title: Smernica Rady z 10. júna 1985 o vzájomnom uznávaní diplomov, osvedčení a iných dokladov o formálnych kvalifikáciách v oblasti architektúry a o opatreniach na uľahčenie účinného uplatňovania práva usadiť sa a slobody poskytovať služby

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31985L0384

Úradný vestník L 223 , 21/08/1985 S. 0015 - 0025 Španielske špeciálne vydanie: Kapitola 06 Zväzok 3 S. 0009  Portugalské špeciálne vydanie Kapitola 06 Zväzok 3 S. 0009  Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 6 Zväzok 2 S. 0099  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 6 Zväzok 2 S. 0099

		Smernica Radyz 10. júna 1985o vzájomnom uznávaní diplomov, osvedčení a iných dokladov o formálnych kvalifikáciách v oblasti architektúry a o opatreniach na uľahčenie účinného uplatňovania práva usadiť sa a slobody poskytovať služby(85/384/EHS)RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva a najmä jej články 49, 57 a 66,so zreteľom na návrh Komisie [1],so zreteľom na stanovisko Zhormaždenia [2],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],keďže podľa zmluvy každá diskriminácia založená na národnosti, pokiaľ ide o usadenie sa a poskytovanie služieb, je od konca prechodného obdobia zakázaná; keďže výsledný princíp nediskriminačného zaobchádzania, pokiaľ ide o národnosť, sa inter alia uplatňuje na udelenie povolenia požadovaného na začatie činností v oblasti architektúry a tiež na registráciu, alebo členstvo v profesijných organizáciách alebo orgánoch;keďže je však žiaduce, aby sa zaviedli určité opatrenia na uľahčenie účinného uplatňovania práva usadiť sa a slobody poskytovania služieb v oblasti architektúry;keďže sa podľa Zmluvy požaduje, aby členské štáty neposkytli žiadnu formu pomoci, ktorá by pravdepodobne skreslila podmienky podnikania;keďže článok 57 ods. 1 Zmluvy stanovuje, že sa majú vydať smernice o vzájomnom uznávaní diplomov, osvedčení a iných dokladov o vzdelaní;keďže architektúra, kvalita stavieb, spôsob ako ladia s okolím, ohľad na prírodné a urbanistické prostredie a kolektívne a individuálne kultúrne dedičstvo sú záležitosti týkajúce sa verejnosti; keďže musí byť z toho dôvodu vzájomné uznávanie diplomov, osvedčení a iných dokladov o vzdelaní založené na kvalitatívnych a kvantitatívnych kritériách, ktoré zabezpečia, že držitelia uznaných diplomov, osvedčení a iných dokladov o vzdelaní sú schopní porozumieť a prakticky vyjadriť potreby jednotlivcov, sociálnych skupín a spoločenstiev, čo sa týka priestorového plánovania, projektov, organizácie a konštrukcie stavieb, zachovania a zvýšenia hodnoty architektonického dedičstva a udržiavania prírodnej rovnováhy;keďže metódy vzdelávania a odbornej prípravy tých, ktorí sú profesionálne činní v oblasti architektúry, sú v súčasnej dobe veľmi rôznorodé; keďže by sa však mali robiť opatrenia na progresívne zosúladenie vzdelania a odbornej prípravy vedúce k vykonávaniu činností na základe profesného titulu architekt;keďže je v niektorých členských štátoch začatie vykonávania a vykonávanie činností architekta podľa právnych predpisov podmienené držaním diplomu v architektúre; keďže v určitých iných členských štátoch takáto podmienka neexistuje, práva držiteľa profesného titulu architekt sa takisto jednotne neupravuje zákonmi; keďže nakoniec v niektorých členských štátoch, ktoré nie sú ani prvým ani druhým prípadom, sa pripravujú zákony a iné právne predpisy o začatí vykonávania a vykonávaní týchto činností na základe profesného titulu architekt; keďže preto, že v týchto členských štátoch ešte neboli stanovené podmienky, za ktorých sa tieto činnosti môžu začať vykonávať a môže sa v nich pokračovať; keďže vzájomné uznávanie diplomov, osvedčení a iných dokladov o vzdelaní predpokladá, že tieto diplomy, osvedčenia a iné doklady o vzdelaní povoľujú začatie vykonávania a vykonávanie určitých činností v členských štátoch, kde boli vydané; keďže z toho dôvodu, že by sa uznanie niektorých osvedčení podľa tejto smernice malo vykonať len vtedy, ak budú držitelia takýchto osvedčení oprávnení, v súlade s právnymi predpismi, ktoré sa majú prijať v členských štátoch ich vydania, začať činnosti na základe profesného titulu architekt;keďže získanie profesného titulu architekt v zmysle zákona je podmienené v niektorých členských štátoch okrem držania diplomu, osvedčenia alebo iného dokladu o vzdelaní ukončením obdobia praktickej prípravy; keďže pokiaľ je v tomto ohľade v členských štátoch v súčasnosti rozdielna prax, aby bolo možné vyhnúť sa ťažkostiam, malo by sa získanie primeraných praktických skúseností počas rovnakého obdobia v inom členskom štáte uznať ako splnenie tejto podmienky;keďže je v článku 1 ods. 2 odkaz na "činnosti v oblasti architektúry" ako na "tie činnosti, ktoré sa zvyčajne vykonávajú na základe profesného titulu architekt", zdôvodnený tým, že sa v prevažnej miere vyskytuje v podmienkach určitých členských štátov, je zameraný len na to, aby určil rozsah tejto smernice bez toho, aby bolo potrebné stanoviť právnu definíciu činností v oblasti architektúry;keďže sa vo väčšine členských štátov činnosti v oblasti architektúry vykonávajú v zmysle zákona a v skutočnosti osobami, ktoré majú titul architekta buď samostatne, alebo v spojení s iným titulom, bez osôb, ktoré majú monopol na vykonávanie takýchto činností, okrem tých krajín, kde platia iné zákony; keďže vyššie uvedené činnosti alebo niektoré z nich môžu vykonávať aj odborníci z povolaní, najmä inžinieri, ktorí absolvovali špeciálnu prípravu v stavebnom inžinierstve alebo stavebníctve;keďže vzájomné uznávanie dokladov o vzdelaní uľahčí začať vykonávanie a vykonávanie príslušných činností;keďže v niektorých členských štátoch sú právne predpisy, ktoré povoľujú, aby sa profesný titul architekta, vydaný v zmysle zákona výnimočne a nehľadiac na požiadavky na vzdelanie a odbornú prípravu na získanie tohto titulu, udelil určitým výnimočným osobám v tejto oblasti, ktorých je veľmi málo a ktorých práca preukazuje výnimočný architektonický talent; keďže by sa prípady takýchto architektov mali zahrnúť do tejto smernice najmä preto, že často majú medzinárodné renomé;keďže uznanie množstva existujúcich diplomov, osvedčení a iných dokladov o vzdelaní v architektúre, uvedených v článkoch 10 a 12, je určené na to, aby umožnili svojim držiteľom usadiť sa alebo poskytovať služby v iných členských štátoch s okamžitým účinkom; keďže by náhle zavedenie tohto ustanovenia v Luxemburskom veľkovojvodstve, vzhľadom na veľkosť tejto krajiny, mohlo viesť k skresleniu súťaže a k porušeniu organizácie regulovaného povolania; keďže sa na základe toho preto zdá, že povolenie dodatočnej lehoty na prispôsobenie v tomto členskom štáte je oprávnené;keďže pokiaľ smernica o vzájomnom uznávaní diplomov, osvedčení a iných dokladov o vzdelaní v architektúre neznamená nutne praktickú rovnocennosť vo vzdelaní a odbornej príprave, ktoré sú pokryté takýmito diplomami, osvedčeniami a dokladmi, používanie titulov by sa malo povoľovať len v jazyku členského štátu pôvodu alebo členského štátu, z ktorého občan prichádza;keďže na uľahčenie uplatňovania tejto smernice štátnymi orgánmi môžu členské štáty predpísať, že na doplnenie dokladov o vzdelaní, osoby, ktoré spĺňajú požiadavky na vzdelanie a odbornú prípravu stanovené v tejto smernici, musia predložiť osvedčenie od príslušných orgánov členského štátu pôvodu, alebo krajiny, z ktorej prichádzajú potvrdzujúce, že ide o vzdelanie, ktoré je uvedené v tejto smernici;keďže sa vnútroštátne ustanovenia so zreteľom na dobré meno a dobrú povesť môžu uplatňovať ako normy na začatie činností, ak sa osoba usadila; keďže by sa naviac za týchto okolností mal uviesť rozdiel medzi prípadmi, v ktorých zúčastnené osoby nikdy nevykonávali činnosti v oblasti architektúry a tými prípadmi, v ktorých tieto osoby už vykonávali takéto činnosti v inom členskom štáte;keďže sa v prípade poskytovania služieb požaduje registrácia alebo členstvo v profesijných organizáciách alebo orgánoch, pretože by táto požiadavka spojená s fixnou a stálou podstatou činnosti vykonávanej v hostiteľskom členskom štáte, bezpochyby vytvorila prekážku pre poskytovateľa služieb dočasnej povahy; keďže by sa preto táto požiadavka mala zrušiť; keďže by sa však v tomto prípade mala garantovať kontrola profesijnej disciplíny, čo je zodpovednosťou týchto profesijných organizácií alebo orgánov; keďže na tento účel by sa malo stanoviť ako predmet aplikácie článku 62 Zmluvy, že je možné požiadať príslušnú osobu, aby oznámila poskytovanie služieb príslušnému orgánu v hostiteľskom členskom štáte;keďže pokiaľ ide o činnosti zamestnaných osôb v oblasti architektúry, nariadenie Rady (EHS) č. 1612/68 z 15. októbra 1968 o slobode pohybu pracovníkov v rámci spoločenstva [4] nekladie žiadne špecifické požiadavky na dobré meno alebo na dobrú povesť, profesijnú disciplínu alebo používanie titulu na povolania, ktorých sa týka; keďže v závislosti na jednotlivom členskom štáte sú takéto predpisy aplikovateľné alebo sa môžu aplikovať na zamestnané osoby, ako aj na samostatne zárobkovo činné osoby; keďže činnosti v oblasti architektúry sú