title: Prvá smernica Komisie z 28. júla 1981 stanovujúca analytické metódy spoločenstva pre overenie splnenia kritérií čistoty niektorých prídavných látok používaných do potravín

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31981L0712

Úradný vestník L 257 , 10/09/1981 S. 0001 - 0027 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 11 S. 0154  Španielske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 11 S. 0220  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 11 S. 0154  Portugalské špeciálne vydanie Kapitola 13 Zväzok 11 S. 0220

		Prvá smernica Komisiez 28. júla 1981stanovujúca analytické metódy spoločenstva pre overenie splnenia kritérií čistoty niektorých prídavných látok používaných do potravín(81/712/EHS)KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva,so zreteľom na smernicu Rady z 23. októbra 1962 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa farbív, ktoré sú povolené na použitie v potravinách určených pre ľudskú spotrebu [1] naposledy zmenenú a doplnenú smernicou 78/144/EHS [2], najmä na jej článok 11 ods. 2,so zreteľom na smernicu Rady 64/54/EHS z 5. novembra 1963 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa konzervačných látok schválených pre použitie v potravinách, ktoré sú určené pre ľudskú spotrebu [3] naposledy zmenenú a doplnenú smernicou 79/40/EHS [4], najmä na jej článok 8 ods. 2),so zreteľom na smernicu rady 70/357/EHS z 13. júla 1970 o aproximácii práva členských štátov týkajúcu sa antioxidantov schválených pre použitie v potravinách, ktoré sú určené pre ľudskú spotrebu [5] naposledy zmenenú a doplnenú smernicou 78/143/EHS [6], najmä na jej článok 5 ods. 2,keďže tieto ustanovenia stanovujú, aby boli zavedené analytické metódy spoločenstva pre overenie splnenia všeobecných a špecifických kritérií čistoty týchto prídavných látok;keďže by sa mali prijať prvé série metód, pre ktoré boli ukončené štúdie;keďže opatrenia uvedené v tejto smernici sú v súlade s vyjadrením Stáleho výboru pre potraviny,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Členské štáty nariadia, aby sa analýzy nevyhnutné pre overenie, že určité prídavné látky pridané do potravín spĺňajú všeobecné a špecifické kritériá čistoty, uskutočnili podľa metód opísaných v prílohe II, rámec ktorých je uvedený v prílohe I.Článok 2Členské štáty prijmú zákony, iné právne predpisy alebo správne opatrenia, ktoré sú potrebné na zosúladenie s touto smernicou, najneskôr do 20. februára 1983. Okamžite o tom informujú Komisiu.Článok 3Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 28. júla 1981Za KomisiuKarl-Heinz Narjesčlen Komisie[1] Ú. v. ES 115, 11.11.1962, s. 2645/62.[2] Ú. v. ES L 44, 15.2.1978, s. 20.[3] Ú. v. ES 12, 27.1.1964, s. 161/64.[4] Ú. v. ES L 13, 19.1.1979, s. 50.[5] Ú. v. ES L 157, 18.7.1970, s. 31.[6] Ú. v. ES L 44, 15.2.1978, s. 18.--------------------------------------------------PRÍLOHA IRÁMEC ANALYTICKÝCH METÓD SPOLOČENSTVA PRE OVERENIE SPLNENIA KRITÉRIÍ ČISTOTY URČITÝCH PRÍDAVNÝCH LÁTOK PRIDANÝCH DO POTRAVÍNI. ÚVOD…II. FARBIVÁII.1. Stanovenie substancií extrahovateľných dietyléterom zo sulfónovaných vo vode rozpustných organických farbív, ktoré sa používajú do potravín použitím metódy 1 v prílohe II.III. KONZERVAČNÉ LÁTKYIII.1. Stanovenie kyseliny mravčej, formiátov a iných oxidovateľných nečistôt v kyseline octovej (E 260), octane draselnom (E 261), acetoctane sodnom (E 262) a octane vápenatom (E 263) použitím metódy 2 v prílohe II.III.2. Stanovenie neprchavých látok v kyseline propiónovej (E 280) použitím metódy 3 v prílohe II.III.3. Stanovenie úbytku hmotnosti dusitanu sodného (E 250) sušením použitím metódy 4 v prílohe II.III.4. Limitný test pre kyselinu salicylovú v etyl p-hydroxybenzoane (E 214), v sodnej soli etyl p- hydroxybenzoanu (E 215), v n-propyl p-hydroxybenzoane (E 216), v sodnej soli n-propyl p-hydroxybenzoanu (E 217), v metyl p-hydroxybenzoane (E 218) a v sodnej soli metyl p-hydroxybenzoanu (E 219) použitím metódy 5 v prílohe II.III.5. Stanovenie voľnej kyseliny octovej v acetoctane sodnom (E 262) použitím metódy 6 v prílohe II.III.6. Stanovenie octanu sodného v acetoctane sodnom (E 262) použitím metódy 7 v prílohe II.III.7. Limitný test pre stanovenie aldehydov v kyseline sorbovej (E 200) v sorbáte sodnom, draselnom a vápenatom (E 201, E 202, E 203) a v kyseline propiónovej (E 280) použitím metódy 8 v prílohe II.IV. ANTIOXIDANTYIV.1. Stanovenie počtu peroxidových skupín lecitínov (E 322) použitím metódy 9 v prílohe II.IV.2. Stanovenie v toluéne nerozpustných látok v lecitínoch (E 322) použitím metódy 10 v prílohe II.IV.3. Limitný test pre redukčné substancie v mliečnane sodnom, draselnom a vápenatom (E 325, E 326 a E 327) použitím metódy 11 v prílohe II.IV.4. Stanovenie prchavých kyselín v kyseline trihydrogénfosforečnej (E 338) použitím metódy 12 v prílohe II.IV.5. Limitný test pre dusičnany v kyseline trihydrogénfosforečnej (E 338) použitím metódy 13 v prílohe II.IV.6. Stanovenie vo vode nerozpustných látok v mono-, di- a tri-hydrogénfosforečnane sodnom a v mono-, di- a tri-hydrogénfosforečnane draselnom (E 339 (i), E 339 (ii), E 339 (iii), E 340 (i), E 340 (ii), E 340 (iii)) použitím metódy 14 v prílohe II.V. VŠEOBECNEV.1. Stanovenie pH v potravinových prídavných látkach použitím metódy 15 v prílohe II.--------------------------------------------------PRÍLOHA IIANALYTICKÉ METÓDY TÝKAJÚCE SA KRITÉRIÍ ČISTOTY POTRAVINOVÝCH PRÍDAVNÝCH LÁTOKÚVOD1. Príprava vzorky na analýzu1.1. VšeobecneMnožstvo laboratórnej vzorky určenej na analýzu musí byť normálne 50 g, ak sa pre špeciálne stanovenie nepožaduje väčšie množstvo.1.2. Príprava vzorkyPred analýzou sa vzorka homogenizuje.1.3. UchovávaniePripravená vzorka sa vždy uchováva vo vzduchotesnej a vlhkovzdornej nádobe a uskladňuje tak, aby sa zabránilo jej znehodnoteniu.2. Chemické činidlá2.1. Voda2.1.1. Tam, kde sa uvádza voda ako rozpúšťadlo, riedidlo alebo na umývanie, myslí sa tým destilovaná voda alebo demineralizovaná voda prinajmenšom ekvivalentnej čistoty.2.1.2. Tam, kde sa uvádza "roztok" alebo "riedenie" bez ďalšieho označenia, myslí sa tým "roztok vo vode" alebo "riedenie vodou".2.2. ChemikálieVšetky použité chemikálie majú uznávanú analytickú reagenčnú kvalitu s výnimkou, ak sú špecifikované inak.3. Zariadenie3.1. Zoznam zariadeníZoznam zariadení obsahuje len také položky, ktoré majú špeciálne použitie a položky so zvláštnou špecifikáciou.3.2. Analytické váhyAnalytické váhy znamenajú váhy s citlivosťou 0,1 mg alebo vyššou.4. Vyjadrenie výsledkov4.1. VýsledkyVýsledok uvedený v oficiálnej analytickej správe je stredná hodnota získaná z aspoň dvoch stanovení, reprodukovateľnosť ktorých je uspokojivá.4.2. Výpočet percentTam, kde nie je špecifikované inak, je výsledok vypočítaný ako hmotnostné percento originálnej vzorky dodanej do laboratória.4.3. Počet platných číslicPočet platných číslic v takto vyjadrenom výsledku sa stanoví presnosťou použitej metódy.METÓDA 1STANOVENIE SUBSTANCIÍ EXTRAHOVANÝCH DIETYLÉTEROM ZO SULFÓNOVANÝCH VO VODE ROZPUSTNÝCH ORGANICKÝCH FARBÍV, KTORÉ SA POUŽÍVAJÚ DO POTRAVÍN1. Rozsah a oblasť použitiaMetódou sa stanovujú substancie extrahovateľné dietyléterom vo vode rozpustných sulfónovaných organických farbív, ktoré boli miešané bez akejkoľvek podpory.2. DefiníciaSubstancie extrahované dietyléterom: obsah látky podľa stanovenej špecifikovanej metódy.3. PrincípExtrahujte farbivo dietyléterom a po odparení éteru odvážte extrahovaný zvyšok.4. Chemické činidlá4.1. Dietyléter, suchý, bez peroxidu (sušený pomocou čerstvo kalcinovaného chloridu vápenatého).5. Aparatúra5.1. Soxhletova aparatúra s bankou.5.2. Exsikátor obsahujúci čerstvo aktivovaný silikagél alebo ekvivalentné sušivo s indikátorom obsahu vody.5.3. Analytické váhy.5.4. Sušiareň termostaticky riadená pri 85 ± 2°C.6. PostupOdvážte s presnosťou na 10 mg približne 10 g vzorky farbiva na kúsku filtračného papiera. Papier zložte, vložte do papierovej extrakčnej patróny a uzatvorte bavlnenou vlnou, ktorá neobsahuje tuk. Extrahujte šesť hodín dietyléterom (4.1) v Soxhletovej extrakčnej aparatúre (5.1). Nechajte vypariť éter pri čo možno najnižšej teplote. Vložte dopredu odváženú Soxhletovu banku s obsahom zvyšku do sušiarne (5.4) pri teplote 85 ± 2°C na 20 minút sušiť. Preneste banku