title: Smernica Rady 2001/111/ES z 20. decembra 2001 vzťahujúca sa na niektoré cukry určené na ľudskú spotrebu

text:
Dôležité právne oznámenie

|

32001L0111

Úradný vestník L 010 , 12/01/2002 S. 0053 - 0057

		Smernica Rady 2001/111/ESz 20. decembra 2001vzťahujúca sa na niektoré cukry určené na ľudskú spotrebuRADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva a najmä na jej článok 37,so zreteľom na návrh Komisie [1],so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [2],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],keďže:(1) je potrebné zjednodušiť niektoré odvetvové smernice vzťahujúce sa na potraviny, aby zohľadňovali iba základné požiadavky, ktoré majú spĺňať výrobky, na ktoré sa vzťahujú, aby sa tieto výrobky mohli voľne pohybovať na vnútornom trhu, v súlade so závermi Európskej rady konanej v Edimburgu 11. a 12. decembra 1992, ktoré boli potvrdené závermi Európskej rady v Bruseli 10. a 11. decembra 1993;(2) smernica Rady 73/437/EHS z 11. decembra 1973 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa niektorých cukrov určených na ľudskú spotrebu [4] bola odôvodnená skutočnosťou, že rozdiely medzi vnútroštátnymi právnymi predpismi by u niektorých kategórií cukru mohli viesť k podmienkam nespravodlivej hospodárskej súťaže pravdepodobne zavádzajúcej spotrebiteľov, a tým majú priamy účinok na vytváranie a fungovanie spoločného trhu;(3) smernica 73/437/EHS bola dôsledne navrhnutá tak, aby stanovila definície a spoločné pravidlá pre výrobné charakteristiky, balenie a označovanie príslušných výrobkov a aby zabezpečovala ich voľný pohyb v rámci spoločenstva;(4) Komisia čo najskôr, v každom prípade pred 1. júlom 2000, navrhne zaradenie rozpätia menovitých hmotností výrobkov, na ktoré sa vzťahuje táto smernica, do smernice Rady 80/232/EHS z 15. januára 1980 o aproximácii právnych predpisov členských štátov vzťahujúceho sa na rozpätia menovitých množstiev a menovitých kapacít povolených pre niektoré balené výrobky [5];(5) smernica 73/437/EHS by mala byť prepracovaná, aby stanovila prístupnejšie pravidlá pre výrobné a predajné podmienky vzťahujúce sa na niektoré cukry určené pre ľudskú spotrebu a aby ich navyše uviedla do súladu so všeobecnými právnymi predpismi spoločenstva o potravinách, predovšetkým s právnymi predpismi o označovaní, farbivách a iných povolených prídavných látkach, extrakčných rozpúšťadlách a analytických metódach;(6) všeobecné pravidlá pre označovanie potravín ustanovené v smernici 2001/13/ES Európskeho parlamentu a Rady [6] by mali platiť za určitých podmienok;(7) v súlade so zásadami subsidiarity a proporcionality ustanovenými článkom 5 zmluvy nemôžu členské štáty dostatočne dosiahnuť cieľ ustanoviť spoločné definície a pravidlá pre príslušné výrobky a zosúladiť ustanovenia so všeobecnými právnymi predpismi spoločenstva o potravinách, a preto ho z dôvodu povahy tejto smernice môže lepšie dosiahnuť spoločenstvo. Na dosiahnutie uvedeného cieľa nejde táto smernica nad rámec potrebného;(8) v súlade s rozhodnutím Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovuje postup na vykonávanie vykonávacích právomocí delegovaných na Komisiu [7], by mali byť prijaté opatrenia potrebné na realizáciu tejto smernice;(9) aby sa predišlo vytváraniu nových bariér voľného pohybu, mali by sa členské štáty zdržať prijímania vnútroštátnych právnych predpisov pre príslušné výrobky, neuvedených v tejto smernici,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Táto smernica sa vzťahuje na výrobky definované v časti A prílohy.Táto smernica sa však nevzťahuje na výrobky definované v časti A prílohy, ak majú nasledujúcu podobu: práškový cukor, kandit, cukor v tvare homole.Článok 2Smernica 2000/13/ES sa vzťahuje na výrobky definované v časti A prílohy, pre ktoré platia tieto podmienky a výnimky:1. Bez ohľadu na nasledujúci bod 5, názvy výrobkov vymenovaných v časti A prílohy sa vzťahujú iba na výrobky v nej uvedené a používajú sa na ich označenie pri predaji.Názov výrobku uvedený v bode 2 časti A prílohy sa tiež môže používať na označenie výrobku uvedeného v jej bode 3.Avšak:- výrobky definované v časti A prílohy však okrem povinného názvu výrobku môžu byť označené názvami všeobecne používanými v rôznych členských štátoch,- názvy výrobkov sa môžu tiež používať v názvoch výrobkov vytvorených v súlade so zvyklosťami na označenie iných výrobkov,za predpokladu, že takéto názvy nebudú zavádzať spotrebiteľa.2. U balených výrobkov, ktorých hmotnosť je menšia ako 20 g, nie je potrebné uvádzať v označení čistú hmotnosť.3. V označení sa uvádza množstvo sušiny a množstvo invertovaného cukru v cukrovom roztoku, invertovanom cukrovom roztoku a invertovanom cukrovom sirupe.4. Označenie pre invertovaný cukrový sirup s obsahom kryštálov v roztoku obsahuje kvalifikačné pomenovanie "kryštalizovaný".5. Ak je obsah fruktózy v sušine výrobkov uvedených v bodoch 7 a 8 časti A prílohy vyšší ako 5 %, ich názov a zložky sa označia slovami "glukózovo-fruktózový sirup", "fruktózovo-glukózový sirup", "sušený fruktózovo-glukózový sirup" alebo "sušený glukózovo-fruktózový sirup" podľa toho, či má väčší podiel glukózová zložka alebo fruktózová zložka.Článok 3Členské štáty neprijmú vnútroštátne právne predpisy, ktoré táto smernica nestanovuje, pre výrobky definované v prílohe.Článok 4Opatrenia potrebné na realizáciu tejto smernice vzťahujúce sa na ďalej uvedené záležitosti sa prijmú v súlade s regulačným postupom stanoveným v článku 5 ods. 2:- zosúladenie tejto smernice so všeobecnými právnymi predpismi spoločenstva o potravinách,- prispôsobenie sa technickému pokroku.Článok 51. Komisii poskytuje pomoc Stály výbor pre potraviny (ďalej len "výbor") zriadený článkom 1 rozhodnutia 69/414/EHS [8].2. Tam, kde sa uvádza odkaz na tento odsek, platia články 5 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES.Obdobie ustanovené v článku 5 ods. 6 rozhodnutia 1999/468/ES sa určuje na tri mesiace.3. Výbor prijme svoj rokovací poriadok.Článok 6Týmto sa ruší smernica 73/437/EHS s účinnosťou od 12. júla 2003.Odkazy na zrušenú smernicu sa vykladajú ako odkazy na túto smernicu.Článok 7Členské štáty prijmú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 12. júla 2003. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.Uplatnia sa opatrenia na:- povolenie predaja výrobkov definovaných v časti A prílohy, ak sú v súlade s definíciami a pravidlami stanovenými v tejto smernici, s účinkom od 12. júla 2003,- zákaz predaja výrobkov, ktoré nie sú v súlade s touto smernicou, s účinkom od 12. júla 2004.Povoľuje sa však predaj výrobkov, ktoré nie sú v súlade s touto smernicou, ale boli označené pred 12. júlom 2004 v súlade so smernicou 73/437/EHS, až do vypredania zásob.Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.Článok 8Táto smernica nadobúda účinnosť dňom jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Článok 9Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 20. decembra 2001Za RadupredsedaC. PicquÉ[1] Ú. v. ES C 231, 9.8.1996, s. 6.[2] Ú. v. ES C 279, 1.10.1999, s. 90.[3] Ú. v. ES C 56, 24.2.1997, s. 20.[4] Ú. v. ES L 356, 27.12.1973, s. 71. Smernica naposledy zmenená a doplnená Aktom o pristúpení z roku 1985.[5] Ú. v. ES L 51, 25.2.1980, s. 1. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 87/356/EHS (Ú. v. ES L 192, 11.7.1987, s. 48).[6] Ú. v. ES L 109, 6.5.2000, s. 29.[7] Ú. v. ES L 184, 7.7.1999, s. 23.[8] Ú. v. ES L 291, 19.11.1969, s. 9.--------------------------------------------------PRÍLOHAA. NÁZVY VÝROBKOV A DEFINÍCIE1. Polobiely cukorRafinovaná a kryštalizovaná sacharóza primeranej a uspokojivej kvality na predaj s nasledujúcimi vlastnosťami:a) polarizácia | najmenej 99,5oZ |b) obsah invertovaného cukru | najviac 0,1 % hmotnosti |c) úbytok hmotnosti sušením | najviac 0,1 % hmotnosti |2. Cukor alebo biely cukorRafinovaná a kryštalizovaná sacharóza primeranej a uspokojivej kvality na predaj s týmito vlastnosťami:a) polarizácia | najmenej 99,7oZ |b) obsah invertovaného cukru | najviac 0,04 % hmotnosti |c) úbytok hmotnosti sušením | najviac 0,06 % hmotnosti |d) typ farby | najviac deväť bodov stanovených v súlade s bodom a) časti B. |3. Extra biely cukorVýrobok s vlastnosťami uvedenými v bodoch 2 písm. a), b) a c), vzhľadom ku ktorému celkový počet bodov určený podľa ustanovení časti B nepresahuje osem a nie je viac ako:- štyri, ak ide o typ farby,- šesť, ak ide o množstvo popola,- tri, ak ide o farbu v roztoku.[1]Vodný roztok sacharózy s nasledujúcimi vlastnosťami:a) sušina | najmenej 62 % hmotnosti |b) množstvo invertovaného cukru (pomer fruktózy k dextróze: 1,0 +/–0,2) | najviac 3 % hmotnosti v sušine |c) popol konduktometricky | najviac 0,1 % hmotnosti v sušine, stanovených v súlade s bodom b) časti B |d)Farba v roztoku | najviac 45 jednotiek ICUMSA. |[2]Vodný roztok sacharózy čiastočne invertovanej hydrolýzou, v ktorom neprevláda podiel invertovaného cukru, s nasledujúcimi vlastnosťami:a) sušina | najmenej 62 % hmotnosti |b) pomer fruktózy k dextróze v obsahu invertovaného cukru (1,0 +/–0,1) | viac ako 3 % ale najviac 50 % hmotnosti v sušine |c) popol konduktometricky | najviac 0,4 % hmotnosti v sušine, stanovených v súlade s bodom b) časti B |[3]Vodný roztok, ktorý môže byť kryštalizovaný, ktorého sacharóza je čiastočne invertovaná hydrolýzou, v ktorom množstvo invertovaného cukru (podiel fruktóza/dextróza 1,0 a 0,1) v sušine musí byť väčšie ako 50 % hmotnosti, ktorý však musí spĺňať požiadavky ustanovené v bodoch 5 písm. a) a c).7. Glukózový sirupRafinovaný a koncentrovaný vodný roztok potravinových sacharidov získaných zo škrobu a/alebo inulínu s nasledujúcimi vlastnosťami:a) sušina | najmenej 70 % hmotnosti |b) ekvivalent dextrózy | najmenej 20 % hmotnosti v sušine a vyjadrené ako D–glukóza |c) sírový popol | najviac 1 % hmotnosti v sušine |8. Sušený glukózový sirupČiastočne vysušený glukózový sirup, so sušinou najmenej 93 % hmotnosti, ktorý však musí spĺňať požiadavky ustanovené v bodoch 7 písm. b) a c).9. Dextróza alebo monohydrát dextrózyRafinovaná a kryštalizovaná D–glukóza s jednou molekulou vody z kryštalizácie s nasledujúcimi vlastnosťami:a) dextróza (D–glukóza) | najmenej 99,5 % hmotnosti v sušine |b) sušina | najmenej 90 % hmotnosti |c) sírový popol | najviac 0,25 % hmotnosti v sušine |10. Dextróza alebo anhydrická dextrózaRafinovaná a kryštalizovaná D–glukóza bez molekuly vody z kryštalizácie, so sušinou najmenej 98 % hmotnosti, ktorá však musí spĺňať požiadavky ustanovené v bodoch 9 písm. a) a c).11. FruktózaRafinovaná kryštalizovaná D–fruktóza s nasledujúcimi vlastnosťami:množstvo fruktózy | najmenej 98 % |množstvo glukózy | najviac 0,5 % |úbytok hmotnosti sušením | najviac 0,5 % hmotnosti |popol konduktometricky | najviac 0,1 % hmotnosti určeného v súlade s bodom b) časti B. |B. METÓDA STANOVENIA TYPU FARBY, VODIVOSTI, MNOŽSTVA POPOLA A FARBY V ROZTOKU CUKRU (BIELEHO) A EXTRA BIELEHO CUKRU DEFINOVANÉHO V BODOCH 2 A 3 ČASTI A"Bod" zodpovedá:a) v prípade typu farby až 0,5 jednotky vypočítanej metódou Brunswického inštitútu pre poľnohospodársku a cukrovarnícku technológiu, ako je uvedené v kapitole A odsek 2 prílohy k nariadeniu Komisie (EHS) č. 1265/69 z 1. júla 1969 ustanovujúcemu metódy pre určovanie kvality cukru nakupovaného sprostredkovateľskými agentúrami [4],b) v prípade množstva popola až 0,0018 % vypočítaným metódou Medzinárodnej komisie pre jednotné metódy analýzy cukru (ICUMSA), ako je uvedené v kapitole A odsek 1 prílohy k nariadeniu (EHS) č. 1265/69,c) v prípade farby roztoku až 7,5 jednotkám vypočítaným podľa metódy ICUMSA, ako je uvedené v kapitole A odsek 3 prílohy k nariadeniu (EHS) č. 1265/69.[1] invertovaný cukrový roztok a invertovaný cukrový sirup, ktorýchmnožstvo vodivého popola nepresahuje 0,1 %farba v roztoku nepresahuje 25 jednotiek ICUMSA stanovených v súlade s metódou uvedenou v bode c) časti B.[2] invertovaný cukrový roztok a invertovaný cukrový sirup, ktorýchmnožstvo vodivého popola nepresahuje 0,1 %,farba v roztoku nepresahuje 25 jednotiek ICUMSA stanovených v súlade s metódou uvedenou v bode c) časti B.[3] invertovaný cukrový roztok a invertovaný cukrový sirup, ktorýchmnožstvo vodivého popola nepresahuje 0,1 %,farba v roztoku nepresahuje 25 jednotiek ICUMSA stanovených v súlade s metódou uvedenou v bode c) časti B.[4] Ú. v. ES L 163, 1.7.1969, s. 1.--------------------------------------------------