v niekoľkých členských štátoch podmienené držaním diplomu, osvedčenia alebo iného dokladu o vzdelaní; keďže takého činnosti vykonávajú počas svojej profesionálnej kariéry tak zamestnané osoby, ako aj samostatne zárobkovo činné osoby, alebo tie isté osoby v oboch prípadoch; keďže sa preto na plnú podporu voľného pohybu členov profesijnej komory v rámci spoločenstva javí ako nutné rozšíriť túto smernicu na osoby zamestnané v oblasti architektúry;keďže táto smernica zavádza vzájomné uznávanie diplomov, osvedčení a iných dokladov o vzdelaní, ktoré umožňujú prístup k odborným činnostiam, bez sprievodnej koordinácie vnútroštátnych ustanovení, ktoré sa vzťahujú na vzdelanie a odbornú prípravu; keďže počet členov regulovaného povolania, ktorých sa to týka, sa naviac značne líši od jedného členského štátu k druhému; keďže Komisia musí prvých päť rokov veľmi pozorne sledovať uplatňovanie tejto smernice,PRIJALA TÚTO SMERNICU:KAPITOLA IROZSAH PÔSOBNOSTIČlánok 11. Táto smernica sa vzťahuje na činnosti v oblasti architektúry.2. Na účely tejto smernice, činnosťami v oblasti architektúry sú tie činnosti, ktoré sa zvyčajne vykonávajú na základe profesného titulu architekt.KAPITOLA IIDIPLOMY, OSVEDČENIA A INÉ DOKLADY O VZDELANÍ, KTORÉ UMOŽŇUJÚ DRŽITEĽOVI ZAČAŤ VYKONÁVAŤ ČINNOSTI V OBLASTI ARCHITEKTÚRY NA ZÁKLADE PROFESNÉHO TITULU ARCHITEKTČlánok 2Každý členský štát uznáva diplomy, osvedčenia a iné doklady o vzdelaní, ktoré boli získané na základe vzdelania a odbornej prípravy, spĺňajúc požiadavky článkov 3 a 4, a boli udelené občanom členských štátov inými členskými štátmi odovzdaním takýchto diplomov, osvedčení a iných dokladov o vzdelaní, pokiaľ ide o právo začať vykonávať činnosti uvedené v článku 1 a vykonávať ich na základe profesného titulu architekt podľa článku 23 ods. 1 na svojom území s rovnakým účinkom ako majú tie, ktoré sú udeľované týmto členským štátom.Článok 3Vzdelanie a odborná príprava vedúce k diplomom, osvedčeniam a iným dokladom o vzdelaní, uvedené v článku 2, sa má poskytovať v študijných odboroch na univerzitnej úrovni, ktoré sa zaoberajú predovšetkým architektúrou. V tomto štúdiu majú byť vyvážené teoretické a praktické aspekty architektonickej odbornej prípravy a majú zabezpečiť získanie:1. schopnosti vytvoriť architektonické projekty, ktoré uspokoja aj estetické aj technické požiadavky,2. zodpovedajúcich vedomostí o histórii a teórii architektúry a príbuzných umení, technológiách a humanitných vedách,3. vedomostí o výtvarnom umení ako vplyve na kvalitu architektonického projektu,4. zodpovedajúcich vedomostí o urbanistickom projektovaní, plánovaní a zručnostiach v procese plánovania,5. chápania vzťahu medzi ľuďmi a budovami a medzi budovami a ich prostredím a potreby dávať do vzťahu budovy a priestory medzi nimi s ľudskými potrebami a ich rozsahom,6. chápania povolania a úlohy architekta v spoločnosti, najmä pri príprave dokumentácií, ktoré berú do úvahy sociálny faktor,7. chápanie metód prieskumu a prípravy projektovej dokumentácie,8. chápanie konštrukčného projektovania, konštrukčných a technických problémov, spojených so stavebným projektom,9. primeraných vedomostí o fyzikálnych problémoch, technológiách a o funkcii stavieb, aby boli zabezpečené vo vnútri v súlade s podmienkami na pohodlie a s klimatickými podmienkami,10. potrebných zručností pri projektovaní, aby splnili požiadavky užívateľov stavieb v rámci obmedzení, ktoré sú určené cenovými faktormi a požiadavkami na stavby,11. primeraných vedomostí o priemysle, organizáciách, predpisoch a procedúrach spojených so zavádzaním konceptov projektov do stavieb s integrovaním plánov do všeobecného plánovania.Článok 41. Vzdelanie a odborná príprava uvedené v článku 2 musia spĺňať požiadavky definované v článku 3 a taktiež nasledovné podmienky:a) celková dĺžka vzdelania a odbornej prípravy má pozostávať minimálne buď zo štyroch rokov denného štúdia na univerzite, alebo v porovnateľnom vzdelávacom zariadení, alebo aspoň zo šiestich rokov štúdia na univerzite alebo v porovnateľnom vzdelávacom zariadení, z ktorého aspoň tri roky musia pozostávať z denného štúdia;b) takéto vzdelanie a odborná príprava sa má ukončiť úspešným zakončením skúšky dosiahnutého štandardného stupňa.Nehľadiac na prvý pododsek, podľa článku 2 sa uzná odborná príprava počas troch rokov na odborných vysokých školách "Fachhochschulen" v Spolkovej republike Nemecko, a to vo forme, v ktorej existuje v čase oznámenia tejto smernice, a pokiaľ spĺňa požiadavky stanovené v článku 3, poskytujúca prístup k činnostiam, uvedeným v článku 1, v tom členskom štáte s profesným titulom architekt, a to za predpokladu, že je takáto odborná príprava doplnená štvorročným obdobím odbornej praxe v Spolkovej republike Nemecko, sankcionovanú osvedčením vydaným profesijným orgánom, v ktorého zozname je registrovaný architekt, ktorý chce mať prospech z ustanovení tejto smernice. Orgán predtým stanovil, že práca, ktorú architekt vykonáva v oblasti architektúry, tvorí nezvratný dôkaz o praktickej aplikácii vedomostí uvedených v článku 3. Osvedčenie sa má vydať podľa takého istého postupu, ako je postup pri registrácii do zoznamu architektov.Na základe získaných skúseností a majúc na pamäti vývoj odbornej prípravy v oblasti architektúry, Komisia osem rokov po uplynutí lehoty stanovenej v prvom pododseku článku 31 ods. 1 predloží Rade správu o uplatňovaní tejto výnimky, ako aj vhodné návrhy, o ktorých Rada rozhodne v súlade s postupmi stanovenými zmluvou v priebehu šiestich mesiacov.2. Uznanie podľa článku 2 má taktiež byť v súlade so vzdelaním a odbornou prípravou, ktoré ako súčasť schémy sociálneho zlepšenia alebo diaľkového univerzitného štúdia, zodpovedá požiadavkám článku 3 a vedie k skúške z architektúry, úspešne ukončenej osobami, ktoré boli zamestnané v architektúre aspoň sedem rokov pod dohľadom architekta, alebo architektonickej firmy. Táto skúška musí mať štandardný stupeň a musí byť rovnocenná so záverečnou skúškou uvedenou v ods. 1 písm. b).Článok 51. Občania členského štátu, ktorí sú oprávnenými držiteľmi profesného titulu architekt podľa zákona, ktorý udeľuje príslušnému orgánu členského štátu možnosť priznať tento titul občanom členských štátov, ktorí sa vyznamenali najmä svojimi úspechmi v oblasti architektúry, sú posudzovaní tak, že spĺňajú požiadavky stanovené na vykonávanie činností v oblasti architektúry na základe profesného titulu architekt.2. V prípade tých osôb, ktoré sú uvedené v odseku 1, predstavuje osvedčenie vydané členským štátom, ktorého občanom je držiteľ, alebo z ktorého prichádza, potvrdenie o jeho štatúte architekta.Článok 6Osvedčenia vydané príslušnými orgánmi Spolkovej republiky Nemecko, ktoré potrdzujú rovnocennosť dokladov o vzdelaní udelených po 8. máji 1945 príslušnými orgánmi Nemeckej demokratickej republiky so vzdelaním, ktoré je uvedené v článku 2, sa majú uznať za podmienok stanovených v tomto článku.Článok 71. Každý členský štát má zároveň čo najskôr oznámiť ostatným členským štátom a súčasne Komisii zoznam diplomov, osvedčení a iných dokladov o vzdelaní, ktoré sa udeľujú v rámci jeho územia, a ktoré spĺňajú kritéria stanovené v článkoch 3 a 4, spolu s inštitúciami a orgánmi, ktoré ich udeľujú.Prvý zoznam je potrebné poslať v priebehu 12 mesiacov po oznámení tejto smernice.Každý členský štát má rovnako oznámiť všetky zmeny a doplnky diplomov, osvedčení a iných dokladov o vzdelaní, ktoré sú udelené na jeho území, najmä tých, ktoré už nespĺňajú požiadavky článkov 3 a 4.2. Komisia na informačné účely uverejní zoznamy a ich aktualizáciu v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev po uplynutí trojmesačnej doby, nasledujúcej po ich oznámení. Avšak v prípadoch uvedených v článku 8 sa uverejnenie diplomu, osvedčenia alebo iného dokladu o vzdelaní odloží. Komisia periodicky uverejní konsolidovaný zoznam.Článok 8Ak majú členský štát alebo Komisia pochybnosti, či diplom, osvedčenie alebo iný doklad o vzdelaní spĺňajú kritériá stanovené v článkoch 3 a 4, Komisia prednesie túto záležitosť Poradnému výboru pre vzdelanie a odbornú prípravu v oblasti architektúry v priebehu troch mesiacov od oznámenia podľa článku 7 ods. 1. Výbor doručí svoje stanovisko v priebehu troch mesiacov.Diplom, osvedčenie alebo iný doklad o vzdelaní sa uverejní v priebehu troch mesiacov, nasledujúcich po doručení stanoviska alebo po uplynutí konečného termínu jeho doručenia, okrem týchto dvoch prípadov:- ak udeľujúci členský štát zmení a doplní oznámenie podľa článku 7 ods. 1alebo- ak členský štát alebo Komisia použije článok 169 alebo 170 Zmluvy s úmyslom predložiť záležitosť Súdnemu dvoru Európskych spoločenstiev.