet objemu povinných zásob
   1.   Členské štáty prijmú vhodné zákony, iné právne predpisy alebo správne opatrenia, ktorými sa do 31. decembra 2012 zabezpečí, aby celkové ropné zásoby udržiavané v Spoločenstve na ich potrebu vždy zodpovedali minimálne 90 dňom priemerného denného čistého dovozu alebo 61 dňom priemernej dennej domácej spotreby, podľa toho, ktorá z týchto hodnôt je vyššia.
   2.   Priemerný denný čistý dovoz, na ktorý sa prihliada, sa počíta na základe ropného ekvivalentu dovozu v predchádzajúcom kalendárnom roku, ktorý sa určuje podľa metódy a postupov uvedených v prílohe I.
   Priemerná denná domáca spotreba, na ktorú sa prihliada, sa počíta na základe ropného ekvivalentu domácej spotreby v predchádzajúcom kalendárnom roku, ktorá sa určuje a počíta podľa metódy a postupov uvedených v prílohe II.
   3.   Bez ohľadu na odsek 2 sa však, čo sa týka obdobia od 1. januára do 31. marca každého kalendárneho roku, denné priemery čistého dovozu a domácej spotreby uvedené v odseku 2 určujú na základe množstiev dovezených a spotrebovaných v predposlednom kalendárnom roku pred príslušným kalendárnym rokom.
   4.   Metódy a postupy výpočtu povinností udržiavať zásoby, ako sa uvádzajú v tomto článku, sa môžu zmeniť a doplniť v súlade s regulačným postupom uvedeným v článku 23 ods. 2.
   Článok 4
   Výpočet objemu zásob
   1.   Objemy udržiavaných zásob sa počítajú pomocou metód uvedených v prílohe III. Pri výpočte objemov zásob pre každú udržiavanú kategóriu podľa článku 9 sa tieto metódy uplatňujú len na výrobky patriace do danej kategórie.
   2.   Objemy udržiavaných zásob k určitému dátumu sa počítajú na základe údajov za referenčný rok určený v súlade s pravidlami stanovenými v článku 3.
   3.   Do výpočtu núdzových zásob členského štátu a osobitných zásob členského štátu sa môžu súčasne zahrnúť všetky ropné zásoby, ak spĺňajú všetky podmienky ustanovené v tejto smernici pre obidva typy týchto zásob.
   4.   Metódy a postupy výpočtu objemov zásob uvedené v odsekoch 1 a 2 sa môžu zmeniť a doplniť v súlade s regulačným postupom uvedeným v článku 23 ods. 2. Môže sa najmä ukázať, že v záujme zabezpečenia väčšieho súladu s postupmi MEA je potrebné a užitočné tieto metódy a postupy vrátane uplatňovania odpočítania stanoveného v prílohe III zmeniť a doplniť.
   Článok 5
   Dostupnosť zásob
   1.   Na účely tejto smernice členské štáty zabezpečujú nepretržitú dostupnosť a fyzickú prístupnosť núdzových a osobitných zásob. V súvislosti s týmito zásobami ustanovia pravidlá na identifikáciu, evidenciu a kontrolu, tak aby sa dali kedykoľvek overiť. Táto požiadavka sa tiež uplatňuje aj na núdzové a osobitné zásoby, ktoré sú zmiešané s inými skladovanými zásobami hospodárskych subjektov.
   Členské štáty prijmú všetky opatrenia potrebné na predchádzanie všetkým prekážkam a ťažkostiam, ktoré by mohli brániť dostupnosti núdzových a osobitných zásob. Každý členský štát môže obmedziť alebo podmieniť ďalšími požiadavkami možnosť udržiavať svoje núdzové a osobitné zásoby mimo svojho územia.
   2.   V prípade, že je potrebné implementovať núdzové postupy ustanovené v článku 21, členské štáty zakážu každé opatrenie, ktoré členskému štátu bráni v preprave, použití alebo uvoľnení núdzových alebo osobitných zásob udržiavaných na ich území v mene iného členského štátu, alebo nijaké takéto opatrenie neprijmú.
   Článok 6
   Evidencia núdzových zásob – výročná správa
   1.   Každý členský štát vedie neustále aktualizovanú a podrobnú evidenciu všetkých núdzových zásob udržiavaných pre jeho potreby, ktoré nie sú osobitnými zásobami. Táto evidencia obsahuje najmä informácie na presné určenie skladiska, rafinérie alebo skladovacieho zariadenia, kde sa dané zásoby nachádzajú, ako aj príslušné množstvá, vlastníka zásob a ich druh odkazom na kategórie uvedené v oddiele 3.1 prvom odseku prílohy C k nariadeniu (ES) č. 1099/2008.
   2.   Do 25. februára každého roka každý členský štát zašle Komisii zhrnutie evidencie zásob uvedenej v odseku 1, v ktorom sa uvedú aspoň množstvá a druh núdzových zásob zahrnutých v evidencii k poslednému dňu predchádzajúceho kalendárneho roku.
   3.   Členské štáty tiež zasielajú Komisii do 15 dní od jej žiadosti aj kompletnú kópiu evidencie; v tejto kópii sa môžu vypustiť citlivé údaje týkajúce sa miesta, kde sa zásoby nachádzajú. Takéto žiadosti sa môžu požadovať najneskôr päť rokov po dátume, na ktorý sa požadované údaje vzťahujú, pričom sa tieto žiadosti nemôžu týkať údajov zo žiadneho obdobia pred 1. januárom 2013.
   Článok 7
   Ústredné subjekty správy zásob
   1.   Členské štáty môžu zriadiť ÚSSZ.
   Žiadny členský štát nesmie zriadiť viac než jeden ÚSSZ alebo iný podobný orgán. Členský štát môže zriadiť ÚSSZ kdekoľvek v Spoločenstve.
   Ak členský štát ÚSSZ zriadi, tento subjekt má formu orgánu alebo útvaru, ktorého cieľom nie je tvorba zisku, ktorý koná vo všeobecnom záujme a ktorý sa nepovažuje za hospodársky subjekt v zmysle tejto smernice.
   2.   Hlavným cieľom ÚSSZ je obstarávanie, udržiavanie a predaj ropných zásob na účely plnenia požiadaviek tejto smernice a na účely dodržiavania medzinárodných dohôd, ktoré sa týkajú udržiavania ropných zásob. Je jediným orgánom alebo útvarom, na ktorý možno preniesť právomoc obstarávať alebo predávať osobitné zásoby.
   3.   ÚSSZ alebo členské štáty môžu na stanovené obdobie postúpiť úlohy týkajúce sa správy núdzových zásob a s výnimkou predaja a nadobudnutia aj osobitných zásob iba na:

