                  27.12.2017

                  SK

                  Úradný vestník Európskej únie

                  L 345/96

            SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) 2017/2399
      z 12. decembra 2017,
      ktorou sa mení smernica 2014/59/EÚ, pokiaľ ide o postavenie nezabezpečených dlhových nástrojov v hierarchii konkurzného konania
      EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
      so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 114,
      so zreteľom na návrh Európskej komisie,
      po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
      so zreteľom na stanovisko Európskej centrálnej banky (1),
      so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (2),
      konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (3),
      keďže:

                  (1)

                  Rada pre finančnú stabilitu (FSB) zverejnila 9. novembra 2015 hlavné prvky celkovej kapacity na absorpciu strát (Total Loss-Absorbing Capacity (TLAC) Term Sheet – norma TLAC), ktoré skupina G20 schválila v novembri 2015. Cieľom normy TLAC je zabezpečiť, aby globálne systémovo dôležité banky (banky G-SIB), ktoré sa v rámci Únie označujú ako globálne systémovo dôležité inštitúcie (inštitúcie G-SII), mali kapacity na absorpciu strát a rekapitalizáciu potrebné na to, aby pomohli zabezpečiť, že počas riešenia krízovej situácie a ihneď po ňom môžu kritické funkcie pokračovať bez toho, aby boli finančné prostriedky daňovníkov (verejné finančné prostriedky) alebo finančná stabilita vystavené riziku. Komisia sa vo svojom oznámení z 24. novembra 2015 s názvom „Na ceste k dobudovaniu bankovej únie“ zaviazala predložiť do konca roka 2016 legislatívny návrh, ktorý umožní implementáciu normy TLAC do právnych predpisov Únie, a to do medzinárodne dohodnutého termínu, ktorým je rok 2019.

                  (2)

                  Pri implementácii normy TLAC do právnych predpisov Únie sa musí zvážiť existujúca minimálna požiadavka na vlastné zdroje a oprávnené záväzky (MREL) pre jednotlivé inštitúcie, ktorá sa vzťahuje na všetky inštitúcie Únie, ako sa stanovuje v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2014/59/EÚ (4). Keďže účelom TLAC a MREL je dosiahnuť rovnaký cieľ, ktorým je zabezpečiť, aby inštitúcie Únie mali dostatočnú kapacitu na absorpciu strát a rekapitalizáciu, tieto dve požiadavky by mali byť doplnkovými prvkami spoločného rámca. Konkrétne, Komisia navrhla, aby sa do právnych predpisov Únie zaviedla harmonizovaná minimálna úroveň normy TLAC pre inštitúcie G-SII („minimálna požiadavka TLAC“) a kritériá oprávnenosti pre záväzky použité na dosiahnutie súladu s uvedenou normou, a to prostredníctvom zmien nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 (5), zatiaľ čo navýšenie pre jednotlivé inštitúcie G-SII, požiadavka na jednotlivé inštitúcie iné ako G-SII ako aj príslušné kritériá oprávnenosti by sa mali riešiť prostredníctvom cielených zmien smernice 2014/59/EÚ a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 806/2014 (6).
                  Táto smernica, ktorá sa týka postavenia nezabezpečených dlhových nástrojov v hierarchii konkurzného konania, dopĺňa vyššie uvedené legislatívne akty v znení navrhnutých zmien a smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2013/36/EÚ (7).

                  (3)

                  Vzhľadom na uvedené návrhy a s cieľom zabezpečiť právnu istotu pre trhy a subjekty, na ktoré sa vzťahuje MREL a TLAC, je dôležité, aby sa včas zaistila jednoznačnosť kritérií oprávnenosti záväzkov použitých na dosiahnutie súladu s MREL a právnymi predpismi Únie, ktorými sa implementuje TLAC, a zaviedli primerané ustanovenia o zachovaní predchádzajúceho stavu pre oprávnenosť záväzkov vydaných predtým, než začali platiť zrevidované kritériá oprávnenosti.

                  (4)

                  Členské štáty by mali zabezpečiť, aby mali inštitúcie dostatočnú kapacitu na absorpciu strát a rekapitalizáciu na to, aby sa zabezpečila hladká a rýchla absorpcia strát a rekapitalizácia s minimálnym vplyvom na finančnú stabilitu a s cieľom zamedziť vplyvu na daňovníkov. Malo by sa to dosiahnuť tak, že inštitúcie budú neustále dodržiavať minimálnu požiadavku TLAC, ktorá sa má implementovať do právnych predpisov Únie prostredníctvom zmeny nariadenia (EÚ) č. 575/2013, a požiadavku na vlastné zdroje a oprávnené záväzky, ako sa stanovuje v smernici 2014/59/EÚ.

                  (5)

                  V norme TLAC sa vyžaduje, aby inštitúcie G-SII spĺňali – s určitými výnimkami – minimálnu požiadavku TLAC podriadenými záväzkami, ktoré majú v rámci konkurzného konania nižšie postavenie než záväzky vylúčené z TLAC („požiadavka podriadenosti“). Podľa normy TLAC sa má podriadenosť dosiahnuť prostredníctvom právnych účinkov zmluvy (známej ako zmluvná podriadenosť), zákonov danej jurisdikcie (známej ako zákonná podriadenosť) alebo prostredníctvom príslušnej podnikovej štruktúry (známej ako štrukturálna podriadenosť). V prípadoch, keď sa to vyžaduje v smernici 2014/59/EÚ, by inštitúcie, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti uvedenej smernice, mali spĺňať požiadavky špecifické pre danú spoločnosť podriadenými záväzkami, aby tak minimalizovali riziko právnej námietky veriteľov na základe skutočnosti, že straty veriteľov pri riešení krízových situácií sú väčšie ako straty, ktoré by im vznikli v rámci bežného konkurzného konania (zásada, že žiadny veriteľ sa nesmie dostať do nevýhodnejšieho postavenia).

                  (6)

                  Niekoľko členských štátov zmenilo pravidlá o nezabezpečenom nadriadenom dlhu v rámci konkurzného konania alebo ich práve mení, a to v súlade so svojimi vnútroštátnymi právnymi predpismi o konkurznom konaní, aby sa ich inštitúciám umožnilo efektívnejšie splniť požiadavku podriadenosti, a tak uľahčiť riešenie krízových situácií.

                  (7)

                  Doteraz prijaté vnútroštátne pravidlá sa podstatne odlišujú. Absencia harmonizovaných pravidiel Únie vytvára neistotu pre vydávajúce inštitúcie aj investorov a cezhraničným inštitúciám pravdepodobne sťaží uplatňovanie nástroja na záchranu pomocou vnútorných zdrojov. Absencia harmonizovaných pravidiel Únie pravdepodobne povedie aj k narušeniu hospodárskej súťaže na vnútornom trhu, keďže náklady inštitúcií na splnenie požiadavky podriadenosti a náklady, ktoré znášajú investori pri nákupe dlhových nástrojov, ktoré vydali inštitúcie, by sa mohli v rámci Únie značne odlišovať.

                  (8)

                  Európsky parlament vo svojom uznesení z 10. marca 2016 o bankovej únii (8) vyzval Komisiu, aby predložila návrhy na ďalšie znižovanie právnych rizík pohľadávok na základe zásady, že žiadny veriteľ sa nesmie dostať do nevýhodnejšieho postavenia, a Rada vo svojich záveroch zo 17. júna 2016 vyzvala Komisiu, aby predložila návrh na spoločný prístup k hierarchii bankových veriteľov s cieľom zvýšiť právnu istotu pri riešení krízových situácií.

                  (9)

                  Preto je nevyhnutné, aby sa odstránili významné prekážky brániace fungovaniu vnútorného trhu a zabránilo sa narušeniu hospodárskej súťaže, ktoré vyplýva z absencie harmonizovaných pravidiel Únie týkajúcich sa hierarchie bankových veriteľov, a aby sa predišlo vzniku takýchto prekážok a narušení v budúcnosti. V dôsledku toho je vhodným právnym základom tejto smernice článok 114 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.

                  (10)

                  Aby sa náklady na splnenie požiadavky podriadenosti a akýkoľvek negatívny vplyv na náklady financovania znížili na minimum, malo by sa touto smernicou umožniť, aby si členské štáty v prípadoch, keď to možno uplatniť, zachovali existujúcu triedu bežných nezabezpečených nadriadených dlhových nástrojov, keďže pre inštitúcie sú náklady na ich vydanie nižšie než náklady na vydanie akýchkoľvek iných podriadených záväzkov. Od členských štátov by sa však s cieľom zvýšiť riešiteľnosť krízových situácií inštitúcií malo touto smernicou požadovať vytvorenie novej triedy nadriadeného dlhu bez prioritného postavenia, ktorý by mal mať v rámci konkurzného konania vyššie postavenie než nástroje vlastných zdrojov a podriadené záväzky, ktoré sa nekvalifikujú ako nástroje vlastných zdrojov, ale nižšie ako iné nadriadené záväzky. Inštitúcie by mali mať naďalej možnosť vydávať dlhové nástroje nadriadenej triedy aj nadriadenej triedy bez prioritného postavenia. Z uvedených dvoch tried a bez toho, aby boli dotknuté iné možnosti a výnimky stanovené v norme TLAC na splnenie požiadavky podriadenosti, iba nadriadená trieda bez prioritného postavenia by mala byť oprávnená na to, aby spĺňala požiadavku podriadenosti. Cieľom je inštitúciám umožniť, aby na svoje financovanie alebo na akékoľvek iné prevádzkové účely používali menej nákladný bežný nadriadený dlh a vydávali dlhové nástroje v novej nadriadenej triede bez prioritného postavenia s cieľom získať prostriedky na financovanie a zároveň splniť požiadavku podriadenosti. Členským štátom by sa malo umožniť vytvoriť niekoľko tried pre iné bežné nezabezpečené záväzky za predpokladu, že bez toho, aby boli dotknuté iné možnosti a výnimky stanovené v norme TLAC, zabezpečia, aby bola iba nadriadená trieda dlhových nástrojov bez prioritného postavenia oprávnená spĺňať požiadavku podriadenosti.

                  (11)

                  S cieľom zabezpečiť, aby nová nadriadená trieda dlhových nástrojov bez prioritného postavenia spĺňala kritériá oprávnenosti opísané v norme TLAC a stanovené v smernici 2014/59/EÚ, a tak zvýšiť právnu istotu, by členské štáty mali zabezpečiť, aby uvedené dlhové nástroje mali pôvodnú zmluvnú splatnosť aspoň jeden rok, neobsahovali vložené deriváty a samy osebe neboli derivátmi a aby sa v príslušnej zmluvnej dokumentácii, ktorá súvisí s ich emisiou, a ak je to uplatniteľné, v prospekte, výslovne odkazovalo na ich nižšie postavenie v bežnom konkurznom konaní. Dlhové nástroje s premenlivým úrokom odvodeným od všeobecne používanej referenčnej sadzby, akou je Euribor alebo Libor, a dlhové nástroje, ktoré nie sú denominované v domácej mene emitenta pod podmienkou, že istina, splátka a úrok sú denominované v tej istej mene, by sa nemali považovať za dlhové nástroje obsahujúce vložené deriváty len vzhľadom na uvedené aspekty. Touto smernicou by nemala byť dotknutá žiadna požiadavka stanovená vo vnútroštátnych právnych predpisoch na registráciu dlhových nástrojov v obchodnom registri daného emitenta pre záväzky s cieľom splniť podmienky pre nadriadenú triedu dlhových nástrojov bez prioritného postavenia, ako je ustanovené v tejto smernici.