Článok 91. Členský štát alebo Komisia sa môžu poradiť s poradným výborom, kedykoľvek má členský štát alebo Komisia pochybnosti, či diplom, osvedčenie alebo iný doklad o vzdelaní, nachádzajúci sa na jednom zo zoznamov uverejnených v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev, stále spĺňa požiadavky článkov 3 a 4. Výbor doručí svoje stanovisko v priebehu troch mesiacov.2. Komisia vypustí diplom z jedného zo zoznamov uverejnených v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev, a to buď po dohode s príslušným členským štátom, alebo v zmysle rozsudku súdneho dvora.KAPITOLA IIIDIPLOMY, OSVEDČENIA ALEBO INÉ DOKLADY O VZDELANÍ, KTORÉ UMOŽŇUJÚ DRŽITEĽOVI ZAČAŤ VYKONÁVAŤ ČINNOSTI V OBLASTI ARCHITEKTÚRY NA ZÁKLADE USTANOVENÝCH PRÁV ALEBO EXISTUJÚCICH VNÚTROŠTÁTNYCH PREDPISOVČlánok 10Každý členský štát uzná diplomy, osvedčenia alebo iné doklady o vzdelaní, uvedené v článku 11, ktoré udelili iné členské štáty štátnym príslušníkom iných členských štátov, kde už títo štátni príslušníci nadobudli tieto doklady o vzdelaní v čase oznámenia tejto smernice, alebo kde sa ich štúdium, vedúce k získaniu takýchto diplomov, osvedčení alebo iných dokladov o vzdelaní, začína najneskôr počas tretieho akademického roka, nasledujúceho po tomto oznámení, aj keď tieto doklady o vzdelaní nespĺňajú minimálne požiadavky stanovené v kapitole II, poskytujúc im, pokiaľ ide o začatie vykonávania a vykonávanie činností uvedených v článku 1 a v súlade s článkom 23, ten istý účinok v rámci svojho územia ako majú diplomy, osvedčenia alebo iné doklady o vzdelaní, ktoré v architektúre sám udeľuje.Článok 11Diplomy, osvedčenia alebo iné doklady o vzdelaní, uvedené v článku 10 sú takéto:a) v Nemecku- diplomy udelené vysokoškolskými inštitútmi výtvarného umenia [Dipl.-Ing., Architekt (HfbK)];- diplomy udelené oddeleniami architektúry (Architektúra/Pozemné staviteľstvo) "Technických vysokých škôl" ("Technische Hochschulen"), technických univerzít, univerzít, a pokiaľ sa tieto inštitúcie spojili do "Spoločných vysokých škôl" ("Gesamthochschulen"), oddeleniami architektúry "Spoločných vysokých škôl" ("Gesamthochschulen") (Dipl.-Ing. a ktorýkoľvek iný titul, ktorý sa môže pre držiteľov týchto diplomov určiť neskôr);- diplomy udelené oddeleniami architektúry (Architektúra/Pozemné staviteľstvo) "Odborných vysokých škôl" ("Fachhochschulen"), a pokiaľ sa tieto inštitúcie spojili do "Spoločných vysokých škôl" ("Gesamthochschulen"), oddeleniami architektúry "Spoločných vysokých škôl" ("Gesamthochschulen"), spolu s osvedčením, ktoré potvrdzuje absolvovanie štvorročného obdobia praxe v Spolkovej republike Nemecko, vydaným profesijným orgánom podľa druhého pododseku článku 4 ods. 1, ak je obdobie štúdia kratšie ako štvorročné, ale minimálne trojročné (Ingenieur grad. a akýkoľvek iný titul, ktorý sa pre držiteľov týchto diplomov môže určiť neskôr);- diplomy (Pruefungszeugnissse — Osvedčenie o orgánnej skúške) udelené pred 1. januárom 1973 oddeleniami architektúry "Priemyselných škôl" ("Ingenieurschulen") a "Umeleckých priemyselných škôl" ("Werkkunstschulen"), spolu s osvedčením od príslušných orgánov, ktoré potvrdzuje, že príslušná osoba vyhovela požiadavkám kladeným na vzdelanie v súlade s článkom 13;b) v Belgicku- diplomy udelené štátnymi vysokými školami architektúry alebo štátnymi vysokoškolskými inštitútmi architektúry (architecte – architect);- diplomy udelené oblastnou vysokou školou architektúry v Hasselte (architect);- diplomy udelené Kráľovskými akadémiami výtvarných umení (architecte – architect);- diplomy udelené školami "écoles Saint-Luc" (architecte – architect);- univerzitné diplomy v stavebnom inžinierstve, sprevádzané osvedčením o odbornej príprave, udeľované združením architektov, ktoré oprávňujú držiteľa používať titul architekta (architecte – architect);- diplomy v architektúre udelené centrálnou alebo Štátnou skúšobnou komisiou pre architektúru (architecte – architect);- diplomy stavebného inžinierstva/architektúry a diplomy architektúry/inžinierstva udelené fakultami aplikovaných vied univerzitami a Polytechnickou fakultou v Monse (ingénieur-architecte, ingenieur-architect);c) v Dánsku- diplomy udelené štátnymi školami architektúry v Kodani a Aarhuse (arkitekt);- osvedčenie o registrácii vydané radou architektov podľa zákona č. 202 z 28. mája 1975 (registreret arkitekt);- diplomy udelené vysokou školou stavebného inžinierstva (bygningskonstruktør), spolu s osvedčením od príslušných orgánov, ktoré potvrdzuje, že príslušná osoba vyhovela požiadavkám kladeným na vzdelanie v súlade s článkom 13;d) vo Francúzsku- vládny diplom architekta udeľovaný Ministerstvom školstva do roku 1959 a potom Ministerstvom kultúry (architecte DPLG);- diplomy udelené školou "Ecole spéciale d'architecture" (architecte DESA);- diplomy udeľované od roku 1955 oddelením architektúry školy "Ecole nationale supérieure des Arts et Industries de Strasbourg" (predtým "Ecole nationale d'ingénieurs de Strasbourg") (architecte ENSAI);e) v Grécku- diplomy v inžinierstve/architektúre udeľované METSOVION POLYTECHNION v Aténach, spolu s osvedčením vydaným gréckou technickou komorou, ktoré priznávajú právo vykonávať činnosti v oblasti architektúry;- diplomy v inžinierstve/architektúre udelené ARISTOTELION PANEPISTIMION v Thessalonikách, spolu s osvedčením vydaným gréckou technickou komorou, ktoré priznávajú právo vykonávať činnosti v oblasti architektúry;- diplomy v inžinierstve/stavebnom inžinierstve udelené METSOVION POLYTECHNION v Aténach, spolu s osvedčením vydaným gréckou technickou komorou, ktoré priznávajú právo vykonávať činnosti v oblasti architektúry;- diplomy v inžinierstve/stavebnom inžinierstve udelené ARISTOTELION PANEPISTIMION v Thessalonikách, spolu s osvedčením vydaným gréckou technickou komorou, ktoré priznávajú právo vykonávať činnosti v oblasti architektúry;- diplomy v inžinierstve/stavebnom inžinierstve, udelené PANEPISTIMION THRAKIS, spolu s osvedčením vydaným gréckou technickou komorou, ktoré priznávajú právo vykonávať činnosti v oblasti architektúry;- diplomy v inžinierstve/stavebnom inžinierstve udelené PANEPISTIMION PATRON, spolu s osvedčením vydaným gréckou technickou komorou, ktoré priznávajú právo vykonávať činnosti v oblasti architektúry;f) v Írsku- akademický titul bakalár architektúry udelený "State University of Ireland" [B Arch. (NUI)] absolventom architektúry na "University College" v Dubline;- diplom štandardného stupňa v architektúre udelený "College of Technology", Bolton Street, Dublin (Dipl. Arch.);- Osvedčenie o pridružení "Royal Institute of Architects of Ireland" (ARIAI);- Osvedčenie o členstve v "Royal Institute of Architects of Ireland" (MRIAI);g) v Taliansku- diplomy "laurea in architettura" udelené univerzitami, polytechnickými inštitútmi a vysokoškolskými inštitútmi architektúry v Benátkach a v Reggio Calabria, spolu s diplomom, ktorý oprávňuje držiteľa nezávisle vykonávať regulované povolanie architekta, udelené Ministrom školstva po tom, čo uchádzač úspešne vykonal pred príslušnou komisiou štátnu skúšku, ktorá ho oprávňuje nezávisle vykonávať regulované povolanie architekta (dott. Architetto);- diplomy "laurea in ingegneria" v pozemnom staviteľstve ("sezione costenzione civile") udelené univerzitami a polytechnickými inštitútmi, spolu s diplomom, ktorý oprávňuje držiteľa nezávisle vykonávať regulované povolanie v oblasti architektúry, udelené Ministrom školstva po tom, čo uchádzač úspešne vykonal pred príslušnou komisiou štátnu skúšku, ktorá ho oprávňuje nezávisle vykonávať regulované povolanie (dott. Ing. Architetto alebo dott. Ing. in ingegneria civile);h) v Holandsku- osvedčenie, ktoré potvrdzuje, že jeho držiteľ úspešne vykonal skúšku na získanie akademického titulu v architektúre, udelený oddeleniami architektúry na technických univerzitách v Delfte alebo v Eindhovene (bouwkundig ingenieur);- diplomy udelené štátom uznanými architektonickými akadémiami (architect);- diplomy udeľované do roku 1971 bývalými fakultami architektúry (Hoger Bouwkunstonderricht) (architect HBO);- diplomy udeľované do roku 1970 bývalými fakultami architektúry (Voortgezet Bouwkunstonderricht) (architect VBO);- osvedčenie potvrdzujúce, že dotknutá osoba úspešne vykonala skúšku organizovanú Radou architektov "Bond van Nederlandse Architecten" (Zväz holandských architektov, BNA) (architect);- diplom inštitútu "Stichting Instituut voor Architectuur" (Nadačný inštitút architektúry) (IVA), udelený na základe ukončenia kurzu organizovaného touto nadáciou, ktorý platí najmenej štyri roky (architect), spolu s osvedčením od príslušných orgánov v tom zmysle, že príslušná osoba vyhovela požiadavkám kladeným na vzdelanie v súlade s článkom 13;- osvedčenie vydané príslušnými orgánmi v tom zmysle, že pred dátumom prijatia tejto smernice príslušná osoba vykonala skúšku na titul "Kandidaat in de bouwkunde", organizovanú technickými univerzitami v Delfte alebo Eindhovene, a že počas najmenej piatich rokov, hneď pred týmto dátumom, vykonávala činnosti v oblasti architektúry, ktorých podstata a dôležitosť zaručujú v súlade s holandskými požiadavkami, že je táto osoba príslušná tieto činnosti vykonávať (architect);- osvedčenie vydané príslušnými orgánmi len osobám, ktoré dosiahli vek 40 rokov pred prijatím tejto smernice, ktoré potvrdzuje, že počas doby najmenej päť rokov, hneď pred dátumom priajtia smernice, príslušná osoba vykonávala činnosti v oblasti architektúry, ktorých podstata a dôležitosť zaručujú, v súlade s holandskými požiadavkami, že táto osoba je príslušná tieto činnosti vykonávať (architect);osvedčenia, uvedené v siedmej a ôsmej zarážke, sa už nemajú uznávať počínajúc dňom prijatia holandských zákonov a nariadení, ktoré upravujú začatie vykonávania a vykonávanie činností v oblasti architektúry na základe profesného titulu architekt, pokiaľ podľa týchto predpisov tieto osvedčenia neoprávňujú na začatie vykonávania týchto činností na základe profesného titulu;i) v Spojenom kráľovstve- doklady o vzdelaní udelené po vykonaní skúšok na:- Royal Institute of British Architects;- školách architektúry:- univerzitách,- polytechnikách,- vysokých školách,- akadémiách,- školách technológie a umenia,ktoré boli alebo sú v čase prijatia tejto smernice uznané "Architects Registration Council" na účely zápisu do registra (Architect);- osvedčenie, ktoré potvrdzuje že jeho držiteľ nadobudol právo používať profesný titul architekt na základe časti 6 ods. 1 a, 6 ods. 1 písm. b) alebo 6 ods. 1 písm. d) Architects Registration Act z roku 1931 (Architect);- osvedčenie, ktoré potvrdzuje, že jeho držiteľ nadobudol právo používať profesný titul architekt na základe časti 2 Architects Registration Act z roku 1938 (Architect).