do exsikátora (5.2), prikryte voľne vrchnákom a nechajte vychladnúť. Odvážte banku so zvyškom.Sušenie a váženie opakujte, pokiaľ sa dve za sebou nasledovné merania nelíšia o menej ako 0,5 mg. V prípade, že sa objaví zvýšenie hmotnosti, pri výpočte sa použije najnižší zaznamenaný údaj.7. Vyjadrenie výsledkov7.1. Vzorec a metóda výpočtuObsah substancií extrahovaných éterom ako percento vzorky je daný:m× 100mkde:m1 = hmotnosť zvyšku v gramoch po vyparení,m0 = počiatočná hmotnosť použitej vzorky v gramoch.7.2. ReprodukovateľnosťRozdiel medzi výsledkami dvoch stanovení uskutočnených súčasne alebo v rýchlej postupnosti na tej istej vzorke tým istým analytikom za tých istých podmienok neprekročí 20 mg na 100 g vzorky.METÓDA 2STANOVENIE KYSELINY MRAVČEJ, FORMIÁTOV A INÝCH OXIDOVATEĽNÝCH NEČISTÔT V KYSELINE OCTOVEJ (E 260), OCTANE DRASELNOM (E 261), ACETOCTANE SODNOM (E 262) A OCTANE VÁPENATOM (E 263)1. Rozsah a oblasť použitiaMetódou sa stanovuje kyselina mravčia, formiáty a iné oxidovateľné nečistoty vyjadrené ako kyselina mravčia v:- kyseline octovej (E 260),- octane draselnom (E 261),- acetoctane sodnom (E 262),- octane vápenatom (E 263).2. DefiníciaMnožstvo kyseliny mravčej, formiátov a iných oxidovateľných nečistôt: množstvo kyseliny mravčej, formiátov a iných oxidovateľných nečistôt podľa stanovenej špecifikovanej metódy.3. PrincípRoztok vzorky zreaguje v nadbytku štandardného manganistanu draselného v alkalických podmienkach na oxid manganičitý. Oxid manganičitý a nadbytok manganistanu draselného sa stanovia jodometricky v kyslých podmienkach a koncentrácia oxidovateľných nečistôt sa vypočíta a vyjadrí ako kyselina mravčia.4. Chemické činidlá4.1. Jodid draselný.4.2. Manganistan draselný, 0,02 mol/l.4.3. Uhličitan sodný (bezvodý).4.4. Tiosíran sodný, 0,1 mol/l.4.5. Škrobový roztok (približne 1% M/V).4.6. Zriedená kyselina sírová: pridajte 90 ml kyseliny sírovej (ρ20 = 1,84 g/l) do vody a zrieďte na 1 l.5. Aparatúra5.1. Vodný kúpeľ, varný.5.2. Analytické váhy.6. PostupAk je testovanou vzorkou voľná kyselina, odvážte s presnosťou na 10 mg približne 10 g vzorky, zrieďte v 70 ml vody a pridajte roztok obsahujúci 10 g bezvodého uhličitanu sodného (4.3) v 30 ml vody. Ak vzorkou je soľ, odvážte s presnosťou na 10 mg približne 10 g vzorky a rozpustite v 100 ml vody. Pridajte 1 g bezvodého uhličitanu sodného (4.3) a trepaním rozpustite. Pridajte 20 ml 0,02 mol/l manganistanu draselného (4.2) a zohrejte vo vriacom vodnom kúpeli 15 minút. Zmes nechajte ochladiť. Pridajte 50 ml zriedenej kyseliny sírovej (4.6) a 0,5 g jodidu draselného (4.1). Zmes miešajte vírením, kým sa všetok zrazený oxid manganičitý nerozpustí. Titrujte s 0,1 mol/l tiosíranom sodným (4.4), kým nie je roztok bledožltej farby. Pridajte niekoľko kvapiek škrobového roztoku (4.5) a pokračujte v titrácii do odfarbenia roztoku.7. Vyjadrenie výsledkov7.1. Vzorec a metóda výpočtuPercento kyseliny mravčej, formiátov a iných oxidovateľných nečistôt vyjadrené kyselinou mravčou je dané:2,3b×100ab− Vkde:a = koncentrácia manganistanu draselného,b = koncentrácia tiosíranu sodného,m0 = počiatočná hmotnosť použitej vzorky v gramoch,V = objem 0,1 mol/l tiosíranu sodného použitého pri titrácii v mililitroch.7.2. ReprodukovateľnosťRozdiel medzi výsledkami dvoch stanovení uskutočnených súčasne alebo v rýchlej postupnosti na tej istej vzorke tým istým analytikom za tých istých podmienok neprekročí 5 mg na 100 g vzorky.8. Poznámky8.1. Objem 11,3 ml 0,1 mol/l tiosíranu sodného je ekvivalentný 0,2 % kyseliny mravčej v 10 g vzorky.8.2. Ak nie je prítomný žiadny formiát, požadovaný objem bude 20 ml, ale ak je prítomnej viac ako 0,27 % (m/m) kyseliny mravčej, bude nedostatočný nadbytok manganistanu draselného a získa sa fixný minimálny objem 8 ml. V tomto prípade opakujte stanovenie pri použití vzorky nižšej hmotnosti.METÓDA 3STANOVENIE NEPRCHAVÝCH LÁTOK V KYSELINE PROPIÓNOVEJ (E 280)1. Rozsah a oblasť použitiaMetódou sa stanovujú neprchavé látky v kyseline propiónovej (E 280)2. DefiníciaObsah neprchavej látky v kyseline propiónovej: obsah neprchavej látky podľa stanovenej špecifikovanej metódy.3. PrincípVzorka sa nechá vypariť a potom sa vysuší pri teplote 103 ± 2°C a zvyšok sa stanoví gravimetricky.4. Aparatúra4.1. Odparovacia miska, kremeň alebo platina vhodnej veľkosti pre obsah 100 g vzorky.4.2. Sušiareň elektricky vyhrievaná, termostaticky riadená pri 103 ± 2°C.4.3. Analytické váhy.4.4. Vodný kúpeľ, varný.4.5. Exsikátor obsahujúci čerstvo aktivovaný silikagél alebo ekvivalentné sušivo s indikátorom obsahu vody.5. PostupOdvážte s presnosťou na 0,1 g 100 g vzorky kyseliny propiónovej do predtým vysušenej a odváženej misky (4.1). Nechajte vypariť nad vriacim vodným kúpeľom v digestore (4.4). Keď sa všetka kyselina propiónová vyparí, vložte do sušiarne (4.2) pri teplote 103 ± 2°C na jednu hodinu. Vložte do exsikátora, nechajte vychladnúť a potom odvážte. Opakujte zahrievanie, chladenie a váženie, kým rozdiel medzi dvomi za sebou nasledujúcimi meraniami je menší ako 0,5 mg. V prípade, že sa objaví zvýšenie hmotnosti, pri výpočte sa použije najnižší zaznamenaný údaj.6. Vyjadrenie výsledkov6.1. Vzorec a metóda výpočtuObsah neprchavej látky vypočítaný ako percento vzorky je daný:100 × mmkde:m1 = hmotnosť zvyšku v gramoch po vyparení,m0 = hmotnosť použitej vzorky v gramoch.6.2. ReprodukovateľnosťRozdiel medzi výsledkami dvoch stanovení uskutočnených súčasne alebo v rýchlej postupnosti na tej istej vzorke tým istým analytikom za tých istých podmienok neprekročí 5 mg na 100 g vzorky.METÓDA 4STANOVENIE ÚBYTKU HMOTNOSTI DUSITANU SODNÉHO (E 250) SUŠENÍM1. Rozsah a oblasť použitiaMetódou sa stanovuje úbytok hmotnosti dusitanu sodného (E 250) sušením.2. DefiníciaObsah vlhkosti v dusitane sodnom; úbytok hmotnosti sušením podľa stanovenej špecifikovanej metódy.3. PrincípÚbytok hmotnosti sušením sa získa zahriatím v sušiarni pri teplote 103 ± 2°C, vážením a výpočtom straty hmotnosti.4. Aparatúra4.1. Sušiareň elektricky vyhrievaná, termostaticky riadená pri 103 ± 2°C.4.2. Navažovacia miska s plochým dnom, sklená nádoba priemeru 60 až 80 mm, hĺbky aspoň 25 mm, s voľným vrchnákom.4.3. Exsikátor obsahujúci čerstvo aktivovaný silikagél alebo ekvivalentné sušivo s indikátorom obsahu vody.4.4. Analytické váhy.5. PostupOdstráňte vrchnák z navažovacej misky (4.2) a misku a vrchnák zohrievajte jednu hodinu v sušiarni (4.1) pri 103 ± 2°C. Nasaďte vrchnák, vložte misku (4.2) s vrchnákom do exsikátora (4.3) a nechajte vychladnúť na teplotu miestnosti. Odvážte prikrytú misku (4.2) s presnosťou na 10 mg. Odvážte s presnosťou na 10 mg približne 10 g vzorky do prikrytej misky. Odstráňte vrchnák a vložte misku i vrchnák do sušiarne (4.1) na jednu hodinu pri 103 ± 2°C. Nasaďte vrchnák a nechajte prikrytú misku vychladnúť v exsikátore (4.3) na teplotu miestnosti. Odvážte s presnosťou na 10 mg. Opakujte zahrievanie, chladenie a váženie, kým rozdiel medzi dvomi za sebou nasledujúcimi meraniami je menší ako 10 mg. V prípade, že sa objaví zvýšenie hmotnosti, pri výpočte sa použije najnižší zaznamenaný údaj.6. Vyjadrenie výsledkov6.1. Vzorec a metóda výpočtuÚbytok hmotnosti sušením vypočítaný ako hmotnostné percento vzorky je daný:100 ×m− m1kde:m1 = hmotnosť misky v gramoch,m2 = hmotnosť misky a vzorky v gramoch pred vysušením,m3 = hmotnosť misky a vzorky v gramoch po vysušení.6.2. ReprodukovateľnosťRozdiel medzi výsledkami dvoch stanovení uskutočnených súčasne alebo v rýchlej postupnosti na tej istej vzorke tým istým analytikom za tých istých podmienok neprekročí 100 mg na 100 g vzorky.METÓDA 5LIMITNÝ TEST PRE KYSELINU SALICYLOVÚ V ETYL P-HYDROXYBENZOANE (E 214), V SODNEJ SOLI ETYL P- HYDROXYBENZOANU (E 215), V N-PROPYL P-HYDROXYBENZOANE (E 216), V SODNEJ SOLI N-PROPYL P-HYDROXYBENZOANU (E 217), V METYL P-HYDROXYBENZOANE (E 218), V SODNEJ SOLI METYL P-HYDROXYBENZOANU (E 219)1. Rozsah a oblasť použitiaMetódou sa stanovuje kyselina salicylová v etyl p-hydroxybenzoane (E 214), v n-propyl p-hydroxybenzoane (E 216) a v metyl p-hydroxybenzoane (E 218) a v ich sodných soliach (E 215, E 217 a E 219).2. DefiníciaStanovenie limitnej testovacej koncentrácie kyseliny salicylovej: výsledok limitného testu podľa stanovenej špecifikovanej metódy.3. PrincípPri reakcii síranu železito amónneho III