                  (12)

                  S cieľom zvýšiť právnu istotu investorov by členské štáty mali zabezpečiť, aby bežné nezabezpečené dlhové nástroje a iné bežné nezabezpečené záväzky, ktoré nie sú dlhovými nástrojmi, mali v ich vnútroštátnych právnych predpisoch o konkurznom konaní postavenie s vyššou prioritou, než má nová nadriadená trieda dlhových nástrojov bez prioritného postavenia. Členské štáty by takisto mali zabezpečiť, aby nová nadriadená trieda dlhových nástrojov bez prioritného postavenia mala postavenie s vyššou prioritou, než je priorita postavenia nástrojov vlastných zdrojov a priorita postavenia akýchkoľvek podriadených záväzkov, ktoré sa nekvalifikujú ako vlastné zdroje.

                  (13)

                  Keďže ciele tejto smernice, konkrétne stanoviť harmonizované pravidlá týkajúce sa postavenia nezabezpečených dlhových nástrojov v konkurznom konaní na účely rámca Únie pre ozdravenie a riešenie krízových situácií a najmä zvýšiť efektívnosť režimu záchrany pomocou vnútorných zdrojov, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, ale z dôvodu ich rozsahu ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov. Touto smernicou by predovšetkým nemali byť dotknuté iné možnosti a výnimky stanovené v norme TLAC na splnenie požiadavky podriadenosti.

                  (14)

                  Je vhodné, aby sa zmeny smernice 2014/59/EÚ stanovené v tejto smernici uplatňovali na nezabezpečené pohľadávky vyplývajúce z dlhových nástrojov vydaných v deň začatia uplatňovania tejto smernice alebo po tomto dni. Na účely právnej istoty a na čo najvýraznejšie zmiernenie transformačných nákladov je však nevyhnutné zaviesť primerané záruky, pokiaľ ide o postavenie pohľadávok, ktoré vyplývajú z dlhových nástrojov vydaných pred uvedeným dátumom, v konkurznom konaní. Členské štáty by preto mali zabezpečiť, aby konkurzné postavenie všetkých nesplatených nezabezpečených pohľadávok vyplývajúcich z dlhových nástrojov, ktoré inštitúcie vydali pred uvedeným dátumom, upravovali právne predpisy členských štátov, ktoré už boli k 31. decembru 2016 prijaté. Keďže niektoré vnútroštátne právne predpisy, ktoré už boli k 31. decembru 2016 prijaté, už zahŕňajú cieľ spočívajúci v tom, že sa inštitúciám umožňuje vydávať podriadené záväzky, časť nesplatených nezabezpečených pohľadávok vyplývajúcich z dlhových nástrojov vydaných pred dátumom začatia uplatňovania tejto smernice alebo všetky takéto pohľadávky by mali mať rovnaké postavenie v konkurznom konaní ako nadriadené dlhové nástroje bez prioritného postavenia vydané podľa podmienok tejto smernice. Po 31. decembri 2016 a pred dátumom nadobudnutia účinnosti tejto smernice by členské štáty okrem toho mali mať možnosť prispôsobiť svoje vnútroštátne právne predpisy, ktorými sa upravuje postavenie nezabezpečených pohľadávok vyplývajúcich z dlhových nástrojov, ktoré boli vydané po dátume začatia uplatňovania takýchto právnych predpisov, v bežnom konkurznom konaní, s cieľom splniť podmienky stanovené v tejto smernici. V takom prípade by sa právnymi predpismi členských štátov, ktoré už boli k 31. decembru 2016 prijaté, mali naďalej upravovať iba nezabezpečené pohľadávky vyplývajúce z dlhových nástrojov vydaných pred začatím uplatňovania uvedených nových vnútroštátnych právnych predpisov.

                  (15)

                  Táto smernica by členským štátom nemala brániť v tom, aby stanovili, že táto smernica by sa mala naďalej uplatňovať, ak vydávajúce subjekty v dôsledku najmä prenesenia ich úverových alebo investičných činností na tretiu stranu už nepodliehajú rámcu Únie pre ozdravenie a riešenie krízových situácií.

                  (16)

                  Touto smernicou sa harmonizuje postavenie nezabezpečených pohľadávok vyplývajúcich z dlhových nástrojov v bežnom konkurznom konaní, pričom táto smernica sa netýka postavenia vkladov v konkurznom konaní nad rámec existujúcich uplatniteľných ustanovení smernice 2014/59/EÚ. Táto smernica sa preto uplatňuje bez toho, aby boli dotknuté akékoľvek existujúce alebo budúce vnútroštátne právne predpisy členských štátov upravujúce bežné konkurzné konanie, ktoré sa týkajú postavenia vkladov v konkurznom konaní, pokiaľ takéto postavenie nie je harmonizované smernicou 2014/59/EÚ, bez ohľadu na dátum, kedy boli vklady uskutočnené. Komisia by do 29. decembra 2020 mala preskúmať uplatňovanie smernice 2014/59/EÚ, pokiaľ ide o postavenie vkladov v konkurznom konaní a mala by posúdiť predovšetkým potrebu akýchkoľvek jej ďalších zmien.

                  (17)

                  S cieľom zabezpečiť právnu istotu pre trhy a jednotlivé inštitúcie a uľahčiť účinné uplatňovanie nástroja záchrany pomocou vnútorných zdrojov by táto smernica mala nadobudnúť účinnosť dňom nasledujúcim po jej uverejnení,

            PRIJALI TÚTO SMERNICU:
      Článok 1
      Zmeny smernice 2014/59/EÚ
      Smernica 2014/59/EÚ sa mení takto:

                  1.

                  v článku 2 ods. 1 sa bod 48 nahrádza takto:

                              „48.

                              ‚dlhové nástroje‘:

                                          i)

                                          na účely článku 63 ods. 1 písm. g) a j) sú to dlhopisy a iné formy prevoditeľného dlhu, nástroje, ktorými sa vytvára alebo uznáva dlh, a nástroje, ktorými sa poskytuje právo nadobudnúť dlhové nástroje; a

                                          ii)

                                          na účely článku 108 sú to dlhopisy a iné formy prevoditeľného dlhu a nástroje, ktorými sa vytvára alebo uznáva dlh;“;

                  2.

                  článok 108 sa nahrádza takto:
                  „Článok 108
                  Postavenie v hierarchii konkurzného konania
                  1.   Členské štáty zabezpečia, aby vo svojich vnútroštátnych právnych predpisoch upravujúcich bežné konkurzné konanie:

                              a)

                              mali rovnaké prioritné postavenie, ktoré je vyššie ako postavenie stanovené pre pohľadávky bežných nezabezpečených veriteľov:

                                          i)

                                          tá časť oprávnených vkladov fyzických osôb a mikropodnikov, malých a stredných podnikov, ktorá presahuje úroveň krytia podľa článku 6 smernice 2014/49/EÚ;

                                          ii)

                                          vklady, ktoré by boli oprávnenými vkladmi fyzických osôb a mikropodnikov, malých a stredných podnikov, ak by sa neuskutočnili prostredníctvom tých pobočiek inštitúcií usadených v Únii, ktoré sa nachádzajú mimo Únie;

                              b)

                              mali rovnaké prioritné postavenie, ktoré je vyššie ako postavenie stanovené podľa písmena a):

                                          i)

                                          kryté vklady;

                                          ii)

                                          systémy ochrany vkladov preberajúce práva a povinnosti krytých vkladateľov v prípade platobnej neschopnosti.

                        2.   Členské štáty zabezpečia, aby v prípade subjektov uvedených v článku 1 ods. 1 prvom pododseku písm. a) až d) mali bežné nezabezpečené pohľadávky v ich vnútroštátnych právnych predpisoch, ktorými sa upravuje bežné konkurzné konanie, vyššie prioritné postavenie, než je postavenie nezabezpečených pohľadávok vyplývajúcich z dlhových nástrojov, ktoré spĺňajú tieto podmienky:

                              a)

                              pôvodná zmluvná splatnosť týchto dlhových nástrojov je aspoň jeden rok;

                              b)

                              dlhové nástroje neobsahujú žiadne vložené deriváty a samy osebe nie sú derivátmi;

                              c)

                              v príslušnej zmluvnej dokumentácii, a ak je to uplatniteľné, v prospekte, ktoré súvisia s danou emisiou, sa výslovne odkazuje na nižšie postavenie podľa tohto odseku.

                        3.   Členské štáty zabezpečia, aby nezabezpečené pohľadávky vyplývajúce z dlhových nástrojov, ktoré spĺňajú podmienky stanovené v odseku 2 písm. a), b) a c) tohto článku, mali v ich vnútroštátnych právnych predpisoch, ktorými sa upravuje bežné konkurzné konanie, vyššie prioritné postavenie, než je prioritné postavenie pohľadávok vyplývajúcich z nástrojov uvedených v článku 48 ods. 1 písm. a) až d).
                  4.   Bez toho, aby boli dotknuté odseky 5 a 7, členské štáty zabezpečia, aby sa ich vnútroštátne právne predpisy, ktorými sa upravuje bežné konkurzné konanie a ktoré už boli k 31. decembru 2016 prijaté, uplatňovali na postavenie nezabezpečených pohľadávok v bežnom konkurznom konaní vyplývajúcich z dlhových nástrojov, ktoré vydali subjekty uvedené v článku 1 ods. 1 prvom pododseku písm. a) až d) tejto smernice pred dátumom nadobudnutia účinnosti opatrení v rámci vnútroštátnych právnych predpisov, ktorými sa transponuje smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/2399 (*1).
                  5.   Ak členský štát po 31. decembri 2016 a pred 28. decembrom 2017 prijal vnútroštátny právny predpis, ktorým sa upravuje postavenie nezabezpečených pohľadávok v bežnom konkurznom konaní vyplývajúcich z dlhových nástrojov vydaných po dátume začatia uplatňovania takéhoto vnútroštátneho právneho predpisu, odsek 4 tohto článku sa neuplatňuje na pohľadávky vyplývajúce z dlhových nástrojov vydaných po dátume začatia uplatňovania uvedeného vnútroštátneho právneho predpisu za predpokladu, že sú splnené všetky tieto podmienky:

                              a)

                              podľa uvedeného vnútroštátneho právneho predpisu a v prípade subjektov uvedených v článku 1 ods. 1 prvom pododseku písm. a) až d) majú bežné nezabezpečené pohľadávky v bežnom konkurznom konaní vyššie prioritné postavenie, než je prioritné postavenie nezabezpečených pohľadávok vyplývajúcich z dlhových nástrojov, ktoré spĺňajú tieto podmienky:

                                          i)

                                          pôvodná zmluvná splatnosť dlhových nástrojov je aspoň jeden rok;

                                          ii)

                                          dlhové nástroje neobsahujú žiadne vložené deriváty a samy osebe nie sú derivátmi; a

                                          iii)

                                          v príslušnej zmluvnej dokumentácii, a ak je to uplatniteľné, v prospekte, ktoré súvisia s danou emisiou, sa výslovne odkazuje na nižšie postavenie podľa vnútroštátneho právneho predpisu;

                              b)

                              podľa uvedeného vnútroštátneho právneho predpisu majú nezabezpečené pohľadávky vyplývajúce z dlhových nástrojov, ktoré spĺňajú podmienky stanovené v písmene a) tohto pododseku, v bežnom konkurznom konaní vyššie prioritné postavenie, než je prioritné postavenie pohľadávok vyplývajúcich z nástrojov uvedených v článku 48 ods. 1 písm. a) až d).