Článok 12Bez toho, aby bol dotknutý článok 10, každý členský štát uzná, priznajúc im, čo sa týka začatia vykonávania a vykonávania činností uvedených v článku 1, na základe profesného titulu architekt, rovnaký účinok na svojom území, ako majú diplomy, osvedčenia a iné doklady o vzdelaní v oblasti architektúry, ktoré sám vydáva:- osvedčenia, ktoré vydali členské štáty pre štátnych príslušníkov iných členských štátov, v ktorých existujú v čase oznámenia tejto smernice predpisy upravujúce začiatok vykonávania a vykonávanie činností, uvedených v článku 1, na základe profesného titulu architekt, potvrdzujúce, že držiteľ získal oprávnenie nosiť titul architekt pred vykonávaním tejto smernice a účinne vykonával príslušné činnosti podľa týchto predpisov najmenej tri po sebe nasledujúce roky počas piatich rokov, ktoré predchádzali vydaniu osvedčenia;- osvedčenia, ktoré vydali členské štáty pre štátnych príslušníkov členských štátov, ktoré medzi časom vyhlásenia a vykonávania smernice zavádzajú predpisy, ktoré upravujú začatie vykonávania a vykonávanie činností, uvedených v článku 1, na základe profesného titulu architekt potvrdzujúce, že držiteľ získal oprávnenie používať titul architekt v čase vykonávania tejto smernice a účinne vykonával príslušné činnosti podľa týchto predpisov najmenej tri po sebe nasledujúce roky počas piatich rokov, ktoré predchádzali vydaniu osvedčenia.Článok 13Požiadavky kladené na vzdelanie uvedené v článku 11 písm. a) štvrtej zarážke, v článku 11 písm. c) tretej zarážke a v článku 11 písm. h) šiestej zarážke obsahujú posúdenie plánov vypracovaných a realizovaných príslušnou osobou počas vykonávania činností uvedených v článku 1 minimálne šesť rokov.Článok 14Osvedčenia vydané príslušnými orgánmi Spolkovej republiky Nemecko, ktoré osvedčujú rovnocennosť dokladov o vzdelaní udelených od 8. mája 1945 a neskôr príslušnými orgánmi Nemeckej demokratickej republiky s inými dokladmi o vzdelaní uvedenými v článku 11, sa uznávajú za podmienok uvedených v tomto článku.Článok 15Luxemburské veľkovojvodstvo je oprávnené, bez toho, aby bol dotknutý článok 5, pozastaviť uplatňovanie článkov 10, 11 a 12 na prechodné obdobie štyri a pol roka od dátumu oznámenia tejto smernice, pokiaľ ide o uznanie neuniverzitných diplomov, osvedčení a iných dokladov o vzdelaní, aby sa predišlo skresleniu súťaže.KAPITOLA IVPOUŽÍVANIE AKADEMICKÉHO TITULUČlánok 161. Bez toho, aby bol dotknutý článok 23, hostiteľské členské štáty musia zabezpečiť, aby občania iných členských štátov, ktorí spĺňajú podmienky stanovené v kapitole II alebo v kapitole III, mali právo používať svoje právoplatné akademické tituly a ak je to vhodné, skratku odvodenú z členského štátu ich pôvodu alebo z členského štátu odkiaľ prichádzajú, a to v jazyku tohto štátu. Hostiteľské členské štáty môžu požadovať, aby za týmto titulom nasledoval názov a sídlo ustanovizne alebo skúšobnej komisie, ktorá ho udelila.2. Ak sa akademický titul používaný v členskom štáte pôvodu alebo v členskom štáte, odkiaľ cudzí štátny príslušník prichádza, môže v hostiteľskom členskom štáte popliesť s titulom, ktorý si v tomto štáte vyžaduje dodatočné vzdelanie alebo odbornú prípravu, ktoré príslušná osoba neabsolvovala, môže hostiteľský členský štát žiadať, aby táto osoba používala titul používaný v členskom štáte pôvodu alebo v členskom štáte, odkiaľ prichádza vo vhodnej forme, ktorú určí hostiteľský členský štát.KAPITOLA VOPATRENIA NA UĽAHČENIE ÚČINNÉHO UPLATNENIE PRÁVA USADIŤ SA A SLOBODY POSKYTOVANIA SLUŽIEBA. Opatrenia špecifické pre právo usadiť saČlánok 171. Hostiteľský členský štát, ktorý požaduje od svojich štátnych príslušníkov potvrdenie o dobrom mene a dobrej povesti pri začatí s činnosťami uvedenými v článku 1, uzná za dostatočný doklad od štátnych príslušníkov iných členských štátov potvrdenie, ktoré vydal príslušný orgán v členskom štáte pôvodu alebo v členskom štáte, odkiaľ cudzí štátny príslušník prichádza, ktoré potvrdzuje, že požiadavky tohto členského štátu na začatie vykonávania tejto činnosti, pokiaľ ide o dobré meno alebo dobrú povesť boli splnené.2. Ak členský štát pôvodu alebo členský štát, odkiaľ cudzí štátny príslušník prichádza, nevyžaduje od osôb, ktoré chcú začať spomínanú činnosť prvýkrát, doklad o dobrom mene alebo o dobrej povesti, môže členský štát od štátnych príslušníkov členského štátu pôvodu alebo členského štátu, odkiaľ prichádzajú, požadovať výpis z "registra trestov" alebo, v opačnom prípade, rovnocenný dokument vydaný príslušným orgánom v členskom štáte pôvodu alebo v členskom štáte, odkiaľ cudzí štátny príslušník prichádza.3. Ak členský štát pôvodu alebo členský štát, odkiaľ cudzí štátny príslušník prichádza, nevydáva písomný doklad uvedený v odseku 2, môže sa takýto doklad nahradiť prísahu alebo, v štátoch, kde nie sú opatrenia na prísahu, čestným vyhlásením, ktoré urobí príslušá osoba pred príslušným súdnym alebo administratívnym orgánom alebo pred notárom alebo pred kvalifikovaným odborným orgánom členského štátu pôvodu alebo členského štátu, odkiaľ táto osoba prichádza; takáto inštitúcia alebo notár musí vydať osvedčenie, ktoré potvrdzuje hodnovernosť prísahy alebo čestného vyhlásenia.4. Ak má členský štát podrobné informácie o závažnej skutočnosti, ktorá sa stala mimo jeho územia pred usadením sa príslušnej osoby v tomto štáte, alebo ak vie, že vyhlásenie uvedené v odseku 3 obsahuje nesprávne informácie, a ak je pravdepodobné, že táto skutočnosť alebo informácia ovplyvní začatie vykonávania predmetnej činnosti na tomto území, môže informovať členský štát pôvodu alebo členský štát, odkiaľ cudzí štátny príslušník prichádza.Členský štát pôvodu alebo členský štát, odkiaľ cudzí štátny príslušník prichádza, musí overiť správnosť faktov, pokiaľ tieto fakty môžu ovplyvniť začatie vykonávania predmetnej činnosti v tomto členskom štáte. Orgány v tomto štáte rozhodnú o druhu a rozsahu prešetrovania, ktoré sa má vykonať, a informujú hostiteľský členský štát o akomkoľvek uskutočnenom opatrení, ktorú podniknú vzhľadom na osvedčenia alebo dokumenty, ktoré vydali.5. Členské štáty musia zabezpečiť utajenie predložených informácií.Článok 181. Ak v hostiteľskom členskom štáte zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia kladú požiadavky na dobré meno alebo dobrú povesť vrátane postupov v súvislosti s vykonávaním činností uvedených v článku 1, s ohľadom na vážny profesionálny priestupok alebo obvinenie z trestných činov členský štát pôvodu alebo členský štát, odkiaľ cudzí štátny príslušník prichádza, poskytne hostiteľskému členskému štátu všetky potrebné informácie o všetkých opatreniach alebo disciplinárnom konaní odbornej alebo administratívnej povahy uskutočnených proti príslušnej osobe alebo o akýchkoľvek trestných postihoch, ktoré sa týkajú výkonu jeho povolania v členskom štáte pôvodu alebo v členskom štáte, odkiaľ prichádza.2. Ak má hostiteľský členský štát podrobné vedomosti o závažnej skutočnosti, ktorá sa stala mimo jeho územia pred usadením sa príslušnej osoby v tomto štáte a ktorá pravdepodobne ovplyvní výkon predmetnej činnosti v tomto štáte, môže informovať členský štát pôvodu alebo členský štát, odkiaľ cudzí štátny príslušník prichádza.Členský štát pôvodu alebo členský štát, odkiaľ cudzí štátny príslušník prichádza, musí overiť správnosť faktov, pokiaľ môžu ovplyvniť vykonávanie predmetnej činnosti v tomto štáte. Orgány tohto štátu musia rozhodnúť o druhu a rozsahu prešetrovania, ktoré sa má vykonať, a informujú hostiteľský členský štát o každom uskutočnenom opatrení, ktorú podniknú vzhľadom na informácie, ktoré boli predložené podľa odseku 1.3. Členské štáty zabezpečia utajenie predložených informácií.Článok 19Dokumenty vydané v súlade s článkami 17 a 18 nemôžu byť predložené neskôr ako tri mesiace od dátumu ich vydania.