               a)

               iný členský štát, na ktorého území sa tieto zásoby nachádzajú, alebo na ÚSSZ zriadený týmto členským štátom. Takto postúpené úlohy sa nesmú postúpiť ďalej na iné členské štáty ani na nimi zriadené ÚSSZ. Členské štáty, ktoré zriadili ÚSSZ, ako aj každý členský štát, na ktorého území sa zásoby budú udržiavať, má právo podmieniť toto postúpenie svojím povolením;

               b)

               hospodárske subjekty. Takto postúpené úlohy sa nesmú postúpiť ďalej. Ak sa postúpenie alebo zmena či predĺženie tohto postúpenia týkajú úloh súvisiacich so správou núdzových a osobitných zásob udržiavaných v inom členskom štáte, toto postúpenie musí vopred povoliť členský štát, pre ktorý sa tieto zásoby udržiavajú, a všetky členské štáty, na ktorých území sa budú udržiavať.

         4.   Každý členský štát, ktorý má ÚSSZ, od neho vyžaduje, aby na účely článku 8 ods. 1 a 2 uverejňoval:

               a)

               priebežne úplné informácie podľa jednotlivých kategórií výrobkov o objemoch zásob, ktorých udržiavanie môže zabezpečovať pre hospodárske subjekty alebo prípadne pre ÚSSZ, ktoré o to majú záujem;

               b)

               minimálne sedem mesiacov vopred podmienky, za akých je ochotný poskytovať služby týkajúce sa udržiavania zásob pre hospodárske subjekty. Podmienky, za akých sa služby môžu poskytovať, vrátane podmienok týkajúcich sa ich harmonogramu, môžu stanoviť aj príslušné vnútroštátne orgány alebo sa môžu stanoviť na základe súťažného konania, ktorého cieľom je vybrať najlepšiu ponuku predloženú hospodárskymi subjektmi alebo prípadne ÚSSZ, ktoré majú o poskytovanie takýchto služieb záujem.

         ÚSSZ prijímajú takéto postúpenia za objektívnych, transparentných a nediskriminačných podmienok. Platby hospodárskych subjektov za služby ÚSSZ nesmú byť vyššie, ako sú úplné náklady na poskytnuté služby, a nemožno ich vyžadovať pred vytvorením zásob. ÚSSZ môže prijatie postúpenia podmieniť poskytnutím záruky alebo inej formy zabezpečenia hospodárskym subjektom.
   Článok 8
   Hospodárske subjekty
   1.   Každý členský štát zabezpečí, aby každý hospodársky subjekt, ktorému tento členský štát uloží povinnosti udržiavať zásoby, aby si tým splnil svoje povinnosti vyplývajúce z článku 3, mal právo postúpiť aspoň časť týchto povinností podľa vlastného výberu iba na:

               a)

               ÚSSZ členského štátu, pre ktorý sa takéto zásoby udržiavajú;

               b)

               jeden alebo viacero ÚSSZ, ktoré vopred vyhlásili, že sú ochotné udržiavať takéto zásoby, pod podmienkou, že toto postúpenie bolo vopred povolené členským štátom, pre ktorý sa tieto zásoby udržiavajú, ako aj všetkými členskými štátmi, na ktorých územiach sa budú zásoby udržiavať;

               c)

               iné hospodárske subjekty, ktoré majú nadbytok zásob alebo ktoré majú k dispozícii kapacity udržiavať zásoby mimo územia členského štátu, pre ktorý sa zásoby v Spoločenstve udržiavajú, pod podmienkou, že toto postúpenie bolo vopred povolené členským štátom, pre ktorý sa tieto zásoby udržiavajú, ako aj všetkými členskými štátmi, na ktorých území sa budú zásoby udržiavať, a/alebo

               d)

               iné hospodárske subjekty, ktoré majú nadbytok zásob alebo ktoré majú k dispozícii kapacity udržiavať zásoby na území členského štátu, pre ktorý sa zásoby udržiavajú, pod podmienkou, že toto postúpenie sa vopred tomuto členskému štátu oznámilo. Členské štáty môžu takéto postúpenia obmedziť alebo podmieniť.