title: Smernica 2003/88/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času

text:
Dôležité právne oznámenie

|

32003L0088

Úradný vestník L 299 , 18/11/2003 S. 0009 - 0019

		Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/88/ESzo 4. novembra 2003o niektorých aspektoch organizácie pracovného časuEURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na jej článok 137 ods. 2,so zreteľom na návrh Komisie,so zreteľom na stanovisko Európskeho Hospodárskeho a sociálneho výboru [1],po konzultácii s Výborom regiónov,konajúc v súlade s postupom uvedeným v článku 251 zmluvy [2],keďže:(1) smernica Rady 93/104/ES z 23. novembra 1993 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času [3], ktorá ustanovuje minimálne požiadavky bezpečnosti a ochrany zdravia pre organizáciu pracovného času pokiaľ ide o doby denného odpočinku, prestávok v práci, týždenného odpočinku, maximálneho týždenného pracovného času, ročnej dovolenky a o aspekty nočnej práce, práce na zmeny a rozvrhnutie práce, sa výrazne zmenila a doplnila. Aby sa veci vyjasnili, mali by sa kodifikovať príslušné ustanovenia;(2) článok 137 zmluvy stanovuje, že spoločenstvo má podporovať a dopĺňať aktivity členských štátov s cieľom zlepšiť pracovné prostredie na ochranu zdravia a bezpečnosti pracovníkov. Smernice prijaté na základe tohto článku nemajú žiadnym spôsobom ukladať administratívne, finančné a právne obmedzenia, ktoré by bránili vzniku a rozvoju malých a stredných podnikov;(3) ustanovenia smernice Rady 89/391/EHS z 12. júna 1989 o zavedení opatrení na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pracovníkov pri práci [4] sa stále plne uplatňujú v oblastiach zahrnutých v tejto smernici bez toho, aby boli dotknuté jej prísnejšie a/alebo osobitné ustanovenia;(4) zlepšenie bezpečnosti, hygieny a ochrany zdravia pracovníkov pri práci je cieľom, ktorý by sa nemal podriaďovať čisto ekonomickým úvahám;(5) všetci pracovníci by mali mať primeranú dobu odpočinku. Pojem "odpočinok" sa musí vyjadriť v jednotkách času, t. j. v dňoch, hodinách, resp. ich častí. Pracovníkom spoločenstva sa musí poskytnúť minimálny denný, týždenný a ročný čas odpočinku a primerané prestávky v práci. V tejto súvislosti je potrebné tiež zaviesť maximálnu hranicu týždenného pracovného času;(6) treba prihliadať na zásady Medzinárodnej organizácie práce s ohľadom na organizáciu pracovného času, vrátane zásad súvisiacich s nočnou prácou;(7) výskum ukázal, že ľudský organizmus je v noci citlivejší na rušivé vplyvy prostredia a tiež na niektoré zaťažujúce formy organizácie práce, a že dlhé doby nočnej práce môžu poškodiť zdravie pracovníkov a ohroziť bezpečnosť na pracovisku;(8) treba obmedziť trvanie nočnej práce vrátane nadčasov a ustanoviť, aby zamestnávatelia, ktorí pravidelne využívajú pracovníkov na nočnú prácu, dali tieto informácie do pozornosti príslušným orgánom v prípade, že o ne požiadajú;(9) je dôležité, aby pracovníci zaradení na nočnú prácu mali pred svojím zaradením nárok na bezplatnú lekársku prehliadku a potom v pravidelných intervaloch a aby vždy, ak je to možné, mohli byť preradení na vhodnú dennú prácu;(10) situácia pracovníkov, ktorí pracujú v noci a na zmeny, vyžaduje, aby sa úroveň bezpečnosti a ochrany zdravia prispôsobila povahe ich práce a aby organizácia a fungovanie služieb a ochrany a prevencie a zdroje boli účinné;(11) určité pracovné podmienky môžu mať škodlivé účinky na bezpečnosť a ochranu zdravia pracovníkov. Organizácia práce podľa určitého rozvrhnutia musí brať do úvahy všeobecnú zásadu prispôsobenia práce pracovníkovi;(12) Európska dohoda sa s ohľadom na pracovný čas námorníkov vykonáva prostredníctvom smernice Rady 1999/63/ES z 21. júna 1999, ktorá sa týka Dohody o organizácii pracovného času námorníkov, uzavretej Združením majiteľov lodí Európskeho spoločenstva (ECSA) a Odborovou federáciou pracovníkov dopravy v Európskej únii (FST) [5] podľa článku 139 ods. 2 zmluvy. Preto by sa ustanovenia tejto smernice nemali uplatňovať na námorníkov;(13) v prípade tých "rybárov – podielnikov", ktorí sú zamestnancami, je na členských štátoch, aby podľa tejto smernice ustanovili podmienky pre nárok na ročnú dovolenku a na jej udeľovanie vrátane opatrení na vyplácanie;(14) určité normy ustanovené v ostatných nástrojoch spoločenstva, ktoré súvisia napríklad s dobou odpočinku, pracovným časom, ročnou dovolenkou a nočnou prácou pre určité kategórie pracovníkov, by mali mať prednosť pred ustanoveniami tejto smernice;(15) vzhľadom na otázku, ktorá pravdepodobne vznikne v podniku pri organizovaní pracovného času sa zdá, že je žiaduce zabezpečiť pružnosť pri uplatňovaní určitých ustanovení tejto smernice a súčasne zabezpečiť dodržiavanie zásad ochrany zdravia a bezpečnosti pracovníkov;(16) treba ustanoviť, že členské štáty alebo sociálni partneri môžu uplatniť odchýlky z určitých ustanovení. Ako všeobecné pravidlo v prípade odchýlky, musia príslušní pracovníci dostať rovnocennú náhradnú dobu odpočinku;(17) táto smernica by nemala mať vplyv na povinnosti členských štátov, ktoré sa týkajú termínov pre transponovanie smerníc uvedených v prílohe I, časť B,PRIJALI TÚTO SMERNICU:KAPITOLA 1 ROZSAH PÔSOBNOSTI A DEFINÍCIEČlánok 1Účel a rozsah pôsobnosti1. Táto smernica ustanovuje minimálne požiadavky na bezpečnosť a ochranu zdravia pre organizáciu pracovného času.2. Táto smernica sa vzťahuje na:a) minimálne doby denného odpočinku, týždenného odpočinku a ročnej dovolenky, prestávky v práci a na maximálny týždenný pracovný čas ab) určité aspekty nočnej práce, práce na zmeny a rozvrhnutie práce.3. Táto smernica sa vzťahuje na všetky odvetvia činností, verejné a súkromné, v zmysle článku 2 smernice 89/391/EHS bez toho, aby boli dotknuté články 14, 17, 18 a 19 tejto smernice.Táto smernica sa nevzťahuje na námorníkov definovaných v smernici 1999/63/ES bez toho, aby bol dotknutý článok 2 ods. 8 tejto smernice.4. Ustanovenia smernice 89/391/EHS sa úplne uplatňujú na záležitosti uvedené v odseku 2, bez toho, aby boli dotknuté prísnejšie a/alebo osobitné ustanovenia tejto smernice.Článok 2DefinícieNa účely tejto smernice platia tieto definície:1. "pracovný čas" je akýkoľvek čas, počas ktorého pracovník pracuje podľa pokynov zamestnávateľa a vykonáva svoju činnosť alebo povinnosti v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi a/alebo praxou;2. "čas odpočinku" je akýkoľvek čas, ktorý nie je pracovným časom;3. "nočný čas" je akýkoľvek čas, ale nie kratší ako sedem hodín, definovaný vnútroštátnymi právnymi predpismi, ktorý v každom prípade musí zahŕňať dobu medzi polnocou a 5. hodinou rannou;4. "pracovník v noci" je:a) na jednej strane akýkoľvek pracovník, ktorý v priebehu nočného času pracuje najmenej tri hodiny svojho normálneho pracovného času ab) na druhej strane akýkoľvek pracovník, ktorý pravdepodobne odpracuje v nočnom čase podiel zo svojho ročného pracovného času podľa definície, ktorú si príslušný členský štát zvolí:i) svojimi vnútroštátnymi právnymi predpismi po konzultácii so sociálnymi partnermi aleboii) kolektívnymi zmluvami alebo dohodami uzavretými medzi sociálnymi partnermi na vnútroštátnej alebo regionálnej úrovni;5. "práca na zmeny" je akákoľvek metóda organizácie pracovného času na zmeny, pri ktorej pracovníci jeden druhého striedajú na rovnakých pracoviskách podľa určitého rozvrhnutia, vrátane rotujúceho rozvrhnutia, pričom pracovný čas môže byť nepretržitý, alebo prerušovaný a pre pracovníkov má dôsledok, že v priebehu určitej doby dní alebo týždňov pracujú v rôznom čase;6. "pracovník na zmeny" je akýkoľvek pracovník, ktorého pracovný režim je súčasťou práce na zmeny;7. "mobilný pracovník" je akýkoľvek pracovník zamestnaný v podniku ako člen cestujúceho alebo lietajúceho personálu, ktorý poskytuje prepravné služby pre cestujúcich alebo tovar po ceste, letecky alebo po vnútrozemských vodných cestách;8. "práca na otvorenom mori" je práca vykonávaná najmä v zariadeniach na otvorenom mori alebo z takýchto zariadení (vrátane vrtných súprav) priamo alebo nepriamo súvisiacich s prieskumom, ťažbou alebo využívaním nerastných zdrojov vrátane uhľovodíkov a potápanie sa v súvislosti s týmito činnosťami vykonávanými či už vykonávaných zo zariadení na otvorenom mori alebo z plavidla;9. "primeraný odpočinok" znamená, že pracovníci majú pravidelný čas odpočinku, trvanie ktorého je vyjadrené v jednotkách času a ktorý je dostatočne dlhý a nepretržitý, aby sa zabezpečilo, že v dôsledku vyčerpania alebo iného nepravidelného rozvrhnutia práce nespôsobia úraz ani sebe ani spolupracovníkom alebo iným osobám a že si ani krátkodobo ani dlhodobo nepoškodia zdravie.KAPITOLA 2 MINIMÁLNE DOBY ODPOČINKU – INÉ ASPEKTY ORGANIZÁCIE PRACOVNÉHO ČASUČlánok 3Denný odpočinokČlenské štáty prijmú opatrenia nevyhnutné na zabezpečenie toho, aby každý pracovník mal nárok na minimálny denný odpočinok trvajúci 11 po sebe nasledujúcich hodín v priebehu 24 hodín.