                        K dátumu nadobudnutia účinnosti opatrení podľa vnútroštátneho právneho predpisu, ktorým sa transponuje smernica (EÚ) 2017/2399, majú nezabezpečené pohľadávky vyplývajúce z dlhových nástrojov uvedených v písmene b) prvého pododseku rovnaké prioritné postavenie, ako je uvedené v odseku 2 písm. a), b) a c) a v odseku 3 tohto článku.
                  6.   Na účely odseku 2 písm. b) a odseku 5 prvého pododseku písm. a) bodu ii) sa dlhové nástroje s premenlivým úrokom odvodeným od všeobecne používanej referenčnej sadzby a dlhové nástroje, ktoré nie sú denominované v domácej mene emitenta pod podmienkou, že istina, splátka a úrok sú denominované v tej istej mene, nepovažujú za dlhové nástroje obsahujúce vložené deriváty len vzhľadom na uvedené aspekty.
                  7.   Členské štáty, ktoré pred 31. decembrom 2016 prijali vnútroštátny právny predpis upravujúci bežné konkurzné konanie, ktorým sa bežné nezabezpečené pohľadávky vyplývajúce z dlhových nástrojov vydaných subjektmi uvedenými v článku 1 ods. 1 prvom pododseku písm. a) až d) rozdeľujú do dvoch alebo viacerých rôznych prioritných postavení, alebo ktorým sa prioritné postavenie bežných nezabezpečených pohľadávok vyplývajúcich z takýchto dlhových nástrojov mení vo vzťahu k všetkým ostatným bežným nezabezpečeným pohľadávkam s rovnakým postavením, môžu stanoviť, že dlhové nástroje s najnižším prioritným postavením medzi uvedenými bežnými nezabezpečenými pohľadávkami majú rovnaké postavenie, ako je postavenie pohľadávok, ktoré spĺňajú podmienky uvedené v odseku 2 písm. a), b) a c) a v odseku 3 tohto článku.

                     (*1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/2399 z 12. decembra 2017, ktorou sa mení smernica 2014/59/EÚ, pokiaľ ide o postavenie nezabezpečených dlhových nástrojov v hierarchii konkurzného konania (Ú. v. EÚ L 345, 27.12.2017, s. 96).“."

            Článok 2
      Transpozícia
      1.   Členské štáty do 29. decembra 2018 uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.
      Členské štáty tieto opatrenia uplatňujú odo dňa nadobudnutia ich účinnosti vo vnútroštátnom práve.
      2.   Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach uvedených v odseku 1 alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
      3.   Odsek 2 sa neuplatňuje v prípade, keď vnútroštátne opatrenia členských štátov, ktoré sú účinné pred dátumom nadobudnutia účinnosti tejto smernice, sú v súlade s touto smernicou. V takých prípadoch o tom členské štáty informujú Komisiu.
      4.   Členské štáty oznámia Komisii a Európskemu orgánu pre bankovníctvo znenie hlavných opatrení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
      Článok 3
      Preskúmanie
      Komisia do 29. decembra 2020 preskúma uplatňovanie článku 108 ods. 1 smernice 2014/59/EÚ. Komisia posúdi najmä potrebu akýchkoľvek ďalších zmien, pokiaľ ide o postavenie vkladov v konkurznom konaní. Komisia predloží správu o preskúmaní Európskemu parlamentu a Rade.
      Článok 4
      Nadobudnutie účinnosti
      Táto smernica nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
      Článok 5
      Adresáti
      Táto smernica je určená členským štátom.

         V Štrasburgu 12. decembra 2017

               Za Európsky parlament

               predseda

            A. TAJANI

               Za Radu

               predseda

            M. MAASIKAS

         (1)  Ú. v. EÚ C 132, 26.4.2017, s. 1.

         (2)  Ú. v. EÚ C 173, 31.5.2017, s. 41.

         (3)  Pozícia Európskeho parlamentu z 30. novembra 2017 (zatiaľ neuverejnená v úradnom vestníku) a rozhodnutie Rady zo 7. decembra 2017 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).

         (4)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/59/EÚ z 15. mája 2014, ktorou sa stanovuje rámec pre ozdravenie a riešenie krízových situácií úverových inštitúcií a investičných spoločností a ktorou sa mení smernica Rady 82/891/EHS a smernice 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EÚ, 2012/30/EÚ a 2013/36/EÚ a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1093/2010 a (EÚ) č. 648/2012 (Ú. v. EÚ L 173, 12.6.2014, s. 190).

         (5)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 z 26. júna 2013 o prudenciálnych požiadavkách na úverové inštitúcie a investičné spoločnosti a o zmene nariadenia (EÚ) č. 648/2012 (Ú. v. EÚ L 176, 27.6.2013, s. 1).

         (6)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 806/2014 z 15. júla 2014, ktorým sa stanovujú jednotné pravidlá a jednotný postup riešenia krízových situácií úverových inštitúcií a určitých investičných spoločností v rámci jednotného mechanizmu riešenia krízových situácií a jednotného fondu na riešenie krízových situácií a ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 1093/2010 (Ú. v. EÚ L 225, 30.7.2014, s. 1).

         (7)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/36/EÚ z 26. júna 2013 o prístupe k činnosti úverových inštitúcií a prudenciálnom dohľade nad úverovými inštitúciami a investičnými spoločnosťami, o zmene smernice 2002/87/ES a o zrušení smerníc 2006/48/ES a 2006/49/ES (Ú. v. EÚ L 176, 27.6.2013, s. 338).

         (8)  Zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku.


title: Smernica Komisie (EÚ) 2018/217 z 31. januára 2018, ktorou sa mení smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/68/ES o vnútrozemskej preprave nebezpečného tovaru prispôsobením oddielu I.1 jej prílohy I vedeckému a technickému pokroku

text:
               15.2.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 42/52

         SMERNICA KOMISIE (EÚ) 2018/217
   z 31. januára 2018,
   ktorou sa mení smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/68/ES o vnútrozemskej preprave nebezpečného tovaru prispôsobením oddielu I.1 jej prílohy I vedeckému a technickému pokroku
   EURÓPSKA KOMISIA,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
   so zreteľom na smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2008/68/ES z 24. septembra 2008 o vnútrozemskej preprave nebezpečného tovaru (1), a najmä na jej článok 8 ods. 1
   keďže:

               (1)

               V oddiele I.1 prílohy I k smernici 2008/68/ES sa odkazuje na ustanovenia stanovené v medzinárodnej dohode o cestnej preprave nebezpečného tovaru, vymedzenej v článku 2 uvedenej smernice.

               (2)

               Ustanovenia uvedenej medzinárodnej dohody sa majú pravidelne aktualizovať v súlade s článkom 14 Európskej dohody o medzinárodnej cestnej preprave nebezpečných vecí (ADR). Najnovšie zmenené znenie medzinárodnej dohody sa má uplatňovať od 3. januára 2018.

               (3)

               Oddiel I.1 prílohy I k smernici 2008/68/ES by sa preto mal zodpovedajúcim spôsobom zmeniť.

               (4)

               Opatrenia stanovené v tejto smernici sú v súlade so stanoviskom Výboru pre prepravu nebezpečného tovaru,

         PRIJALA TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   V prílohe I smernice 2008/68/ES sa oddiel I.1 nahrádza takto:

      „I.1   ADR
      Prílohy A a B k ADR uplatniteľnej s účinnosťou od 3. januára 2018, pričom výraz ‚zmluvná strana‘ sa podľa potreby nahradí výrazom ‚členský štát‘.“

   Článok 2
   1.   Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 3. júla 2018. Komisii bezodkladne oznámia znenie týchto opatrení.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 3
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 4
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Bruseli 31. januára 2018

            Za Komisiu

            predseda

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  Ú. v. EÚ L 260, 30.9.2008, s. 13.


title: Smernica Rady (EÚ) 2018/912 z 22. júna 2018, ktorou sa mení smernica 2006/112/ES o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, pokiaľ ide o povinnosť uplatňovať minimálnu štandardnú sadzbu

text:
               27.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 162/1

         SMERNICA RADY (EÚ) 2018/912
   z 22. júna 2018,
   ktorou sa mení smernica 2006/112/ES o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, pokiaľ ide o povinnosť uplatňovať minimálnu štandardnú sadzbu
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 113,
   so zreteľom na návrh Európskej komisie,
   po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu (1),
   so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (2),
   konajúc v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom,
   keďže:

               (1)

               V článku 97 smernice Rady 2006/112/ES (3) sa stanovuje, že od 1. januára 2016 do 31. decembra 2017 nesmie byť štandardná sadzba nižšia ako 15 %.

               (2)

               Uplatňovaním štandardnej sadzby dane z pridanej hodnoty (DPH) sa zaisťuje bezproblémové fungovanie spoločného systému DPH a mala by sa preto zachovať.

               (3)

               Je vhodné zachovať súčasnú minimálnu štandardnú sadzbu na úrovni 15 % a zaviesť ju natrvalo.

               (4)

               Keďže cieľ tejto smernice, a to stanovenie minimálnej štandardnej sadzby DPH, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, ale vzhľadom na jeho rozsah alebo účinky ho možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, Únia môže prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa.

               (5)

               Smernica 2006/112/ES by sa preto mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť,

         PRIJALA TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Článok 97 smernice 2006/112/ES sa nahrádza takto:

      „Článok 97
      Štandardná sadzba nesmie byť nižšia ako 15 %.“

   Článok 2
   1.   Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najenskôr do 1. septembra 2018. Komisii bezodkladne oznámia znenie týchto ustanovení.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze a jeho znenie upravia členské štáty.
   2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 3
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 4
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Luxemburgu 22. júna 2018

            Za Radu

            predseda

         V. GORANOV

      (1)  Stanovisko Európskeho parlamentu z 19. apríla 2018 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).

      (2)  Stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výrobu z 23. mája 2018 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).

      (3)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 11.12.2006, s. 1).


title: Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/958 z 28. júna 2018 o teste proporcionality pred prijatím novej regulácie povolaní

text:
               9.7.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 173/25

         SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) 2018/958
   z 28. júna 2018
   o teste proporcionality pred prijatím novej regulácie povolaní
   EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 46, článok 53 ods. 1 a článok 62,
   so zreteľom na návrh Európskej komisie,
   po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
   po porade s Výborom regiónov,
   konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (2),
   keďže:

               (1)

               Sloboda výberu povolania je základným právom. Charta základných práv Európskej únie (ďalej len „charta“) zaručuje slobodu výberu povolania, ako aj slobodu podnikania. Voľný pohyb pracovníkov, sloboda usadiť sa a sloboda poskytovať služby sú základné zásady vnútorného trhu zakotvené v Zmluve o fungovaní Európskej únie (ďalej len „ZFEÚ“). Vnútroštátne predpisy riadiace prístup k regulovaným povolaniam by preto nemali vytvárať neodôvodnené alebo neprimerané prekážky pri uplatňovaní týchto základných práv.

               (2)

               V prípade absencie osobitných ustanovení stanovených v práve Únie, ktorými by sa harmonizovali požiadavky na prístup k regulovanému povolaniu alebo na jeho vykonávanie, členský štát má právomoc rozhodnúť o tom, či a ako regulovať povolanie v rámci zásad nediskriminácie a proporcionality.