         Povinnosti postúpené v súlade s písmenami c) a d) sa nesmú postúpiť ďalej. Každá zmena alebo predĺženie postúpenia uvedeného v písmenách b) a c) nadobúda účinnosť, len ak ju vopred povolili všetky členské štáty, ktoré postúpenie povolili. Každá zmena alebo predĺženie postúpenia uvedeného v písmene d) sa považuje za nové postúpenie.
   2.   Každý členský štát môže postúpené práva hospodárskych subjektov, ktorým ukladá alebo uložil povinnosti udržiavať zásoby, obmedziť.
   Ak však takéto obmedzenia limitujú práva hospodárskeho subjektu na postúpenie na objemy, ktoré zodpovedajú menej ako 10 % povinnosti udržiavať zásoby, ktorá mu bola uložená, členský štát zabezpečí zriadenie ÚSSZ, ktorý musí prijať postúpenia vo vzťahu k objemu potrebnému na zaručenie práva hospodárskeho subjektu postúpiť aspoň 10 % povinnosti udržiavať zásoby, ktorá mu bola uložená.
   Minimálna percentuálna sadzba uvedená v tomto odseku sa zvýši z 10 % na 30 % do 31. decembra 2017.
   3.   Členský štát môže bez ohľadu na ustanovenia odsekov 1 a 2 uložiť hospodárskemu subjektu povinnosť postúpiť aspoň časť svojej povinnosti udržiavať zásoby na ÚSSZ členského štátu.
   4.   Členské štáty prijmú opatrenia potrebné na informovanie hospodárskych subjektov o spôsoboch, ktoré sa majú použiť na výpočet povinností udržiavať zásoby, ktoré sú na ne uložené, najneskôr 200 dní pred začiatkom obdobia, na ktoré sa daná povinnosť vzťahuje. Hospodárske subjekty uplatňujú svoje právo na postúpenie povinností udržiavať zásoby na ÚSSZ najneskôr 170 dní pred začiatkom obdobia, na ktoré sa daná povinnosť vzťahuje.
   Ak sú hospodárske subjekty informované o povinnosti udržiavať zásoby menej ako 200 dní pred začiatkom obdobia, na ktoré sa povinnosť udržiavať zásoby vzťahuje, majú možnosť uplatniť svoje právo na postúpenie tejto povinnosti kedykoľvek.
   Článok 9
   Osobitné zásoby
   1.   Každý členský štát sa môže zaviazať, že v súlade s podmienkami uvedenými v tomto článku bude udržiavať minimálny objem ropných zásob, vypočítaný ako počet dní spotreby.
   Osobitné zásoby musí vlastniť členský štát alebo ním zriadený USSZ a musia sa udržiavať na území Spoločenstva.
   2.   Osobitné zásoby môže tvoriť len jedna alebo viacero kategórií nasledujúcich výrobkov, ktoré sú vymedzené v oddiele 4 prílohy B k nariadeniu (ES) č. 1099/2008:

               —

               etán,

               —

               skvapalnený ropný plyn (LPG),

               —

               automobilový benzín,

               —

               letecký benzín,

               —

               dýzové palivo benzínového typu (na báze ťažkého benzínu alebo JP4),

               —

               letecký petrolej,

               —

               ostatný petrolej,

               —

               plynový olej/nafta (destilovaný vykurovací olej),

               —

               ťažký vykurovací olej (s nízkym aj vysokým obsahom síry),

               —

               lakový benzín a SBP,

               —

               lubrikanty (mazivá),

               —

               bitúmen,

               —

               parafínové vosky,

               —

               ropný koks.