Článok 4Prestávky v práciČlenské štáty prijmú opatrenia nevyhnutné na zabezpečenie toho, aby v prípadoch, kde je pracovný deň dlhší ako šesť hodín, mal každý pracovník nárok na prestávku na odpočinok, ktorej podrobnosti vrátane dĺžky a podmienok na ich priznanie budú stanovené kolektívnymi zmluvami alebo dohodami uzatvorenými medzi sociálnymi partnermi alebo, ak takéto dohody nie sú, vnútroštátnymi právnymi predpismi.Článok 5Týždenný čas odpočinkuČlenské štáty prijmú nevyhnutné opatrenia na zabezpečenie toho, aby za každé obdobie siedmich dní mal pracovník nárok na minimálny neprerušovaný odpočinok v trvaní aspoň 24 hodín plus jedenásťhodinový denný odpočinok uvedený v článku 3.V prípade, že je to zdôvodnené objektívnymi, technickými alebo organizačnými podmienkami, môže sa uplatňovať minimálny čas odpočinku 24 hodín.Článok 6Maximálny týždenný pracovný časČlenské štáty prijmú opatrenia nevyhnutné na zabezpečenie toho, že v súlade s potrebou chrániť bezpečnosť a zdravie pracovníkov:a) týždenný pracovný čas bude obmedzený zákonmi, inými právnymi predpismi alebo správnymi opatreniami alebo kolektívnymi zmluvami alebo dohodami medzi sociálnymi partnermi;b) priemerný pracovný čas pre každé obdobie siedmich dní vrátane nadčasov neprekročí 48 hodín.Článok 7Ročná dovolenka1. Členské štáty prijmú nevyhnutné opatrenia zabezpečujúce, že každý pracovník bude mať nárok na platenú ročnú dovolenku v trvaní najmenej štyroch týždňov v súlade s podmienkami pre vznik nároku a pre poskytnutia takej dovolenky, ustanovenými vnútroštátnymi právnymi predpismi a/alebo praxou.2. Namiesto minimálnej doby ročnej platenej dovolenky nemôže byť vyplatená peňažná náhrada, s výnimkou prípadov skončenia pracovného pomeru.KAPITOLA 3 NOČNÁ PRÁCA – PRÁCA NA ZMENY – ROZVRHNUTIE PRÁCEČlánok 8Dĺžka nočnej práceČlenské štáty prijmú nevyhnutné opatrenia zabezpečujúce, že:a) normálny pracovný čas pre pracovníkov v noci nepresiahne v priemere osem hodín v každom období 24 hodín;b) pracovníci v noci, ktorých práca je spojená s osobitnými rizikami alebo ťažkou fyzickou alebo duševnou námahou, nepracujú viac ako osem hodín v ktorejkoľvek dobe 24 hodín, počas ktorej vykonávajú nočnú prácu.Na účely bodu b), práca spojená s osobitnými rizikami alebo ťažkou fyzickou alebo duševnou námahou je definovaná vnútroštátnymi právnymi predpismi a/alebo praxou alebo kolektívnymi zmluvami alebo dohodami uzavretými medzi sociálnymi partnermi, pričom sa vezmú do úvahy osobitné účinky a riziká nočnej práce.Článok 9Lekárska prehliadka a preradenie pracovníkov v noci na prácu cez deň1. Členské štáty prijmú nevyhnutné opatrenia zabezpečujúce, že:a) pracovníci v noci majú nárok na bezplatnú lekársku prehliadku pred zaradením na nočnú prácu a potom v pravidelných intervaloch;b) pracovníci v noci trpiaci zdravotnými problémami, u ktorých je uznaná spojitosť s ich prácou v noci, sú vždy, kedykoľvek je to možné, preradení na prácu cez deň, ktorá je pre nich vhodná.2. Bezplatná lekárska prehliadka uvedená v odseku 1 písm. a) musí spĺňať podmienky lekárskej mlčanlivosti.3. Bezplatné lekárska prehliadka uvedená v odseku 1 písm. a) sa môže vykonať v rámci vnútroštátneho zdravotného systému.Článok 10Záruky pre prácu v nociČlenské štáty môžu podmieniť prácu niektorých kategórií pracovníkov v noci určitými zárukami za podmienok ustanovených vnútroštátnymi právnymi predpismi a/alebo praxou, v prípade pracovníkov, u ktorých vzniká riziko ohrozenia ich bezpečnosti alebo zdravia spojené s prácou v nočnom čase.Článok 11Oznámenie pravidelného používania pracovníkov v nociČlenské štáty prijmú opatrenia nevyhnutné na zabezpečenie toho, že zamestnávateľ, ktorý pravidelne používa pracovníkov v noci, oznámi túto informáciu príslušným orgánom, pokiaľ si ju tieto vyžiadajú.Článok 12Bezpečnosť a ochrana zdraviaČlenské štáty prijmú nevyhnutné opatrenia zabezpečujúce, že:a) pracovníkom v noci a pracovníkom na zmeny je poskytnutá ochrana bezpečnosti a zdravia pri práci primeranú povahe ich práce;b) primerané ochranné a preventívne služby alebo zariadenia s ohľadom na bezpečnosť a ochranu zdravia pracovníkov v noci a pracovníkov na zmeny sú rovnocenné tým, ktoré sa vzťahujú na iných pracovníkov a sú k dispozícii v ktoromkoľvek čase.Článok 13Rozvrhnutie práceČlenské štáty prijmú opatrenia nevyhnutné na zabezpečenie toho, že zamestnávateľ, ktorý hodlá organizovať prácu podľa určitého rozvrhu, vezme do úvahy všeobecnú zásadu, že práca sa má prispôsobiť pracovníkovi s cieľom obmedziť najmä monotónnu prácu a prácu s vopred určeným pracovným tempom, v závislosti od typu pracovnej činnosti a od požiadaviek bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci, najmä pokiaľ ide o prestávky v práci v priebehu pracovného času.KAPITOLA 4 RÔZNE USTANOVENIAČlánok 14Osobitnejšie ustanovenia spoločenstvaTáto smernica sa neuplatní vtedy, ak iné právne nástroje spoločenstva obsahujú osobitnejšie požiadavky týkajúce sa organizácie pracovného času pre určité povolania alebo pracovné činnosti.Článok 15Priaznivejšie ustanoveniaTáto smernica nemá vplyv na právo členských štátov uplatňovať alebo prijímať zákony, iné právne predpisy alebo správne opatrenia, ktoré sú priaznivejšie pre ochranu bezpečnosti a zdravia pracovníkov alebo ktoré umožňujú alebo dovoľujú uplatňovanie kolektívnych zmlúv alebo dohôd uzavretých medzi sociálnymi partnermi, ktoré sú priaznivejšie pre ochranu bezpečnosti a zdravia pracovníkov.Článok 16Referenčné obdobiaČlenské štáty môžu ustanoviť:a) pre uplatňovanie článku 5 (týždenný čas odpočinku) referenčné obdobie nepresahujúce 14 dní;b) pre uplatňovanie článku 6 (maximálny týždenný pracovný čas) referenčné obdobie nepresahujúce štyri mesiace.Doby platenej ročnej dovolenky priznané v súlade s článkom 7 a doby pracovnej neschopnosti sa nezahŕňajú alebo sú pri výpočte priemeru neutrálne;c) pre uplatňovanie článku 8 (dĺžka nočnej práce) referenčné obdobie definované po konzultácii so sociálnymi partnermi alebo definované kolektívnymi zmluvami alebo dohodami uzavretými medzi sociálnymi partnermi na vnútroštátnej alebo regionálnej úrovni.Ak minimálny 24-hodinový čas týždenného odpočinku, vyžadovaný podľa článku 5, spadá do tohto referenčného obdobia, nie je zahrnutý do výpočtu priemeru.KAPITOLA 5 ODCHÝLKY A VÝNIMKYČlánok 17Odchýlky1. Pri zachovaní náležitého zreteľa na všeobecné zásady ochrany bezpečnosti a zdravia pracovníkov sa členské štáty môžu odchýliť od uplatňovania článkov 3 až 6, 8 a 16, keď vzhľadom na osobitnú povahu príslušných činností sa trvanie pracovného času nemeria a/alebo nie je vopred určené alebo si ho môžu určiť sami pracovníci a najmä v prípade:a) vrcholových riadiacich pracovníkov alebo iných osôb s právomocou nezávislého rozhodovania;b) rodinných pracovníkov aleboc) pracovníkov slúžiacich náboženské obrady v kostoloch a náboženských spoločenstvách.2. Odchýlky uvedené v odsekoch 3, 4 a 5 sa môžu prijať prostredníctvom zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení alebo prostredníctvom kolektívnych zmlúv alebo dohôd medzi sociálnymi partnermi za predpokladu, že príslušným pracovníkom sa poskytne rovnocenný náhradný čas odpočinku alebo že vo výnimočných prípadoch, keď nie je z objektívnych dôvodov možné poskytnúť rovnocenný náhradný čas odpočinku, sa dotknutým pracovníkom poskytne primeraná ochrana.3. V súlade s odsekom 2 tohto článku sa môžu vykonať odchýlky článkov 3, 4, 5, 8 a 16:a) v prípade činností, keď pracovisko pracovníka a jeho bydlisko sú od seba vzdialené, vrátane práce na otvorenom mori, alebo keď sú rôzne pracoviská pracovníka od seba vzdialené;b) v prípade bezpečnostných a dozorných činností, ktoré si vyžadujú trvalú prítomnosť s cieľom ochrany majetku a osôb, najmä v prípade strážnikov a dozorcov alebo bezpečnostných firiem;v prípade činností spojených s potrebou nepretržitej služby alebo výroby, najmä:i) služby súvisiace s prijatím, liečením a/alebo starostlivosťou v nemocniciach alebo podobných zariadeniach, vrátane činností lekárov v odbornej príprave, rezidenčné inštitúcie a väznice;ii) pracovníci v prístavoch alebo na letiskách;iii) služby tlače, rádia, televízie, filmovej tvorby, pôšt a telekomunikácií, sanitky, protipožiarne služby a služby civilnej ochrany;iv) výroba, rozvod a distribúcia plynu, vody a elektriny, odvoz domového odpadu a spaľovne;v) odvetvia, v ktorých sa práca nesmie z technických dôvodov prerušiť;vi) výskum a rozvoj;vii) poľnohospodárstvo;viii) pracovníci prepravy cestujúcich v pravidelnej mestskej doprave;d) ak sa môže predpokladať vyššie pracovné nasadenie, najmä v:i) poľnohospodárstve;ii) cestovnom ruchu;iii) poštových službách;e) v prípade osôb pracujúcich v železničnej doprave:i) ktorých činnosti sú prerušované;ii) ktorí trávia svoj pracovný čas v spacích vlakoch aleboiii) ktorých činnosti sú viazané na prepravné poriadky a spojené so zabezpečovaním nepretržiteľnosti a pravidelnosti dopravy;f) za okolností uvedených v článku 5 ods. 4 smernice 89/391/EHS;g) v prípadoch nehody alebo bezprostredného rizika nehody.4. V súlade s odsekom 2 tohto článku sa možno odchýliť od článkov 3 a 5:a) v prípade práce na zmeny vždy, keď pracovník strieda zmenu a nemôže si vziať denný a/alebo týždenný čas odpočinku medzi skončením jednej zmeny a začiatkom ďalšej zmeny;b) v prípade činností zahrňujúcich čas práce rozloženej v priebehu dňa, najmä pokiaľ ide o upratovací personál.5. V súlade s odsekom 2 tohto článku sa možno odchýliť od článku 6 a článku 16 písm. b) v prípade lekárov v odbornej príprave v súlade s ustanoveniami ustanovenými v druhom až sedemnástom pododseku tohto odseku.So zreteľom na článok 6 odchýlky uvedené v prvom pododseku sú povolené počas prechodného obdobia piatich rokov od 1. augusta 2004.