Článok 201. Postup na získanie povolenia osobe na začatie vykonávania činností uvedených v článku 1, podľa článkov 17 a 18, sa musí ukončiť čo najskôr, najneskôr do troch mesiacov od predloženia všetkých dokumentov, ktoré sa vzťahujú na túto osobu, bez toho, aby bolo dotknuté oneskorenie spôsobené akýmkoľvek odvolaním, ktoré je možné podať po skončení tohto postupu.2. V prípadoch uvedených v článku 17 ods. 4 a v článku 18 ods. 2 žiadosť o opätovné preskúmanie preruší dobu stanovenú v odseku 1.Dožiadaný členský štát odpovie do troch mesiacov.Po doručení odpovede alebo po uplynutí tejto lehoty hostiteľský štát pokračuje v procese uvedenom v odseku 1.Článok 21Ak hostiteľský členský štát vyžaduje od svojich vlastných štátnych príslušníkov, ktorí chcú začať vykonávať alebo pokračovať vo vykonávaní činností uvedených v článku 1, aby zložili prísahu alebo vykonali čestné vyhlásenie, a kde formu takejto prísahy alebo vyhlásenia nemôžu použiť štátni príslušníci iných členských štátov, tento členský štát zabezpečí, aby sa príslušnej osobe ponúkla vhodná a rovnocenná forma prísahy alebo vyhlásenia.B. Osobitné opatrenia pre poskytovanie služiebČlánok 221. Ak členský štát vyžaduje od svojich vlastných štátnych príslušníkov, ktorí chcú začať vykonávať alebo pokračovať vo vykonávaní činností uvedených v článku 1, povolenie na základe členstva alebo registrácie v profesijnej organizácii alebo inštitúcii, tento štát v prípade poskytovania služieb oslobodí štátnych príslušníkov iných členských štátov od tejto požiadavky.Príslušná osoba poskytuje služby s rovnakými právami a povinnosťami ako štátni príslušníci hostiteľského členského štátu; najmä podlieha profesijným predpisom odborného alebo administratívneho charakteru, ktoré sa v tomto členskom štáte uplatňujú.Na tento účel a okrem vyhlásenia uvedeného v odseku 2, ktoré sa vzťahuje na poskytovanie služieb, môžu členské štáty na povolenie vykonávania profesijných predpisov platných na ich území požadovať automatickú prechodnú registráciu alebo iba registráciu v profesijnej organizácii alebo v inštitúcii alebo v registri za predpokladu, že táto registrácia neoneskorí ani žiadnym spôsobom neskomplikuje poskytovanie služieb alebo nespôsobí osobe, ktorá tieto služby poskytuje, žiadne dodatočné výdavky.Ak hostiteľský štát prijíma opatrenia podľa druhého pododseku alebo zistí skutočnosti, ktoré sú v rozpore s týmito opatreniami, ihneď informuje členský štát, v ktorom sa príslušná osoba usadila.2. Hostiteľský členský štát môže požadovať, aby príslušná osoba vopred urobila vyhlásenie pre príslušné orgány o službách, ktoré má poskytovať, ak obsahujú vykonávanie projektovania na jeho území.3. Podľa odsekov 1 a 2 môže hostiteľský členský štát požadovať, aby príslušná osoba dodalajeden alebo viac dokumentov, ktoré obsahujú tieto údaje:- vyhlásenie uvedené v odseku 2,- osvedčenie, ktoré potvrdzuje, že príslušná osoba právoplatne vykonáva predmetné činnosti v členskom štáte, kde sa usadila,- osvedčenie, že príslušná osoba vlastní diplom (diplomy), osvedčenie (osvedčenia) alebo iné doklady o vzdelaní, ktoré sa požadujú na poskytovanie predmetných služieb, a že toto vzdelanie vyhovuje kritériám uvedeným v kapitole II alebo v kapitole III tejto smernice;- Ak je to vhodné, osvedčenie podľa článku 23 ods. 24. Dokument alebo dokumenty uvedené v odseku 3 nesmú byť staršie ako 12 mesiacov od dátumu ich vydania.5. Ak členský štát dočasne alebo na stálo zbavuje svojich štátnych príslušníkov alebo štátnych príslušníkov iného členského štátu, ktorí sú usadení na jeho území, celkovo alebo čiastočne práva vykonávať činnosti uvedené v článku 1, zabezpečí, ak je to vhodné, dočasné alebo stále odňatie osvedčenia uvedeného v druhej zarážke odseku 3.C. Opatrenia spoločné pre právo usadiť sa a slobodu poskytovania služiebČlánok 231. Ak je v hostiteľskom členskom štáte používanie profesného titulu architekt, ktoré sa vzťahuje na činnosti uvedené v článku 1, regulované, štátnym príslušníkom iných členských štátov, ktorí spĺňajú podmienky stanovené v kapitole II, alebo ktorých diplomy, osvedčenia alebo iné doklady o vzdelaní uvedené v článku 11 boli uznané podľa článku 10, sa má poskytnúť profesný titul hostiteľského členského štátu a jeho skrátená forma, ak splnili všetky podmienky, čo sa týka praktických skúseností a prípravy stanovené týmto štátom.2. Ak je v členskom štáte začiatok vykonávania činností uvedených v článku 1, alebo vykonávanie týchto činností na základe titulu architekt, okrem požiadaviek stanovených v kapitole II alebo okrem držania diplomu, osvedčenia alebo iného dokladu o vzdelaní, ako je uvedené v článku 11, podmienený ukončením stanoveného obdobia praxe, príslušný členský štát musí uznať za dostatočný doklad osvedčenie z členského štátu pôvodu alebo predchádzajúceho pobytu, ktorom je uvedené, že príslušné praktické skúsenosti za zodpovedajúce obdobie boli v tejto krajine nadobudnuté. Osvedčenie uvedené v druhom pododseku článku 4 ods. 1 sa má uznať za dostatočný doklad v zmysle tohto odseku.Článok 241. Ak hostiteľský členský štát požaduje od svojich štátnych príslušníkov, ktorí chcú začať vykonávať alebo pokračovať v činnostiach uvedených v článku 1, aby poskytli doklad o tom, že nebol na nich vyhlásdený konkurz, a ak poskytnuté informácie podľa článkov 17 a 18 neobsahujú žiaden doklad o tom, že tento štát má akceptovať prísahu – alebo, v štátoch, kde neexistuje prísaha, čestné vyhlásenie – ktoré urobila dotknutá osoba pred príslušným súdnym alebo administratívnym orgánom, notárom alebo kvalifikovanou profesijnou inštitúciou členského štátu pôvodu alebo členského štátu odkiaľ prichádza; takýto orgán alebo notár vydá osvedčenie, ktoré potvrdzuje hodnovernosť prísahy alebo čestného vyhlásenia.Ak sa v hostiteľskom členskom štáte musí overiť dôkaz o dostatočnom finančnom zabezpečení, tento členský štát uzná potvrdenia vydané bankami iných členských štátov za rovnocenné osvedčeniam vydaným na svojom území.2. Predkladané dokumenty, ktoré sú uvedené v odseku 1, nie staršie ako tri mesiace od dátumu vydania.Článok 251. Ak hostiteľský členský štát požaduje od svojich štátnych príslušníkov, ktorí chcú začať vykonávať alebo pokračovať vo vykonávaní činností uvedených v článku 1, aby poskytli potvrdenie o tom, že sú poistení pre prípad finančných následkov ich odbornej zodpovednosti, tento štát uzná potvrdenia vydané poisťovňami iných členských štátov za rovnocenné potvrdeniam vydaným na jeho území. Takéto potvrdenia musia uvádzať, že poistenec spĺňa požiadavky a rozsah poistného krytia podľa zákonov a predpisov platných v hostiteľskom členskom štáte.2. Potvrdenia, ktoré sa uvedené v odseku 1, nemôžu byť predložené neskôr ako tri mesiace od dátumu vydania.Článok 261. Členské štáty podniknú opatrenia potrebné na to, aby príslušnej osobe umožnili získať informácie o zákonoch a ak je to vhodné, informácie o profesijnej etike hostiteľského členského štátu.Na tento účel môžu členské štáty zriadiť informačné strediská, od ktorých takéto osoby môžu získať potrebné informácie. V prípade usadenia sa ich môže hostiteľský členský štát požiadať, aby sa spojili s týmito strediskami.2. Členské štáty môžu zriadiť strediská uvedené v odseku 1 pod patronátom príslušných orgánov a inštitúcií, ktoré určia pred uplynutím lehoty stanovenej v prvom pododseku článku 31 ods. 1.3. Členské štáty zabezpečia tam, kde je to vhodné, aby príslušné osoby získali v ich vlastnom záujme a v záujme svojich klientov jazykové znalosti, ktoré sú potrebné na vykonávanie ich povolania v hostiteľskom členskom štáte.KAPITOLA VIZÁVEREČNÉ USTANOVENIAČlánok 27V prípade dôvodných pochybností môže hostiteľský členský štát požadovať od príslušných orgánov iného členského štátu potvrdenie hodnovernosti diplomov, osvedčení a iných dokladov o vzdelaní, ktoré udelil tento iný členský štát a sú uvedené v kapitolách II a III.Článok 28V rámci lehoty stanovenej v prvom pododseku článku 31 ods. 1 určia členské štáty orgány a inštitúcie oprávnené vydávať alebo prijímať diplomy, osvedčenia a iné doklady o vzdelaní, ako aj dokumenty a informácie uvedené v tejto smernici a ihneď o tom informujú ostatné členské štáty a Komisiu.Článok 29Táto smernica sa takisto vzťahuje na štátnych príslušníkov členských štátov, ktorí v súlade s nariadením (EHS) č. 1612/68 ako zamestnanci vykonávajú alebo budú vykonávať činnosti uvedené v článku 1.Článok 30Najneskôr do troch rokov od skončenia lehoty stanovenej v prvom pododseku článku 31 ods. 1 Komisia preskúma smernicu na základe skúseností a ak je to potrebné, predloží po porade s poradným výborom Rade návrhy na zmeny a doplnenia. Rada preskúma všetky takéto návrhy v priebehu jedného roka.Článok 311. Členské štáty prijmú opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 24 mesiacov od jej oznámenia a bezodkladne o tom informujú Komisiu.Avšak na dosiahnutie súladu s článkom 22 majú členské štáty lehotu tri roky od dátumu oznámenia.2. Členské štáty oznámia Komisii znenie základných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.Článok 32Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Luxemburgu 10. júna 1985Za RadupredsedaM. Fioret[1] Ú. v. ES C 239, 4.10.1967, s. 15.[2] Ú. v. ES C 72, 19.7.1968, s. 3.[3] Ú. v. ES C 24, 22.3.1968, s. 3.[4] Ú. v. ES L 257, 19.10.1968, s. 2.--------------------------------------------------