         3.   Ropné výrobky, ktoré tvoria osobitné zásoby, každý členský štát označuje podľa kategórií uvedených v odseku 2. Členské štáty zabezpečia, že na referenčný rok určený v súlade s pravidlami ustanovenými v článku 3 a pri výrobkoch zahrnutých v použitých kategóriách ropný ekvivalent množstva spotrebovaného v členskom štáte predstavuje najmenej 75 % domácej spotreby, ktorá sa vypočíta metódou uvedenou v prílohe II.
   Pri každej kategórii, ktorú si členský štát zvolí, osobitné zásoby, ktoré sa tento členský štát zaviaže udržiavať, zodpovedajú danému počtu dní priemernej dennej spotreby meranej na základe ich ropného ekvivalentu počas referenčného roku určeného v súlade s pravidlami ustanovenými v článku 3.
   Ropné ekvivalenty uvedené v prvom a druhom pododseku sa vypočítajú vynásobením sumy agregátu „zistené hrubé domáce dodávky“ koeficientom 1,2, ako je vymedzené v oddiele 3.2.1 prílohy C k nariadeniu (ES) č. 1099/2008 pre výrobky zahrnuté do používaných alebo príslušných kategórií. Medzinárodné námorné zásobníky sa nezahŕňajú do výpočtu.
   4.   Každý členský štát, ktorý sa rozhodol udržiavať osobitné zásoby, zašle Komisii oznámenie, ktoré sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie, v ktorom uvedie objem takýchto zásob, ktorý sa zaviazal udržiavať, a obdobie trvania tohto záväzku, ktoré je minimálne jeden rok. Oznámený minimálny objem sa na všetky kategórie osobitných zásob, ktoré členský štát používa, uplatňuje rovnako.
   Členský štát zabezpečí, aby sa takéto zásoby udržiavali počas celej dĺžky oznámeného obdobia, pričom nie je dotknuté právo členského štátu dočasne zásoby znížiť, ale len z dôvodu operácií nahradenia jednotlivých zásob.
   Zoznam kategórií používaných členskými štátmi je platný minimálne jeden rok, pričom sa môže zmeniť a doplniť s účinnosťou vždy len od prvého dňa kalendárneho mesiaca.
   5.   Každý členský štát, ktorý sa nezaviazal na úplné obdobie daného kalendárneho roku udržiavať osobitné zásoby minimálne na 30 dní, zabezpečí, aby sa minimálne jedna tretina jeho povinnosti udržiavať zásoby udržiavala vo forme výrobkov zložených v súlade s odsekmi 2 a 3.
   Členský štát, pre ktorý sa udržiavajú osobitné zásoby na menej ako 30 dní, vypracúva výročnú správu, v ktorej analyzuje opatrenia prijaté vnútroštátnymi orgánmi na zabezpečenie a overenie dostupnosti a fyzickej prístupnosti jeho núdzových zásob v zmysle článku 5, a v tej istej správe zdokumentuje mechanizmy na umožnenie kontroly členskými štátmi týkajúcej sa používania týchto zásob v prípade narušení dodávok ropy. Táto správa sa zasiela Komisii do konca prvého mesiaca kalendárneho roku, na ktorý sa vzťahuje.
   Článok 10
   Správa osobitných zásob
   1.   Každý členský štát vedie neustále aktualizovanú a podrobnú evidenciu všetkých osobitných zásob, ktoré sa udržiavajú na jeho území. Táto evidencia obsahuje najmä všetky informácie potrebné na presné stanovenie miesta, kde sa predmetné zásoby nachádzajú.
   Členské štáty taktiež zasielajú Komisii do 15 dní od jej žiadosti kópiu tejto evidencie. Z tejto kópie sa môžu vypustiť citlivé údaje týkajúce sa miesta, kde sa zásoby nachádzajú. Takéto žiadosti sa môžu predložiť najneskôr do piatich rokov po dátume, na ktorý sa požadované údaje vzťahujú.
   2.   V prípade, že sú osobitné zásoby zmiešané s inými ropnými zásobami, členské štáty alebo ich ÚSSZ prijmú nevyhnutné opatrenia, aby zamedzili akémukoľvek premiestňovaniu týchto zmiešaných výrobkov v rozsahu, v akom tvoria osobitné zásoby, bez predchádzajúceho písomného povolenia vlastníka osobitných zásob a orgánov členského štátu, na ktorého území sa zásoby nachádzajú, alebo ÚSSZ, ktorý tento členský štát zriadil.
   3.   Členské štáty prijmú opatrenia potrebné na to, aby sa na všetky osobitné zásoby udržiavané na ich území alebo prevážané na ich území bez ohľadu na to, či tieto zásoby samy vlastnia, alebo či ich vlastnia iné členské štáty, vzťahovala bezvýhradná imunita pred exekúciou.
   Článok 11
   Vplyv postúpení
   Postúpenia podľa článkov 7 a 8 nemajú žiadny vplyv na povinnosti uložené každému členskému štátu podľa tejto smernice.
   Článok 12
   Štatistické výkazy o zásobách uvedených v článku 3
   1.   Každý členský štát zostavuje štatistické výkazy o objemoch zásob, ktoré má udržiavať podľa článku 3, a predkladá ich Komisii v súlade s pravidlami stanovenými v prílohe IV.
   2.   Pravidlá zostavovania výkazov uvedených v odseku 1, ich rozsah, obsah a periodicita, ako aj lehoty ich predkladania sa môžu zmeniť a doplniť v súlade s regulačným postupom uvedeným v článku 23 ods. 2. Pravidlá predkladania týchto výkazov Komisii sa tiež môžu upraviť v súlade s regulačným postupom podľa článku 23 ods. 2.
   3.   Členské štáty nemôžu do svojich štatistických výkazov o núdzových zásobách zahrnúť množstvá surovej ropy alebo ropných výrobkov, ktoré sú predmetom zaistenia alebo exekučného konania. To isté sa týka zásob, ktoré vlastnia podniky, ktoré sú v konkurze alebo vo vyrovnacom konaní.
   Článok 13
   Štatistické výkazy o osobitných zásobách
   1.   Každý dotknutý členský štát zostavuje pre každú kategóriu výrobkov a Komisii predkladá štatistický výkaz, v ktorom sa uvádzajú osobitné zásoby existujúce k poslednému dňu každého kalendárneho mesiaca, množstvá a počet dní priemernej spotreby v referenčnom kalendárnom roku, ktorý tieto zásoby predstavujú. V prípade, že sa niektoré z týchto osobitných zásob udržiavajú mimo územia členského štátu, členský štát poskytne informácie o zásobách udržiavaných v rôznych dotknutých členských štátoch a ÚSSZ alebo prostredníctvom nich. Okrem toho špecificky uvedie, či všetky tieto zásoby vlastní, alebo či je vlastníkom všetkých týchto zásob alebo ich časti jeho ÚSSZ.
   2.   Každý dotknutý členský štát zostavuje a Komisii predkladá aj výkaz o osobitných zásobách, ktoré sa nachádzajú na jeho území a ktoré vlastnia iné členské štáty alebo ÚSSZ, pričom v ňom uvádza stav zásob podľa jednotlivých kategórií výrobkov podľa článku 9 ods. 4 k poslednému dňu každého kalendárneho mesiaca. V tomto výkaze členský štát v každom jednotlivom prípade uvádza aj dotknutý členský štát alebo ÚSSZ a príslušné množstvá.
   3.   Štatistické výkazy uvedené v odsekoch 1 a 2 sa predkladajú v kalendárnom mesiaci nasledujúcom po kalendárnom mesiaci, na ktorý sa vzťahujú.
   4.   Kópie štatistických výkazov sa bezodkladne zasielajú aj Komisii na jej požiadanie. Takéto žiadosti sa môžu predložiť najneskôr do piatich rokov po dátume, na ktorý sa požadované údaje vzťahujú.
   5.   Rozsah, obsah a periodicita štatistických výkazov, ako aj lehoty ich predkladania sa môžu zmeniť a doplniť v súlade s regulačným postupom uvedeným v článku 23 ods. 2. Pravidlá predkladania týchto výkazov Komisii sa tiež môžu upraviť v súlade s regulačným postupom podľa článku 23 ods. 2.
   Článok 14
   Výkazy o obchodných zásobách
   1.   Členské štáty zasielajú Komisii mesačný štatistický výkaz o objemoch obchodných zásob udržiavaných na ich území. V tejto súvislosti zabezpečujú ochranu citlivých údajov a neuvádzajú mená vlastníkov dotknutých zásob.
   2.   Komisia uverejňuje mesačný štatistický výkaz obchodných zásob v Spoločenstve na základe výkazov, ktoré jej odovzdajú členské štáty, na agregovaných úrovniach.
   3.   Pravidlá a periodicita predkladania a uverejňovania štatistických výkazov sa môžu zmeniť a doplniť v súlade s regulačným postupom uvedeným v článku 23 ods. 2.
   Článok 15
   Spracúvanie údajov
   Komisia je zodpovedná za rozvoj, hosťovanie, správu a údržbu prostriedkov informačných technológií potrebných na prijímanie, ukladanie a akékoľvek spracúvanie údajov poskytnutých v štatistických výkazoch a všetkých iných informácií poskytnutých členskými štátmi alebo zozbieraných Komisiou podľa tejto smernice, ako aj všetkých údajov o ropných zásobách zozbieraných podľa nariadenia (ES) č. 1099/2008 a potrebných na zostavenie výkazov požadovaných v tejto smernici.
   Článok 16
   Biopalivá a aditíva
   1.   Biopalivá a aditíva sa zahŕňajú do výpočtu povinností udržiavať zásoby podľa článkov 3 a 9, len pokiaľ sa primiešali do dotknutých ropných výrobkov.
   2.   Biopalivá a aditíva sa tiež zahŕňajú do výpočtu objemov zásob, ktoré sa skutočne udržiavajú, pokiaľ sa:

