title: Smernica Komisie 2001/2/ES zo 4. januára 2001 prispôsobujúca smernicu Rady 1999/36/ES o prepravovateľných tlakových zariadeniach technickému pokrokuText s významom pre EHP.

text:
Dôležité právne oznámenie

|

32001L0002

Úradný vestník L 005 , 10/01/2001 S. 0004 - 0005

		Smernica Komisie 2001/2/ESzo 4. januára 2001prispôsobujúca smernicu Rady 1999/36/ES o prepravovateľných tlakových zariadeniach technickému pokroku(Text s významom pre EHP)KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,so zreteľom na smernicu Rady 1999/36/ES z 29. apríla 1999 o prepravovateľných tlakových zariadeniach [1] a najmä na jej článok 14,kedže:(1) Článok 3 odsek 1 smernice 1999/36/ES stanovuje, že nové nádoby a nové cisterny musia spĺňať príslušné podmienky smernice Rady 94/55/ES z 21. novembra 1994 o aproximácii právnych predpisov členských štátov vzhľadom na prepravu nebezpečného tovaru cestnou dopravou [2] v znení smernice 2000/61/ES Európskeho parlamentu a Rady [3] a taktiež spĺňať príslušné podmienky smernice Rady 96/49/ES z 23. júla 1996 o aproximácii právnych predpisov členských štátov vzhľadom na prepravu nebezpečného tovaru železničnou dopravou [4], naposledy zmenenou smernicou 2000/62/ES Európskeho parlamentu a Rady [5];(2) Ustanovenia Európskej dohody o medzinárodnej cestnej preprave nebezpečných vecí (ďalej iba "ADR") a Poriadku pre medzinárodnú železničnú prepravu nebezpečného tovaru (ďalej iba "RID") [6], spolu s ich zmenami a doplnkami, sú prílohou smernice 94/55/ES a 96/49/ES. Nová verzia ADR a RID nadobúda účinnosť dňa 1. júla 2001;(3) Príloha V smernice 1999/36/ES stanovuje moduly, podľa ktorých sa má postupovať pri posudzovaní zhody nových nádob a nových cisterien. Tieto ustanovenia už nie sú v súlade s novou verziou ADR a RID. V dôsledku toho by mala byť táto príloha pozmenená a doplnená;(4) Zmeny a doplnky potrebné na prispôsobenie príloh smernice 1999/36/ES majú byť prijaté podľa článku 14 smernice, v súlade s postupom stanoveným v jej článku 15;(5) Opatrenia stanovené v tejto smernici sú v súlade so stanoviskom výboru, uvedenom v článku 15 smernice 1999/36/ES,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Text prílohy V smernice 1999/36/ES sa nahradí textom prílohy tejto smernice.Článok 21. Členské štáty uvedú do platnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 1. júla 2001. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.Článok 3Táto smernica nadobúda účinnosť 7. deň po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Článok 4Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 4. januára 2001Za KomisiuLoyola De Palaciopodpredseda[1] Ú. v. ES L 138, 1.6.1999, s. 20.[2] Ú. v. ES L 319, 12.12.1994, s. 7.[3] Ú. v. ES L 279, 1.11.2000. s. 40.[4] Ú. v. ES L 235, 17.9.1996, s. 25.[5] Ú. v. ES L 279, 1.11.2000. s. 44.[6] Nariadenie uvedené v prílohe I dodat B Dohovoru o medzinárodnej železničnej preprave tovaru (COTIF).--------------------------------------------------PRÍLOHA"PRÍLOHA VMODULY, PODĽA KTORÝCH SA MÁ POSTUPOVAŤ PRI POSUDZOVANÍ ZHODYV nasledovnej tabuľke je uvedené, podľa ktorých modulov posudzovania zhody uvedených v prílohe IV, časti I sa má postupovať v prípade prepravovateľných tlakových zariadení definovaných v článku 2 odsek 1Kategória prepravovateľného tlakového zariadenia | Moduly |1.Nádoby, u ktorých je násobok testovacieho tlaku a kapacity maximálne 30MPa × liter (300 bar × liter), | A1, alebo D1, alebo E1 |2.Nádoby, u ktorých je násobok testovacieho tlaku a kapacity väčší než 30 a rovný, alebo menší než 150 MPa × liter (300 a 1500 bar × liter), | H, alebo B v kombinácii s E, alebo B v kombinácii s C1, alebo B1 v kombinácii s F, alebo B1 v kombinácii s D |3.Nádoby, u ktorých je násobok testovacieho tlaku a kapacity prekračuje 150MPa × liter (1500), a cisterny. | G, alebo H1, alebo B v kombinácii s D, alebo B v kombinácii s F |Upozornenie 1.Prepravovateľné tlakové zariadenie musí byť podľa voľby výrobcu predmetom jedného z postupov posudzovania zhody uvedeného pre kategóriu, v ktorej je klasifikované. V prípade nádob, alebo ich ventilov a ďalšieho príslušenstva používaného na prepravu, sa môže výrobca rozhodnúť použiť jeden z postupov stanovených pre vyššie uvedené kategórie.Upozornenie 2.Ako časť postupov zabezpečenia kvality musí notifikovaný orgán pri náhodnej kontrole odobrať vzorku prepravného tlakového zariadenia z výrobných, alebo skladovacích priestorov s cieľom vykonania kontroly, alebo zabezpečenia jej vykonania, s cieľom overenia dodržania požiadaviek tejto smernice. Za týmto účelom musí výrobca informovať notifikovaný orgán o plánovanom výrobnom programe. Notifikovaný orgán vykoná minimálne dve kontrolné návštevy počas prvého roka výroby. Frekvenciu následných kontrolných návštev určí notifikovaný orgán na základe kritérií ustanovených v bode 4.4 príslušných modulov v prílohe VI, časť I."--------------------------------------------------