Členské štáty môžu mať naviac ešte ďalšie dva roky, ak je to potrebné, aby zohľadnili ťažkosti pri dodržiavaní ustanovení o pracovnom čase pokiaľ ide o ich zodpovednosť za organizovanie a poskytovanie zdravotných služieb a lekárskej starostlivosti. Aspoň šesť mesiacov pred ukončením prechodného obdobia príslušný členský štát informuje Komisiu s uvedením dôvodov tak, aby Komisia po náležitých konzultáciách mohla zaujať stanovisko do troch mesiacov po získaní týchto informácií. Ak členský štát nepostupuje podľa stanoviska Komisie, odôvodní svoje rozhodnutie. Oznámenie a odôvodnenie členského štátu a stanovisko Komisie sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie a zašle sa Európskemu parlamentu.Členské štáty môžu mať navyše dodatočné obdobie, najviac však jeden rok, ak je to potrebné, aby zohľadnili osobitné ťažkosti pri plnení svojich povinností uvedených v treťom pododseku. Dodržia postup stanovený v tomto pododseku.Členské štáty zabezpečia, aby počet pracovných hodín za týždeň v žiadnom prípade nepresiahol v priemerne 58 počas prvých troch rokov prechodného obdobia, v priemere 56 počas nasledujúcich dvoch rokov a v priemere 52 počas akéhokoľvek zostávajúceho obdobia.Zamestnávateľ včas konzultuje so zástupcami zamestnancov v s cieľom dosiahnutia dohody, kde je to možné, o opatreniach vzťahujúcich sa na prechodné obdobie. V rámci limitov ustanovených v piatom pododseku, môže takáto dohoda zahŕňať:a) priemerný počet hodín pracovného času za týždeň počas prechodného obdobia ab) opatrenia, ktoré sa majú prijať na zníženie počtu hodín pracovného času za týždeň na priemer 48 do konca prechodného obdobia.Pokiaľ ide o článok 16 písm. b) odchýlky uvedené v prvom pododseku sa povolia za predpokladu, že referenčné obdobie nepresiahne 12 mesiacov počas prvej časti prechodného obdobia ustanoveného v piatom pododseku a šesť mesiacov po ňom.Článok 18Odchýlky podľa kolektívnych dohôdOdchýlky z článkov 3, 4, 5, 8 a 16 sa môžu urobiť prostredníctvom kolektívnych zmlúv alebo dohôd uzavretých medzi sociálnymi partnermi na vnútroštátnej alebo regionálnej úrovni alebo v súlade s pravidlami ustanovenými v týchto zmluvách, prostredníctvom kolektívnych zmlúv alebo dohôd uzavretých medzi sociálnymi partnermi na nižšej úrovni.Členské štáty, v ktorých nie je žiadny zákonný systém zabezpečujúci uzatváranie kolektívnych zmlúv alebo dohôd medzi sociálnymi partnermi na vnútroštátnej alebo regionálnej úrovni, pokiaľ ide o otázky, na ktoré sa vzťahuje táto smernica, alebo členské štáty, v ktorých existuje osobitný právny rámec na tento účel a v rámci obmedzení ustanovených týmto systémom, môžu v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi a/alebo praxou povoliť odchýlky z článkov 3, 4, 5, 8 a 16 formou kolektívnych zmlúv alebo dohôd uzavretých medzi sociálnymi partnermi na príslušnej kolektívnej úrovni.Odchýlky uvedené v prvom a druhom pododseku sa povolia za podmienky, že príslušným pracovníkom sa poskytne rovnocenný náhradný čas odpočinku alebo, vo výnimočných prípadoch, kde z objektívnych dôvodov nie je možné poskytnúť taký čas odpočinku, sa príslušným pracovníkom poskytne primeraná ochrana.Členské štáty môžu ustanoviť pravidlá:a) na uplatňovanie tohto článku sociálnymi partnermi ab) na rozšírenie ustanovení kolektívnych zmlúv alebo dohôd uzavretých v súlade s týmto odsekom na iných pracovníkov v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi a/alebo praxou.Článok 19Obmedzenia odchýlok referenčného obdobiaMožnosť odchýlky z od článku 16 písm. b) uvedenej v článku 17 ods. 3 a v článku 18 nemôže viesť k ustanoveniu referenčného obdobia dlhšieho ako šesť mesiacov.Členské štáty majú však možnosť, za predpokladu, že existuje súlad so všeobecnými zásadami súvisiacimi s ochranou bezpečnosti a zdravia pracovníkov, dovoliť z objektívnych alebo technických dôvodov alebo dôvodov týkajúcich sa organizácie práce, aby sa kolektívnymi zmluvami alebo dohodami uzavretými medzi sociálnymi partnermi ustanovili iné referenčné obdobia, ktoré v žiadnom prípade nepresiahnu 12 mesiacov.Do 23. novembra 2003 Rada na základe návrhu Komisie spolu s priloženou hodnotiacou správou opätovne preskúma ustanovenia tohto článku a rozhodne o ďalšom kroku.Článok 20Mobilní pracovníci a práca na otvorenom mori1. Články 3, 4, 5 a 8 sa nevzťahujú na mobilných pracovníkov.Členské štáty však prijmú nevyhnutné opatrenia, aby sa zabezpečilo, že takíto mobilní pracovníci majú nárok na primeraný odpočinok okrem okolností uvedených v článku 17 ods. 3 písm. f) a g).2. S výhradou na súlad so všeobecnými zásadami súvisiacimi s ochranou bezpečnosti a zdravia pracovníkov a za predpokladu, že sa konzultovalo so zástupcami zamestnávateľa a dotknutých zamestnancov a že sú snahy podporiť všetky príslušné formy sociálneho dialógu vrátane rokovania, ak si to strany želajú, členské štáty môžu z objektívnych alebo technických dôvodov alebo dôvodov týkajúcich sa organizácie práce, predĺžiť referenčné obdobie uvedené v článku 16 písm. b) na 12 mesiacov so zreteľom na pracovníkov, ktorí vykonávajú najmä prácu na otvorenom mori.3. Najneskôr 1. augusta 2005, po konzultácii s členskými štátmi a vedením a pracovníkmi na európskej úrovni, Komisia prehodnotí vykonávanie ustanovení so zreteľom na pracovníkov na otvorenom mori z hľadiska ochrany zdravia a bezpečnosti, s cieľom predložiť, ak je to potrebné, primerané úpravy.Článok 21Pracovníci na palubách morských rybárskych lodí1. Články 3 až 6 a 8 sa neuplatnia na žiadneho pracovníka na palube morskej rybárskej lode plaviacej sa pod vlajkou členského štátu.Členské štáty však prijmú opatrenia nevyhnutné na zabezpečenie toho, aby každý pracovník na palube morskej rybárskej lode plaviacej sa pod vlajkou členského štátu mal nárok na primeraný odpočinok a aby sa počet hodín pracovného času obmedzil na 48 hodín za týždeň, z priemeru vypočítaného z referenčného obdobia neprevyšujúceho 12 mesiacov.2. V rámci obmedzení ustanovených v odseku 1, druhý pododsek a v odsekov 3 a 4, členské štáty prijmú nevyhnutné opatrenia, aby sa pri dodržiavaní potreby chrániť bezpečnosť a zdravie týchto pracovníkov zabezpečilo, že:a) pracovný čas sa obmedzí na maximálny počet hodín, ktoré sa neprekročia v danom časovom období alebob) sa v rámci daného časového obdobia poskytne minimálny počet hodín na odpočinok.Maximálny počet hodín pracovného času alebo minimálny počet hodín na odpočinok sa ustanoví v zákone, iných právnych predpisoch, správnych opatreniach alebo v kolektívnych zmluvách alebo dohodách medzi sociálnymi partnermi.3. Obmedzenia počtu hodín pracovného času alebo odpočinku sú:a) maximálny počet hodín pracovného času, ktorý nepresiahne:i) 14 hodín za ktorúkoľvek 24-hodinovú dobu aii) 72 hodín za ktorúkoľvek sedemdňovú dobu,alebob) minimálny počet hodín na odpočinok, ktorý nie je kratší ako:i) 10 hodín za ktorúkoľvek 24-hodinovú dobu aii) 77 hodín za ktorúkoľvek sedemdňovú dobu.4. Čas na odpočinok sa môže rozdeliť najviac na dve doby, z ktorých jedna trvá aspoň 6 hodín a interval medzi dvoma po sebe nasledujúcimi dobami odpočinku bude najviac 14 hodín.5. V súlade so všeobecnými zásadami ochrany zdravia a bezpečnosti pracovníkov a z objektívnych alebo technických dôvodov alebo z dôvodov týkajúcich sa organizácie práce, členské štáty môžu povoliť výnimky, vrátane ustanovenia referenčných období, na obmedzenia ustanovené v odseku 1, druhý pododsek a odsekoch 3 a 4. Tieto výnimky sú podľa možnosti v súlade so stanovenými normami, môžu však brať do úvahy častejšie alebo dlhšie obdobia dovolenky alebo priznanie náhradného voľna pracovníkom. Výnimky možno ustanoviť:a) v zákonoch, iných právnych predpisoch alebo správnych opatreniach za predpokladu, že tam, kde je to možné, sa konzultovalo so zástupcami príslušných zamestnávateľov a pracovníkov a že sa vynaložilo úsilie podporiť všetky príslušné formy sociálneho dialógu alebob) v kolektívnych zmluvách alebo dohodách medzi sociálnymi partnermi.6. Kapitán rybárskej lode plaviacej sa po mori má právo požadovať od pracovníkov na palube, aby odpracovali akýkoľvek počet hodín nevyhnutný na bezprostrednú bezpečnosť plavidla, osôb na palube alebo tovaru alebo na účely pomoci ostatným plavidlám alebo osobám v tiesni na mori.7. Členské štáty môžu stanoviť, že pracovníci na palube morských rybárskych lodí, pre ktoré vnútroštátne právne predpisy alebo prax určujú, že tieto lode nemajú povolené plávať v určitom období v rámci kalendárneho roka, dlhšom ako jeden mesiac, vyčerpajú ročnú dovolenku v súlade s článkom 7 v rámci tohto obdobia.