s roztokom vzorky sa objaví fialové sfarbenie. Jeho intenzita sa porovná s intenzitou referenčného roztoku.4. Chemické činidlá4.1. Roztok síranu železito amónneho (III), 0,2 % m/v. Pripravte rozpustením 0,2 g dodekahydrátu síranu železito amónneho v 50 ml vody, pridajte 10 ml kyseliny dusitej, 10 % v/v a zrieďte vodou do 100 ml.4.2. Etanol, 95 % v/v.4.3. Roztok kyseliny salicylovej, 0,1 g/l.4.4. Kyselina sírová, 1 mol/l.5. Aparatúra5.1. Nesslerove valce kalibrované na 50 ml. Celkový objem približne 60 ml.6. Postup6.1. Vzorky etyl, n-propyl a metyl p- hydroxybenzoanu6.1.1. Odvážte s presnosťou na 1 mg 0,1 g vzorky a rozpustite v 10 ml 95 %-ného etanolu v/v (4.2). Preneste roztok do kalibrovaného Nesslerovho valca (5.1) a zrieďte vodou na 50 ml. Miešajte a počas miešania pridajte 1 ml roztoku síranu železito amónneho (4.1). Nechajte stáť 1 minútu.6.1.2. Pripravte súčasne porovnávací roztok postupom uvedeným v 6.1.1., ale 0,1 g vzorky nahraďte 1 ml roztoku kyseliny salicylovej (4.3).6.1.3. Porovnajte zafarbenie roztoku vzorky so zafarbením porovnávacieho roztoku.6.2. Sodné soli vzoriek etyl, n- propyl a metyl p- hydroxybenzoanu6.2.1. Opakujte 6.1.1. okyslením na pH 5 použitím 1 mol/l kyseliny sírovej (4.4) pred zriedením na 50 ml.6.2.2. Opakujte 6.1.2.6.2.3. Opakujte 6.1.3.7. Vyjadrenie výsledkov7.1. Interpretácia limitného testuAk je červeno-fialové zafarbenie v skúmavke so vzorkou roztoku intenzívnejšie ako zafarbenie v skúmavke s porovnávacím roztokom, je test pozitívny a vzorka obsahuje viac ako 0,1 % kyseliny salicylovej.7.2. CitlivosťLimit detekcie testu je 30 mg kyseliny salicylovej na 100 g vzorky.7.3. PozorovaniaVýsledky dvoch limitných testov uskutočnených súčasne alebo v rýchlej postupnosti na tej istej vzorke tým istým analytikom za tých istých podmienok sú identické.METÓDA 6STANOVENIE VOĽNEJ KYSELINY OCTOVEJ V ACETOCTANE SODNOM (E 262)1. Rozsah a oblasť použitiaMetódou sa stanovuje kyselina octová v acetoctane sodnom (E 262).2. DefiníciaObsah kyseliny octovej: obsah kyseliny octovej podľa stanovenej špecifikovanej metódy.3. PrincípPriama titrácia kyseliny octovej vo vzorke použitím štandardného roztoku hydroxidu sodného a fenolftaleínového indikátora.4. Chemické činidlá4.1. Roztok fenolftaleínu 1 % (m/v) v etanole.4.2. Hydroxid sodný, 1 mol/l.5. Aparatúra5.1. Analytické váhy.6. PostupOdvážte s presnosťou na 1 mg približne 3 g testovanej vzorky a rozpustite v približne 50 ml vody. Pridajte dve alebo tri kvapky indikátorového roztoku fenolftaleínu (4.1) a titrujte 1 mol/l hydroxidom sodným (4.2), až kým červený odtieň zotrvá päť sekúnd.7. Vyjadrenie výsledkov7.1. Vzorec a metóda výpočtuObsah kyseliny octovej ako hmotnostné percento vzorky je daný:mkde:V = objem požadovaného hydroxidu sodného (4.2) v mililitroch,c = koncentrácia roztoku hydroxidu sodného v mol/l,m0 = počiatočná hmotnosť použitej vzorky.7.2. ReprodukovateľnosťRozdiel medzi výsledkami dvoch stanovení uskutočnených súčasne alebo v rýchlej postupnosti na tej istej vzorke tým istým analytikom za tých istých podmienok neprekročí 500 mg na 100 g vzorky.8. KomentárObjem 20 ml sa získa, ak sa 3 g vzorky obsahujúce 40 % kyseliny octovej titrujú 1 mol/l hydroxidom sodným.METÓDA 7STANOVENIE OCTANU SODNÉHO V ACETOCTANE SODNOM (E 262)1. Rozsah a oblasť použitiaMetódou sa stanovuje octan sodný a voda, vyjadrené ako octan sodný v acetoctane sodnom (E 262).2. DefiníciaObsah octanu sodného: obsah octanu sodného a vody vyjadrené ako octan sodný podľa stanovenej špecifikovanej metódy.3. PrincípVzorka je pred titráciou štandardnou kyselinou perchlórovou rozpustená v ľadovej kyseline octovej pri použití kryštálovej violete ako indikátora.4. Chemické činidlá4.1. Ľadová kyselina octová ρ20 °C = 1,049 g/ml (pre bezvodé titrácie).4.2. Kryštálová violeť, CI No 42555 indikačný roztok, 0,2 % (m/v) v ľadovej kyseline octovej.4.3. Hydrogénftalát draselný, C8H5KO4.4.4. Acetanhydrid (CH3CO)2O.4.5. Kyselina perchlórová, 0,1 mol/l v ľadovej kyseline octovej. Musí byť pripravená a štandardizovaná nasledovne:Odvážte P g roztoku kyseliny perchlórovej do 1000 ml odmernej banky opatrenej zabrúsenou sklenou zátkou. Množstvo P sa vypočíta podľa vzorca:P =1004,6mkde m je koncentrácia (percento m/m) kyseliny perchlórovej stanovená alkalimetrickou titráciou (od 70 do 72 % m/m je kyselina najvhodnejšia). Pridajte asi 100 ml ľadovej kyseliny octovej a potom množstvo, Q g, acetanhydridu v postupných malých dávkach miešaním a chladením zmesi neprerušene počas pridávania. Množstvo Q sa môže vypočítať podľa vzorca:Q =− 5695akde P je odvážené množstvo kyseliny perchlórovej a a je koncentrácia (percento m/m) acetanhydridu. Uzatvorte nádobu a nechajte 24 hodín stáť na tmavom mieste, potom pridajte množstvo ľadovej kyseliny octovej dostatočné na výrobu 1000 ml roztoku. Roztok pripravený týmto spôsobom je prakticky bezvodý. Štandardizujte roztok voči hydrogénftalátu draselnému nasledovne:Odvážte s presnosťou na 0,1 mg približne 0,2 g hydrogénftalátu draselného, ktorý bol predtým vysušený počas dvoch hodín pri teplote 110 °C, a rozpustite ho v titračnej nádobe za pomalého zahrievania v 25 ml ľadovej kyseliny octovej. Nechajte vychladnúť, pridajte dve kvapky 0,2 % (m/m) roztoku kryštálovej violete (4.2) v ľadovej kyseline octovej a titrujte roztokom kyseliny perchlórovej, až kým sa farba indikátora nezmení na bledozelenú. Uskutočnite slepú titráciu použitím toho istého objemu rozpúšťadla a odpočítajte hodnotu slepého pokusu od hodnoty zistenej skutočným stanovením. Každých 20,42 mg hydrogénftalátu draselného je ekvivalentných 1 ml 0,1 mol/l kyseliny perchlórovej.5. Aparatúra5.1. Analytické váhy6. PostupOdvážte s presnosťou na 0,5 mg približne 0,2 g vzorky a rozpustite v 50 ml ľadovej kyseliny octovej (4.1). Pridajte niekoľko kvapiek indikačného roztoku kryštálovej violete (4.2) a titrujte do bledozeleného koncového bodu použitím štandardu 0,1 mol/l kyseliny perchlórovej (4.5).7. Vyjadrenie výsledkov7.1. Vzorec a metóda výpočtuObsah octanu sodného, ako je to definované v bode 2 (definícia), vyjadrený ako hmotnostné percento vzorky, je daný nasledujúcim vzorcom:mkde:V = objem použitého štandardu kyseliny perchlórovej (4.5) v mililitroch,c = koncentrácia roztoku kyseliny perchlórovej (4.5),m0 = počiatočná hmotnosť použitej vzorky v gramoch.7.2. ReprodukovateľnosťRozdiel medzi výsledkami dvoch stanovení uskutočnených súčasne alebo v rýchlej postupnosti na tej istej vzorke tým istým analytikom za tých istých podmienok neprekročí 1,5 g na 100 g vzorky.8. PozorovaniaChemické činidlá použité v tejto metóde sú toxické a výbušné a vyžadujú opatrné zaobchádzanie.METÓDA 8LIMITNÝ TEST PRE STANOVENIE ALDEHYDOV V KYSELINE SORBOVEJ (E 200) V SORBÁTE SODNOM, DRASELNOM A VÁPENATOM (E 201, E 202, E 203) A V KYSELINE PROPIÓNOVEJ (E 280)1. Rozsah a oblasť použitiaMetódou sa zisťujú aldehydy vyjadrené ako formaldehyd v:- kyseline sorbovej (E 200),- sorbáte sodnom, draselnom a vápenatom (E 201, E 202, E 203),- kyseline propiónovej (E 280).2. DefiníciaStanovenie limitnej testovacej koncentrácie aldehydov: výsledok limitného testu podľa stanovenej špecifikovanej metódy.3. PrincípAldehydy v testovanom roztoku a formaldehyd v porovnávacom roztoku reagujú so Schiffovým činidlom za tvorby červeno sfarbených komplexov a porovnáva sa ich intenzita.4. Chemické činidlá4.1. Štandardný roztok formaldehydu (0,01 mg/ml): pripravený riedením koncentrovaného roztoku formaldehydu (400mg/ml)4.2. Schiffovo činidlo.5. Postup5.1. Odvážte s presnosťou na 1 mg približne 1 g vzorky, pridajte do 100 ml vody a pretrepte. Ak je to nevyhnutné, roztok prefiltrujte a nechajte zreagovať 1 ml filtrátu alebo roztoku vzorky s 1 ml Schiffovho činidla (4.2). Súčasne nechajte zreagovať 1 ml porovnávacieho roztoku formaldehydu (4.1) s 1 ml Schiffovho činidla (4.2).5.2. Porovnajte farbu roztoku vzorky s farbou porovnávacieho roztoku.6. Vyjadrenie výsledkov6.1. Interpretácia limitného testuAk je červené zafarbenie v skúmavke so vzorkou roztoku intenzívnejšie ako zafarbenie v skúmavke s porovnávacím roztokom, je test pozitívny a vzorka obsahuje viac ako 0,1 % aldehydov vyjadrených ako formaldehyd.6.2. CitlivosťLimit detekcie tohto testu je 30 mg formaldehydu na 100 g vzorky.6.3. PozorovaniaVýsledky dvoch limitných testov