title: Smernica Komisie 1999/77/ES z 26. júla 1999, ktorou sa prispôsobuje technickému pokroku po šiestykrát príloha I k smernici Rady 76/769/EHS o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov vzťahujúcich sa na obmedzenia uvádzania na trh a používania niektorých nebezpečných látok a prípravkov (azbest)Text s významom pre EHP.

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31999L0077

Úradný vestník L 207 , 06/08/1999 S. 0018 - 0020

		Smernica Komisie 1999/77/ESz 26. júla 1999,ktorou sa prispôsobuje technickému pokroku po šiestykrát príloha I k smernici Rady 76/769/EHS o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov vzťahujúcich sa na obmedzenia uvádzania na trh a používania niektorých nebezpečných látok a prípravkov (azbest)(Text s významom pre EHP)KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,so zreteľom na smernicu Rady 76/769/EHS z 27. júla 1976 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov vzťahujúcich sa na obmedzenia uvádzania na trh a používania niektorých nebezpečných látok a prípravkov [1], naposledy zmenenú a doplnenú smernicou Európskeho parlamentu a Rady 1999/43/ES [2], a najmä jej článkom 2a, zavedenou smernicou Rady č. 89/678/EHS [3];(1) keďže používanie azbestu a výrobkov, ktoré ho obsahujú, môže prostredníctvom uvoľňovania vlákien spôsobovať azbestózu, mesoheliom a rakovinu pľúc; keďže obchodovanie a používanie by teda malo v maximálnej miere podliehať najprísnejším možným obmedzeniam;(2) keďže smernica Rady 83/478/EHS [4], ktorou sa po piatykrát mení a dopĺňa smernica 79/769/EHS, špecifikuje, že s krocidolitovými azbestovými vláknami a výrobkami, ktoré ich obsahujú, sa už nesmie obchodovať a nesmú sa už používať, okrem troch možných výnimiek; keďže tá istá smernica prijala ustanovenia o povinnom označovaní všetkých výrobkov, ktoré obsahujú azbestové vlákna, nálepkami;(3) keďže smernica Rady 85/610/EHS [5], ktorou sa po siedmykrát mení a dopĺňa smernica č. 76/769/EHS, špecifikuje, že s azbestovými vláknami sa už nesmie obchodovať a nesmú byť už použité pri výrobe hračiek, materiálov a prípravkov aplikovaných striekaním, maloobchodných výrobkov v práškovej forme, fajčiarskeho príslušenstva, katalytických ohrievacích telies, náterov a lakov;(4) keďže smernica Komisie 91/659/EHS [6], ktorou sa prispôsobuje príloha I k smernici 76/769/EHS technickému pokroku, špecifikuje, že s amfibolovými azbestovými vláknami a výrobkami, ktoré ich obsahujú, sa už nesmie obchodovať a nesmú sa už používať; keďže tá istá smernica špecifikuje, že s krysolitovými azbestovými vláknami a výrobkami, ktoré ich obsahujú, sa už nesmie obchodovať a nesmú sa už používať v štrnástich kategóriách výrobkov;(5) keďže účinky krysolitového azbestu a jeho náhrad na zdravie boli konzultované s vedeckým výborom pre toxicitu, ekotoxicitu a životné prostredie;(6) keďže v súčasnosti sú k dispozícii pre väčšinu aktuálnych aplikácií krysolitového azbestu náhrady alebo alternatívy, ktoré nie sú klasifikované ako karcinogény a sú považované za menej nebezpečné;(7) keďže doteraz nebola stanovená prahová hodnota úrovne expozície, pod ktorou by vystavenie krysolitovému azbestu nepredstavovalo karcinogénne riziko;(8) keďže expozíciu pracovníkov a ostatných užívateľov výrobkov, ktoré obsahujú azbest, je nesmierne ťažké regulovať a môže do veľkej miery presiahnuť súčasné hraničné hodnoty na prerušovanej báze a táto kategória expozície v súčasnosti predstavuje najväčšie riziko rozvinutia chorôb spôsobených azbestom;(9) keďže účinným spôsobom ako ochrániť ľudské zdravie je zakázať používanie vlákien z krysolitového azbestu a výrobkov, ktoré ich obsahujú;(10) keďže sa neustále získavajú vedecké poznatky o azbeste a jeho náhradách; keďže