               (3)

               Zásada proporcionality je jednou zo všeobecných zásad práva Únie. Z judikatúry (3) vyplýva, že vnútroštátne opatrenia, ktoré sťažujú alebo robia menej príťažlivým výkon základných slobôd zaručených ZFEÚ, by mali spĺňať štyri podmienky, konkrétne by mali: uplatňovať sa nediskriminačným spôsobom, byť odôvodnené cieľmi verejného záujmu, byť vhodné na zabezpečenie dosiahnutia sledovaného cieľa a neísť nad rámec toho, čo je potrebné na dosiahnutie uvedeného cieľa.

               (4)

               V smernici Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES (4) je zahrnutá povinnosť členských štátov posúdiť proporcionalitu svojich požiadaviek obmedzujúcich prístup k regulovaným povolaniam alebo ich vykonávanie a povinnosť oznámiť Komisii výsledky uvedeného posúdenia, čím sa začal „proces vzájomného hodnotenia“. Uvedený proces znamená, že členské štáty musia vykonať previerku všetkých svojich právnych predpisov súvisiacich so všetkými povolaniami, ktoré boli regulované na ich území.

               (5)

               Výsledky procesu vzájomného hodnotenia odhalili nedostatok zrozumiteľnosti, pokiaľ ide o kritériá, ktoré majú členské štáty použiť pri posudzovaní proporcionality požiadaviek obmedzujúcich prístup k regulovaným povolaniam alebo ich vykonávanie, a takisto odhalili nerovnomernú kontrolu takýchto požiadaviek na všetkých úrovniach regulácie. Aby sa predišlo rozdrobeniu vnútorného trhu a aby sa odstránili prekážky pri začatí a pri vykonávaní určitých zárobkových alebo samostatne zárobkových činností, mal by existovať spoločný prístup na úrovni Únie, čím by sa zabránilo prijímaniu neprimeraných opatrení.

               (6)

               V oznámení Komisie z 28. októbra 2015 s názvom „Zlepšovanie jednotného trhu: viac príležitostí pre ľudí a podniky“ Komisia poukázala na potrebu prijať analytický rámec proporcionality, ktorý členské štáty použijú pri revízii existujúcich regulačných úprav povolaní alebo pri navrhovaní nových úprav.

               (7)

               Cieľom tejto smernice je stanoviť pravidlá pre posúdenie proporcionality, ktoré majú členské štáty vykonať pred zavedením novej alebo zmenou existujúcej regulácie povolaní s cieľom zabezpečiť riadne fungovanie vnútorného trhu a zároveň zaručiť transparentnosť a vysokú úroveň ochrany spotrebiteľa.

               (8)

               Činnosti, na ktoré sa vzťahuje táto smernica, by sa mali týkať regulovaných povolaní spadajúcich do rozsahu pôsobnosti smernice 2005/36/ES. Táto smernica by sa mala vzťahovať na požiadavky, ktoré obmedzujú prístup k existujúcim regulovaným povolaniam alebo novým povolaniam, ktoré členské štáty zvažujú regulovať, alebo ktoré obmedzujú ich vykonávanie. Táto smernica by sa mala uplatňovať popri smernici 2005/36/ES a bez toho, aby boli dotknuté iné ustanovenia stanovené v osobitnom právnom akte Únie týkajúce sa prístupu k regulovaným povolaniam alebo ich výkonu.

               (9)

               Touto smernicou nie je dotknutá právomoc členských štátov vymedziť organizáciu a obsah svojich systémov vzdelávania a odbornej prípravy, a najmä pokiaľ ide o ich možnosť delegovať na profesijné organizácie právomoc organizovať alebo dohliadať na odborné vzdelávanie a odbornú prípravu. Ustanovenia, ktoré neobmedzujú prístup k regulovaným povolaniam alebo ich vykonávanie, vrátane redakčných zmien, technických úprav obsahu kurzov odbornej prípravy či modernizácie predpisov týkajúcich sa odbornej prípravy, by nemali patriť do rozsahu pôsobnosti tejto smernice. Ak odborné vzdelávanie alebo odborná príprava spočíva v činnostiach, ktoré sú odmeňované, mala by sa zaručiť sloboda usadiť sa a sloboda poskytovať služby.

               (10)

               Ak členské štáty transponujú osobitné požiadavky týkajúce sa regulácie konkrétneho povolania stanovené v samostatnom akte Únie, ktorý členským štátom neumožňuje zvoliť si presný spôsob, ktorým sa majú transponovať, posúdenie proporcionality v súlade s osobitnými ustanoveniami tejto smernice by sa nemalo uplatňovať.

               (11)

               Členské štáty by mali mať možnosť spoľahnúť sa na spoločný regulačný rámec založený na jasne vymedzených právnych pojmoch týkajúcich sa rôznych spôsobov regulácie povolania v celej Únii. Existuje niekoľko spôsobov regulácie povolania, napríklad vyhradením prístupu k určitej činnosti alebo vykonávania danej činnosti pre držiteľov odbornej kvalifikácie. Členské štáty môžu takisto regulovať jeden zo spôsobov vykonávania povolania, a to stanovením podmienok pre používanie profesijných titulov alebo uložením požiadaviek na kvalifikáciu len na samostatne zárobkovo činné osoby, platených odborníkov alebo manažérov alebo právnych zástupcov podnikov, najmä v prípade, že činnosť vykonáva právnická osoba v podobe odbornej spoločnosti.

               (12)

               Členské štáty by pred zavedením nových alebo pred zmenou existujúcich legislatívnych, regulačných alebo správnych ustanovení obmedzujúcich prístup k regulovaným povolaniam alebo ich vykonávanie mali posúdiť proporcionalitu takýchto ustanovení. Rozsah posudzovania by mal byť primeraný povahe, obsahu a vplyvu zavádzaného ustanovenia.

               (13)

               Dôkazné bremeno, pokiaľ ide o odôvodnenie a proporcionalitu, nesú členské štáty. Dôvody na reguláciu, o ktoré sa členský štát opiera na základe odôvodnenia, by teda mali byť sprevádzané analýzou vhodnosti a proporcionality opatrenia prijatého daným členským štátom, ako aj konkrétnymi dôkazmi, ktoré podporujú jeho argumenty. Hoci členský štát nevyhnutne nemusí predložiť osobitnú štúdiu alebo osobitnú formu dôkazov či materiálov, ktoré by určili proporcionalitu takéhoto opatrenia pred jeho prijatím, mal by vykonať objektívnu analýzu, pri ktorej zohľadní osobitné okolnosti daného členského štátu a v rámci ktorej preukáže, že dosiahnutie cieľov verejného záujmu je skutočne ohrozené.

               (14)

               Členské štáty by mali vykonávať posúdenia proporcionality objektívnym a nezávislým spôsobom vrátane prípadov, keď je povolanie regulované nepriamo, a to prostredníctvom poverenia regulovať konkrétnej profesijnej organizácie. Uvedené posúdenie by mohlo obsahovať obsahovať aj stanovisko získané od nezávislého orgánu, vrátane existujúcich orgánov, ktoré sú súčasťou vnútroštátneho legislatívneho procesu, povereného príslušným členským štátom poskytovať takéto stanovisko. To je dôležité najmä v prípadoch, ak posúdenie vykonávajú miestne úrady, regulačné orgány alebo profesijné organizácie, ktorých väčšia blízkosť k miestnym podmienkam a odborné vedomosti by v určitých prípadoch mohli znamenať, že sú vo vhodnejšej pozícii na určenie najlepšieho spôsobu plnenia cieľov verejného záujmu, ale ktorých politická voľba by mohla poskytnúť výhody existujúcim prevádzkovateľom na úkor nových účastníkov na trhu.

               (15)

               Je vhodné monitorovať proporcionalitu nových alebo zmenených ustanovení obmedzujúcich prístup k regulovaným povolaniam alebo ich vykonávanie po ich prijatí. Preskúmanie proporcionality obmedzujúceho vnútroštátneho opatrenia v oblasti regulovaných povolaní by malo byť založené nielen na zámere daného vnútroštátneho opatrenia v čase jeho prijatia, ale aj na jeho vplyve, ktorý sa posudzuje po jeho prijatí. Posudzovanie proporcionality vnútroštátneho opatrenia by malo byť založené na zmenách, ktoré v oblasti regulovaného povolania nastali od prijatia opatrenia.

               (16)

               Ako potvrdzuje ustálená judikatúra, je zakázané akékoľvek neodôvodnené obmedzenie vyplývajúce z vnútroštátneho práva, ktoré obmedzuje slobodu usadiť sa alebo slobodu poskytovať služby, vrátane akejkoľvek diskriminácie na základe štátnej príslušnosti alebo bydliska.

               (17)

               Ak začatie a vykonávanie zárobkových alebo samostatne zárobkových činností je podmienené dodržiavaním určitých požiadaviek súvisiacich s osobitnými odbornými kvalifikáciami priamo alebo nepriamo stanovenými členskými štátmi, je potrebné zabezpečiť, aby takéto požiadavky boli odôvodnené cieľmi verejného záujmu, napríklad takýmito cieľmi v zmysle ZFEÚ, konkrétne verejným poriadkom, verejnou bezpečnosťou a verejným zdravím, alebo závažnými dôvodmi verejného záujmu, ktoré sú ako také uznané v judikatúre Súdneho dvora. Takisto je potrebné objasniť, že medzi závažnými dôvodmi verejnéhozáujmu, ktoré sú uznané judikatúrou Súdneho dvora, sú zachovanie finančnej rovnováhy systému sociálneho zabezpečenia, ochrana spotrebiteľa, ochrana príjemcov služieb, a to aj zaručením kvality remeselnej práce, a ochrana pracovníkov; zabezpečenie riadneho výkonu spravodlivosti; zaistenie spravodlivosti obchodných transakcií; boj proti podvodom a predchádzanie daňovým únikom a vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam a zabezpečenie účinnosti fiškálneho dohľadu; bezpečnosť dopravy; ochrana životného prostredia a mestského prostredia; zdravie zvierat; duševné vlastníctvo; ochrana a zachovanie národného historického a umeleckého dedičstva; ciele sociálnej politiky a ciele kultúrnej politiky. Podľa ustálenej judikatúry dôvody čisto ekonomického charakteru, konkrétne podpora národného hospodárstva na úkor základných slobôd, ako aj čisto administratívne dôvody, napríklad vykonávanie kontrol alebo zhromažďovanie štatistických údajov, nemôžu predstavovať závažné dôvody verejnéhozáujmu.

               (18)

               Je vecou členských štátov, aby určili úroveň ochrany, ktorú chcú poskytovať cieľom verejného záujmu, a primeranú úroveň regulácie v medziach proporcionality. Skutočnosť, že jeden členský štát ukladá menej prísne pravidlá než iný členský štát, neznamená, že pravidlá tohto druhého štátu sú neprimerané, a preto nezlučiteľné s právom Únie.

               (19)

               Pokiaľ ide o ochranu verejného zdravia, podľa článku 168 ods. 1 ZFEÚ sa pri stanovovaní a uskutočňovaní všetkých politík a činností Únie má zabezpečiť vysoká úroveň ochrany ľudského zdravia. Táto smernica je v plnom súlade s uvedeným cieľom.