               a)

               primiešali do dotknutých ropných výrobkov alebo

               b)

               udržiavajú na území dotknutého členského štátu, a za predpokladu, že daný členský štát prijal predpisy, ktorými zabezpečuje, že sa zmiešajú s ropnými výrobkami udržiavanými na základe povinnosti udržiavať zásoby ustanovenej v tejto smernici a že sú určené na použitie v doprave.

         3.   Pravidlá na zahrnutie biopalív a aditív do výpočtu povinností udržiavať zásoby a objemov zásob uvedené v odseku 1 a 2 sa môžu zmeniť a doplniť v súlade s regulačným postupom uvedeným v článku 23 ods. 2.
   Článok 17
   Koordinačná skupina pre ropu a ropné výrobky
   1.   Týmto sa zriaďuje koordinačná skupina pre ropu a ropné výrobky (ďalej len „koordinačná skupina“). Koordinačná skupina je poradná skupina, ktorá pomáha pri analýze situácie v Spoločenstve, pokiaľ ide o bezpečnosť dodávok ropy a ropných výrobkov, a uľahčuje koordináciu a vykonávanie opatrení v tejto oblasti.
   2.   Koordinačná skupina sa skladá zo zástupcov členských štátov. Predsedá jej Komisia. Na práci koordinačnej skupiny sa na pozvanie Komisie môžu zúčastňovať orgány zástupcov dotknutého odvetvia.
   Článok 18
   Posúdenia núdzovej pripravenosti a stavu zásob
   1.   Komisia môže v koordinácii s členskými štátmi vykonávať posúdenia na overenie ich núdzovej pripravenosti, a ak to Komisia považuje za vhodné, súvisiacich zásob. Pri príprave takýchto posúdení Komisia prihliada na prácu, ktorú vykonali iné inštitúcie a medzinárodné organizácie, a konzultuje s koordinačnou skupinou.
   2.   Koordinačná skupina sa môže dohodnúť, že na posúdeniach sa zúčastnia poverené osoby a zástupcovia iných členských štátov. Určení vnútroštátni úradníci posudzovaného členského štátu môžu sprevádzať osoby, ktoré posúdenie vykonávajú. Dotknutý členský štát, ktorý neposkytol Komisii citlivé údaje o umiestnení zásob v zmysle článkov 6 a 9, dá tieto informácie k dispozícii zamestnancom Komisie alebo povereným osobám do jedného týždňa po oznámení posúdenia uvedeného v odseku 1.
   3.   Členské štáty zabezpečia, aby ich orgány a tí, ktorí sú zodpovední za udržiavanie a správu núdzových a osobitných zásob, súhlasili s inšpekciami a poskytli pomoc osobám, ktoré Komisia poverila vykonaním týchto posúdení. Členské štáty najmä zabezpečia, aby týmto osobám bolo udelené právo nahliadnuť do všetkých dokumentov a do evidencií, ktoré so zásobami súvisia, a aby mali právo prístupu do všetkých lokalít, v ktorých sa zásoby udržiavajú, a ku všetkým súvisiacim dokumentom.
   4.   Výsledok posúdení vykonávaných podľa tohto článku sa oznámi posudzovanému členskému štátu a môže sa postúpiť koordinačnej skupine.
   5.   Členské štáty a Komisia zabezpečia, aby úradníci, poverené osoby a iné osoby pracujúce pod dohľadom Komisie, ako aj členovia koordinačnej skupiny nesmeli vyzradiť žiadne informácie zozbierané alebo vymenené na základe tohto článku, ktoré sú vzhľadom na svoj charakter predmetom služobného tajomstva, ako je napríklad totožnosť vlastníkov zásob.
   6.   Medzi ciele posúdení uvedených v odseku 1 nepatrí spracúvanie osobných údajov. Žiadne osobné údaje, ktoré sa pri týchto posúdeniach zistia alebo odhalia, sa nesmú zhromažďovať ani sa na ne neprihliada a v prípade ich náhodného zozbierania sa ihneď zničia.
   7.   Členské štáty prijmú potrebné opatrenia, aby zabezpečili, že sa všetky údaje, záznamy, výkazy a dokumenty týkajúce sa núdzových zásob a osobitných zásob uchovávajú počas obdobia najmenej piatich rokov.
   Článok 19
   Ochrana fyzických osôb pri spracúvaní údajov
   Táto smernica sa nedotýka úrovne ochrany fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov podľa ustanovení práva Spoločenstva a vnútroštátneho práva ani ich v ničom neovplyvňuje, a predovšetkým sa ňou nijako nemenia povinnosti členských štátov, pokiaľ ide o spracúvanie osobných údajov, ako ich ukladá smernica 95/46/ES, ani záväzky, ktoré majú inštitúcie a orgány Spoločenstva podľa nariadenia (ES) č. 45/2001, keď pri výkone svojich úloh spracúvajú osobné údaje.
   Článok 20
   Núdzové postupy
   1.   Členské štáty zavedú postupy a prijmú potrebné opatrenia, aby umožnili svojim príslušným orgánom v prípade vážneho narušenia dodávok rýchlo, účinne a transparentne čiastočne alebo úplne uvoľniť núdzové a osobitné zásoby a úmerne očakávanému výpadku uložiť všeobecné alebo konkrétne obmedzenia spotreby, okrem iného aj prostredníctvom prednostného prideľovania ropných výrobkov istým kategóriám spotrebiteľov.
   2.   Členské štáty majú neustále pripravené pohotovostné plány, ktoré sa vykonajú v prípade vážneho narušenia dodávok, a ustanovia organizačné opatrenia, ktoré sa prijmú, aby sa umožnilo uskutočnenie týchto plánov. Členské štáty o svojich pohotovostných plánoch a súvisiacich organizačných opatreniach na požiadanie informujú Komisiu.
   3.   V prípade účinného medzinárodného rozhodnutia o uvoľnení zásob, ktoré sa dotýka jedného alebo viacerých členských štátov:

               a)

               dotknuté členské štáty môžu na splnenie svojich medzinárodných záväzkov podľa tohto rozhodnutia použiť núdzové a osobitné zásoby. V tomto prípade členský štát ihneď informuje Komisiu, aby mohla zvolať zasadnutie koordinačnej skupiny alebo elektronicky konzultovať s jej členmi s cieľom posúdiť najmä dôsledky takéhoto uvoľnenia zásob;

               b)

               Komisia by mala odporučiť členským štátom, aby čiastočne alebo úplne uvoľnili svoje núdzové a osobitné zásoby alebo aby prijali iné opatrenia s rovnakým účinkom, ktoré považujú za vhodné. Komisia môže konať len po konzultácii s koordinačnou skupinou.

         4.   Ak nastanú ťažkosti s dodávkami ropy alebo ropných výrobkov do Spoločenstva alebo členského štátu, ale neexistuje účinné medzinárodné rozhodnutie o uvoľnení zásob, Komisia o tom podľa potreby informuje MEA a podľa vhodnosti s ňou koordinuje svoje kroky a na žiadosť členského štátu alebo z vlastnej iniciatívy čo najskôr usporiada konzultáciu s koordinačnou skupinou. Keď si konzultáciu s koordinačnou skupinou vyžiada členský štát, zabezpečí sa najneskôr do štyroch dní od žiadosti, pokiaľ členský štát nesúhlasí s neskorším termínom. Komisia na základe výsledkov preskúmania situácie koordinačnou skupinou určí, či vážne narušenie dodávok nastalo.
   Ak sa dospeje k záveru, že vážne narušenie dodávok nastalo, Komisia povolí uvoľnenie časti núdzových a osobitných zásob alebo všetkých týchto zásob, ktoré na tento účel navrhli dotknuté členské štáty.
   5.   Členské štáty môžu uvoľniť núdzové a osobitné zásoby a znížiť ich tak pod povinný minimálny objem stanovený v tejto smernici v objeme, ktorý je okamžite nevyhnutný na prvotnú reakciu v obzvlášť naliehavých prípadoch alebo s cieľom čeliť miestnym krízam. V prípade takéhoto uvoľnenia členské štáty ihneď informujú Komisiu o uvoľnenom objeme. Komisia postúpi túto informáciu členom koordinačnej skupiny.
   6.   Ak sa uplatňujú odseky 3, 4 alebo 5, členské štáty môžu dočasne udržiavať nižší objem zásob, ako je stanovený v tejto smernici. V takomto prípade Komisia na základe výsledkov konzultácie s koordinačnou skupinou a prípadne v koordinácii s MEA, a najmä so zreteľom na situáciu na medzinárodných trhoch s ropou a ropnými výrobkami určí rozumnú lehotu, v ktorej členské štáty musia obnoviť svoje zásoby na povinný minimálny objem.
   7.   Rozhodnutia prijaté Komisiou podľa tohto článku sa nedotýkajú žiadnych ďalších medzinárodných záväzkov dotknutých členských štátov.
   Článok 21
   Sankcie
   Členské štáty stanovia systém sankcií za porušenia vnútroštátnych ustanovení prijatých podľa tejto smernice a prijmú opatrenia potrebné na zabezpečenie ich vykonávania. Uvedené sankcie musia byť účinné, primerané a odrádzajúce. Členské štáty tieto ustanovenia oznámia Komisii do 31. decembra 2012 a bezodkladne jej oznamujú akékoľvek následné zmeny a doplnenia, ktoré sa na ne vzťahujú.
   Článok 22
   Preskúmanie
   Komisia preskúma fungovanie a vykonávanie tejto smernice do 31. decembra 2015.
   Článok 23
   Postup výboru
   1.   Komisii pomáha výbor.
   2.   Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňujú sa články 5 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES.
   Článok 24
   Zrušenie
   Smernice 73/238/EHS a 2006/67/ES a rozhodnutie 68/416/EHS sa zrušujú s účinnosťou od 31. decembra 2012.
   Odkazy na zrušené smernice a zrušené rozhodnutie sa považujú za odkazy na túto smernicu.
   Článok 25
   Transpozícia
   1.   Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 31. decembra 2012.
   Odchylne od prvého pododseku členské štáty, ktoré nie sú účastníckymi krajinami MEA k 31. decembru 2012 a ktorých celá domáca spotreba ropných výrobkov sa zabezpečuje dovozmi, uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s článkom 3 ods. 1 tejto smernice najneskôr do 31. decembra 2014. Pokým takéto členské štáty neuvedú uvedené opatrenia do účinnosti, udržiavajú zásoby ropy zodpovedajúce 81 dňom priemerného denného čistého dovozu.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 26
   Nadobudnutie účinnosti
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 27
   Adresáti
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Bruseli 14. septembra 2009