Článok 22Rôzne ustanovenia1. Členský štát má možnosť neuplatňovať článok 6 pri zachovávaní všeobecných zásad ochrany bezpečnosti a zdravia pracovníkov a za predpokladu, že príjme nevyhnutné opatrenia, aby sa zabezpečilo, že:a) žiadny zamestnávateľ nevyžaduje, aby pracovník pracoval dlhšie ako 48 hodín počas doby siedmich dní, ktorá sa vypočíta ako priemer za referenčné obdobie uvedené v článku 16 písm. b), pokiaľ najprv nezískal súhlas pracovníka vykonávať takúto prácu;b) žiadnemu pracovníkovi nevznikne zo strany jeho zamestnávateľa ujma za to, že nie je ochotný súhlasiť s vykonávaním takejto práce;c) zamestnávateľ vedie aktuálne záznamy o všetkých pracovníkoch, ktorí vykonávajú takúto prácu;d) záznamy sa dajú k dispozícii príslušným orgánom, ktoré môžu, z dôvodov spojených s bezpečnosťou a/alebo ochranou zdravia pracovníkov, zakázať alebo obmedziť možnosť prekročenia maximálneho týždenného pracovného času;e) zamestnávateľ poskytne príslušným orgánom na ich žiadosť informácie o prípadoch, kedy pracovníci dali súhlas k práci presahujúcej 48 hodín v dobe siedmich dní, čo sa vypočíta ako priemer za referenčné obdobie uvedené v článku 16 písm. b).Do 23. novembra 2003 Rada na základe návrhu Komisie spolu s priloženou hodnotiacou správou opätovne preskúma ustanovenia tohto odseku a rozhodne o ďalšom kroku.2. Členské štáty môžu využiť možnosť, pokiaľ ide o uplatňovanie článku 7, využiť prechodné obdobie najviac troch rokov od 23. novembra 1996 za predpokladu, že počas tohto prechodného obdobia:a) každý pracovník dostane trojtýždennú ročnú platenú dovolenku, v súlade s podmienkami pre vznik nároku alebo na priznanie takejto dovolenky ustanovenej vnútroštátnymi právnymi predpismi a/alebo praxou ab) namiesto trojtýždennej ročnej platenej dovolenky nemôže byť vyplatená peňažná náhrada, s výnimkou prípadov skončenia pracovného pomeru.3. Ak členské štáty využijú možnosti poskytnuté v tomto článku, okamžite o tom informujú Komisiu.KAPITOLA 6 ZÁVEREČNÉ USTANOVENIAČlánok 23Úroveň ochranyBez toho, aby bolo dotknuté právo členských štátov pripravovať, vzhľadom na meniace sa okolnosti, odlišné legislatívne, regulačné alebo zmluvné opatrenia v oblasti pracovného času, pokiaľ sa dodržiavajú minimálne požiadavky stanovené v tejto smernici, vykonávanie tejto smernice nevytvára platné reálne dôvody na zníženie všeobecnej úrovne ochrany poskytovanej pracovníkom.Článok 24Správy1. Členské štáty oznámia Komisii znenia ustanovení vnútroštátnych predpisov, ktoré už prijali alebo prijímajú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.2. Členské štáty podajú každých päť rokov Komisii správu o praktickom vykonávaní ustanovení tejto smernice uvedúc stanoviská sociálnych partnerov.Komisia o tom informuje Európsky parlament, Radu, Európsky hospodársky a sociálny výbor a Poradný výbor pre bezpečnosť, hygienu a ochranu zdravia pri práci.3. Počnúc 23. novembrom 1996 každých päť rokov Komisia predloží Európskemu parlamentu, Rade a Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru správu o uplatňovaní tejto smernice berúc o úvahy články 22 a 23 a odseky 1 a 2 tohto článku.Článok 25Prehodnotenie fungovania ustanovení so zreteľom na pracovníkov na palubách morských rybárskych lodíNajneskôr 1. augusta 2009 Komisia po konzultácii s členskými štátmi a vedením a pracovníkmi na európskej úrovni prehodnotí fungovanie ustanovení so zreteľom na pracovníkov na palubách morských rybárskych lodí a preskúma najmä, či sú tieto ustanovenia aj naďalej primerané, najmä pokiaľ ide o ochranu zdravia a bezpečnosť s cieľom navrhnúť vhodné zmeny a doplnky, podľa potreby.Článok 26Prehodnotenie fungovania ustanovení so zreteľom na pracovníkov, ktorí sa zaoberajú prepravou cestujúcichNajneskôr 1. augusta 2005 Komisia po konzultácii s členskými štátmi a vedením a pracovníkmi na európskej úrovni prehodnotí fungovanie ustanovení so zreteľom na pracovníkov, ktorí sa zaoberajú prepravou cestujúcich v pravidelnej mestskej doprave s úmyslom predložiť, ak je treba, primerané úpravy na zabezpečenie koherentného a vhodného prístupu v tomto odvetví.Článok 27Zrušenie1. Smernica 93/104/ES v znení smernice uvedenej v prílohe I, časť A sa zrušuje bez toho, aby boli dotknuté povinnosti členských štátov s ohľadom na termíny transpozície ustanovené v prílohe I, časť B.2. Odkazy na uvedenú zrušenú smernicu sa vytvoria ako odkazy na túto smernicu a čítajú sa v súlade s korelačnou tabuľkou uvedenou v prílohe II.Článok 28Nadobudnutie účinnostiTáto smernica nadobúda účinnosť 2. augusta 2004.Článok 29AdresátiTáto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 4. novembra 2003Za Európsky parlamentpredsedaP. Coxza RadupredsedaG. Tremonti[1] Ú. v. ES C 61, 14.3.2003, s. 123.[2] Stanovisko Európskeho parlamentu zo 17. decembra 2002 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku) a rozhodnutie Rady z 22. septembra 2003.[3] Ú. v. ES L 307, 13.12.1993, s. 18. Smernica v znení smernice 2000/34/ES Európskeho parlamentu a Rady (Ú. v. ES L 195, 1.8.2000, s. 41).[4] Ú. v. ES L 183, 29.6.1989, s. 1.[5] Ú. v. ES L 167, 2.7.1999, s. 33.--------------------------------------------------PRÍLOHA IČASŤ A ZRUŠENÁ SMERNICA A JEJ ZMENA A DOPLNOK(Článok 27)Smernica Rady 93/104/ES | (Ú. v. ES L 307, 13.12.1993, s. 18) |Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/34/ES | (Ú. v. ES L 195, 1.8.2000, s. 41) |ČASŤ B TERMÍNY PRE TRANSPONOVANIE DO VNÚTROŠTÁTNEHO PRÁVA(Článok 27)Smernica | Termín na transpozíciu |93/104/ES | 23. november 1996 |2000/34/ES | 1. august 2003 |--------------------------------------------------PRÍLOHA IIKORELAČNÁ TABUĽKASmernica 93/104/ES | Táto smernica |Články 1 až 5 | Články 1 až 5 |Článok 6, úvodné slová | Článok 6, úvodné slová |Článok 6 ods. 1 | Článok 6 písm. a) |Článok 6 ods. 2 | Článok 6 písm. b) |Článok 7 | Článok 7 |Článok 8, úvodné slová | Článok 8, úvodné slová |Článok 8 ods. 1 | Článok 8 písm. a) |Článok 8 ods. 2 | Článok 8 písm. b) |Články 9, 10 a 11 | Články 9, 10 a 11 |Článok 12, úvodné slová | Článok 12, úvodné slová |Článok 12 ods. 1 | Článok 12 písm. a) |Článok 12 ods. 2 | Článok 12 písm. b) |Články 13, 14, 15 | Články 13, 14, 15 |Článok 16, úvodné slová | Článok 16, úvodné slová |Článok 16 ods. 1 | Článok 16 písm. a) |Článok 16 ods. 2 | Článok 16 písm. b) |Článok 16 ods. 3 | Článok 16 písm. c) |Článok 17 ods. 1 | Článok 17 ods. 1 |Článok 17 ods. 2, úvodné slová | Článok 17 ods. 2 |Článok 17ods. 2 a 1 | Článok 17 ods. 3 písm. a) až e) |Článok 17 ods. 2 bod 2 | Článok 17ods. 3 písm. f) až g) |Článok 17 ods. 2 bod 3 | Článok 17 ods. 4 |Článok 17 ods. 2 bod 4 | Článok 17 ods. 5 |Článok 17ods. 3 | Článok 18 |Článok 17 ods. 4 | Článok 19 |Článok 17a ods. 1 | Článok 20 ods. 1, prvý pododsek |Článok 17a ods. 2 | Článok 20 ods. 1, druhý pododsek |Článok 17a ods. 3 | Článok 20 ods. 2 |Článok 17a ods. 4 | Článok 20 ods. 3 |Článok 17b ods. 1 | Článok 21 ods. 1, prvý pododsek |Článok 17b ods. 2 | Článok 21 ods. 1, druhý pododsek |Článok 17b ods. 3 | Článok 21 ods. 2 |Článok 17b ods. 4 | Článok 21 ods. 3 |Článok 17b ods. 5 | Článok 21 ods. 4 |Článok 17b ods. 6 | Článok 21 ods. 5 |Článok 17b ods. 7 | Článok 21 ods. 6 |Článok 17b ods. 8 | Článok 21 ods. 7 |Článok 18 ods. 1 písm. a) | — |Článok 18 ods. 1 písm. b) bod i) | Článok 22 ods. 1 |Článok 18 ods. 1 písm. b) bod ii) | Článok 22 ods. 2 |Článok 18 ods. 1 písm. c) | Článok 22 ods. 3 |Článok 18 ods. 2 | — |Článok 18 ods. 3 | Článok 23 |Článok 18 ods. 4 | Článok 24 ods. 1 |Článok 18 ods. 5 | Článok 24 ods. 2 |Článok 18 ods. 6 | Článok 24 ods. 3 |— | Článok 25 |— | Článok 26 |— | Článok 27 |— | Článok 28 |Článok 19 | Článok 29 |— | Príloha I |— | Príloha II |--------------------------------------------------