title: Smernica Komisie 2010/16/EÚ z  9. marca 2010 , ktorou sa mení a dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/48/ES, pokiaľ ide o vylúčenie určitej inštitúcie z rozsahu pôsobnosti (Text s významom pre EHP)

text:
               10.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 60/15

         SMERNICA KOMISIE 2010/16/EÚ
   z 9. marca 2010,
   ktorou sa mení a dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/48/ES, pokiaľ ide o vylúčenie určitej inštitúcie z rozsahu pôsobnosti
   (Text s významom pre EHP)
   EURÓPSKA KOMISIA,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
   so zreteľom na smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2006/48/ES zo 14. júna 2006 o začatí a vykonávaní činností úverových inštitúcií (1), a najmä na jej článok 150 ods. 1 písm. d),
   keďže:

               (1)

               V článku 2 smernice 2006/48/ES sa uvádza zoznam tých inštitúcií, ktoré sú výslovne vylúčené z rozsahu pôsobnosti uvedenej smernice.

               (2)

               Ministerstvo financií Slovinskej republiky požiadalo o začlenenie banky SID-Slovenska izvozna in razvojna banka, d.d. Ljubljana (ďalej len „banka SID“) do zoznamu inštitúcií vylúčených z rozsahu pôsobnosti smernice 2006/48/ES, ktorý je ustanovený v článku 2 uvedenej smernice.

               (3)

               Banka SID podporuje okrem iného štrukturálne, sociálne a iné verejné politiky slovinskej vlády prostredníctvom poskytovania finančných služieb, poradenstva a školení v oblastiach, ako sú medzinárodný obchod a medzinárodná spolupráca, hospodárske stimuly pre malé a stredné podniky, výskum a vývoj, regionálny rozvoj a obchodné a verejné infraštruktúry. Slovinská republika je jediným akcionárom banky SID a je aj ručiteľom všetkých záväzkov banky.

               (4)

               SID banka je inštitúcia, ktorá vykonáva osobitné aktivity vo verejnom záujme, a preto spĺňa podmienky na zápis do zoznamu inštitúcií vylúčených z rozsahu pôsobnosti smernice 2006/48/ES podľa článku 2 uvedenej smernice.

               (5)

               Smernica 2006/48/ES by sa preto mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť.

               (6)

               Opatrenia ustanovené v tejto smernici sú v súlade so stanoviskom Európskeho bankového výboru,

         PRIJALA TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   V článku 2 smernice 2006/48/ES sa za sedemnástu zarážku vkladá táto zarážka:

               „—

               v Slovinsku na, ‚SID-Slovenska izvozna in razvojna banka, d.d. Ljubljana‘,“.