            Za Radu

            predsedníčka

         C. MALMSTRÖM

      (1)  Stanovisko z 22. apríla 2009 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).

      (2)  Stanovisko z 13. mája 2009 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).

      (3)  Ú. v. EÚ C 128, 6.6.2009, s. 42.

      (4)  Ú. v. EÚ L 217, 8.8.2006, s. 8.

      (5)  Ú. v. EÚ L 304, 14.11.2008, s. 1.

      (6)  Ú. v. ES L 281, 23.11.1995, s. 31.

      (7)  Ú. v. ES L 8, 12.1.2001, s. 1.

      (8)  Ú. v. ES L 228, 16.8.1973, s. 1.

      (9)  Ú. v. ES L 308, 23.12.1968, s. 19.

      (10)  Ú. v. ES L 184, 17.7.1999, s. 23.

      PRÍLOHA I

         METÓDA VÝPOČTU ROPNÉHO EKVIVALENTU DOVOZU ROPNÝCH VÝROBKOV

      Ropný ekvivalent dovozu ropných výrobkov, uvedený v článku 3, sa musí vypočítať podľa tejto metódy:
      Ropný ekvivalent dovozu ropných výrobkov sa vypočíta ako súčet čistých dovozov ropy, NGL, rafinérskych medziproduktov a ostatných uhľovodíkov v zmysle vymedzení v oddiele 4 prílohy B k nariadeniu (ES) č. 1099/2008, ktorý sa upraví o prípadné zmeny stavu zásob a od ktorého sa odpočítajú 4 % predstavujúce výťažok ťažkého benzínu (alebo ak priemerné percento výťažku ťažkého benzínu na vnútroštátnom území presiahne 7 %, zníži sa o skutočnú čistú spotrebu ťažkého benzínu alebo o priemerné percento výťažku ťažkého benzínu), ku ktorému sa pripočíta súčet čistých dovozov všetkých ostatných ropných výrobkov okrem ťažkého benzínu, ktorý sa takisto upraví podľa zmien stavu zásob a vynásobí sa koeficientom 1,065.
      Medzinárodné námorné zásobníky sa nezahŕňajú do výpočtu.

      PRÍLOHA II

         METÓDA VÝPOČTU ROPNÉHO EKVIVALENTU DOMÁCEJ SPOTREBY

      Na účely článku 3 sa ropný ekvivalent domácej spotreby musí vypočítať podľa tejto metódy:
      Domáca spotreba uvedená vyššie predstavuje súčet agregátu „zistené hrubé domáce dodávky“, ako je vymedzený v oddiele 3.2.1 prílohy C k nariadeniu (ES) č. 1099/2008, do ktorého sa zahŕňajú len tieto výrobky: automobilový benzín, letecký benzín, dýzové palivo benzínového typu (na báze ťažkého benzínu alebo JP4), letecký petrolej, ostatný petrolej, plynový olej/nafta (destilovaný vykurovací olej) a ťažký vykurovací olej (s nízkym aj vysokým obsahom síry), ako sú vymedzené v oddiele 4 prílohy B k nariadeniu (ES) č. 1099/2008.
      Medzinárodné námorné zásobníky sa nezahŕňajú do výpočtu.
      Ropný ekvivalent domácej spotreby sa vypočíta vynásobením koeficientom 1,2.

      PRÍLOHA III

         METÓDY VÝPOČTU OBJEMU UDRŽIAVANÝCH ZÁSOB

      Na výpočet objemu zásob sa musia používať tieto metódy:

                  Bez toho, aby bol dotknutý prípad uvedený v článku 4 ods. 3, žiadne množstvo sa nemôže počítať do zásob dva razy.

                  Od zásob ropy sa odpočítajú 4 %, ktoré zodpovedajú priemernému percentu výťažku ťažkého benzínu.