uskutočnených súčasne alebo v rýchlej postupnosti na tej istej vzorke tým istým analytikom za tých istých podmienok sú identické.METÓDA 9STANOVENIE PEROXIDOVÉHO ČÍSLA V LECITÍNOCH (E 322)1. Rozsah a oblasť použitiaMetódou sa stanovuje peroxidové číslo v lecitínoch (E 322).2. DefiníciaPeroxidové číslo v lecitínoch: výsledok získaný na základe stanovenej špecifikovanej metódy.3. PrincípOxidácia jodidu draselného peroxidmi lecitínu a titrácia uvoľneného jódu štandardným roztokom tiosíranu sodného.4. Chemické činidlá4.1. Ľadová kyselina octová.4.2. Chloroform.4.3. Jodid draselný.4.4. Tiosíran sodný, 0,1 mol/l alebo 0,01 mol/l.4.5. Škrobový roztok (približne 1 % m/v).5. Aparatúra5.1. Analytické váhy.5.2. Aparatúra, ako je znázornená na obrázku, skladajúca sa z:5.2.1. banky s guľatým dnom, 100 ml;5.2.2. spätného chladiča;5.2.3. sklenej rúrky, 250 mm dĺžky a 22 mm vnútorného priemeru, opatrenej spojkami z matného skla;5.2.4. mikrokadičky (vonkajšie rozmery 20 mm priemer a 35 až 50 mm výška).6. Postup6.1. Nalejte 10 ml ľadovej kyseliny octovej (4.1) a 10 ml chloroformu (4.2) do 100 ml banky (5.2.1). Nasaďte sklenú rúrku (5.2.3) a spätný chladič (5.2.2) a zmes nechajte jemne vrieť dve minúty, aby unikol všetok rozpustený vzduch. Rozpustite 1 g jodidu draselného (4.3) v 1,3 ml vody a pridajte tento roztok do zmesi v banke (5.2.1) dbajúc pritom, aby nebol prerušený var.Ak sa v tomto štádiu objaví žlté zafarbenie, stanovenie sa musí ukončiť a zopakovať s čerstvo pripravenými chemickými činidlami.6.2. Odvážte s presnosťou na 1 mg približne 1 g vzorky, po ďalšom varení v trvaní dvoch minút pridajte odváženú vzorku do obsahu v banke (5.2.1) dbajúc opäť, aby var nebol prerušený. Za týmto účelom by mala byť vzorka v mikrokadičke (5.2.4), ktorú je možné spustiť cez sklenú trubku (5.2.3) pomocou sklenej tyčinky, ktorej dolná časť je vhodne sformovaná, ako je to naznačené v schéme. Chladič (5.2.2) je možné na krátky čas odstaviť. Pokračujte vo vare ďalšie tri až štyri minúty. Zastavte zohrievanie a okamžite odpojte chladič (5.2.2). Rýchle pridajte cez sklenú trubičku (5.2.3) 50 ml vody. Odstráňte sklenú trubičku (5.2.3) a banku (5.2.1) ochlaďte pod tečúcou vodou na izbovú teplotu. Titrujte tiosíranom sodným (0,1 mol/l alebo 0,01 mol/l) (4.4), kým sa vodná vrstva nesfarbí do bledožlta. Pridajte 1 ml škrobového roztoku (4.5) a pokračujte v titrácii do odstránenia modrého zafarbenia. Bankou (5.2.1) počas titrácie dôkladne trepte, aby bola zabezpečená úplná extrakcia jódu z bezvodej vrstvy.6.3. Hodnotu titrácie naslepo získate opakovaním celého postupu 6.1 a 6.2, ale bez pridania vzorky.7. Vyjadrenie výsledkov7.1. Vzorec a metóda výpočtuPeroxidové číslo vzorky v miliekvivalentoch na kilogram je dané:1000 × a ×mkde:V1 = objem roztoku tiosíranu požadovaného na titráciu vzorky (6.2) v mililitroch,V2 = objem roztoku tiosíranu požadovaného na titráciu naslepo (6.3) v mililitroch,a = koncentrácia roztoku tiosíranu sodného v mol/l,m0 = počiatočná hmotnosť použitej vzorky.7.2. ReprodukovateľnosťRozdiel medzi výsledkami dvoch stanovení uskutočnených súčasne alebo v rýchlej postupnosti na tej istej vzorke, tým istým analytikom, za tých istých podmienok, nesmie byť vyšší ako 0,5( vyjadrený ako peroxidové číslo v miliekvivalentoch na kilogram vzorky).8. Poznámky8.1. Výber koncentrácie použitého tiosíranu sodného závisí od očakávanej hodnoty titrácie. Ak je potrebných menej ako 0,5 ml 0,1 mol/l tiosíranu sodného, stanovenie opakujte použitím 0,01 mol/l tiosíranu sodného.8.2. Stanovenie by sa nemalo uskutočniť na silnom svetle.+++++ TIFF +++++METÓDA 10STANOVENIE V TOLUÉNE NEROZPUSTNEJ LÁTKY V LECITÍNOCH (E 322)1. Rozsah a oblasť použitiaMetódou sa stanovujú v toluéne nerozpustné látky v lecitínoch (E 322).2. DefiníciaObsah v toluéne nerozpustnej látky: obsah v toluéne nerozpustnej látky stanovený na základe špecifikovanej metódy.3. PrincípVzorka sa rozpustí v toluéne, prefiltruje a zvyšok sa vysuší a odváži.4. Chemické činidlá4.1. Toluén.5. Aparatúra5.1. Téglik zo sintrovaného skla, objem 30 ml, G 3 alebo ekvivalentná poréznosť.5.2. Sušiareň, vyhrievaná elektricky a termostaticky riadená pri teplote 103 ± 2°C.5.3. Vodný kúpeľ s teplotou neprevyšujúcou 60°C.5.4. Exsikátor obsahujúci čerstvo aktivovaný silikagél alebo ekvivalentné sušivo s indikátorom obsahu vody.5.5. Erlenmeyerova banka, 500 ml.5.6. Vákuová pumpa.5.7. Analytické váhy.6. Postup6.1. Téglik zo sintrovaného skla s objemom 30 ml (5.1) vysušte v sušiarni (5.2) pri teplote 103 ± 2°C. Téglik preneste do exsikátora (5.4), nechajte vychladnúť a potom odvážte.6.2. Vzorku lecitínov dôkladne zmiešajte, ak je to nevyhnutné ohriatím vo vodnom kúpeli (5.3). Odvážte s presnosťou na 1 mg približne 10 g vzorky do Erlenmeyrovej banky (5.5). Pridajte 100 ml toluénu (4.1) a zmes miešajte, pokiaľ všetok lecitín nie je očividne rozpustený. Roztok prefiltrujte cez téglik zo sintrovaného skla (5.1) Premyte Erlenmeyerovu banku (5.5) s 25 ml toluénu (4.1) a splašky nechajte pretiecť cez téglik (5.1). Tento proces opakujte s ďalšími 25 ml toluénu (4.1). Vysatím odstráňte z téglika (5.1) zvyšný toluén.6.3. Vysušte téglik (5.1) v sušiarni (5.2) pri teplote 103 ± 2°C dve hodiny. Vložte do exsikátora (5.4) a nechajte vychladnúť. Téglik a zvyšok po vychladnutí odvážte.6.4. Opakujte postup uvedený v 6.3, kým rozdiel v hmotnosti medzi dvomi za sebou nasledujúcimi meraniami je menší ako 0,5 mg.V prípade, že sa objaví zvýšenie hmotnosti, pri výpočte sa použije najnižší zaznamenaný údaj.7. Vyjadrenie výsledkov7.1. Vzorec a metóda výpočtuObsah v toluéne nerozpustných látok je daný:100mkde:m1 = hmotnosť prázdneho téglika (6.1) v gramoch,m2 = hmotnosť téglika a zvyškov (6.4) v gramoch,m0 = počiatočná hmotnosť použitej vzorky.7.2. ReprodukovateľnosťRozdiel medzi výsledkami dvoch stanovení uskutočnených súčasne alebo v rýchlej postupnosti na tej istej vzorke tým istým analytikom za tých istých podmienok neprekročí 30 mg na 100 g vzorky.METÓDA 11LIMITNÝ TEST PRE REDUKUJÚCE SUBSTANCIE V MLIEČNANE SODNOM, DRASELNOM A VÁPENATOM (E 325, E 326 A E 327)1. Rozsah a oblasť použitiaTest stanovuje kvalitatívne redukujúce substancie v:- v mliečnane sodnom, (E 325),- v mliečnane draselnom (E 326),- v mliečnane vápenatom (E 327).2. DefiníciaStanovenie limitnej testovacej koncentrácie redukujúcich substancií: výsledky limitného testu stanovené špecifikovanou metódou.3. PrincípFehlingov roztok sa redukuje substanciami schopnými pôsobiť redukčne. Takýmito látkami sú obyčajne redukujúce cukry.4. Chemické činidlá4.1. Fehlingov roztok A: 6,93 g pentahydrátu síranu meďnatého sa rozpustí vo vode a doplní do 100 ml vodou.4.2. Fehlingov roztok B: 34,6 g vínanu sodno-draselného a 10 g hydroxidu sodného sa rozpustí vo vode a doplní do 100 ml vodou.5. PostupOdvážte s presnosťou na 1 mg približne 1 g vzorky a rozpustite v 10 ml teplej vody. Pridajte 2 ml Fehlingovho roztoku A (4.1) a 2 ml Fehlingovho roztoku B (4.2). Potom nechajte zmes zovrieť jednu minútu a sledujte, či sa objaví farebná zmena. Zrazenina síranu vápenatého, ktorá sa niekedy objaví, nie je na prekážku.6. Vyjadrenie výsledkov6.1. Interpretácia limitného testuAk sa po vare objavia farebné zmeny (5), je test pozitívny a indikuje prítomnosť redukujúcich substancií.6.2. CitlivosťLimit detekcie pre reagujúce redukujúce substancie je 100 mg glukózy na 100 g vzorky.6.3. Pozorovania6.3.1. Výsledky dvoch limitných testov uskutočnených súčasne alebo v rýchlej postupnosti na tej istej vzorke tým istým analytikom za tých istých podmienok sú identické.6.3.2. Všetky Fehlingove roztoky reagujú, ak sú vo vzorke prítomné 2 % glukózy.METÓDA 12STANOVENIE PRCHAVÝCH KYSELÍN V KYSELINE TRIHYDROGÉNFOSFOREČNEJ (E 338)1. Rozsah a oblasť použitiaMetódou sa stanovujú prchavé kyseliny vyjadrené ako kyselina octová v kyseline trihydrogénfosforečnej (E 338).2. DefiníciaObsah prchavej kyseliny: obsah prchavých kyselín vyjadrených ako kyselina octová stanovený podľa špecifikovanej metódy.3. PrincípDo vzorky sa pridá voda a roztok sa destiluje. Destilát sa titruje štandardným roztokom hydroxidu sodného a acidita sa vypočíta a vyjadrí ako kyselina octová.4. Chemické činidlá4.1. Roztok fenolftaleínu, 1 % (m/v) v etanole.4.2. Hydroxid sodný, 0,01 mol/l.5. Aparatúra5.1. Destilačná aparatúra