         Článok 2
   1.   Členské štáty prijmú a uverejnia najneskôr do 30. júna 2010 zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Komisii bezodkladne oznámia znenie týchto ustanovení a tabuľku zhody medzi týmito ustanoveniami a touto smernicou.
   Tieto ustanovenia sa uplatňujú od 1. júla 2010.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 3
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 4
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Bruseli 9. marca 2010

            Za Komisiu

            predseda

         José Manuel BARROSO

      (1)  Ú. v. EÚ L 177, 30.6.2006, s. 1.


title: Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2012/6/EÚ zo 14. marca 2012 , ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 78/660/EHS o ročnej účtovnej závierke niektorých typov spoločností, pokiaľ ide o mikrosubjekty  Text s významom pre EHP

text:
               21.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 81/3

         SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2012/6/EÚ
   zo 14. marca 2012,
   ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 78/660/EHS o ročnej účtovnej závierke niektorých typov spoločností, pokiaľ ide o mikrosubjekty
   (Text s významom pre EHP)
   EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 50 ods. 1,
   so zreteľom na návrh Európskej komisie,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
   konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (2),
   keďže:

               (1)

               Európska rada na zasadnutí 8. a 9. marca 2007 vo svojich záveroch zdôraznila, že znižovanie administratívneho zaťaženia je dôležité pre pozdvihnutie európskeho hospodárstva a že je nevyhnutné intenzívne spoločné úsilie na zníženie administratívneho zaťaženia v rámci Európskej únie.

               (2)

               Účtovníctvo bolo označené za jednu z hlavných oblastí, v ktorých možno znížiť administratívne zaťaženie spoločností v rámci Únie.

               (3)

               V odporúčaní Komisie 2003/361/ES (3) sa vymedzujú mikropodniky, malé a stredné podniky. Z konzultácií s členskými štátmi však vyplýva, že kritériá veľkosti mikropodnikov v uvedenom odporúčaní sú na účely účtovníctva pravdepodobne príliš vysoké. Mala by sa preto zaviesť podskupina mikropodnikov, takzvané mikrosubjekty, ktorá by zahŕňala spoločnosti s nižšími kritériami veľkosti pre bilančnú sumu a čistý obrat, ako sú kritériá veľkosti stanovené pre mikropodniky.

               (4)

               Mikrosubjekty podnikajú vo väčšine prípadov na miestnej alebo regionálnej úrovni, pričom sa do cezhraničných činností nezapájajú vôbec alebo len zriedka. Okrem toho majú dôležitú úlohu pri vytváraní nových pracovných príležitostí, rozvoji výskumu a vývoja a vytváraní nových hospodárskych činností.

               (5)

               Mikrosubjekty majú na plnenie náročných regulačných požiadaviek obmedzené zdroje. Často však podliehajú rovnakým pravidlám finančného vykazovania ako väčšie spoločnosti. Tieto pravidlá predstavujú pre ne zaťaženie, ktoré je neúmerné ich veľkosti a ktoré je preto pre najmenšie podniky v porovnaní s väčšími neprimerané. Preto by malo byť možné oslobodiť mikrosubjekty od niektorých povinností, ktoré môžu byť pre ne zbytočne veľkou administratívnou záťažou. Mikrosubjekty by mali však naďalej podliehať akejkoľvek vnútroštátnej povinnosti viesť záznamy preukazujúce ich obchodné transakcie a finančnú situáciu.

               (6)

               Počet spoločností, ktoré budú uplatňovať kritériá veľkosti stanovené v tejto smernici, sa bude v jednotlivých členských štátoch výrazne líšiť a činnosti mikrosubjektov nemajú vplyv na cezhraničný obchod ani na fungovanie vnútorného trhu alebo majú na ne len veľmi obmedzený vplyv, preto by členské štáty mali pri vykonávaní tejto smernice na vnútroštátnej úrovni zohľadňovať rôzny dosah týchto kritérií.

               (7)

               Členské štáty by pri prijímaní rozhodnutí o tom, ako a či zaviesť režim pre mikrosubjekty v rámci smernice Rady 78/660/EHS (4), mali zohľadniť konkrétne podmienky a potreby svojho trhu.

               (8)

               Mikrosubjekty musia zohľadniť výnosy a náklady toho účtovného roka, na ktorý sa vzťahujú, bez ohľadu na dátum prijatia, či platby týchto výnosov alebo nákladov. Výpočet prechodných účtov na strane aktív a prechodných účtov na strane pasív však môže mikrosubjekty zaťažovať. Členské štáty by preto mali mať možnosť oslobodiť mikrosubjekty od výpočtu a predkladania takýchto položiek, len pokiaľ sa takáto výnimka vzťahuje na iné náklady, ako sú náklady na suroviny a na spotrebný materiál, oprávky, osobné náklady a dane. Týmto spôsobom sa môže znížiť administratívne zaťaženie spojené s výpočtom relatívne malých bilančných súm.

               (9)

               Zverejňovanie ročných účtovných závierok môže mikrosubjekty zaťažovať. Členské štáty potrebujú zároveň zabezpečiť dodržiavanie tejto smernice. Členské štáty by preto mali mať možnosť oslobodiť mikrosubjekty od všeobecnej požiadavky na zverejňovanie za predpokladu, že informácie v súvahe sú riadne vyplnené v súlade s vnútroštátnym právom a predložené aspoň jednému príslušnému orgánu, ktorý je určený na tento účel, a že informácie sa zašlú do obchodného registra, aby bolo možné získať kópiu na základe žiadosti. V takýchto prípadoch by sa neuplatňovala povinnosť uvedená v článku 47 smernice 78/660/EHS zverejňovať všetky účtovné doklady v súlade s článkom 3 ods. 5 smernice 2009/101/ES (5).

               (10)

               Cieľom tejto smernice je dať členským štátom možnosť vytvoriť pre mikrosubjekty jednoduché podmienky finančného vykazovania. Oceňovanie v reálnych hodnotách môže viesť k tomu, že pri podrobnom zverejnení údajov bude potrebné vysvetliť, na základe čoho sa stanovila reálna hodnota určitých položiek. Vzhľadom na to, že režim pre mikrosubjekty stanovuje veľmi obmedzované zverejňovanie formou poznámok k účtom, užívatelia účtov mikrosubjektov by nevedeli, či sumy predkladané v rámci súvahy a v rámci výkazu ziskov a strát obsahujú reálne hodnoty. Členské štáty by preto s cieľom poskytnúť užívateľom účtov istotu v tomto ohľade nemali povoliť ani vyžadovať od mikrosubjektov využívajúcich ktorúkoľvek z výnimiek poskytnutých podľa tejto smernice, aby pri zostavovaní svojich účtov používali oceňovanie v reálnych hodnotách. Mikrosubjekty, ktoré chcú alebo potrebujú oceňovať v reálnych hodnotách, tak budú môcť urobiť, ak budú používať iné režimy podľa tejto smernice, pri ktorých členský štát takéto používanie povoľuje alebo vyžaduje.

               (11)

               Členské štáty by mali pri prijímaní rozhodnutí o tom, ako a či zaviesť pre mikrosubjekty režim v rámci rozsahu pôsobnosti smernice 78/660/EHS, zabezpečiť, aby mikrosubjekty, ktoré sa majú konsolidovať podľa smernice Rady 83/349/EHS (6) o konsolidovaných účtovných závierkach, využívali účtovné údaje, ktoré sú na tento účel dostatočne podrobné, a aby výnimkami v tejto smernici nebola dotknutá povinnosť pripraviť konsolidované účtovné závierky v súlade so smernicou 83/349/EHS.

               (12)

               Keďže cieľ tejto smernice, a to zníženie administratívneho zaťaženia mikrosubjektov, nemožno uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, ale z dôvodu jeho dôsledku ho možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa.

               (13)

               Smernica 78/660/EHS by sa preto mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť,

         PRIJALI TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Zmeny a doplnenia smernice 78/660/EHS
   Smernica 78/660/EHS sa týmto mení a dopĺňa takto:

               1.

               Vkladá sa tento článok:
               „Článok 1a
               1.   Členské štáty môžu ustanoviť výnimky z niektorých povinností podľa tejto smernice v súlade s odsekmi 2 a 3 vo vzťahu k spoločnostiam, ktoré ku dňu zostavenia súvahy neprekročia limitné hodnoty dvoch z týchto troch kritérií (mikrosubjekty):

                           a)

                           bilančná suma: 350 000 EUR;

                           b)

                           čistý obrat: 700 000 EUR;

                           c)

                           priemerný počet zamestnancov počas účtovného roka: 10.