title: Smernica Komisie 98/54/ES zo 16. júla 1998, ktorá mení a dopĺňa smernice 71/250/EHS, 72/199/EHS, 73/46/EHS a ruší smernicu 75/84/EHSText s významom pre EHP

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31998L0054

Úradný vestník L 208 , 24/07/1998 S. 0049 - 0050

		Smernica Komisie 98/54/ESzo 16. júla 1998,ktorá mení a dopĺňa smernice 71/250/EHS, 72/199/EHS, 73/46/EHS a ruší smernicu 75/84/EHS(Text s významom pre EHP)KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,so zreteľom na smernicu Rady č. 70/373/EHS z 20. júla 1970 o zavedení metód vzorkovania a analýz spoločenstva na úradnú kontrolu krmív [1], naposledy zmenenú a doplnenú Aktom o pristúpení Rakúska, Fínska a Švédska, a najmä jej článok 2,keďže smernica č. 70/373/EHS ustanovuje, že úradné kontroly krmív na kontrolu dodržiavania požiadaviek vyplývajúcich zo zákonov, iných právnych predpisov a administratívnych opatrení, ktorými sa riadi ich kvalita a zloženie, sa musia vykonávať metódami spoločenstva na odber vzoriek a analýzu;keďže Prvá smernica Komisie 71/250/EHS z 15. júna 1971, ktorá ustanovuje analytické metódy spoločenstva na úradnú kontrolu krmív [2] naposledy zmenená a doplnená smernicou 81/680/EHS [3] určuje analytické metódy stanovenia, okrem iného, alkaloidov v lupinách; keďže smernica Komisie 74/63/EHS zo 17. decembra 1973, ktorá ustanovuje najvyššie prípustné obsahy nežiaducich látok a produktov v krmivách [4], naposledy zmenená a doplnená smernicou Komisie 97/8/ES [5], nevyžaduje, aby boli krmivá úradne kontrolované na prítomnosť alkaloidov v lupinách; keďže z tohto dôvodu analytická metóda na úradnú kontrolu alkaloidov v lupinách nie je potrebná a je vhodné túto metódu vypustiť;keďže Tretia smernica Komisie 72/179/EHS z 27. apríla 1972, ktorá ustanovuje analytické metódy spoločenstva na úradnú kontrolu krmív [6], naposledy zmenená a doplnená smernicou 93/28/ES [7], ustanovuje, okrem iného, analytické metódy zisťovania a identifikácie antibiotík tetracyklínovej skupiny, stanovenia chlórtetracyklínu, oxytetracyklínu a tetracyklínu a stanovenia oleandomycínu; keďže tieto metódy sa už nepožadujú na účely smernice Rady 70/524/EHS z 23. novembra 1970 o doplnkových látkach v krmivách [8], naposledy zmenenej a doplnenej smernicou Komisie 98/19/ES [9]; keďže opísané metódy už nie sú validné vzhľadom na pokroky dosiahnutév oblasti vedeckých a technických poznatkov na iné účely použitia; keďže z tohto dôvodu je vhodné tieto metódy vypustiť;keďže Štvrtá smernica Komisie 73/46/EHS z 5. decembra 1972, ktorá ustanovuje analytické metódy spoločenstva na úradnú kontrolu krmív [10], naposledy zmenená a doplnená smernicou 92/89/ES [11], ustanovuje, okrem iného, analytické metódy stanovenia tiamínu (vitamín B1, aneurín) a stanovenia kyseliny askorbovej a kyseliny dehydroaskorbovej (vitamín C); keďže tieto metódy už nie sú validné z hľadiska ich zamýšľaného účelu a boli prekonané vzhľadom na pokrok dosiahnutý v oblasti vedeckých a technických poznatkov; keďže z tohto dôvodu je vhodné tieto metódy vypustiť;keďže Šiesta smernica Komisie 75/84/EHS z 20. decembra 1974, ktorá ustanovuje analytické metódy spoločenstva na úradnú kontrolu krmív [12], naposledy zmenená a doplnená smernicou 81/680//ES ustanovuje analytické metódy stanovenia bichinolátu, sulfochinoxalínu a furazolidónu; keďže tieto metódy sa už nepožadujú na účely smernice 70/524/EHS; keďže existujú dôvody domnievať sa, vzhľadom na pokrok dosiahnutý v oblasti vedeckých a technických poznatkov, že tieto metódy budú poskytovať nesprávne výsledky; keďže je výhodnejšie radšej nemať žiadnu analytickú metódu ako mať analytickú metódu, ktorá neposkytuje správne výsledky; keďže z tohto dôvodu je vhodné tieto metódy vypustiťkeďže v súlade so smernicou Rady 95/53/ES z 25. októbra 1995 určujúcou zásady upravujúce organizovanie úradných kontrol v oblasti výživy zvierat [13] a najmä s jej článkom 18 členské štáty pri neexistencii metód vzorkovania a analytických metód spoločenstva zabezpečia, aby sa používali analytické metódy vyhovujúce normám uznávaným medzinárodnými orgánmi alebo, ak takéto normy neexistujú, vyhovujúce vedecky uznávaným pravidlám;keďže opatrenia uvedené v tejto smernici sú v súlade so stanoviskom Stáleho výboru pre krmivá,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Smernica 71/250/EHS sa mení a dopĺňa nasledovne:1. v článku 1 sa vypúšťa "a stanovenia alkaloidov v lupinách";2. v bode 15 v prílohe k smernici sa vypúšťa "Stanovenie alkaloidov v lupinách".Článok 2Smernica 72/199/EHS sa mení a dopĺňa nasledovne:1. v článku 2 sa vypúšťa "zisťovania a identifikácie antibiotík tetracyklínovej skupiny a taktiež" a "chlórtetracyklínu, oxytetracyklínu, tetracyklínu, oleandomycínu";2. body 1 "Zisťovanie a identifikácia antibiotík tetracyklínovej skupiny", 2 "stanovenie chlórtetracyklínu, oxytetracyklínu a tetracyklínu" a 3 "stanovenie oleandomycínu" v prílohe II k smernici sa vypúšťajú.Článok 3Smernica 73/46/EHS sa mení a dopĺňa nasledovne:1. v článku 2 sa vypúšťa "tiamín (aneurín, vitamín B1), kyselina askorbová a dehydroaskorbová (vitamín C)";2. body 2 "Stanovenie tiamínu (aneurín, vitamín B1)" a 3 "stanovenie kyseliny askorbovej a dehydroaskorbovej (vitamín C)" v prílohe II k smernici sa vypúšťajú.Článok 4Týmto sa ruší smernica 75/84/EHS.Článok 5Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a administratívne opatrenia nevyhnutné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr deväť mesiacov po nadobudnutí účinnosti tejto smernice. Bezodkladne o tom budú informovať Komisiu.Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.Článok 6Táto smernica nadobúda účinnosť 20. deň po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 16. júla 1998Za KomisiuFranz Fischlerčlen Komisie[1] Ú. v. ES L 170, 3.8.1970, s. 2.[2] Ú. v. ES L 155, 12.7.1971, s. 23.[3] Ú. v. ES L 246, 29.8.1981, s. 32.[4] Ú. v. ES L 38, 11.2.1974, s. 31.[5] Ú. v. ES L 48, 19.2.1997, s. 22.[6] Ú. v. ES L 123, 29.5.1972, s. 6.[7] Ú. v. ES L 179, 22.7.1993, s. 8.[8] Ú. v. ES L 270, 14.12.1970, s. 1.[9] Ú. v. ES L 96, 28.3.1998, s. 39.[10] Ú. v. ES L 83, 30.3.1973, s. 21.[11] Ú. v. ES L 344, 26.11.1992, s. 35.[12] Ú. v. ES L 32, 5.2.1975, s. 27.[13] Ú. v. ES L 265, 8.11.1995, s. 17.--------------------------------------------------


title: Smernica Rady 92/60/EHS z 30. júna 1992, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 90/425/EHS týkajúca sa veterinárnych a zootechnických kontrol uplatniteľných v obchode vo vnútri spoločenstva s určitými živými zvieratami a produktmi s cieľom dobudovania vnútorného trhu

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31992L0060

Úradný vestník L 268 , 14/09/1992 S. 0075 - 0076 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 3 Zväzok 45 S. 0074  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 3 Zväzok 45 S. 0074

		Smernica Rady 92/60/EHSz 30. júna 1992,ktorou sa mení a dopĺňa smernica 90/425/EHS týkajúca sa veterinárnych a zootechnických kontrol uplatniteľných v obchode vo vnútri spoločenstva s určitými živými zvieratami a produktmi s cieľom dobudovania vnútorného trhuRADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä na jej článok 43,so zreteľom na návrh Komisie [1],so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [2],keďže spoločenstvo má prijať opatrenia určené na postupné zriadenie vnútorného trhu počas obdobia, ktoré končí 31. decembra 1992;keďže smernica 90/425/EHS [3] ustanovuje, že u určitých živých zvierat a živočíšnych produktov sa už viac nevykonávajú veterinárne kontroly na vnútorných hraniciach spoločenstva;keďže od prijatia smernice 90/425/EHS Rada stanovila princípy riadiace organizáciu veterinárnych kontrol živých zvierat a živočíšnych produktov vstupujúcich do spoločenstva z tretích krajín; keďže v tejto súvislosti by sa mali zohľadniť ustanovenia smernice Rady 70/675/EHS z 10. decembra 1990 stanovujúce princípy riadiace organizáciu veterinárnych kontrol produktov vstupujúcich do spoločenstva z tretích krajín [4] a smernice Rady 91/496/EHS z 15. júla 1991 stanovujúce princípy riadiace organizáciu veterinárnych kontrol zvierat vstupujúcich do spoločenstva z tretích krajín a meniace a dopĺňajúce smernice 89/662/EHS, 90/425/EHS a 90/675/EHS [5];keďže štvrtý odsek článku 21 smernice 90/452/EHS stanovuje začlenenie do rozsahu uvedenej smernice a smernice Rady 89/662/EHS z 11. decembra 1989 týkajúcej sa veterinárnych kontrol v obchode vo vnútri spoločenstva s cieľom dobudovania vnútorného trhu [6] živých zvierat a produktov živočíšneho pôvodu, na ktoré sa nevzťahujú uvedené smernice;keďže článok 25 smernice 90/425/EHS stanovuje, že sa musia určiť opatrenia, ktoré sa majú uplatňovať, keď uplynú prechodné ustanovenia stanovené v článku 24; keďže v tejto súvislosti by sa mal zohľadniť pokrok vykonaný v spoločenstve pri prijímaní pravidiel týkajúcich sa živých zvierat a živočíšnych produktov z tretích krajín a pri harmonizácii kontrolných opatrení pre slintačku a krívačku a klasický mor ošípaných, zvlášť smernicu Rady 90/423/EHS z 26. júna 1990, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 85/511/EHS zavádzajúca opatrenia spoločenstva na kontrolu slintačky a krívačky, smernica 64/432/EHS o problémoch týkajúcich sa zdravia zvierat majúcich vplyv na obchod vo vnútri spoločenstva s hovädzím dobytkom a ošípanými a smernica 72/462/EHS o problémoch zdravotnej a veterinárnej inšpekcie pri dovoze hovädzieho dobytka a ošípaných a čerstvého mäsa alebo mäsových výrobkov z tretích krajín [7] a smernicu Rady 91/685/EHS z 11. decembra 1991, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 80/217/EHS zavádzajúca opatrenia na kontrolu klasického moru ošípaných [8];keďže najmä vzhľadom k pokroku vykonanom v harmonizácii veterinárnych pravidiel by sa malo zabezpečiť zrušenie veterinárnych kontrol na vnútorných hraniciach pre všetky živé zvieratá a živočíšne produkty od 1. júla 1992;keďže sa však musia zabezpečiť osobitné pravidlá týkajúce sa veterinárnych kontrol uplatniteľných na premiestňovanie domácich zvierat, ktoré sú sprevádzané fyzickou osobou a sú pod jej zodpovednosťou tam, kde takéto premiestnenia nie sú predmetom komerčnej transakcie,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Smernica Rady 90/425/EHS sa týmto mení a dopĺňa takto:1. k článku 1 sa vkladá nasledujúci odsek:"Táto smernica sa neuplatňuje na veterinárne kontroly na premiestňovanie medzi členskými štátmi domácich zvierat sprevádzaných fyzickou osobou a pod jej zodpovednosťou tam, kde takéto premiestnenia nie sú predmetom komerčnej transakcie.";2. v článku 7 ods. 2 sa dátum "1. január 1993" nahrádza dátumom "1. júl 1992";3. v prvom pododseku článku 21 sa vypúšťajú slová "až do 31. decembra 1992";4. druhý odsek článku 21 sa nahrádza takto:"Členské štáty informujú Komisiu a ostatné členské štáty o podmienkach a postupoch uplatniteľných pri obchode so zvieratami a produktmi uvedenými v prvom odseku.";5. vypúšťa sa posledná veta štvrtého odseku článku 21;6. článok 22 sa nahrádza takto:"Článok 221. Členské štáty predložia Komisii, použijúc harmonizovaný model, príslušné informácie týkajúce sa kontrol vykonaných podľa tejto smernice.2. Komisia preskúma informácie uvedené v odseku 1 v rámci Stáleho veterinárneho výboru. Môže prijať vhodné opatrenia v súlade s postupom stanoveným v článku 18.3. V súlade s postupom uvedeným v článku 18 stanovia sa podrobné pravidlá na uplatňovanie tohto článku, najmä frekvencia oznamovania informácií, model, ktorý sa má použiť a druh požadovaných informácií.";7. článok 24 sa nahrádza takto:"Článok 24Až do 31. decembra 1992 s cieľom umožnenia postupného vykonania kontrolných opatrení stanovených touto smernicou členské štáty môžu vykonávať:- kontroly dokladov počas prepravy zvierat a produktov, na ktoré sa vzťahujú prílohy A a B alebo dovezených z tretích krajín,- veterinárne kontroly na mieste nediskriminačnej povahy počas prepravy zvierat a produktov, na ktoré sa vzťahuje príloha B;";8. vypúšťa sa článok 25;9. časť A prílohy B sa nahrádza takto:"A. Veterinárna legislatíva – Ostatné živé zvieratá, na ktoré sa nevzťahuje príloha A.I.";10. časť B prílohy B sa nahrádza takto:"B. Veterinárna legislatíva – Spermie, vajíčka a embryá, na ktoré sa nevzťahuje príloha A.I.".Článok 21. Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a administratívne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 1. júla 1992. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.Článok 3Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Luxemburgu 30. júna 1992Za RadupredsedaArlindo Marques Cunha[1] Ú. v. ES C 122, 14.5.1992, s. 18.[2] Ú. v. ES C 176, 13.7.1992.[3] Ú. v. ES L 224, 18.8.1990, s. 29. Naposledy zmenená a doplnená smernicou 91/628/EHS (Ú. v. ES L 340, 11.12.1991, s. 17).[4] Ú. v. ES L 373, 31.12.1990, s. 1.[5] Ú. v. ES L 268, 24.9.1991, s. 56.[6] Ú. v. ES L 395, 30.12.1989, s. 13.[7] Ú. v. ES L 224, 18.8.1990, s. 13.[8] Ú. v. ES L 377, 31.12.1991, s. 1.--------------------------------------------------