                  Zásoby ťažkého benzínu a ropných výrobkov pre medzinárodné námorné zásobníky sa nezahŕňajú do výpočtu.

                  Ostatné ropné výrobky sa zahrnú do výpočtu zásob podľa jednej z nasledujúcich dvoch metód. Členské štáty sú povinné používať zvolenú metódu počas celého príslušného kalendárneho roku.

            Členské štáty môžu:

                  a)

                  zahrnúť všetky ostatné zásoby ropných výrobkov stanovených v oddiele 3.1 prvom odseku prílohy C k nariadeniu (ES) č. 1099/2008 a prepočítať ich na ropný ekvivalent tak, že množstvá vynásobia koeficientom 1,065, alebo

                  b)

                  zahrnúť zásoby iba týchto výrobkov: automobilový benzín, letecký benzín, dýzové palivo benzínového typu (na báze ťažkého benzínu alebo JP4), letecký petrolej, ostatný petrolej, plynový olej/nafta (destilovaný vykurovací olej) a ťažký vykurovací olej (s nízkym aj vysokým obsahom síry) a prepočítať ich na ropný ekvivalent vynásobením množstiev koeficientom 1,2.

            Do výpočtu zásob možno zahrnúť množstvá udržiavané na týchto miestach:

                  —

                  rafinérske nádrže,

                  —

                  zberné terminály,

                  —

                  potrubné kanály,

                  —

                  nákladné člny,

                  —

                  pobrežné tankery,

                  —

                  tankery v prístavoch,

                  —

                  vnútrozemské zásobníky lodí,

                  —

                  dno nádrží,

                  —

                  v podobe prevádzkových zásob,

                  —

                  u hlavných spotrebiteľov na základe povinnosti vyplývajúcej zo zákona alebo inej povinnosti pod kontrolou orgánov štátnej správy.

            Tieto množstvá sa s výnimkou tých, ktoré sa udržiavajú v rafinérskych nádržiach, potrubných kanáloch alebo zberných termináloch, však nemôžu zahrnúť pri výpočte objemu osobitných zásob, pokiaľ sa tieto zásoby počítajú oddelene od núdzových zásob.
      Do výpočtu sa nikdy nesmie zahrnúť:

                  a)

                  ropa, ktorá ešte nebola vyťažená;

                  b)

                  ropa udržiavaná na týchto miestach:

                              —

                              ropovody,

                              —

                              železničné cisterny,

                              —

                              zásobníky námorných plavidiel,

                              —

                              čerpacie stanice a maloobchod,

                              —

                              ostatní spotrebitelia,

                              —

                              tankery na mori,

                              —

                              vojenské zásoby.

            Pri výpočte svojich zásob členské štáty musia znížiť množstvá zásob vypočítaných uvedenými spôsobmi o 10 %. Toto zníženie sa uplatňuje na všetky množstvá zahrnuté do určitého výpočtu.
      Odpočítanie 10 % sa však neuplatňuje pri výpočte objemu osobitných zásob ani pri výpočte objemu jednotlivých kategórií osobitných zásob, pokiaľ sa tieto osobitné zásoby alebo kategórie evidujú oddelene od núdzových zásob, a to najmä, aby sa overilo dodržanie minimálneho objemu zásob ustanoveného v článku 9.

      PRÍLOHA IV

         Pravidlá prípravy štatistických výkazov o zásobách, ktoré sa udržiavajú na základe článku 3, a ich predkladania Komisii

      Každý členský štát musí každý mesiac zostaviť a predložiť Komisii konečný štatistický výkaz o objeme zásob, ktoré skutočne udržiava k poslednému dňu kalendárneho mesiaca, vypočítanom buď na základe počtu dní čistého dovozu ropy, alebo na základe počtu dní domácej spotreby ropy v súlade s článkom 3. Vo výkaze sa uvádzajú presné dôvody, prečo sa výpočet zakladá na počte dní dovozu alebo naopak, na počte dní spotreby, a musí sa v ňom uviesť, ktorá z metód výpočtu podľa prílohy III sa použila.
      Ak sa niektoré zásoby zahrnuté do výpočtu objemu udržiavaných zásob podľa článku 3 udržiavajú mimo vnútroštátneho územia, v každom výkaze sa uvedú informácie o zásobách udržiavaných jednotlivými členskými štátmi a dotknutými ÚSSZ k poslednému dňu obdobia, na ktoré sa výkaz vzťahuje. Vo výkaze musí každý členský štát v každom prípade uviesť, či sa zásoby udržiavajú na základe žiadosti o postúpenie od jedného alebo viacerých hospodárskych subjektov, alebo či sa udržiavajú na základe jeho žiadosti alebo žiadosti jeho ÚSSZ.
      Členský štát, na ktorého vnútroštátnom území sa udržiavajú zásoby v mene iného členského štátu alebo iných ÚSSZ, musí zostaviť a Komisii predložiť výkaz o zásobách podľa jednotlivých kategórií výrobkov k poslednému dňu každého kalendárneho mesiaca. V tomto výkaze musí členský štát v každom prípade taktiež uviesť najmä názov dotknutého členského štátu alebo ÚSSZ a udržiavané množstvá.
      Štatistické výkazy uvedené v tejto prílohe sa musia Komisii predložiť do 55 dní po skončení mesiaca, na ktorý sa vzťahujú. Tieto isté výkazy sa musia taktiež predložiť do dvoch mesiacov po tom, ako o to Komisia požiada. Takáto žiadosť sa môže predložiť najneskôr päť rokov po dátume, na ktorý sa údaje vzťahujú.