               (20)

               Členské štáty by mali zvážiť kritériá na posúdenie proporcionality a dodatočné kritériá, ktoré sú relevantné pre analýzu daného regulovaného povolania, aby zabezpečili, že ustanovenia, ktoré zavedú, a zmeny, ktoré urobia v existujúcich ustanoveniach, budú primerané. Ak má členský štát v úmysle regulovať povolanie alebo meniť existujúce predpisy, mala by sa vziať do úvahy povaha rizík súvisiacich so sledovanými cieľmi verejného záujmu, najmä rizík pre príjemcov služieb vrátane spotrebiteľov, pre odborníkov alebo pre tretie strany. Takisto treba mať na pamäti, že v oblasti profesionálnych služieb zvyčajne existuje asymetria informácií medzi spotrebiteľmi a odborníkmi vzhľadom na to, že odborníci majú vysokú úroveň odborných znalostí, ktorú spotrebitelia nemusia mať.

               (21)

               Požiadavky týkajúce sa odbornej kvalifikácie by sa mali považovať za potrebné iba vtedy, ak existujúce opatrenia, napríklad právne predpisy o bezpečnosti výrobkov alebo právne predpisy o ochrane spotrebiteľa, nemožno považovať za vhodné alebo skutočne účinné na dosiahnutie sledovaného cieľa.

               (22)

               Na splnenie požiadavky proporcionality by opatrenie malo byť vhodné na zabezpečenie dosiahnutia sledovaného cieľa. Opatrenie by sa malo považovať za vhodné na zabezpečenie dosiahnutia sledovaného cieľa len vtedy, ak skutočne odráža záujem dosiahnuť cieľ dôsledným a systematickým spôsobom, napríklad ak sa podobné riziká súvisiace s určitými činnosťami riešia porovnateľným spôsobom a ak sa výnimky z daných obmedzení uplatňujú v súlade s uvedeným cieľom. Vnútroštátne opatrenie by okrem toho malo skutočne prispieť k dosiahnutiu sledovaného cieľa, a preto ak nemá skutočný vplyv, ktorý by ho odôvodňoval, nemalo by sa považovať za vhodné.

               (23)

               Členské štáty by mali náležite vziať do úvahy celkový dosah opatrenia na voľný pohyb osôb a služieb v rámci Únie, na výber pre spotrebiteľov a na kvalitu poskytovanej služby. Na základe toho by sa členské štáty mali uistiť najmä o tom, či rozsah obmedzenia prístupu k regulovaným povolaniam alebo ich vykonávaniu je úmerný dôležitosti sledovaných cieľov a očakávaných prínosov.

               (24)

               Členské štáty by mali vykonať porovnanie medzi predmetným vnútroštátnym opatrením a alternatívnymi, menej obmedzujúcimi prostriedkami, ktoré by viedli k dosiahnutiu rovnakých cieľov, ale ukladali by menej obmedzení. Ak sú opatrenia odôvodnené iba ochranou spotrebiteľa a ak sa zistené riziká obmedzujú na vzťah medzi odborníkom a spotrebiteľom a preto neovplyvňujú negatívne tretie strany, členské štáty by mali posúdiť, či by sa ich cieľ mohol dosiahnuť menej obmedzujúcimi prostriedkami, než je vyhradenie činností pre odborníkov. Napríklad v prípade, že sa spotrebitelia môžu uvážlivo rozhodnúť, či využijú služby kvalifikovaných odborníkov alebo nie, mali by sa využiť menej obmedzujúce prostriedky, napríklad ochrana profesijného titulu alebo zápis v profesijnom registri. Regulácia pomocou vyhradených činností a chráneného profesijného titulu by sa mala zvážiť v prípade, že sú opatrenia zamerané na zabránenie riziku vážneho narušenia cieľov verejného záujmu, napríklad verejného zdravia.

               (25)

               Ak je to relevantné vzhľadom na povahu a obsah opatrenia, ktoré sa analyzuje, členské štáty by tiež mali zohľadniťtieto prvky: súvislosť medzi rozsahom odborných činností povolania a požadovanou odbornou kvalifikáciou; komplexnosť úloh, najmä pokiaľ ide o úroveň, povahu a trvanie požadovanej odbornej prípravy alebo praxe; existenciu rôznych spôsobov získania odbornej kvalifikácie; to, či činnosti vyhradené pre určitých odborníkov môžu byť spoločné s inými odborníkmi; a stupeň nezávislosti pri výkone regulovaného povolania, najmä ak sú činnosti súvisiace s regulovaným povolaním vykonávané pod dohľadom a na zodpovednosť riadne kvalifikovaného odborníka.

               (26)

               Táto smernica zohľadňuje vedecký a technologický pokrok a prispieva k riadnemu fungovaniu vnútorného trhu, a to aj v digitálnom prostredí. Vzhľadom na rýchlosť technologických zmien a vedeckého rozvoja by mohli byť aktualizácie požiadaviek týkajúcich sa prístupu zvlášť dôležité pre množstvo povolaní, najmä profesionálne služby, ktoré sa poskytujú elektronickými prostriedkami. Ak členský štát reguluje povolanie, mala by sa vziať do úvahy skutočnosť, že vedecký a technologický vývoj by mohol znížiť alebo zvýšiť asymetriu informácií medzi odborníkmi a spotrebiteľmi. V prípade, že vedecký a technologický vývoj so sebou nesie vysoké riziko pre ciele verejného záujmu, prináleží členským štátom, aby v prípade potreby podnecovali odborníkov k tomu, aby držali krok s týmto vývojom.

               (27)

               Členské štáty by mali vykonať komplexné posúdenie okolností, za ktorých sa prijíma a vykonáva opatrenie, a preskúmať najmä účinok nových alebo zmenených ustanovení v spojení s inými požiadavkami obmedzujúcimi prístup k povolaniu alebo jeho vykonávanie. Začatie a vykonávanie určitých činností môže byť podmienené dodržiavaním niekoľkých požiadaviek, napríklad pravidiel súvisiacich s organizáciou daného povolania, povinným členstvom v profesijnej orgánizácii alebo v profesijnom orgáne, profesijnou etikou, dohľadom a zodpovednosťou. Preto pri posudzovaní účinkov nových alebo zmenených ustanovení by členské štáty mali zohľadniť existujúce požiadavky, ktoré zahŕňajú nepretržitý profesijný rozvoj, povinné členstvo v profesijnej organizácii alebo v profesijnom orgáne, systémy registrácie alebo udeľovania oprávnení, kvantitatívne obmedzenia, osobitné požiadavky na právnu formu a vlastnícku štruktúru, územné obmedzenia, multidisciplinárne obmedzenia a pravidlá nezlučiteľnosti, požiadavky týkajúce sa poistného krytia, požiadavky na jazykové znalosti v rozsahu potrebnom pre vykonávanie povolania, požiadavky na pevné minimálne a/alebo maximálne sadzby a požiadavky týkajúce sa reklamy.

               (28)

               Na dosiahnutie cieľov verejného záujmu môže byť vhodné zaviesť dodatočné požiadavky. Samotná skutočnosť, že by sa mal posúdiť ich individuálny alebo kombinovaný účinok, neznamená, že tieto požiadavky sú zjavne neprimerané. Napríklad povinnosť absolvovať nepretržitý profesijný rozvoj môže byť vhodná na zabezpečenie toho, aby odborníci držali krok s vývojom vo svojich príslušných oblastiach, pokiaľ sa tým nestanovujú diskriminačné a neprimerané podmienky na úkor nových účastníkov. Rovnako sa môže považovať za vhodné aj povinné členstvo v profesijnej organizácii alebo v profesijnom orgáne v prípade, ak štát poveril tieto profesijné organizácie alebo profesijné orgány zabezpečovaním príslušných cieľov verejného záujmu, napríklad pri dohľade nad legitímnym vykonávaním povolania alebo pri organizovaní alebo kontrole nepretržitej odbornej prípravy. V prípade, že sa nezávislosť povolania nedá primerane zaručiť inými prostriedkami, členské štáty by mohli zvážiť uplatnenie záruk, ako je obmedzenie vlastníckych podielov osôb, ktoré dané povolanie nevykonávajú, alebo stanovenie toho, že väčšinu hlasovacích práv majú mať osoby, ktoré dané povolanie vykonávajú, pokiaľ takéto záruky nepresahujú rámec toho, čo je potrebné na ochranu cieľa verejného záujmu. Členské štáty by mohli zvážiť stanovenie požiadaviek na pevné minimálne a/alebo maximálne sadzby, ktoré musia poskytovatelia služieb spĺňať, najmä v prípade služieb, pri ktorých je to nutné v záujme účinného uplatňovania zásady úhrady nákladov, pokiaľ je takéto obmedzenie primerané a v prípade potreby sú stanovené odchýlky od týchto minimálnych a/alebo maximálnych sadzieb. Ak sa zavedením dodatočných požiadaviek duplikujú požiadavky, ktoré už členský štát zaviedol v súvislosti s inými pravidlami alebo postupmi, takéto požiadavky nemožno považovať za primerané na dosiahnutie sledovaného cieľa.

               (29)

               Podľa hlavy II smernice 2005/36/ES členské štáty nemôžu poskytovateľom služieb, ktorí sú usadení v inom členskom štáte a ktorí poskytujú profesionálne služby dočasne a príležitostne, uložiť požiadavky alebo obmedzenia, ktoré sú v uvedenej smernici zakázané, napríklad povolenie od profesijnej organizácie či orgánu alebo registrácia či členstvo v nich alebo existencia zástupcov na území hostiteľského členského štátu na účely prístupu k regulovanému povolaniu alebo jeho vykonávania. Členské štáty môžu v prípade potreby požadovať od poskytovateľov služieb, ktorí chcú dočasne poskytovať služby, aby poskytli informácie formou písomného vyhlásenia, ktoré sa má vypracovať pred prvým poskytnutím služby, a toto vyhlásenie každoročne obnovovali. V záujme uľahčenia poskytovania profesionálnych služieb je vzhľadom na dočasný či príležitostný charakter služby preto potrebné pripomenúť, že požiadavky, ako sú automatická dočasná registrácia alebo pro forma členstvo v profesijnej organizácii alebo v profesijnom orgáne, vyhlásenia podané vopred a požiadavky týkajúce sa dokumentov, ako aj úhrada príspevku alebo akýchkoľvek poplatkov, by mali byť primerané. Tieto požiadavky by nemali viest‘ k neúmernému zaťaženiu poskytovateľov služieb, ani by nemali brániť uplatňovaniu slobody poskytovať služby alebo ho robiť menej príťažlivým. Členské štáty by mali posúdiť najmä to, či požiadavka poskytovať určité informácie a dokumenty v súlade so smernicou 2005/36/ES a možnosť získať ďalšie podrobnosti na základe administratívnej spolupráce medzi členskými štátmi prostredníctvom informačného systému o vnútornom trhu sú primerané a postačujú na to, aby sa zamedzilo vážnemu riziku obchádzania platných pravidiel poskytovateľmi služieb. Táto smernica by sa však nemala vzťahovať na opatrenia určené na zabezpečenie súladu s platnými podmienkami zamestnávania.