vrátane sprchového zachytávača.6. PostupOdvážte s presnosťou na 50 mg približne 60 g vzorky a odváženú vzorku vložte spolu so 75 ml čerstvo prevarenej ochladenej vody do destilačnej banky vybavenej sprchovým zachytávačom (5.1). Zmiešajte a predestilujte približne 50 ml.Destilát titrujte štandardným roztokom hydroxidu sodného koncentrácie 0,01 mol/l (4.2) pri použití fenolftaleínu (4.1) ako indikátora. Pokračujte v titrácii dovtedy, kým prvý červený odtieň zotrvá v roztoku 10 sekúnd.7. Vyjadrenie výsledkov7.1. Vzorec a metóda výpočtuObsah prchavých kyselín vyjadrený ako miligramy na kilogram kyseliny octovej je daný:mkde:V = objem 0,01 mol/l roztoku hydroxidu sodného použitého na neutralizáciu v mililitroch,m0 = hmotnosť vzorky kyseliny trihydrogénfosforečnej v gramoch.7.2. ReprodukovateľnosťRozdiel medzi výsledkami dvoch stanovení uskutočnených súčasne alebo v rýchlej postupnosti na tej istej vzorke tým istým analytikom za tých istých podmienok neprekročí 1 mg na 100 g vzorky.METÓDA 13LIMITNÝ TEST PRE DUSIČNANY V KYSELINE TRIHYDROGÉNFOSFOREČNEJ (E 338)1. Rozsah a oblasť použitiaTouto metódou sa stanovujú dusičnany v kyseline trihydrogénfosforečnej (E 338).2. DefiníciaStanovenie limitnej testovacej koncentrácie dusičnanu vyjadreného ako dusičnan sodný; výsledok limitného testu stanovený podľa špecifikovanej metódy.3. PrincípVzorka sa pridá do roztoku indigovej karmínovej červene v koncentrovanom médiu kyseliny sírovej. Prítomné modré zafarbenie vymizne oxidačnými činidlami vrátane dusičnanov.4. Chemické činidlá4.1. Roztok indigovej karmínovej červene, 0,18 % (m/v): Rozpustite 0,18 g disulfónanu sodno-indigového vo vode a doplňte vodou do 100 ml.4.2. Roztok chloridu sodného, 0,05 % (m/v).4.3. Koncentrovaná kyselina sírová (ρ20= 1,84 g/ml).5. PostupOdoberte 2 ml vzorky a zrieďte roztokom chloridu sodného (4.2) do objemu 10 ml. Pridajte 0,1 ml roztoku indigovej karmínovej červene (4.1) a potom pomaly za stáleho chladenia pridajte 10 ml koncentrovanej kyseliny sírovej (4.3). Sledujte, či modré zafarbenie roztoku zotrvá päť minút.6. Vyjadrenie výsledkov6.1. Interpretácia limitného testuAk sa modré zafarbenie v priebehu piatich minút odfarbí, je test pozitívny a obsah oxidačných činidiel vyjadrených ako dusičnan sodný je vyšší ako 5 mg/kg.6.2. Pozorovania6.2.1. Uskutočnite slepý pokus.6.2.2. Výsledky dvoch limitných testov uskutočnených súčasne alebo v rýchlej postupnosti na tej istej vzorke tým istým analytikom za tých istých podmienok sú identické.6.2.3. Roztok indigovej karmínovej červene sa nemôže použiť, ak bol pripravený pred viac ako 60 dňami.6.2.4. Ak sa získa pozitívny výsledok, môže vzorka obsahovať dusičnany a iné oxidačné činidlá a test sa musí opakovať použitím ISO metódy 3709 (1976) "Kyselina fosforečná pre priemyselné využitie (vrátane potravín) - stanovenie oxidov obsahujúcich dusík - 3,4 - xylenol spektrofotometrická metóda".METÓDA 14STANOVENIE VO VODE NEROZPUSTNÝCH LÁTOK PRÍTOMNÝCH V MONO-, DI- A TRI-HYDROGÉNFOSFOREČNANE SODNOM A V MONO-, DI- A TRI-HYDROGÉNFOSFOREČNANE DRASELNOM (E 339 (i), E 339 (ii), E 339 (iii), E 340 (i), E 340 (ii), E 340 (iii))1. Rozsah a oblasť použitiaMetódou sa stanovuje vodou nerozpustná látka v:- v mono-hydrogénfosforečnane sodnom (E 339 ( i)),- v di-hydrogénfosforečnane sodnom (E 339 (ii)),- v tri-hydrogénfosforečnane sodnom (E 339 (iii)),- v mono-hydrogénfosforečnane draselnom (E 340 (i)),- v di-hydrogénfosforečnane draselnom (E 340 (ii)),- v tri-hydrogénfosforečnane draselnom (E 340 (iii)).2. DefiníciaVo vode nerozpustná látka: obsah vo vode nerozpustnej látky stanovený podľa špecifikovanej metódy.3. PrincípVzorka sa rozpustí vo vode a prefiltruje cez vhodný porcelánový téglik. Po premytí a vysušení sa zvyšok odváži a vypočíta sa ako vo vode nerozpustná látka.4. Aparatúra4.1. Téglik zo sintrovaného skla, poréznosť G 3 alebo ekvivalentná poréznosť.4.2. Exsikátor obsahujúci čerstvo aktivovaný silikagél alebo ekvivalentné sušivo s indikátorom obsahu vody.4.3. Sušiareň termostaticky riadená pri teplote 103 ± 2°C.4.4. Polypropylénová kadička, 400 ml.4.5. Vodný kúpeľ, varný.5. PostupOdvážte s presnosťou na 10 mg približne 10g vzorky fosforečnanu a rozpustite v 100 ml horúcej vody privedením do varu v polypropylénovej kadičke (4.4) a v horúcom vodnom kúpeli (4.5) 15 minút. Roztok prefiltrujte cez vopred vyčistený, vysušený a odvážený téglik (4.1). Premyte nerozpustný zvyšok horúcou vodou. Téglik so zvyškom preneste do sušiarne (4.3) a sušte počas dvoch hodín pri teplote 103 ± 2°C.Téglik preneste do exsikátora, nechajte vychladnúť a potom odvážte.Opakujte sušenie, chladenie a váženie, kým rozdiel v hmotnosti medzi dvomi za sebou nasledujúcimi meraniami je menší ako 0,5 mg. V prípade, že sa objaví zvýšenie hmotnosti, pri výpočte sa použije najnižší zaznamenaný údaj.6. Vyjadrenie výsledkov6.1. Vzorec a metóda výpočtuObsah vo vode nerozpustnej látky vo vzorke je daný:× 100kde:m1 = hmotnosť zvyšku v gramoch po vysušení,m0 = hmotnosť použitej vzorky v gramoch.6.2. ReprodukovateľnosťRozdiel medzi výsledkami dvoch stanovení uskutočnených súčasne alebo v rýchlej postupnosti na tej istej vzorke tým istým analytikom za tých istých podmienok neprekročí 10 mg na 100 g vzorky.METÓDA 15STANOVENIE PH V PRÍDAVNÝCH LÁTKACH PRIDANÝCH DO POTRAVÍN1. Rozsah a oblasť použitiaMetóda podáva všeobecné inštrukcie pre stanovenie pH v prídavných látkach pridaných do potravín.2. DefiníciapH v potravinových prídavných látkach: hodnota pH stanovená podľa špecifikovanej metódy.3. PrincípHodnota pH vodného roztoku rozpustenej a neusadenej vzorky sa bežne stanovuje použitím sklenej elektródy, referenčnej elektródy a pH-metra.4. Chemické činidlá4.1. Okalibrujte prístroj použitím nasledujúcich roztokov pufrov:4.1.1. Roztok pufru s hodnotou pH 6,88 pri 20 °C pozostávajúci z rovnakého objemu 0,05 mol/l dihydrogénfosforečnanu draselného (KH2PO4) a 0,05 mol/l dihydrátu dihydrogénfosforečnanu sodného (Na2HPO4. 2 H2O).4.1.2. Roztok pufru s hodnotou pH 4 pri 20 °C pozostávajúci z 0,05 mol/l hydrogénftalátu draselného (C8H5KO4).4.1.3. Roztok pufru s hodnotou pH 9,22 pri 20 °C pozostávajúci z 0,05 mol/l boritanu sodného (Na2B4O7. 10H2O).4.2. Nasýtený alebo 3 mol/l roztok chloridu draselného alebo iný vhodný roztok predpísaný výrobcom elektród na naplnenie referenčnej elektródy.4.3. Destilovaná voda neobsahujúca oxid uhličitý s hodnotou pH medzi 5 a 6.5. Aparatúra5.1. pH meter s presnosťou 0,01 pH jednotky.5.2. Elektródy, buď kombinovaná sklená elektróda, alebo jednoduché sklené a referenčné elektródy spolu s vhodnou svorkou na uchytenie elektród.5.3. Magnetické miešadlo s ohrievacím článkom.5.4. Teplomer kalibrovaný v rozsahu 0 °C až 100° C.6. Postup6.1. Štandardizácia pH metraSklené elektródy musia byť nastavené podľa inštrukcií udaných výrobcom. Hodnoty pH z elektród musia byť pravidelne kontrolované porovnaním s roztokmi pufrov známej hodnoty pH.Elektródy by sa mali predtým, ako sú vložené do ďalšej vzorky/použitého štandardného roztoku, premyť vodou a potom jemne utrieť jemnou tkaninou alebo vymyť vodou a potom dvakrát s ďalšou vzorkou/štandardným roztokom.Ak uvažovaná vzorka má kyslé pH, roztoky použitých pufrov na kontrolu hodnôt pH by mali mať pH 4 (4.1.2) a pH 6,88 (4.1.1). Ak analyzovaná vzorka má zásadité pH, roztoky použitých pufrov na kontrolu hodnôt pH by mali mať pH 9,22 (4.1.3) a pH 6,88 (4.1.1).6.2. Meranie roztoku vzorkyKoncentrácia použitej vzorky alebo prijatý postup prípravy vzorky je predpísaný príslušnou smernicou spoločenstva o potravinových prídavných látkach.Pripravte roztok vzorky podľa pokynov použitím destilovanej vody (4.3) a upravte za stáleho miešania na teplotu 20°C. Ukončite miešanie, vložte sklené elektródy do roztoku a po dvoch minútach zaznamenajte pH uvedené na pH metre (5.1).7. Vyjadrenie výsledkov7.1. ReprodukovateľnosťRozdiel medzi výsledkami dvoch stanovení uskutočnených súčasne alebo v rýchlej postupnosti na tej istej vzorke tým istým analytikom za tých istých podmienok neprekročí 0,05 pH jednotky.8. PoznámkaTúto metódu je možné aplikovať iba na tie pH požiadavky smerníc spoločenstva o potravinových prídavných látkach, keď potravinová prídavná látka je rozpustená alebo neusadená vo vode.--------------------------------------------------