Dôležité právne oznámenie

|

32000L0007

Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/7/ES z 20. marca 2000 o tachometroch pre dvoj- a trojstopové motorové vozidlá, a ktorá mení a dopĺňa smernicu Rady 92/61/EHS o typovom schválení dvojkolesových alebo trojkolesových motorových vozidiel

Úradný vestník L 106 , 03/05/2000 S. 0001 - 0006 CS.ES Kapitola 13 Zväzok 25 S. 123  - 128 ET.ES Kapitola 13 Zväzok 25 S. 123  - 128 HU.ES Kapitola 13 Zväzok 25 S. 123  - 128 LT.ES Kapitola 13 Zväzok 25 S. 123  - 128 LV.ES Kapitola 13 Zväzok 25 S. 123  - 128 MT.ES Kapitola 13 Zväzok 25 S. 123  - 128 PL.ES Kapitola 13 Zväzok 25 S. 123  - 128 SK.ES Kapitola 13 Zväzok 25 S. 123  - 128 SL.ES Kapitola 13 Zväzok 25 S. 123  - 128

		Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/7/ESz 20. marca 2000o tachometroch pre dvoj- a trojstopové motorové vozidlá, a ktorá mení a dopĺňa smernicu Rady 92/61/EHS o typovom schválení dvojkolesových alebo trojkolesových motorových vozidielEURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä článok 95,so zreteľom na návrh Komisie [1],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],konajúc v súlade s postupom stanoveným v článku 251 zmluvy [3],keďže:(1) Bezpečnosť na cestách je základnou požiadavkou spoločenstva, ktorá vyžaduje sledovanie a kontrolu rýchlosti pomocou tachometru s cieľom zvýšenia záujmu o správne používanie ciest, najmä u mladých ľudí(2) Technické právne predpisy v oblasti cestnej bezpečnosti by mala byť prijímaná ako kompaktná, v podobe "balíčkov" nariadení, aby zvýšila záujem verejnosti o príspevok Európskej únie k zvýšeniu bezpečnosti na cestách.(3) V každom členskom štáte musia dvoj- a trojstopové motorové vozidlá, čo sa týka tachometrov, vykázať určité technické charakteristiky, ustanovené ako povinné požiadavky, ktoré sú odlišné v jednotlivých členských štátoch. Takáto odlišnosť predstavuje prekážku pre medzinárodný obchod vo vnútri spoločenstva.(4) Uvedené prekážky fungovania vnútorného obchodu môžu byť odstránené prijatím rovnakých požiadaviek všetkými členskými štátmi ako náhrady existujúcich pravidiel a predpisov.(5) Táto smernica musí byť zahrnutá do osobitných smerníc, ktoré musia byť dodržiavané podľa článku 4 smernice Rady 92/61/EHS z 30. júna 1992, vzťahujúceho sa na typové schválenie dvoj- a trojstopových motorových vozidiel [4].(6) Zavedenie harmonizovaných požiadaviek pre tachometre u dvoj- a trojstopových motorových vozidiel je potrebné vzhľadom na umožnenie zavedenia typového schválenie a postupov schvaľovania, ustanovených nariadením 92/61/EHS pre každý typ týchto vozidiel.(7) V súlade so zásadami podriadenosti a proporčnosti, ustanovenými v článku 5 zmluvy, cieľ predpokladaných aktivít, konkrétne typové schválenie vozidla podľa typu v rámci spoločenstva, nemôže byť v členských štátoch dostatočne uskutočnené, a preto z hľadiska rozsahu a dopadu navrhovaných činností je vhodnejšie ho uskutočňovať na úrovni spoločenstva. Táto smernica sa obmedzuje na minimálne požiadavky pre dosiahnutie uvedeného cieľa, nezachádza nad rozsah nevyhnutných požiadaviek na jeho splnenie.(8) Pre uľahčenie vstupu na trh nečlenských krajín je zrejmá požiadavka na určenie ekvivalentov medzi požiadavkami tejto smernice a požiadavkami nariadenia č. 39 Európskej hospodárskej komisie Spojených národov (ďalej ako "Nariadenie OSN-EHK č. 39").(9) Členské štáty Európskej únie sa musia v čo najskoršom termíne dohodnúť na dodatku k nariadeniu OSN-EHK č. 39 a zosúladiť ho s opatreniami tejto smernice.(10) Smernicu 92/61/EEC je potrebné z tohto dôvodu zmeniť a doplniť v zodpovedajúcej miere,PRIJALI TOTO NARIADENIE:Článok 11. Táto smernica sa uplatňuje na tachometre všetkých typov vozidiel popísaných v článku 1 smernice 92/61/EHS.2. Každé vozidlo spadajúce do rámca smernice 92/61/EHS musí byť vybavené tachometrom v súlade s prílohou k tejto smernici.Článok 2Postupy na udeľovanie typových schválení komponentov týkajúcich sa tachometrov pre jednotlivé typy dvoj- a trojstopových motorových vozidiel, ako aj podmienky určujúce voľný pohyb takýchto vozidiel, musia byť v súlade s príslušnými kapitolami II. a III. smernice 92/61/EHS.Článok 3V súlade s článkom 11 smernice 92/61/EHS sa potvrdzuje rovnocennosť požiadaviek, ustanovených v tejto smernici, s požiadavkami uvedenými v nariadení OSN-EHK č. 39, v poslednom znení prijatom spoločenstvom.Zodpovedné orgány členských štátov, ktoré udeľujú typového schválenie, budú akceptovať schválenia a označenia typových schválení, udelených v súlade s požiadavkami uvedeného nariadenia OSN-EHK č. 39 v rozsahu tohto nariadenia, namiesto príslušných schválení a označení typových schválení udelených v súlade s požiadavkami tejto smernice.Článok 4Dodatky, ktoré sú rozhodujúce z hľadiska zahrnutia dodatkov do nariadenia OSN-EHK č. 39, ako aj z hľadiska uplatnenia prílohy v technickom pokroku, budú prijaté v zmysle postupov, uvedených v článku 13 smernice Rady 70/156/EHS zo 6. februára 1970 o aproximácii práva členských štátov vo vzťahu k typovému schváleniu motorových vozidiel a ich prívesov [5].Článok 5Smernica 92/61/EHS sa mení a dopĺňa takto:1. V prílohe I sa nadpis č. 45, "Tachometre a počítače kilometrov pre motocykle, motorové trojkolky a štvorkolky" nahrádza výrazom "Tachometer" a termín "CONF" výrazom "SD".2. Príloha IIA sa mení a dopĺňa takto:a) Položka 4.7. "Tachometer a počítač kilometrov: áno/nie (1)" sa nahrádza výrazom "Tachometer"b) Vkladajú sa nasledovné položky:"4.7.3. Fotografie a/alebo nákresy kompletného systému4.7.4. Rozsah zobrazovaných rýchlostí4.7.5. Tolerancia meracieho mechanizmu tachometra4.7.6. Technická konštanta tachometra4.7.7. Modus operandi a popis hnacieho mechanizmu4.7.8. Celkový pomer transmisie hnacieho mechanizmu".3. V prílohe IIIB sa nadpis č. 10.12 "Tachometre a počítače kilometrov pre motocykle, motorové trojkolky a štvorkolky" nahrádza výrazom "Tachometer" a termín "CONF" výrazom "SD".Článok 61. Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na zabezpečenie zhody s touto smernicou do 1. januára 2001. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.2. Členské štáty oznámia Komisii text vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.3. S účinnosťou od 1. januára 2001 členské štáty nesmú naďalej, s ohľadom na tachometre, zakazovať prvú obhliadku v servise u vozidiel, ktoré spĺňajú požiadavky tejto smernice.4. Členské štáty uplatnia od 1. júla 2001 požiadavky, stanovené v prvom pododseku odseku 1, s výnimkou mopedov, u ktorých sa uplatnia od 1. júla 2002.Článok 7Táto smernica nadobúda účinnosť dňom jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Článok 8Smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 20. marca 2000Za Európsky parlamentpredsedkyňaN. Fontaineza RadupredsedaJ. Gama[1] Ú. v. ES C 212, 8.7.1998, s. 7.[2] Ú. v. ES C 40, 15.2.1999, s. 1.[3] Stanovisko Európskeho parlamentu z 12. januára 1999 (Ú. v. ES C 104, 14.4.1999, s. 19), potvrdené 27. októbra 1999, spoločná pozícia Rady z 20. mája 1999 (Ú. v. ES C 232, 13.8.1999, s. 1) a rozhodnutie Európskeho parlamentu z 27. októbra 1999 (zatiaľ neuverejnené v Ú. v. ES).[4] Ú. v. ES L 225, 10.8.1992, s. 72. Smernica zmenená a doplnená aktom o pristúpení z r. 1994.[5] Ú. v. ES L 42, 23.2.1970, s. 1. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 98/91/ES (Ú. v. ES L 11, 16.1.1999, s. 25).--------------------------------------------------PRÍLOHA1. DefinícieNa účely tejto smernice:1.1. "Typ vozidla s ohľadom na jeho tachometer" znamená vozidlá, ktoré medzi sebou nevykazujú žiadne zásadné rozdiely v prípadoch, na ktoré sa tieto rozdiely môžu vzťahovať, a to najmä v nasledovných prípadoch:1.1.1. označenie veľkosti použitých pneumatík z rozsahu bežne používaných pneumatík,1.1.2. celkový pomer prenosu na tachometer, vrátane všetkých adaptérov redukčného pohonu;1.1.3. typ tachometra charakterizovaný pomocou:1.1.3.1. tolerancie meracieho mechanizmu tachometra,1.1.3.2. technickou konštantou tachometra,1.1.3.3. rozsahom zobrazovaných rýchlostí.1.2. "Bežne používané pneumatiky"  znamenajú typ (typy) pneumatík, určených výrobcom pre daný typ vozidla a uvedený v informačných materiáloch uvedených v prílohe II smernice 92/61/EEC.Zimné pneumatiky sa nepovažujú za bežne používané pneumatiky.1.3. "Normálny prevádzkový tlak"  znamená tlak hustenia za studena, špecifikovaný výrobcom, plus 0,2 baru.1.4. "Tachometer"  znamená tú časť zariadení, ktorá je určená na informovanie vodiča o rýchlosti jeho vozidla v ľubovoľnom čase.1.4.1. "Tolerancia meracieho mechanizmu tachometra"  znamená presnosť nástroja tachometra ako takého, vyjadrená ako horný a dolný limit indikácie rýchlosti v rozsahu rýchlostných vstupov.1.4.2. "Technická konštanta tachometra"  znamená vzťah medzi vstupnými otáčkami alebo pulzami za minútu a zobrazenou hodnotou rýchlosti.1.5. "Prevádzková hmotnosť"  znamená hmotnosť podľa definície v poznámke d)(2) v prílohe II smernice 92/61/EEC.2. Požiadavky2.1. Číselník tachometra musí byť umiestnený v priamom dohľade vodiča, a musí byť jasne čitateľný vo dne i v noci. Rozsah zobrazených rýchlostí musí byť dostatočne široký, aby zahrnul maximálnu rýchlosť daného typu vozidla v zmysle údajov výrobcu.2.2. Ak má rýchlomer číselník, a nie digitálne odčítanie, číselník musí byť zreteľne rozdelený na podstupne.2.2.1. V prípade tachometrov, určených pre motocykle a motorové trojkolky, rozdelenie musí byť odstupňované v rozsahu 1, 2, 5 alebo 10 km/h. Rýchlosť musí byť zobrazená nasledovne:2.2.1.1. ak maximálna rýchlosť číselníka neprekračuje 200 km/h, vyznačená numerická hodnota intervalov rýchlosti nesmie prekročiť 20 km/h,2.2.1.2. ak maximálna rýchlosť číselníka prekračuje 200 km/h, vyznačená numerická hodnota intervalov rýchlosti zobrazená na číselníku nesmie prekročiť 30 km/h,2.2.2. v prípade tachometrov určených pre mopedy musí číselník ukazovať maximálnu rýchlosť, nepresahujúcu 80 km/h; rozdelenie musí byť odstupňované v rozsahu 1, 2, 5 alebo 10 km/h a vyznačená numerická hodnota intervalov rýchlosti zobrazená na číselníku nesmie prekročiť 10 km/h.Okrem toho číselník musí zreteľne ukazovať rýchlosť 45 km/h (alebo 25 km/h v prípade nízko výkonných mopedov).2.2.3. ak je vozidlo určené na predaj v členských štátoch, ktoré používajú britské dĺžkové miery, tachometer musí byť takisto delený aj v mph (míle za hodinu), s delením po 1, 2, 5 alebo 10 mph. Vyznačená numerická hodnota intervalov rýchlosti nesmie prekročiť 20 mph, a musí sa začínať na hodnote 10 alebo 20 mph.2.2.4. vyznačené intervaly numerických hodnôt rýchlosti nemusia byť v pravidelných intervaloch.2.3. Presnosť tachometra bude kontrolovaná v súlade s nasledovnými postupmi:2.3.1. pneumatiky budú patriť medzi bežne používaný typ pre dané vozidlo podľa definície v odseku 1.2. Pre každý typ tachometra, ktorý sa má použiť, sa musí vykonať test podľa pokynov výrobcu,2.3.2. záťaž na os kolesa, poháňajúceho tachometer, musí zodpovedať prevádzkovej hmotnosti,2.3.3. referenčná teplota v mieste tachometra musí byť 296 K ± 5 K,2.3.4. počas každého testu musia mať pneumatiky normálny prevádzkový tlak, definovaný v bode 1.3,2.3.5. vozidlo sa bude testovať pri nasledovných rýchlostiach:Maximálna rýchlosť (Vmax)uvádzaná výrobcom (km/h) | Testovacia rýchlosť (km/h)) |Vmax ≤ 45 | 80 % Vmax |45 < Vmax ≤ 100 | 40 a 80 % Vmax (ak je výsledná testovacia rýchlosť ≥ 55) |100 < Vmax ≤ 150 | 40, 80 a 80* % Vmax (ak je výsledná testovacia rýchlosť ≥ 100) |150 < Vmax | 40, 80 a 120 |2.3.6. kontrolné zariadenie na meranie skutočnej rýchlosti vozidla musí dosahovať presnosť aspoň ± 0, 5 %,2.3.6.1. ak sa test vykonáva v stope, jej povrch musí byť hladký a suchý, a musí poskytovať dostatočný záber,2.3.6.2. ak sa pre test používa valivý cestný dynamometer, jeho kolesá musia mať priemer najmenej 2 m. V prípade tachometrov, určených pre mopedy, test je možné vykonať s kolesami s priemerom najmenej 400 mm,2.3.7. zobrazená rýchlosť nesmie byť nikdy nižšia než skutočná rýchlosť. Pre rýchlosť V1, odčítanou na tachometri, a skutočnou rýchlosťou V2 musí platiť nasledovný vzťah medzi testovanými hodnotami uvedenými v odseku 2.3.5. a medzi nimi:0 ≤ (V1 — V2) ≤ 0,1. V2 + 4 km/h.3. Zhodnosť výroby3.1. Zhodnosť výroby sa bude kontrolovať na základe predpisov v prílohe VI smernice 92/61/EHS.3.2. Výrobné modely budú spĺňať požiadavky tejto smernice, ak na základe podmienok uvedených v odsekoch 2.3.1. až 2.3.6. bude vzťah medzi rýchlosťou V1, odčítanou na tachometri, a skutočnou rýchlosťou nasledovný:0 ≤ (V1 — V2) ≤ 0,1. V2 + 4 km/h pre mopedy,a0 ≤ (V1 — V2) ≤ 0,1. V2 + 8 km/h pre motocykle a motorové trojkolky.--------------------------------------------------