               (30)

               Ako potvrdzuje ustálená judikatúra, zdravie a život ľudí zaujíma prvé miesto medzi záujmami, ktoré chráni ZFEÚ. Preto by členské štáty mali náležite zohľadňovať cieľ zabezpečiť vysokú úroveň ochrany zdravia ľudí pri posudzovaní požiadaviek na zdravotnícke povolania, ako sú vyhradené činnosti, chránený profesijný titul, nepretržitý profesijný rozvoj alebo pravidlá týkajúce sa organizácie daného povolania, profesijná etika a dohľad, pričom musia byť dodržané minimálne podmienky pre odborné vzdelávanie stanovené v smernici 2005/36/ES. Členské štáty by mali predovšetkým zabezpečiť, aby regulácia zdravotníckych povolaní s dôsledkami pre verejné zdravie a bezpečnosť pacientov bola primeraná a prispievala k zaručeniu prístupu k zdravotnej starostlivosti, ktorý sa v charte uznáva ako základné právo, ako aj k bezpečnej, vysokokvalitnej a účinnej zdravotnej starostlivosti pre občanov na ich území. Pri formulovaní politík zameraných na služby zdravotnej starostlivosti by sa mala zohľadňovať potreba zabezpečiť prístupnosť, vysokú kvalitu služby a dostatočné a bezpečné zásobovanie liekmi v súlade s potrebami verejného zdravia na území daného členského štátu, ako aj potreba zabezpečiť profesijnú nezávislosť zdravotníckych pracovníkov. Pokiaľ ide o opodstatnenosť regulácie zdravotníckych povolaní, členské štáty by mali vziať do úvahy cieľ zabezpečenia vysokej úrovne ochrany ľudského zdravia, vrátane prístupnosti a vysokej kvality zdravotnej starostlivosti pre občanov a dostatočné a bezpečné zásobovanie liekmi, pričom zohľadnia mieru voľnej úvahy uvedenú v článku 1 tejto smernice.

               (31)

               Pre správne fungovanie vnútorného trhu je veľmi dôležité zabezpečiť, aby členské štáty poskytovali informácie občanom, zastupiteľským združeniam a iným príslušným zainteresovaným stranám vrátane sociálnych partnerov pred zavedením nových alebo zmenou existujúcich požiadaviek obmedzujúcich prístup k regulovaným povolaniam alebo ich vykonávanie. Členské štáty by mali zapojiť všetky dotknuté strany a dať im možnosť, aby vyjadrili svoje názory. Ak je to relevantné a vhodné, členské štáty by mali vykonávať verejné konzultácie v súlade so svojimi vnútroštátnymi postupmi.

               (32)

               Členské štáty by navyše mali v plnej miere zvažovať aj práva občanov na prístup k spravodlivosti, ako je zaručený podľa článku 47 charty a článku 19 ods. 1 Zmluvy o Európskej únii (ďalej len „Zmluva o EÚ“). Z toho vyplýva, že v súlade s postupmi stanovenými vo vnútroštátnom práve a ústavných zásadách by vnútroštátne súdy mali mať možnosť posúdiť proporcionalitu požiadaviek, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti tejto smernice, s cieľom zabezpečiť každej fyzickej alebo právnickej osobe právo na účinný opravný prostriedok voči obmedzeniam slobodnej voľby povolania, slobode usadiť sa a slobode poskytovať služby.

               (33)

               Na účely výmeny informácií o najlepších postupoch by členské štáty mali prijať potrebné opatrenia na podporu výmeny primeraných a pravidelne aktualizovaných informácií s inými členskými štátmi v súvislosti s reguláciou povolaní vrátane informácií o účinkoch takejto regulácie. Komisia by mala uvedenú výmenu uľahčovať.

               (34)

               V záujme zvýšenia transparentnosti a podpory posudzovania proporcionality na základe porovnateľných kritérií by informácie poskytnuté členskými štátmi, bez toho, aby bol dotknutý článok 346 ZFEÚ, mali byť ľahko dostupné v databáze regulovaných povolaní, čo umožní ostatným členským štátom a zainteresovaným stranám predkladať pripomienky Komisii a dotknutému členskému štátu. Komisia by mala uvedené pripomienky náležite zohľadniť vo svojej súhrnnej správe vypracovanej v súlade so smernicou 2005/36/ES.

               (35)

               Keďže ciele tejto smernice, teda zabezpečenie riadneho fungovania vnútorného trhu a zabránenie neprimeraným obmedzeniam prístupu k regulovaným povolaniam alebo ich vykonávania, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, ale z dôvodu rozsahu tohto opatrenia ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o EÚ. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov,

         PRIJALI TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Predmet úpravy
   V tejto smernici sa stanovujú pravidlá pre spoločný rámec na vykonávanie posúdení proporcionality pred zavedením nových alebo zmenou existujúcich legislatívnych, regulačných alebo správnych ustanovení obmedzujúcich prístup k regulovaným povolaniam alebo ich vykonávanie s cieľom zabezpečiť riadne fungovanie vnútorného trhu a zároveň zaručiť vysokú úroveň ochrany spotrebiteľa. Nemá vplyv na právomoc členských štátov v prípade neexistujúcej harmonizácie a na ich voľnosť rozhodovať o tom, či a ako regulovať povolanie v rámci obmedzení tvorených zásadami nediskriminácie a proporcionality.
   Článok 2
   Rozsah pôsobnosti
   1.   Táto smernica sa vzťahuje na legislatívne, regulačné alebo správne ustanovenia členských štátov, ktorými sa obmedzuje prístup k regulovaným povolaniam alebo ich vykonávanie, alebo jeden zo spôsobov ich vykonávania, vrátane použitia profesijných titulov a odborných činností povolených v rámci daného titulu, ktoré spadajú do pôsobnosti smernice 2005/36/ES.
   2.   Príslušné ustanovenia tejto smernice sa neuplatňujú v prípade, že sú osobitné požiadavky týkajúce sa regulácie daného povolania stanovené v samostatnom akte Únie, ktorý členským štátom neumožňuje zvoliť si presný spôsob, ktorým majú byť transponované.
   Článok 3
   Vymedzenie pojmov
   Na účely tejto smernice sa uplatňujú vymedzenia pojmov zo smernice 2005/36/ES.
   Okrem toho sa uplatňuje toto vymedzenie pojmov:

               a)

               „chránený profesijný titul“ je forma regulácie povolania, pri ktorej je použitie titulu v odbornej činnosti alebo skupine odborných činností podmienené priamo alebo nepriamo, na základe legislatívnych, regulačných alebo správnych ustanovení, vlastníctvom osobitnej odbornej kvalifikácie, a pri ktorej nesprávne použitie uvedeného titulu podlieha sankciám;

               b)

               „vyhradené činnosti“ je forma regulácie povolania, pri ktorej prístup k odbornej činnosti alebo skupine odborných činností je vyhradený, či už priamo alebo nepriamo, na základe legislatívnych, regulačných alebo správnych ustanovení pre členov regulovaného povolania, ktorí majú konkrétnu odbornú kvalifikáciu, a to vrátane prípadov, keď je činnosť spoločná s inými regulovanými povolaniami.

         Článok 4
   Posudzovanie nových opatrení ex ante a monitorovanie
   1.   Členské štáty vykonajú posúdenie proporcionality v súlade s pravidlami stanovenými v tejto smernici, a to pred zavedením nových alebo zmenou existujúcich legislatívnych, regulačných alebo správnych ustanovení obmedzujúcich prístup k regulovaným povolaniam alebo ich vykonávanie.
   2.   Rozsah posúdenia uvedeného v odseku 1 je primeraný povahe, obsahu a vplyvu ustanovenia.
   3.   Akékoľvek ustanovenie uvedené v odseku 1 musí byť sprevádzané vysvetlením, ktoré je dostatočne podrobné, aby umožnilo vyhodnotiť súlad so zásadou proporcionality.
   4.   Dôvody pre konštatovanie, že ustanovenie uvedené v odseku 1 je odôvodnené a proporcionálne, musia byť podložené kvalitatívnymi, a ak je to možné a relevantné, aj kvantitatívnymi faktormi.
   5.   Členské štáty zabezpečia, aby sa posúdenie uvedené v odseku 1 vykonalo objektívnym a nezávislým spôsobom.
   6.   Členské štáty monitorujú súlad nových alebo zmenených legislatívnych, regulačných alebo správnych ustanovení obmedzujúcich prístup k regulovaným povolaniam alebo ich vykonávanie so zásadou proporcionality po ich prijatí, a to so zreteľom na akékoľvek zmeny, ktoré nastali od prijatia predmetných ustanovení.
   Článok 5
   Nediskriminácia
   Členské štáty pri zavádzaní nových alebo zmene existujúcich legislatívnych, regulačných alebo správnych ustanovení obmedzujúcich prístup k regulovaným povolaniam alebo ich vykonávanie zabezpečia, aby tieto opatrenia neboli priamo ani nepriamo diskriminačné na základe štátnej príslušnosti alebo bydliska.
   Článok 6
   Odôvodnenie na základe cieľov verejného záujmu
   1.   Členské štáty zabezpečia, že legislatívne, regulačné alebo správne ustanovenia obmedzujúce prístup k regulovaným povolaniam alebo ich vykonávanie, ktoré majú v úmysle zaviesť, a že zmeny, ktoré majú v úmysle urobiť v existujúcich ustanoveniach, sú odôvodnené cieľmi verejného záujmu.
   2.   Členské štáty zvážia najmä to, či sú ustanovenia uvedené v odseku 1 objektívne odôvodnené na základe verejného poriadku, verejnej bezpečnosti alebo verejného zdravia alebo na základe závažných dôvodov verejného záujmu, ako sú zachovanie finančnej rovnováhy systému sociálneho zabezpečenia; ochrana spotrebiteľov, príjemcov služieb a pracovníkov; zabezpečenie riadneho výkonu spravodlivosti; zabezpečenie spravodlivosti obchodných transakcií, boj proti podvodom a predchádzanie daňovým únikom a vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam a zabezpečenie účinnosti fiškálneho dohľadu; bezpečnosť dopravy; ochrana životného prostredia a mestského prostredia; zdravie zvierat; duševné vlastníctvo; ochrana a zachovanie národného historického a umeleckého dedičstva;,ciele sociálnej politiky a ciele kultúrnej politiky.
   3.   Dôvody čisto ekonomického charakteru alebo čisto administratívne dôvody nepredstavujú závažné dôvody verejného záujmu, ktoré by odôvodňovali obmedzenie prístupu k regulovaným povolaniam alebo ich vykonávania.
   Článok 7
   Proporcionalita
   1.   Členské štáty zabezpečia, aby legislatívne, regulačné alebo správne ustanovenia obmedzujúce prístup k regulovaným povolaniam alebo ich vykonávanie, ktoré zavedú, a že zmeny, ktoré v existujúcich opatreniach vykonajú, boli vhodné na zabezpečenie dosiahnutia sledovaného cieľa a neprekročili rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie uvedeného cieľa.
   2.   Na tento účel členské štáty pred prijatím ustanovení uvedených v odseku 1 zvážia:

               a)

               povahu rizík súvisiacich so sledovanými cieľmi verejného záujmu, najmä rizík pre príjemcov služieb vrátane spotrebiteľov, pre odborníkov alebo tretie strany;

               b)

               to, či sú existujúce pravidlá osobitného alebo všeobecnejšieho charakteru, napríklad pravidlá obsiahnuté v právnych predpisoch o bezpečnosti výrobkov alebo v právnych predpisoch o ochrane spotrebiteľa, nedostatočné na dosiahnutie sledovaného cieľa;

               c)

               vhodnosť ustanovenia, pokiaľ ide o jeho vhodnosť na dosiahnutie sledovaného cieľa, a to, či skutočne odráža tento cieľ dôsledným a systematickým spôsobom, a teda či rieši zistené riziká podobným spôsobom ako pri porovnateľných činnostiach;

               d)

               dosah na voľný pohyb osôb a služieb v rámci Únie, na výber pre spotrebiteľov a na kvalitu poskytovanej služby;

               e)

               možnosť použitia menej obmedzujúcich prostriedkov na dosiahnutie cieľa verejného záujmu; na účely tohto písmena, ak sú ustanovenia odôvodnené iba ochranou spotrebiteľa a ak sa zistené riziká obmedzujú na vzťah medzi odborníkom a spotrebiteľom, a preto nemajú negatívny vplyv na tretie strany, členské štáty posúdia najmä to, či cieľ možno dosiahnuť pomocou prostriedkov, ktoré sú menej obmedzujúce než vyhradenie činností;

               f)

               účinok nových alebo zmenených ustanovení v spojení s inými ustanoveniami obmedzujúcimi prístup k povolaniu alebo jeho vykonávanie, a najmä spôsob, akým nové alebo zmenené ustanovenia v spojení s inými požiadavkami prispievajú k dosiahnutiu cieľa verejného záujmu, a či sú nevyhnutné na dosiahnutie daného cieľa.