title: Smernica Komisie z 27. júna 1979, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice Rady 66/401/EHS, 66/402/EHS, 69/208/EHS a 70/458/EHS o obchodovaní s osivom krmovín, obilnín, olejnín a priadnych rastlín a osiva zelenín

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31979L0641

Úradný vestník L 183 , 19/07/1979 S. 0013 - 0016 Grécke špeciálne vydanie: Kapitola 03 Zväzok 25 S. 0230  Španielske špeciálne vydanie: Kapitola 03 Zväzok 16 S. 0163  Portugalské špeciálne vydanie Kapitola 03 Zväzok 16 S. 0163  Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 3 Zväzok 11 S. 0032  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 3 Zväzok 11 S. 0032

		Smernica Komisiez 27. júna 1979,ktorou sa menia a dopĺňajú smernice Rady 66/401/EHS, 66/402/EHS, 69/208/EHS a 70/458/EHS o obchodovaní s osivom krmovín, obilnín, olejnín a priadnych rastlín a osiva zelenín(79/641/EEC)KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva,so zreteľom na smernicu Rady 66/401/EHS zo 14. júna 1966 o obchodovaní s osivom krmovín [1], naposledy zmenenú a doplnenú smernicou 78/1020/EHS [2], a najmä na jej články 2 (1a) a 21a,so zreteľom na smernicu Rady 66/402/EHS zo 14. júna 1966 o obchodovaní s osivom obilnín [3], naposledy zmenenú a doplnenú smernicou 78/1020/EHS, a najmä na jej články 2 (1a) a 21a,so zreteľom na smernicu Rady 69/208/EHS z 30. júna 1969 o obchodovaní s osivom olejnín a priadnych rastlín [4], naposledy zmenenú a doplnenú smernicou 78/1020/EHS, a najmä na jej články 2 (1a) a 40a,so zreteľom na smernicu Rady 70/458/EHS z 29. septembra 1970 o obchodovaní s osivom zelenín [5], naposledy zmenenú a doplnenú smernicou 78/692/EHS [6], a najmä na jej články 2 (1a) a 40a,keďže z hľadiska vývoja vedeckých poznatkov sa ukázalo, že množstvo botanických názvov používaných v smerniciach o obchodovaní s osivom je nesprávnych alebo pochybnej autenticity;keďže tieto názvy by sa mali zosúladiť z názvami, ktoré sú bežne medzinárodne akceptované;keďže smernice 66/401/EHS, 66/402/EHS, 69/208/EHS a 70/458/EHS o obchodovaní s osivom krmovín, obilnín, olejnín a priadnych rastlín a osivom zelenín by sa preto mali zmeniť a doplniť;keďže určité ustanovenia vyššie uvedených smerníc a smernice Rady 70/457/EHS z 29. septembra 1970 o spoločnom katalógu odrôd poľnohospodárskych rastlinných druhov [7], naposledy zmenenej a doplnenej smernicou 78/55/EHS [8], používajú koncepciu druhov na stanovenie rozsahu týchto ustanovení; keďže zmeny nomenklatúry vykonané touto smernicou by nemali mať vplyv na výklad daných ustanovení;keďže opatrenia stanovené v tejto smernici sú v súlade so stanoviskom Stáleho výboru pre osivá a množiteľský materiál pre poľnohospodárstvo, záhradníctvo a lesníctvo,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Smernica Rady 66/401/EHS o obchodovaní s osivom krmovín sa týmto mení a dopĺňa takto:1. V článku 2 (1) (A) a) sa názvy týchto druhov:Agrostis canina L. ssp. canina Hwd. – psinček psí,Arrhenatherum elatius (L.) J. et C. Presl. – ovsík obyčajný,Phleum bertolinii DC – timotejka,Trisetum flavescens (L.) Pal. Beauv. – trojštet žltkastý,nahrádzajú takto:Agrostis canina L. – psinček psí,Arrhenatherum elatius (L.) Beauv. ex J. et K. Presl. – ovsík obyčajný,Phleum bertolonii DC – timotejka,Trisetum flavescens (L.) Beauv. – trojštet žltkastý.2. V článku 2 (1) (A) b) sa názvy týchto druhov:Medicago varia Martyn – lucerna,Onobrychis sativa Lam. – vičenec vikolistý,Pisum arvense L. – hrach siaty roľný,Trigonella foenumgraecum L. – senovka grécka,nahrádzajú takto:Medicago x varia Martyn – lucerna,Onobrychis viciifolia Scop. – vičenec vikolistý,Pisum sativum L. (partim) – hrach siaty roľný,Trigonella foenum-graecum L. – senovka grécka.3. V článku 2 (1) (A) b) sa názvy týchto druhov:Vicia faba L. ssp. faba var. equina Pers. – bôb obyčajný,Vicia faba L. var. minor (Peterm.) Bull – bôb obyčajný,nahrádzajú takto:Vicia faba L. (partim) – bôb obyčajný.4. V článku 3 (1) sa názvy týchto druhov:Medicago varia Martyn,Pisum arvense L.,nahrádzajú takto:Medicago x varia Martyn,Pisum sativum L.5. V prílohe I (2), prílohe I (4), prílohe II (I) (1) a prílohe II (II) (1) sa názov tohto druhu:Pisum arvense,nahrádza takto:Pisum sativum.6. V prílohe II (I) (2) (A), prílohe II (II) (2) (A) a v prílohe III sa názvy týchto druhov:Agrostis canina ssp. canina,Medicago varia,Onobrychis sativa,Pisum arvense,nahrádzajú takto:Agrostis canina,Medicago x varia,Onobrychis viciifolia,Pisum sativum.7. V prílohe II (I) (2) (A), prílohe II (II) (2) (A) a v prílohe III sa názvy týchto druhov:Vicia faba ssp. var. equina,Vicia faba var. minor,nahrádzajú takto:Vicia faba.8. V prílohe II (I) (2) (B) e) sa názvy týchto druhov:Pisum arvense,Vicia faba spp.,nahrádzajú takto:Pisum sativum,Vicia faba.Článok 2Smernica Rady 66/402/EHS o obchodovaní s osivom obilnín sa týmto mení a dopĺňa takto:1. V článku 2 (1) (A) sa názvy týchto dvoch druhov:Hordeum distichum L. – jačmeň siaty dvojradový,Hordeum polystichum L. – jačmeň siaty šesťradový,nahrádzajú takto:Hordeum vulgare L. – jačmeň.2. V článku 2 (1) (A) sa názvy týchto druhov:Triticum aestivum L. – pšenica obyčajná,Triticum durum L. – pšenica tvrdá,nahrádzajú takto:Triticum aestivum L emend. Fiori et Paol. – pšenica,Triticum durum Desf. – pšenica tvrdá.3. V prílohe I (5) (B) a), prílohe II (1) (A), prílohe II (1) (A) a v prílohe III sa názvy týchto druhov:Hordeum distichum,Hordeum polystichum,nahrádzajú takto:Hordeum vulgare.Článok 3Smernica Rady 69/208/EHS o obchodovaní s osivom olejnín a priadnych rastlín sa týmto mení a dopĺňa takto:1. Tieto názvy nahrádzajú názvy uvedené v článku 2 (1) (A):Arachis hypogaea L. – podzemnica olejná,Brassica juncea (L.) Czern. et Coss. in Czern. – kapusta čierna,Brassica napus L. ssp. oleifera (Metzg.) Sinsk. – kvaka,Brassica nigra (L.) W. Koch – kapusta čierna,Brassica rapa L. (partim) – repica olejnatá ozimná,Cannabis sativa L. – konope,Carum carvi L. – rasca,Glycine max (L.) Merr. – sója,Gossypium spp. – bavlna,Helianthus annuus L. – slnečnica,Linum usitatissimum L. – ľan, ľanové osivo,Papaver somniferum L. – mak siaty,Sinapis alba L. – horčica biela.2. V článku 3 (1) sa názov druhu Brassica campestris L. ssp. oleifera (Metzg.) Sinsk. vypúšťa.Názov Brassica rapa L (partim) sa vkladá za názov Brassica napus L. ssp. oleifera (Metzg.) Sinsk.3. V prílohe I (2) názov druhu Brassica napus oleifera sa nahrádza názvom Brassica napus ssp. oleifera.4. V prílohe II (I) (3) (A) sa názov druhu Brassica campestris ssp. oleifera vypúšťa.Názov Brassica rapa sa vkladá za názov Brassica napus ssp. oleifera.5. V prílohe III sa názov druhu Brassica campestris spp. oleifera nahrádza názvom Brassica rapa.Článok 4Smernica Rady 70/458/EHS o obchodovaní s osivom zelenín sa týmto mení a dopĺňa takto:1. V článku 2 (1) (A) sa názvy týchto druhov:Citrullus vulgaris L. – dyňa červená,Daucus carota L. ssp. sativus (Hoffm.) Hayek – mrkva,Petroselinum hortense Hoffm. – petržlen,Pisum sativum L. (excl. P. arvense L.) – hrach,Valerianella locusta (L.) Betcke (V. olitoria Polt.) – valeriánka poľná,Vicia faba major L. – bôb obyčajný,nahrádzajú takto:Citrullus lanatus (Thunb.) Matsum. et Nakai – dyňa červená,Daucus carota L. – mrkva,Petroselinum crispum (Mill.) Nym. ex A. W. Hill – petržlen,Pisum sativum L. (partim) – hrach, okrem hrachu siateho roľného,Valerianella locusta (L.) Latter. – valeriánka poľná,Vicia faba L. (partim) – bôb obyčajný.2. V článku 2 (1) (A) sa názov druhu Solanum lycopersicum L (Lycopersicum esculentum Mill.) – rajčiak vypúšťa.Názov Lycopersicon lycopersicum (L.) Karst. ex Farwell – rajčiak – sa vkladá za názov Lactuca sativa L. – šalát záhradný.3. V prílohe II (3) a) a v prílohe III (2) sa názvy:Citrullus vulgaris,Petroselinum hortense,Solanum lycopersicum,nahrádzajú takto:Citrullus lanatus,Petroselinum crispum,Lycopersicon lycopersicum.Článok 5Táto smernica nemá vplyv na uplatňovanie ostatných ustanovení smerníc 66/401/EHS, 66/402/EHS, 69/208/EHS a 70/458/EHS alebo ustanovení smernice 70/457/EHS.Článok 6Členské štáty uvedú do platnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s ustanoveniami tejto smernice najneskôr do 1. júla 1980. Bezodkladne o tom budú informovať Komisiu.Článok 7Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 27. júna 1979Za KomisiuFinn Gundelachpodpredseda[1] Ú. v. ES 125, 11.7.1966, s. 2298/66.[2] Ú. v. ES L 350, 14.12.1978, s. 27.[3] Ú. v. ES 125, 11.7.1966, s. 2309/66.[4] Ú. v. ES L 169, 10.7.1969, s. 3.[5] Ú. v. ES L 225, 12.10.1970, s. 7.[6] Ú. v. ES L 236, 26.8.1978, s. 13.[7] Ú. v. ES L 225, 12.10.1970, s. 1.[8] Ú. v. ES L 16, 20.1.1978, s. 23.--------------------------------------------------


title: Smernica Rady z 26. júla 1971 o zrušení obmedzení slobody poskytovania služieb pri verejnom obstarávaní prác a o uzatváraní verejných zmlúv na zhotovenie prác so zhotoviteľmi pôsobiacimi prostredníctvom agentúr alebo pobočiek (C 71/304/EHS)

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31971L0304

Úradný vestník L 185 , 16/08/1971 S. 0001 - 0004 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 6 Zväzok 1 S. 0107  Dánske špeciálne vydanie: Série I Kapitola 1971(II) S. 0610  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 6 Zväzok 1 S. 0107  Anglické špeciálne vydanie: Série I Kapitola 1971(II) S. 0678  Grécke špeciálne vydanie: Kapitola 17 Zväzok 1 S. 0003  Španielske špeciálne vydanie: Kapitola 06 Zväzok 1 S. 0129  Portugalské špeciálne vydanie Kapitola 06 Zväzok 1 S. 0129