                     2.   Členské štáty môžu oslobodiť spoločnosti uvedené v odseku 1 od ktorejkoľvek z týchto povinností alebo od všetkých týchto povinností:

                           a)

                           povinnosť predkladať prechodné účty na strane aktív a prechodné účty na strane pasív v súlade s článkami 18 a 21;

                           b)

                           ak členský štát využije možnosť uvedenú v písmene a) tohto odseku, môže týmto spoločnostiam výlučne v prípade iných nákladov uvedených v odseku 3 písm. b) bode vi) povoliť, aby sa pri uznávaní prechodných účtov na strane aktív a prechodných účtov na strane pasív odchýlili od článku 31 ods. 1 písm. d), za predpokladu, že sa táto skutočnosť zverejní v poznámkach k účtovnej závierke alebo v súlade s písmenom c) tohto odseku na konci súvahy;

                           c)

                           povinnosť vyhotovovať poznámky k účtovnej závierke v súlade s článkami 43 až 45 za predpokladu, že informácie požadované podľa článku 14 a článku 43 ods. 1 bodu 13 tejto smernice a článku 22 ods. 2 smernice 77/91/EHS (7) sa uvedú na konci súvahy;

                           d)

                           povinnosť zostavovať výročnú správu v súlade s článkom 46 tejto smernice za predpokladu, že informácie vyžadované podľa článku 22 ods. 2 smernice 77/91/EHS sa zverejnia v poznámkach k účtovnej závierke alebo v súlade s písmenom c) tohto odseku na konci súvahy;

                           e)

                           povinnosť zverejňovať ročnú účtovnú závierku v súlade s článkami 47 až 50a za predpokladu, že v nich uvedené bilančné informácie sú riadne vyplnené v súlade s vnútroštátnym právom a predložené aspoň jednému príslušnému orgánu, ktorý určil dotknutý členský štát. Ak príslušným orgánom nie je centrálny register, obchodný register alebo register spoločností, ako sa uvádza v článku 3 ods. 1 smernice 2009/101/ES (8), od príslušného orgánu sa vyžaduje, aby poskytol vyplnené informácie registru.

                     3.   Členské štáty môžu povoliť spoločnostiam uvedeným v odseku 1:

                           a)

                           zostavovať podľa potreby len skrátenú súvahu vykazujúcu samostatne aspoň tie položky, ktoré sú označené písmenami v článku 9 alebo 10. Ak sa uplatní odsek 2 písm. a), položka E v časti Aktíva a položka D v časti Pasíva v článku 9 alebo položky E a K v článku 10 sa do súvahy nezahrnú;

                           b)

                           zostavovať podľa potreby len skrátený výkaz ziskov a strát vykazujúci samostatne aspoň tieto položky:

                                       i)

                                       čistý obrat;

                                       ii)

                                       iný príjem;

                                       iii)

                                       náklady na suroviny a na spotrebný materiál;

                                       iv)

                                       osobné náklady;

                                       v)

                                       oprávky;

                                       vi)

                                       ostatné náklady;

                                       vii)

                                       dane;

                                       viii)

                                       zisk alebo stratu.

                     4.   Členské štáty nepovolia uplatňovanie časti 7a na žiadne mikrosubjekty, ktoré využívajú ktorúkoľvek z výnimiek uvedených v odsekoch 2 a 3, ani to od nich nebudú vyžadovať.
               5.   Ročná účtovná závierka pripravená v súlade s odsekmi 2, 3 a 4 sa v prípade spoločností uvedených v odseku 1 považuje za poskytujúcu verný a pravdivý obraz, ktorý sa vyžaduje podľa článku 2 ods. 3, a preto sa na takúto závierku nevzťahuje článok 2 ods. 4 a 5.
               6.   Skutočnosť, či spoločnosť ku dňu zostavenia súvahy prekročila, alebo neprekročila limity dvoch z troch kritérií stanovených v odseku 1, má vplyv na uplatnenie výnimky stanovenej v odsekoch 2, 3 a 4 len vtedy, ak tento stav nastal v súčasnom a aj v predchádzajúcom účtovnom roku.
               7.   V prípade tých členských štátov, ktoré neprijali euro, sa čiastka v národnej mene, ktorá zodpovedá čiastkam uvedeným v odseku 1, vypočíta pomocou výmenného kurzu uverejneného v Úradnom vestníku Európskej únie v deň nadobudnutia účinnosti ktorejkoľvek smernice, v ktorej sa stanovujú tieto čiastky.
               8.   Bilančná suma uvedená v odseku 1 písm. a) obsahuje aktíva uvedené v položkách A až E v časti Aktíva v článku 9 alebo aktíva uvedené v položkách A až E v článku 10. Ak sa uplatní odsek 2 písm. a), výška bilančnej sumy uvedená v odseku 1 písm. a) obsahuje aktíva uvedené v položkách A až D v časti Aktíva v článku 9 alebo aktíva uvedené v položkách A až D v článku 10.

               2.

               V článku 5 sa odsek 1 nahrádza takto:
               „1.   Členské štáty môžu odchylne od článku 4 ods. 1 a 2 nariadiť osobitnú štruktúru ročnej účtovnej závierky investičných spoločností a finančných holdingových spoločností za predpokladu, že táto štruktúra umožní podať o týchto spoločnostiach rovnocenný obraz zodpovedajúci článku 2 ods. 3. Členské štáty neposkytnú výnimky stanovené v článku 1a vo vzťahu k investičným spoločnostiam ani finančným holdingovým spoločnostiam.“

               3.

               Článok 53a sa nahrádza takto:
               „Článok 53a
               Členské štáty neposkytnú výnimky stanovené v článkoch 1a, 11 a 27, článku 43 ods. 1 bodoch 7a a 7b, článkoch 46, 47 a 51 vo vzťahu k spoločnostiam, ktorých cenné papiere sú prijaté na obchodovanie na regulovanom trhu v zmysle článku 4 ods. 1 bodu 14 smernice 2004/39/ES.“

         Článok 2
   Transpozícia
   1.   Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou, ak a keď sa rozhodnú využiť ktorúkoľvek z možností ustanovených v článku 1a smernice 78/660/EHS, pričom zohľadnia predovšetkým situáciu na vnútroštátnej úrovni, pokiaľ ide o počet spoločností, na ktoré sa vzťahujú kritériá veľkosti stanovené v odseku 1 uvedeného článku. Komisii bezodkladne oznámia znenie týchto ustanovení.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 3
   Správa
   Najneskôr do 10. apríla 2017 Komisia predloží Európskemu parlamentu, Rade a Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru správu o situácii mikropodnikov najmä s ohľadom na situáciu na vnútroštátnej úrovni, pokiaľ ide o počet spoločností, ktoré spĺňajú kritériá veľkosti, a na zníženie administratívneho zaťaženia vyplývajúceho z oslobodenia od požiadavky na zverejňovanie.
   Článok 4
   Nadobudnutie účinnosti
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 5
   Adresáti
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Štrasburgu 14. marca 2012

            Za Európsky parlament

            predseda

         M. SCHULZ

            Za Radu

            predseda

         N. WAMMEN

      (1)  Ú. v. EÚ C 317, 23.12.2009, s. 67.

      (2)  Pozícia Európskeho parlamentu z 10. marca 2010 (Ú. v. EÚ C 349 E, 22.12.2010, s. 111) a pozícia Rady v prvom čítaní z 12. septembra 2011 (Ú. v. EÚ C 337 E, 18.11.2011, s. 1). Pozícia Európskeho parlamentu z 13. decembra 2011 (zatiaľ neuverejnená v úradnom vestníku) a rozhodnutie Rady z 21. februára 2012.

      (3)  Ú. v. EÚ L 124, 20.5.2003, s. 36.

      (4)  Ú. v. ES L 222, 14.8.1978, s. 11.

      (5)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/101/ES zo 16. septembra 2009 o koordinácii záruk, ktoré sa od obchodných spoločností v zmysle článku 54 druhého odseku zmluvy vyžadujú v členských štátoch na ochranu záujmov spoločníkov a tretích osôb s cieľom zabezpečiť rovnocennosť týchto záruk (Ú. v. EÚ L 258, 1.10.2009, s. 11).
   Poznámka: Názov smernice 2009/101/ES bol upravený tak, aby zohľadnil prečíslovanie článkov Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva v súlade s článkom 5 Lisabonskej zmluvy; pôvodne odkazoval na druhý odsek článku 48 zmluvy.

      (6)  Ú. v. ES L 193, 18.7.1983, s. 1.

      (7)  Druhá smernica Rady 77/91/EHS z 13. decembra 1976 o koordinácii ochranných opatrení, ktoré členské štáty vyžadujú od obchodných spoločností na ochranu záujmov spoločníkov a tretích osôb v zmysle druhého odseku článku 54 zmluvy, pokiaľ ide o zakladanie akciových spoločností, udržiavanie a zmenu ich základného imania, s cieľom dosiahnuť rovnocennosť týchto opatrení (Ú. v. ES L 26, 31.1.1977, s. 1).
   Poznámka: Názov smernice 77/91/EHS bol upravený tak, aby zohľadnil prečíslovanie článkov Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva v súlade s článkom 12 Amsterdamskej zmluvy a článkom 5 Lisabonskej zmluvy; pôvodne odkazoval na druhý odsek článku 58 zmluvy.

      (8)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/101/ES zo 16. septembra 2009 o koordinácii záruk, ktoré sa od obchodných spoločností v zmysle článku 54 druhého odseku zmluvy vyžadujú v členských štátoch na ochranu záujmov spoločníkov a tretích osôb s cieľom zabezpečiť rovnocennosť týchto záruk (Ú. v. EÚ L 258, 1.10.2009, s. 11).
   Poznámka: Názov smernice 2009/101/ES bol upravený tak, aby zohľadnil prečíslovanie článkov Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva v súlade s článkom 5 Lisabonskej zmluvy; pôvodne odkazoval na druhý odsek článku 48 zmluvy.“