         Členské štáty zvážia aj tieto faktory, ak sú relevantné pre povahu a obsah zavádzaného alebo meneného ustanovenia:

               a)

               súvislosť medzi rozsahom činností povolania alebo činností preň vyhradených a požadovanou odbornou kvalifikáciou;

               b)

               súvislosť medzi komplexnosťou príslušných úloh a potrebou, aby tí, ktorí ich vykonávajú, mali osobitnú odbornú kvalifikáciu, najmä pokiaľ ide o úroveň, povahu a trvanie požadovanej odbornej prípravy alebo praxe;

               c)

               možnosť získania odbornej kvalifikácie prostredníctvom alternatívnych spôsobov;

               d)

               či a prečo činnosti vyhradené pre určité povolania môžu alebo nemôžu byť spoločné s inými povolaniami;

               e)

               stupeň nezávislosti pri výkone regulovaného povolania a vplyv organizačných opatrení a opatrení dohľadu na dosiahnutie sledovaného cieľa, najmä ak sú činnosti súvisiace s regulovaným povolaním vykonávané pod dohľadom a zodpovednosťou riadne kvalifikovaného odborníka;

               f)

               vedecký a technologický rozvoj, ktorý môže účinne znížiť alebo zvýšiť asymetriu informácií medzi odborníkmi a spotrebiteľmi.

         3.   Na účely odseku 2 prvého pododseku písm. f) členské štáty posúdia účinok nových alebo zmenených ustanovení v spojení s jednou alebo viacerými z nasledujúcich požiadaviek, pričom zohľadňujú skutočnosť, že takéto účinky môžu byť pozitívne, ako aj negatívne, a to najmä:

               a)

               vyhradené činnosti, chránený profesijný titul alebo akákoľvek iná forma regulácie v zmysle článku 3 ods. 1 písm. a) smernice 2005/36/ES;

               b)

               povinnosti podrobiť sa kontinuálnemu profesijnému rozvoju;

               c)

               pravidlá súvisiace s organizáciou daného povolania, profesijnou etikou a dohľadom;

               d)

               povinné členstvo v profesijnej organizácii alebo v profesijnom orgáne, systémy registrácie alebo udeľovania oprávnení, najmä ak tieto požiadavky znamenajú vlastníctvo osobitnej odbornej kvalifikácie;

               e)

               kvantitatívne obmedzenia, najmä požiadavky obmedzujúce počet oprávnení na prax, alebo určujúce minimálny alebo maximálny počet zamestnancov, riadiacich pracovníkov alebo zástupcov, ktorí majú osobitné odborné kvalifikácie;

               f)

               osobitné požiadavky na právnu formu alebo požiadavky týkajúce sa vlastníckej štruktúry alebo riadenia spoločnosti v rozsahu, v akom sú tieto požiadavky priamo spojené s výkonom regulovaného povolania;

               g)

               územné obmedzenia vrátane prípadov, keď je povolanie regulované v častiach územia členského štátu iným spôsobom než v ostatných častiach;

               h)

               požiadavky obmedzujúce výkon regulovaného povolania spoločne alebo v partnerstve, ako aj pravidlá nezlučiteľnosti;

               i)

               požiadavky týkajúce sa poistného krytia alebo iných prostriedkov osobnej alebo kolektívnej ochrany profesijnej zodpovednosti;

               j)

               požiadavky na jazykové znalosti v rozsahu potrebnom pre vykonávanie povolania;

               k)

               požiadavky na pevné minimálne a/alebo maximálne sadzby;

               l)

               požiadavky týkajúce sa reklamy.

         4.   Pred zavedením nových alebo zmenou existujúcich ustanovení členské štáty okrem toho zabezpečia súlad špecifických požiadaviek súvisiacich s dočasným a príležitostným poskytovaním služieb, ktoré sú stanovené v hlave II smernice 2005/36/ES, so zásadou proporcionality, vrátane:

               a)

               automatickej dočasnej registrácie alebo pro forma členstva v profesijnej organizácii alebo orgáne, uvedenej v článku 6 prvom odseku písm. a) smernice 2005/36/ES;

               b)

               vyhlásenia, ktoré je potrebné urobiť vopred, podľa článku 7 ods. 1 smernice 2005/36/ES, dokumentov, ktoré sa vyžadujú podľa odseku 2 uvedeného článku alebo akejkoľvek inej rovnocennej požiadavky;

               c)

               zaplatenia príspevku alebo akýchkoľvek poplatkov vyžadovaných na účely administratívnych postupov, ktoré súvisia s prístupom k regulovaným povolaniam alebo ich vykonávaním, zo strany poskytovateľa služieb.

         Tento odsek sa nevzťahuje na opatrenia určené na zabezpečenie dodržiavania platných podmienok zamestnania, ktoré členské štáty uplatňujú v súlade s právom Únie.
   5.   Ak sa opatrenia uvedené v tomto článku týkajú regulácie zdravotníckych povolaní a majú dôsledky pre bezpečnosť pacientov, členské štáty zohľadňujú cieľ zabezpečiť vysokú úroveň ochrany ľudského zdravia.
   Článok 8
   Informácie a účasť zainteresovaných strán
   1.   Členské štáty vhodnými prostriedkami sprístupnia informácie občanom, príjemcom služieb a iným príslušným zainteresovaným stranám vrátane tých, ktoré nie sú členmi daného povolania, pred zavedením nových alebo zmenou existujúcich legislatívnych, regulačných alebo správnych ustanovení obmedzujúcich prístup k regulovaným povolaniam alebo ich vykonávanie.
   2.   Členské štáty vhodným spôsobom zapoja všetky dotknuté strany a dajú im možnosť, aby vyjadrili svoje názory. Ak je to relevantné a vhodné, členské štáty vykonajú verejné konzultácie v súlade so svojimi vnútroštátnymi postupmi.
   Článok 9
   Účinná náprava
   Členské štáty zabezpečia, aby bol k dispozícii účinný prostriedok nápravy, pokiaľ ide o záležitosti, na ktoré sa vzťahuje táto smernica, v súlade s postupmi stanovenými vo vnútroštátnom práve.
   Článok 10
   Výmena informácií medzi členskými štátmi
   1.   Na účely efektívneho uplatňovania tejto smernice členské štáty prijímajú potrebné opatrenia na podporu výmeny informácií medzi členskými štátmi o záležitostiach, na ktoré sa vzťahuje táto smernica, a o konkrétnom spôsobe, akým regulujú povolanie, alebo o účinkoch takejto regulácie. Komisia takúto výmenu informácií uľahčuje.
   2.   Členské štáty informujú Komisiu o orgánoch verejnej moci zodpovedných za prenos a prijímanie informácií na účely uplatňovania odseku 1.
   Článok 11
   Transparentnosť
   1.   Členské štáty zaznamenávajú dôvody, na základe ktorých sa možno domnievať, že ustanovenia posudzované v súlade s touto smernicou sú odôvodnené a primerané, a ktoré sa spolu s ustanoveniami majú Komisii oznamovať v súlade s článkom 59 ods. 5 smernice 2005/36/ES, v databáze regulovaných povolaní uvedenej v článku 59 ods. 1 smernice 2005/36/ES a Komisia ich zverejňuje.
   2.   Členské štáty a iné zainteresované strany môžu predložiť pripomienky Komisii alebo členskému štátu, ktorý oznámil ustanovenia a dôvody, pre ktoré sa domnieva, že sú odôvodnené a primerané. Komisia tieto pripomienky náležite zohľadní vo svojej súhrnnej správe vypracovanej podľa článku 59 ods. 8 smernice 2005/36/ES.
   Článok 12
   Preskúmanie
   1.   Do 18. januára 2024 a potom každých päť rokov predloží Komisia správu Európskemu parlamentu a Rade o vykonávaní a prínose tejto smernice vrátane, okrem iného, jej rozsahu pôsobnosti a efektívnosti.
   2.   V prípade potreby sa k správe uvedenej v odseku 1 priložia aj príslušné návrhy.
   Článok 13
   Transpozícia
   1.   Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 30. júla 2020. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných opatrení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 14
   Nadobudnutie účinnosti
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.

   Článok 15
   Adresáti
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Bruseli 28. júna 2018

            Za Európsky parlament

            predseda

         A. TAJANI

            Za Radu

            predsedníčka

         L. PAVLOVA

      (1)  Ú. v. EÚ C 288, 31.8.2017, s. 43.

      (2)  Pozícia Európskeho parlamentu zo 14. júna 2018 (zatiaľ neuverejnený v úradnom vestníku) a rozhodnutie Rady z 21. júna 2018.

      (3)  Rozsudok Súdneho dvora z 30. novembra 1995, Gebhard, C-55/94, ECLI:EÚ:C:1995:411, odsek 37.

      (4)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES zo 7. septembra 2005 o uznávaní odborných kvalifikácií (Ú. v. EÚ L 255, 30.9.2005, s. 22).


title: Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/2102 z 15. novembra 2017, ktorou sa mení smernica 2011/65/EÚ o obmedzení používania určitých nebezpečných látok v elektrických a elektronických zariadeniach (Text s významom pre EHP )

text:
               21.11.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 305/8

         SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) 2017/2102
   z 15. novembra 2017,
   ktorou sa mení smernica 2011/65/EÚ o obmedzení používania určitých nebezpečných látok v elektrických a elektronických zariadeniach
   (Text s významom pre EHP)
   EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 114,
   so zreteľom na návrh Európskej komisie,
   po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
   po porade s Výborom regiónov,
   konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (2),
   keďže:

               (1)

               Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/65/EÚ (3) o obmedzení používania určitých nebezpečných látok v elektrických a elektronických zariadeniach (ďalej len „EEZ“) obsahuje požiadavku, aby Komisia preskúmala potrebu zmeny rozsahu pôsobnosti uvedenej smernice v súvislosti s EEZ, na ktoré sa uvedená smernica vzťahuje, a aby v prípade potreby predložila legislatívny návrh týkajúci sa akýchkoľvek dodatočných vylúčení súvisiacich s uvedenými EEZ.