		Smernica Radyz 26. júla 1971o zrušení obmedzení slobody poskytovania služieb pri verejnom obstarávaní prác a o uzatváraní verejných zmlúv na zhotovenie prác so zhotoviteľmi pôsobiacimi prostredníctvom agentúr alebo pobočiek(C 71/304/EHS)RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä na jej článok 54 ods. 2 a článok 63 ods. 2,so zreteľom na Všeobecný program zrušenia obmedzení slobody usadiť sa [1], najmä na jeho hlavu IV B,so zreteľom na Všeobecný program zrušenia obmedzení slobody poskytovania služieb [2], najmä na jeho hlavu V C písm. e) bod 1,so zreteľom na návrh Komisie,so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [3],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [4],keďže podrobné ustanovenia pre dosiahnutie slobody usadiť sa a poskytovania služieb a podrobné ustanovenia týkajúce sa prechodných opatrení už boli prijaté, pokiaľ ide o činnosti samostatne zárobkovo činných osôb, ktoré spadajú do hlavnej skupiny ISIC 40, smernicami Rady 64/427/EHS a 64/429/EHS zo 7. júla 1964 [5]; keďže v súlade s týmito smernicami obstarávatelia nesmú uplatňovať voči fyzickým alebo právnickým osobám, s ktorými bola verejná zmluva uzavretá, diskrimináciu založenú na štátnej príslušnosti subdodávateľov; keďže obmedzenia sú dočasne prípustné len pri uzatváraní verejných zmlúv na zhotovenie prác, ak sa tieto týkajú účasti na verejnom obstarávaní prác spôsobom zabezpečenia služieb alebo prostredníctvom zastúpenia alebo pobočiek; keďže následne ustanovenia horeuvedených smerníc sú všeobecne aplikovateľné, a preto je zbytočné ich znovu uvádzať v tejto smernici;keďže verejné zmluvy na zhotovenie prác spadajúcich do hlavnej skupiny ISIC 40 môžu byť uzatvárané s osobami alebo realizované osobami, ktoré majú koncesie udelené štátnymi, regionálnymi alebo miestnymi úradmi, alebo inými právnickými osobami, ktoré sa spravujú verejným právom; keďže táto smernica musí z tohto dôvodu zahŕňať vo svojom rozsahu platnosti také verejné zákazky, ktoré reprezentujú značný počet prác; keďže inak by mohol byť jej rozsah platnosti podstatne redukovaný;keďže Zmluva o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu obsahuje v článku 97 osobitné ustanovenie, týkajúce sa výstavby jadrových zariadení vedeckej alebo priemyselnej povahy; keďže v súlade s článkom 232 Zmluvy o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, musia byť také prípady vylúčené z pôsobnosti tejto smernice;keďže od prijatia všeobecných programov, Európske hospodárske spoločenstvo navrhlo svoju vlastnú nomenklatúru priemyselných činností nazvanú "Nomenklatúra priemyselných činností v Európskych spoločenstvách" (NICE); keďže táto nomenklatúra, ktorá odkazuje na národné nomenklatúry, je z toho dôvodu lepšie adaptovaná na potreby členských štátov než nomenklatúra ISIC ("Medzinárodná odvetvová klasifikácia ekonomických činností", "Classification internationale type, par industrie, de toutes les branches d'activité économique (CITI)"); keďže by mala byť z tohto dôvodu používaná klasifikácia NICE za predpokladu, že nespôsobí zmeny časového rozvrhu stanoveného vo všeobecných programoch, ktorý odkazuje na nomenklatúru ISIC; keďže použitie nomenklatúry NICE nemôže mať taký účinok;keďže vo verejných zmluvách na zhotovenie prác sa často dokazuje na technické špecifikácie; keďže Rada vo svojom vyhlásení pri príležitosti prijatia všeobecných programov stanovila, že technické špecifikácie by nemali obsahovať žiadne diskriminačné klauzuly; keďže následne je nevyhnutné zahrnúť určité podrobnosti o tejto záležitosti do smernice;keďže ustanovenia uplatniteľné na všetky činnosti samostatne zárobkovo činných osôb a súvisiace s pohybom a pobytom osôb požívajúcich práva usadiť sa a slobody poskytovať služby sú alebo budú podliehať osobitným smerniciam; keďže systém uplatňovaný na zamestnancov sprevádzajúcich osoby poskytujúce služby, alebo konajúcich na ich účet, sa spravuje ustanoveniami prijatými podľa článkov 48 a 49 zmluvy,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Členské štáty zrušia, pokiaľ ide o fyzické osoby a spoločnosti, na ktoré sa vzťahuje hlava I všeobecných programov a ktoré poskytujú služby alebo pôsobia prostredníctvom agentúr alebo pobočiek, (ďalej len "oprávnené osoby"), obmedzenia uvedené v hlave III týchto všeobecných programov, ktoré majú vplyv na právo na prístup, uzatváranie zmlúv, účasť alebo vykonávanie verejných zmlúv na zhotovenie prác na účet štátnych, regionálnych alebo miestnych orgánov, alebo právnických osôb, ktoré sa spravujú verejným právom.Článok 21. Ustanovenia tejto smernice sa uplatnia na činnosti samostatne zárobkovo činných osôb, ktoré patria do hlavnej skupiny ISIC 40 v prílohe I k všeobecnému programu na zrušenie obmedzení slobody usadiť sa. Také činnosti zodpovedajú činnostiam spadajúcim do hlavnej skupiny ISIC 40 "Nomenklatúry priemyselných činností v Európskych spoločenstvách" (NICE); sú uvedené v prílohe k tejto smernici.2. Smernica sa neuplatní na:a) priemyselné zariadenia mechanického, elektrického alebo energiu vyrábajúceho typu, s výnimkou akýchkoľvek častí takých zariadení, ktoré patria do oblasti stavebníctva alebo stavebného inžinierstva;b) výstavbu jadrových zariadení vedeckej alebo priemyselnej povahy;c) výkopové práce, hĺbenie šácht, bagrovacie práce a práce na odstránenie odpadu vykonávané v súvislosti s ťažbou nerastov (baníctvo a ťažba minerálov).Článok 31. Členské štáty zrušia najmä nasledovné obmedzenia:a) tie, ktoré bránia oprávneným osobám poskytovať služby za tých istých podmienok a s tými istými právami, aké majú štátni príslušníci tohto štátu; obmedzenia, ktoré treba zrušiť, zahŕňajú najmä ustanovenia zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení, alebo také správne postupy, ktoré ukladajú alebo umožňujú diskriminačné zaobchádzanie v neprospech oprávnených osôb, a to zo strany fyzických alebo právnických osôb, s ktorými bola uzavretá verejná zmluva na zhotovenie alebo riadenie prác, alebo riadenie verejných služieb prostredníctvom udelenia zvláštnych alebo výlučných práv týkajúcich sa verejných zmlúv a ktoré môžu následne uzavierať zmluvy na tieto práce;b) existujúce z dôvodu správnych postupov, ktorých výsledkom je diskriminačné zaobchádzanie s oprávnenými osobami v porovnaní s postupmi použitými voči vlastným štátnym príslušníkom;c) existujúcimi z dôvodu opatrení alebo postupov, ktoré napriek tomu, že sa uplatňujú bez ohľadu na štátnu príslušnosť, bránia s určitými výhradami alebo zásadne štátnym príslušníkom iných členských štátov vo výkone odborných alebo obchodných činností; medzi obmedzenia, ktoré treba zrušiť, patria najmä diskriminačné technické špecifikácie; tieto sa však nepovažujú za diskriminačné, ak sú odôvodnené tým, že budú predmetom verejnej zmluvy.2. Členské štáty najmä zabezpečia, aby:a) oprávnené osoby mohli získať na účely vykonávania prác na ich území, za tých istých podmienok ako vlastní štátni príslušníci, rôzne formy úveru, podpory a príspevku, zabezpečované na tento účel verejnoprávnymi orgánmi;b) oprávnené osoby mali prístup bez obmedzenia a v každom prípade za tých istých podmienok ako vlastní štátni príslušníci k zdrojom zásobovania, ktoré môže zabezpečiť štát a ktoré potrebujú na vykonanie svojej verejnej zmluvy.Článok 4Členské štáty prijmú opatrenia nevyhnutné na dosiahnutie súladu s touto smernicou v priebehu dvanástich mesiacov od jej oznámenia a bezodkladne o tom informujú Komisiu.Článok 5Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 26. júla 1971Za RadupredsedaA. Moro[1] Ú.v. ES 2, 15.1.1962, s. 36/62.[2] Ú.v. ES 2, 15.1.1962, s. 36/62.[3] Ú.v. ES 62, 12.4.1965, s. 883/65.[4] Ú.v. ES 13, 29.1.1965, s. 158/65.[5] Ú.v. ES 117, 23.7.1964, s. 1863/64 a s. 1880/64.--------------------------------------------------PRÍLOHAZOZNAM ODBORNÝCH OBCHODNÝCH ČINNOSTÍuvedených v Nomenklatúre priemyselných činností v Európskych spoločenstvách(NICE)Hlavná skupina | Skupina | |40 | | VÝSTAVBA |400 | | Výstavba (nešpecializovaná); demolácie |400.1 | Nešpecializovaná výstavba |400.2 | Demolácie |401 | | Výstavba budov (obytných alebo iných) |401.1 | Všeobecné stavebné práce |401.2 | Zastrešovanie |401.3 | Stavba komínov a pecí |401.4 | Izolácia voči poveternostným vplyvom |401.5 | Obnova a údržba fasád |401.6 | Stavba lešenia |401.7 | Ostatné stavebné činnosti (vrátane stavebných konštrukčných prác) |402 | | Stavebné inžinierstvo; stavba ciest, mostov, železníc atď. |402.1 | Všeobecné stavebné inžinierstvo |402.2 | Zemné práce |402.3 | Stavba pozemných inžinierskych konštrukcií (nad alebo pod zemou) |402.4 | Výstavba inžinierskych stavieb vnútrozemských vodných ciest alebo námorných inžinierskych stavieb |402.5 | Výstavba diaľnic (vrátane letiskových stavieb a vzletových a pristávacích dráh) |402.6 | Špecializované činnosti v ostatných oblastiach stavebného inžinierstva (vrátane inštalácie dopravných značiek a signalizácie a námorných navigačných značiek, inštalovania potrubí a diaľkovodných potrubí pre plyn, ropu, vodu, inštalácie elektrických a telekomunikačných vedení) |403 | | Inštalačné práce |403.1 | Všeobecné inštalačné práce |403.2 | Služby (inštalácia zariadení pre plyn, vodu a sanitárne vybavenie) |403.3 | Inštalácia vykurovania a ventilácie (inštalácia ústredného kúrenia, klimatizačných a ventilačných zariadení) |403.4 | Izolácia tepelná, zvuková a vibračná |403.5 | Elektrická inštalácia |403.6 | Inštalácia antén, hromozvodov, telefónov atď. |404 | | Dekoračné a dokončovacie práce |404.1 | Všeobecné dekoračné a dokončovacie práce |404.2 | Omietanie |404.3 | Stolárske a tesárske práce s osobitným zreteľom na inštaláciu drevených zariadení (vrátane položenia drevených podláh) |404.4 | Maľovanie a hladenie, tapetovanie |404.5 | Kladenie obkladov a podlahových krytín, obkladanie stien (kladenie dlažby, iných podlahových krytín a adhéznych povrchových materiálov) |404.6 | Rôzne dokončovacie práce (vrátane inštalácie pecí a krbov atď.) |--------------------------------------------------


title: Smernica Rady z 21. decembra 1982 týkajúca sa hlásenia nákaz zvierat v spoločenstve