title: Smernica Komisie 2011/90/EÚ zo 14. novembra 2011 , ktorou sa mení a dopĺňa časť II prílohy I k smernici Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES stanovujúca dodatočné predpoklady na výpočet ročnej percentuálnej miery nákladov Text s významom pre EHP

text:
               15.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 296/35

         SMERNICA KOMISIE 2011/90/EÚ
   zo 14. novembra 2011,
   ktorou sa mení a dopĺňa časť II prílohy I k smernici Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES stanovujúca dodatočné predpoklady na výpočet ročnej percentuálnej miery nákladov
   (Text s významom pre EHP)
   EURÓPSKA KOMISIA,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
   so zreteľom na smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere a o zrušení smernice Rady 87/102/EHS (1) (smernica o spotrebiteľskom úvere), a najmä na jej článok 19 ods. 5,
   keďže:

               (1)

               Zo skúseností, ktoré členské štáty získali pri vykonávaní smernice 2008/48/ES, vyplýva, že predpoklady stanovené v časti II prílohy I k uvedenej smernici nie sú dostatočné na jednotný výpočet ročnej percentuálnej miery nákladov a okrem toho už nie sú prispôsobené obchodnej situácii na trhu.

               (2)

               Je potrebné tieto predpoklady doplniť stanovením nových predpokladov týkajúcich sa noriem výpočtu ročnej percentuálnej miery v prípade úverov bez pevne stanoveného trvania či opakovane plne splatných. Takisto je potrebné stanoviť normy na stanovenie termínov prvého čerpania úveru a splátok, ktoré má spotrebiteľ uskutočniť.

               (3)

               Časť II prílohy I k smernici 2008/48/ES by sa preto mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť.

               (4)

               Opatrenia stanovené v tejto smernici sú v súlade so stanoviskom výboru zriadeného podľa článku 25 ods. 1 smernice 2008/48/ES a Európsky parlament ani Rada proti nim nevzniesli námietky,

         PRIJALA TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Časť II prílohy I k smernici 2008/48/ES sa mení a dopĺňa v súlade s prílohou k tejto smernici.
   Článok 2
   1.   Členské štáty prijmú a uverejnia najneskôr do 31. decembra 2012 zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.
   Tieto ustanovenia uplatňujú od 1. januára 2013.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 3
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 4
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Bruseli 14. novembra 2011

            Za Komisiu

            predseda

         José Manuel BARROSO

      (1)  Ú. v. EÚ L 133, 22.5.2008, s. 66.

      PRÍLOHA
      Časť II prílohy I k smernici 2008/48/ES sa nahrádza týmto znením:

                     „II.

                     Dodatočné predpoklady na výpočet ročnej percentuálnej miery nákladov sú takéto:

                                 a)

                                 Ak zmluva o úvere umožňuje spotrebiteľovi čerpať finančné prostriedky ľubovoľne, celková výška úveru sa považuje za vyčerpanú okamžite a v plnej výške.

                                 b)

                                 Ak zmluva o úvere umožňuje spotrebiteľovi vo všeobecnosti čerpať finančné prostriedky ľubovoľne, ale ukladá medzi rôznymi spôsobmi čerpania finančných prostriedkov obmedzenie, pokiaľ ide o výšku a časové obdobie, výška úveru sa považuje za vyčerpanú najskorším dátumom stanoveným v zmluve o úvere a v súlade s týmito obmedzeniami čerpania.

                                 c)

                                 Ak zmluva o úvere umožňuje čerpanie finančných prostriedkov rôznymi spôsobmi s rôznymi poplatkami alebo úrokovými sadzbami úveru, celková výška úveru sa považuje za vyčerpanú s najvyšším poplatkom a úrokovou sadzbou úveru, ktoré sa vzťahujú na najbežnejšie používaný druh mechanizmu čerpania finančných prostriedkov pri tomto type úverových zmlúv.

                                 d)

                                 V prípade povoleného prečerpania sa celková výška úveru považuje za vyčerpanú v plnej výške a na celé obdobie trvania zmluvy o úvere. Ak obdobie trvania dispozičného úveru nie je známe, ročná percentuálna miera nákladov sa vypočíta na základe predpokladu, že trvanie úveru predstavuje tri mesiace.

                                 e)

                                 V prípade otvorenej zmluvy o úvere sa okrem možnosti povoleného prečerpania predpokladá, že:

                                             i)

                                             úver sa poskytuje na obdobie jedného roka počnúc dátumom prvého čerpania a že konečná splátka uskutočnená spotrebiteľom vyrovná zostatok kapitálu, úrokov a prípadných ďalších poplatkov;

                                             ii)

                                             spotrebiteľ spláca kapitál v rovnakých mesačných splátkach so začiatkom jedného mesiaca po dni prvého čerpania. V prípadoch, keď sa kapitál musí úplne splatiť iba jedinou splátkou v rámci každého platobného obdobia, sa však predpokladá, že následné čerpania a splácania celého kapitálu spotrebiteľom prebiehajú počas obdobia jedného roka. Úroky a ďalšie poplatky sa použijú v súlade s uvedeným čerpaním a splácaním kapitálu a v súlade s tým, ako sa stanovuje v úverovej zmluve.

                                       Na účely tohto bodu sa otvorenou zmluvou o úvere rozumie úverová zmluva bez pevne stanovenej dĺžky trvania a zahŕňa úvery, ktoré sa musia úplne splatiť v rámci určitého obdobia alebo po ňom, no len čo sú splatené, sú prístupné na ďalšie čerpanie.

                                 f)

                                 V prípade úverových zmlúv iných ako s možnosťou povoleného prečerpania a otvorených zmlúv o úvere uvedených v predpokladoch stanovených v písmenách d) a e):

                                             i)

                                             ak sa dátum alebo čiastka splátky kapitálu, ktorú má spotrebiteľ uskutočniť, nedá zistiť, predpokladá sa, že splátka sa uskutoční v najbližšom dátume stanovenom v úverovej zmluve a za najnižšiu čiastku, ktorá je stanovená v úverovej zmluve;

                                             ii)

                                             ak dátum uzatvorenia úverovej zmluvy nie je známy, predpokladá sa, že dňom prvého čerpania je deň, ktorý vyplýva z najkratšieho intervalu medzi týmto dátumom a dátumom prvej platby, ktorú má spotrebiteľ uskutočniť.

                                 g)

                                 Ak sa dátum alebo čiastka splátky kapitálu, ktorú má spotrebiteľ uskutočniť, nedá zistiť na základe úverovej zmluvy alebo predpokladov stanovených v písmenách d), e) alebo f), predpokladá sa, že sa platba uskutočňuje v súlade s dátumami a podmienkami požadovanými veriteľom, a ak tieto údaje nie sú známe:

                                             i)

                                             úrokové sadzby sa platia spoločne so splácaním kapitálu;

                                             ii)

                                             neúrokové sadzby vyjadrené jedinou sumou sa platia v deň uzavretia úverovej zmluvy;

                                             iii)

                                             neúrokové sadzby vyjadrené ako niekoľko platieb sa platia v pravidelných intervaloch počnúc dňom prvého vyplatenia kapitálu, a ak čiastka takýchto platieb nie je známa, predpokladá sa, že ide o rovnaké čiastky;

                                             iv)

                                             konečná platba vyrovná zostatok kapitálu, úrokov a prípadných ďalších poplatkov.

                                 h)

                                 Ak sa ešte nedohodla maximálna výška úveru, za maximálnu výšku sa považuje 1 500 EUR.

                                 i)

                                 Ak sa na obmedzený čas alebo pre obmedzenú čiastku ponúkajú rôzne úrokové sadzby a poplatky, za príslušnú úrokovú sadzbu a poplatky sa považuje najvyššia úroková sadzba a poplatky za celkový čas trvania zmluvy o úvere.

                                 j)

                                 V prípade zmlúv o spotrebiteľskom úvere, pri ktorých sa dohodla fixná úroková sadzba úveru na počiatočné obdobie, na ktorého konci sa určí nová úroková sadzba úveru, ktorá sa bude následne pravidelne upravovať v súlade s dohodnutým ukazovateľom, vychádza výpočet ročnej percentuálnej miery z predpokladu, že na konci obdobia s fixnou úrokovou sadzbou úveru je úroková sadzba úveru rovnaká ako v čase výpočtu ročnej percentuálnej miery na základe hodnoty dohodnutého ukazovateľa v tom čase.“