               (2)

               Operácie na sekundárnom trhu s EEZ, ktoré zahŕňajú opravu, výmenu náhradných dielov, modernizáciu a opätovné použitie a dodatočnú modernizáciu, by sa mali uľahčiť s cieľom podporiť obehové hospodárstvo v Únii. Mala by sa zaistiť vysoká úroveň ochrany ľudského zdravia a životného prostredia, a to aj prostredníctvom environmentálne šetrného zhodnocovania a zneškodňovania odpadu z EEZ. Malo by sa predchádzať zbytočnému administratívnemu zaťaženiu účastníkov trhu. Smernicou 2011/65/EÚ sa umožňuje, aby EEZ, ktoré nepatria do rozsahu pôsobnosti predchádzajúcej smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/95/ES (4), ktoré by však neboli v súlade so smernicou 2011/65/EÚ, boli naďalej sprístupnené na trhu do 22. júla 2019. Po uvedenom dátume však bude zakázané prvé uvedenie na trh EEZ, ktoré nie sú v súlade so smernicou, ako aj operácie s týmito EEZ na sekundárnom trhu. Takýto zákaz operácií na sekundárnom trhu nie je v súlade so všeobecnými zásadami opatrení Únie v oblasti aproximácie právnych predpisov týkajúcich sa výrobkov, a preto by sa mal vypustiť.

               (3)

               Z rozsahu pôsobnosti smernice 2011/65/EÚ by sa mali vyňať určité skupiny výrobkov pre špecifickú skupinu zákazníkov, keďže ich začlenenie do rozsahu pôsobnosti uvedenej smernice by malo len nepatrný prínos pre životné prostredie alebo zdravie a viedlo by k neriešiteľným problémom v oblasti súladu s predpismi alebo deformáciám trhu, ktoré nie je možné účinne vyriešiť prostredníctvom mechanizmu výnimiek stanoveného v uvedenej smernici.

               (4)

               Píšťaly v organoch sa konštruujú s využitím osobitnej zliatiny obsahujúcej olovo, za ktorú doteraz nebola nájdená žiadna alternatíva. Väčšina píšťalových organov zostáva na jednom mieste stovky rokov a miera ich výmeny je zanedbateľná. Píšťalové organy by preto mali byť vyňaté z rozsahu pôsobnosti smernice 2011/65/EÚ, keďže ich začlenenie by malo zanedbateľný prínos z hľadiska náhrady olova.

               (5)

               Smernica 2011/65/EÚ sa nevzťahuje na necestné pojazdné stroje s palubným zdrojom energie, ktoré sú sprístupnené výlučne na profesionálne používanie. Pri určitých typoch necestných pojazdných strojov sa však vyrábajú dve verzie v rámci toho istého výrobného radu a jediný rozdiel medzi nimi spočíva v zdroji energie (palubný alebo externý). V uvedenej smernici by sa malo k obom uvedeným verziám pristupovať rovnako. Necestné pojazdné stroje s trakčným pohonom napájané z externého zdroja energie by sa teda takisto mali vyňať z rozsahu pôsobnosti smernice 2011/65/EÚ.

               (6)

               Na všetky relevantné kategórie EEZ, ako sú stanovené v prílohe I k smernici 2011/65/EÚ, by sa mali jasne stanoviť podmienky pre výnimku ohľadom opätovne použitých náhradných dielov získaných z EEZ. Keďže výnimky z obmedzenia používania určitých nebezpečných látok by mali mať obmedzené trvanie, rovnako by sa tiež malo jasne stanoviť maximálne obdobie platnosti existujúcich výnimiek vzťahujúcich sa na všetky relevantné kategórie EEZ vrátane kategórie 11.

               (7)

               Keď je podaná žiadosť o obnovenie výnimky, od Komisie sa vyžaduje, aby o tejto žiadosti rozhodla najneskôr šesť mesiacov pred dátumom skončenia platnosti existujúcej výnimky, okrem prípadov, keď špecifické okolnosti odôvodňujú inú lehotu. Nie je stanovená žiadna lehota, v ktorej by Komisia mala rozhodnúť o žiadostiach o nové výnimky. Podľa správy Komisie Európskemu parlamentu a Rade z 18. apríla 2016 o výkone právomoci prijímať delegované akty udelenej Komisii podľa smernice 2011/65/EÚ sa v praxi ukázalo, že uvedená lehota nie je uskutočniteľná z toho dôvodu, že je potrebné vykonať niekoľko povinných procesných krokov na zhodnotenie žiadosti o obnovenie výnimky. Lehota neprináša žiadnu pridanú hodnotu k súčasnému postupu pre hodnotenie žiadostí o obnovenie, znamená však neistotu pre podniky a ďalšie zainteresované strany z dôvodu jej neuskutočniteľnosti. Na druhej strane je kontinuita činností zabezpečená, keďže účastníci trhu majú možnosť spoľahnúť sa na zachovanie platnosti existujúcej výnimky až do prijatia rozhodnutia o žiadosti o obnovenie. Preto by sa malo vypustiť ustanovenie týkajúce sa lehoty. Komisia by však žiadateľovi, členským štátom a Európskemu parlamentu mala krátko po prijatí žiadosti poskytnúť harmonogram pre prijatie svojho rozhodnutia o žiadosti. Navyše by súčasťou všeobecného preskúmania smernice 2011/65/EÚ, ktoré má vykonať Komisia najneskôr do 22. júla 2021, malo byť aj stanovenie realistickej lehoty pre rozhodnutie Komisie o žiadosti o obnovenie výnimky, ktorá uplynie pred skončením platnosti príslušnej výnimky.

               (8)

               Keďže ciele tejto smernice, ktorými je prispieť k ochrane ľudského zdravia a environmentálne šetrnému zhodnocovaniu a zneškodňovaniu odpadu z EEZ obmedzením používania nebezpečných látok v EEZ, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, pretože rozdiely medzi zákonmi alebo správnymi opatreniami prijatými členskými štátmi by mohli vytvárať prekážky obchodu a narúšať hospodársku súťaž v Únii a mohli by mať tak priamy vplyv na vnútorný trh, ale z dôvodov rozsahu problému a jeho vplyvu na iné právne predpisy Únie o zhodnocovaní a zneškodňovaní odpadu a oblasti spoločného záujmu, ku ktorým patrí napríklad ochrana ľudského zdravia, uvedené ciele možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie uvedených cieľov,

         PRIJALI TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Smernica 2011/65/EÚ sa mení takto:

               1.

               Článok 2 sa mení takto:

                           a)

                           odsek 2 sa vypúšťa;

                           b)

                           v odseku 4 sa dopĺňa toto písmeno:

                                       „k)

                                       píšťalové organy.“

               2.

               V článku 3 sa bod 28 nahrádza takto:

                           „28.

                           ‚necestné pojazdné stroje sprístupnené výlučne na profesionálne používanie‘ sú strojové zariadenia s palubným zdrojom energie alebo strojové zariadenia s trakčným pohonom napájané z externého zdroja energie, ktorých prevádzka si pri práci vyžaduje buď pohybovanie alebo nepretržitý či takmer nepretržitý pohyb medzi sledom pevných pracovných umiestnení, a ktoré sú sprístupnené výlučne na profesionálne používanie.“

               3.

               Článok 4 sa mení takto:

                           a)

                           odsek 3 sa nahrádza takto:
                           „3.   Odsek 1 sa uplatňuje na zdravotnícke pomôcky a monitorovacie a kontrolné prístroje, ktoré sa uvedú na trh od 22. júla 2014, na diagnostické zdravotnícke pomôcky in vitro, ktoré sa uvedú na trh od 22. júla 2016, na priemyselné monitorovacie a kontrolné prístroje, ktoré sa uvedú na trh od 22. júla 2017, a na všetky ostatné EEZ, ktoré nepatrili do rozsahu pôsobnosti smernice 2002/95/ES a ktoré sa uvedú na trh od 22. júla 2019.“;

                           b)

                           v odseku 4 sa vkladá toto písmeno:

                                       „ea)

                                       všetkých ostatných EEZ, ktoré nepatrili do rozsahu pôsobnosti smernice 2002/95/ES a ktoré sa uvedú na trh do 22. júla 2019;“;

                           c)

                           odsek 5 sa nahrádza takto:
                           „5.   Ak k opätovnému použitiu dôjde v rámci kontrolovateľných, uzavretých medzipodnikových návratných systémov a spotrebiteľ je informovaný o opätovnom použití náhradných dielov, odsek 1 sa neuplatňuje na opätovne použité náhradné diely:

                                       a)

                                       získané z EEZ uvedených na trh pred : 1. júlom 2006 a použité v EEZ uvedených na trh pred : 1. júlom 2016 ;

                                       b)

                                       získané zo zdravotných pomôcok alebo monitorovacích a kontrolných prístrojov uvedených na trh pred 22. júlom 2014 a použité v EEZ uvedených na trh pred 22. júlom 2024;

                                       c)

                                       získané z diagnostických zdravotníckych pomôcok in vitro uvedených na trh pred 22. júlom 2016 a použité v EEZ uvedených na trh pred 22. júlom 2026;

                                       d)

                                       získané z priemyselných monitorovacích a kontrolných prístrojov uvedených na trh pred 22. júlom 2017 a použité v EEZ uvedených na trh pred 22. júlom 2027;

                                       e)

                                       získané zo všetkých ostatných EEZ, ktoré nepatrili do rozsahu pôsobnosti smernice 2002/95/ES a ktoré sa uvedú na trh pred 22. júlom 2019, a použité v EEZ uvedených na trh pred 22. júlom 2029.“

               4.

               Článok 5 sa mení takto:

                           a)

                           v odseku 2 sa druhý pododsek nahrádza takto:
                           „Výnimky uvedené v prílohe III k 21. júlu 2011 majú túto maximálnu dobu platnosti, ktorú možno obnoviť, pokiaľ sa neurčí kratšia doba platnosti:

                                       a)

                                       v prípade kategórií 1 až 7 a kategórie 10 prílohy I päť rokov od 21. júla 2011;

                                       b)

                                       v prípade kategórií 8 a 9 prílohy I sedem rokov od príslušných dátumov uvedených v článku 4 ods. 3, a

                                       c)

                                       v prípade kategórie 11 prílohy I päť rokov od 22. júla 2019.“;

                           b)

                           v odseku 4 sa vkladá toto písmeno:

                                       „ba)

                                       do jedného mesiaca od doručenia žiadosti poskytne žiadateľovi, členským štátom a Európskemu parlamentu harmonogram pre prijatie svojho rozhodnutia o žiadosti;“;

                           c)

                           v odseku 5 sa vypúšťa prvá veta druhého pododseku.

         Článok 2
   1.   Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 12. júna 2019. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných opatrení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 3
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 4
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Štrasburgu 15. novembra 2017

            Za Európsky parlament

            predseda

         A. TAJANI

            Za Radu

            predseda

         M. MAASIKAS

      (1)  Ú. v. EÚ C 345, 13.10.2017, s. 110.

      (2)  Pozícia Európskeho parlamentu z 3. októbra 2017 (zatiaľ neuverejnená v úradnom vestníku) a rozhodnutie Rady z 23. októbra 2017.

      (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/65/EÚ z 8. júna 2011 o obmedzení používania určitých nebezpečných látok v elektrických a elektronických zariadeniach (Ú. v. EÚ L 174, 1.7.2011, s. 88).

      (4)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/95/ES z 27. januára 2003 o obmedzení používania určitých nebezpečných látok v elektrických a elektronických zariadeniach (Ú. v. EÚ L 37, 13.2.2003, s. 19).