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31982L0894

Úradný vestník L 378 , 31/12/1982 S. 0058 - 0062 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 3 Zväzok 15 S. 0215  Španielske špeciálne vydanie: Kapitola 03 Zväzok 26 S. 0227  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 3 Zväzok 15 S. 0215  Portugalské špeciálne vydanie Kapitola 03 Zväzok 26 S. 0227

		Smernica Radyz 21. decembra 1982týkajúca sa hlásenia nákaz zvierat v spoločenstve(82/894/EHS)RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEVso zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva a najmä na jej články 43 a 100,so zreteľom na návrh Komisie,so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [1]so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru2, [2]keďže spoločenstvo vydalo nariadenia týkajúce sa obchodu v rámci spoločenstva s dobytkom, ošípanými, čerstvým mäsom, čerstvým hydinovým mäsom a mäsovými výrobkami;keďže objavenie sa alebo prítomnosť určitých nákazlivých ochorení zvierat predstavuje nebezpečenstvo pre stavy dobytka v spoločenstve, zvlášť z dôvodov ich šírenia pri obchode v rámci spoločenstva; keďže je nevyhnutné rýchle a presné informovanie pre vykonávanie rôznych protinákazových opatrení uvedených v predpisoch spoločenstva;keďže povinnosťou každého členského štátu je hlásiť ostatným členským štátom a Komisii výskyt a zánik určitých nákaz na svojom území v súlade s článkom 9 smernice Rady 64/432/EHS z 26. júna 1964, týkajúcej sa problematiky veterinárnozdravotných opatrení pri premiestňovaní dobytka a ošípaných v rámci spoločenstva [3], naposledy zmenenej a doplnenej smernicou 80/1274/EHS [4]; s článkom 11 smernice Rady 71/118/EHS z 15. februára 1971, týkajúcej sa zdravotnej problematiky pri premiestňovaní čerstvého hydinového mäsa [5], naposledy zmenenej a doplnenej smernicou 80/216/EHS [6]; s článkom 7 smernice Rady 72/461/EHS z 12. decembra 1972, týkajúcej sa problematiky veterinárno-zdravotných opatrení pri premiestňovaní čerstvého mäsa v rámci spoločenstva [7], naposledy zmenenej a doplnenej smernicou 80/1099/EHS [8] a článkom 7 smernice Rady 80/215/EHS z 22. januára 1980, týkajúcej sa problematiky veterinárno-zdravotných opatrení pri obchode s mäsovými výrobkami v rámci spoločenstva [9], naposledy zmenenej a doplnenej smernicou 80/1100/EHS [10];keďže spôsoby hlásenia a nákazy podliehajúce hláseniu musia byť špecifikované a že je vhodné pravidelne informovať o nákazovej situácii v každom členskom štáte;keďže skúsenosti s týmto hlásením a ich technické zaistenie bude potrebné vykonávať postupom určeným úzkou spoluprácou medzi členskými štátmi a Komisiou,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 11. Táto smernica sa týka hlásenia:- výskytu jednej z nákaz uvedených v prílohe I,- zrušenia, po zániku posledného ohniska, obmedzení vykonávaných po výskyte jednej z nákaz uvedených v prílohe I.2. Tato smernica platí bez toho, aby boli dotknuté zvláštne ustanovenia týkajúce sa informácii o zosúladení opatrení eradikácie a/alebo profylaxie, týkajúcich sa nákaz zvierat.Článok 2Podľa tejto smernice sa rozumie pod pojmom:a) "hospodárstvo" — poľnohospodársky alebo iný podnik umiestnený na území členského štátu, v ktorom sú zvieratá umiestnené alebo chované;b) "prípad" — úradné zistenie u každého zvieraťa alebo kadáveru jednej z nákaz uvedených v prílohe I;c) "ohnisko" — hospodárstvo alebo miesto, nachádzajúce sa na území spoločenstva, kde sú zvieratá zhromaždené a kde bol úradne potvrdený jeden alebo viac prípadov;d) "primárne ohnisko" — každé ohnisko nesúvisiace z epizootologického hľadiska s niektorým predchádzajúcim ohniskom zisteným v rovnakej oblasti členského štátu tak, ako to definoval článok 2 smernice 64/432/EHS alebo prvý výskyt v inej oblasti rovnakého členského štátu.Článok 31. Každý členský štát hlási do 24 hodín priamo Komisii a priamo členským štátom:- primárne ohnisko jednej z nákaz uvedených v prílohe I, zistené na svojom území,- zrušenie, po zániku posledného ohniska, obmedzení vykonávaných na jeho území po objavení sa jednej z nákaz uvedených v prílohe I;2. Hlásenia uvedené v odseku 1 zahŕňajú informácie uvedené v prílohe II a sú zasielané telexom.3. V prípade klasického moru ošípaných stačí poskytnúť informáciu v súlade so smernicou Rady 80/217/EHS z 22. januára 1980, ktorá určuje opatrenia spoločenstva pre boj proti klasickému moru ošípaných [11], naposledy zmenenou a doplnenou smernicou 80/1274/EHS. [12]Článok 41. Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článku 1 odsek 2, každý členský štát hlási priamo Komisii, najneskôr prvý pracovný deň každého týždňa, sekundárne ohnisko nákaz, uvedených v prílohe I, zistených na svojom území.Vyššie uvedené hlásenie zahŕňa týždeň, ktorý končí o polnoci nedele predchádzajúcej hláseniu.Komisia stanoví prípadnú spoluprácu medzi existujúcimi informačnými zdrojmi a oznámi ju veterinárnym službám každého členského štátu.2. Skutočnosť, že Komisia nedostane hlásenie, znamená to, že počas doby uvedenej v pododseku 2 odseku 1 sa neobjavilo žiadne sekundárne ohnisko.3. Hlásenia uvedené v odseku 1 zahŕňajú informácie vymenované v prílohe II a všetky sú zasielané telexom.Článok 51. Pred realizáciou tejto smernice je stanovená postupom uvedeným v článku 6 kodifikovaná forma, podľa ktorej musia byť oznámené informácie uvedené v prílohe II.2. Podľa postupu uvedeného v článku 6 môže byť rozhodnuté:- doplniť alebo upraviť prílohy,- aby, bez toho, aby bol dotknutý článok 4, rozsah, obsah a frekvencia hlásení boli dočasne pozmenené s ohľadom na príslušnú nákazu, a najmä na vývoj nákazovej situácie.Článok 61. V prípade, ktorý sa vzťahuje na postup stanovený v tomto článku, stály veterinárny výbor, ustanovený rozhodnutím Rady z 15. novembra 1968, ďalej len "výbor", je ihneď zvolaný svojím prvým predsedom, a to buď na jeho podnet, alebo na žiadosť niektorého členského štátu.2. Vo výbore je hlasovanie členských štátov vykonávané podľa článku 148 odseku 2 zmluvy. Predseda nehlasuje.3. Predstaviteľ Komisie predloží návrh na opatrenia, ktoré majú byť prijaté. Výbor vysloví svoje stanovisko na tieto opatrenia v lehote stanovenej predsedom, s prihliadnutím na naliehavosť otázok predložených k posúdeniu. Názor je prijatý väčšinou 45 hlasov.4. Komisia prijíma opatrenia a ihneď ich uplatňuje v prípade, že sú v súlade so stanoviskom výboru. Pokiaľ nie sú opatrenia v súlade so stanoviskom výboru alebo toto stanovisko chýba, Komisia ihneď predloží navrhované opatrenia k prijatiu Rade. Rada vyhlasuje opatrenia kvalifikovanou väčšinou hlasov.Ak počas troch mesiacov od momentu ako bola Rada o probléme informovaná, táto neprijala žiadne opatrenia, navrhované opatrenia prijíma Komisia a uvedie ich okamžite do platnosti.Článok 7Členské štáty uvedú do platnosti právne predpisy, nariadenia a administratívne opatrenia, nevyhnutné na dosiahnutie súladu s touto smernicou, najneskôr do 1. januára 1984 a ihneď o tom informujú Komisiu.Článok 8Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 21. decembra 1982Za RadupredsedaO. Møller[1] Stanovisko vydané 12/13 apríla 1982 (ešte neuverejnené v úradnom vestníku).[2] Ú. v. ES C 112, 3.5.1982, s. 4.,[3] Ú. v. ES 121, 29.7.1964, s. 1977/64.[4] Ú. v. ES L 375, 31.12.1980, s. 75[5] Ú. v. ES L 55, 8.3.1971, s. 23[6] Ú. v. ES L 47, 21.2.1980, s. 8[7] Ú. v. ES L 302, 31.12.1972, s. 24.[8] Ú. v. ES L 325, 1.12.1980, s. 14.[9] Ú. v. ES L 47, 21.2.1980, s. 4.[10] Ú. v. ES L 325, 1.12.1980, s. 16.[11] Ú. v. ES L 47, 21.2.1980, s. 11.[12] Ú. v. ES L 375, 31.12.1980, s. 75.--------------------------------------------------PRÍLOHA INákazy podliehajúce hláseniuSlintačka a krívačkaMor dobytkaPľúcna nákaza dobytkaKatarálna horúčka oviec (bluetongue)Vezikulárna choroba ošípanýchMor ošípanýchAfrický mor ošípanýchNákazlivá obrna ošípaných (Těšínská choroba)Chrípka vtákovPseudomor hydiny--------------------------------------------------PRÍLOHA IIInformácie uvádzané v rámci hlásenia1. Informácie požadované v zmysle článku 3 pri výskyte primárnych ohnísk nákaz uvedených v prílohe I:1) dátum odoslania;2) hodina odoslania;3) názov členského štátu;4) a) názov nákazy;b) typ vírusu, v prípade potreby;5) dátum potvrdenia;6) zemepisná lokalizácia hospodárstva;7) počet podozrivých zvierat na dotyčných miestach: a) hovädzí dobytok, b) ošípané, c) ovce, d) kozy, e) hydina;8) počet porazeného dobytka: a) hovädzí dobytok, b) ošípané, c) ovce, d) kozy, e) hydina;9) počet odstránených kadáverov: a) hovädzí dobytok, b) ošípané, c) ovce, d) kozy, e) hydina.2. Informácie požadované v zmysle clánku 4 pri výskyte sekundárnych ohnísk nákaz uvedených v prílohe I:1) dátum odoslania;2) hodina odoslania;3) názov členského štátu;4) pre každú hlásenú nákazu:a) názov nákazy;b) počet ohnísk.3. Informácie požadované v zmysle článku 3 pri zrušení obmedzení vykonávaných v členskom štáte, po zániku posledného ohniska nákaz uvedených v prílohe I:1) dátum odoslania;2) hodina odoslania;3) názov clenského štátu;4) názov nákazy;5) dátum zrušenia obmedzení.--------------------------------------------------