Komisia preto požiada Vedecký výbor pre toxicitu, ekotoxicitu a životné prostredie, aby vykonal ďalšiu revíziu akýchkoľvek relevantných nových vedeckých údajov o zdravotných rizikách krysolitového azbestu a jeho náhrad do 1. januára 2003; keďže táto revízia bude tiež zohľadňovať ostatné aspekty tejto smernice na základe technického pokroku, najmä výnimky; keďže, ak je to potrebné, Komisia navrhne vhodné legislatívne zmeny;(11) keďže pre vyradenie krysolitového azbestu a výrobkov, ktoré ho obsahujú, je potrebné určité časové obdobie; keďže by toto obdobie malo byť dlhšie kvôli diafragmám, ktoré sa používajú pre účely elektrolýzy v existujúcich zariadeniach, pretože riziko expozície je neobyčajne nízke a pre vyvinutie vhodných alternatív v tejto, na bezpečnosť náročnej, aplikácii je potrebné dlhšie časové obdobie; keďže Komisia bude revidovať túto výnimku do 1. januára 2008 po porade s Vedeckým výborom pre toxicitu, ekotoxicitu a životné prostredie;(12) keďže táto smernica ustanovuje bez toho, aby to malo dopad na smernicu Rady 89/391/EHS, minimálne požiadavky na ochranu pracovníkov [7] a jej jednotlivé smernice v zmysle článku 16, odsek 1 tejto smernice, najmä smernice Rady 90/394/EHS z 28. júna 1990 o ochrane pracovníkov pred rizikami spojenými s expozíciou karcinogénom pri práci [8], zmenenou a doplnenou smernicou 97/42/ES [9];(13) keďže smernica Rady 91/382/EHS [10], ktorou sa mení a dopĺňa smernica 83/477/EHS o ochrane pracovníkov pred rizikami z vystavenia účinkom azbestu pri práci, stanovuje systém regulácie tam, kde činnosti môžu znamenať expozíciu pracovníkov azbestovému prachu;(14) keďže táto smernica prispôsobuje, bez toho, aby to malo dopad na smernicu Komisie 98/12/ES [11], technickému pokroku smernicu Rady 71/320/EHS o aproximácii právnych predpisov členských štátov vo vzťahu k brzdiacim zariadeniam určitých kategórií motorových vozidiel a ich návesov;(15) keďže opatrenia, ktoré stanovuje táto smernica, sú v súlade so stanoviskom Výboru na prispôsobovanie sa smerníc technickému pokroku pri odstraňovaní technických prekážok obchodu s nebezpečnými látkami a prípravkami;PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Príloha I k smernici č. 76/769/EHS sa týmto prispôsobuje technickému pokroku tak, ako je to uvedené v tejto prílohe.Článok 21. Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 1. januára 2005 a budú o tom bezodkladne informovať Komisiu.Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.2. Členské štáty oznámia Komisii hlavné ustanovenia vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.3. Od nadobudnutia účinnosti tejto smernice do 1. januára 2005 nesmú členské štáty povoliť zavedenie nových aplikácií krysolitového azbestu na svojich územiach.Článok 3Táto smernica nadobúda účinnosť 20. deň po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Článok 4Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 26. júla 1999Za KomisiuKarel van Miertčlen Komisie[1] Ú. v. ES L 262, 27.9.1976, s. 24.[2] Ú. v. ES L 166, 1.7.1999, s. 87.[3] Ú. v. ES L 398, 30.12.1989, s. 24.[4] Ú. v. ES L 263, 24.9.1983, s. 33.[5] Ú. v. ES L 375, 31.12.1985, s. 1.[6] Ú. v. ES L 363, 31.12.1991, s. 36.[7] Ú. v. ES L 183, 29.6.1989, s. 1.[8] Ú. v. ES L 196, 26.7.1990, s. 1.[9] Ú. v. ES L 179, 8.7.1997, s. 4.[10] Ú. v. ES L 206, 29.7.1991, s. 16.[11] Ú. v. ES L 81, 18.3.1998, s. 1.--------------------------------------------------PRÍLOHAV prílohe I k smernici 76/769/EHS sa bod 6 nahrádza nasledujúcim bodom:"6.1Krocidolit, CAS č. 12001-28-4- Amozit, CAS č. 12172-73-5- Antofylitový azbest, CAS č. 77536-67-5- Aktinolitový azbest, CAS č. 77536-66-4- Tremolitový azbest, CAS č. 77536-68-6 | 6.1Obchodovanie s týmito vláknami a ich používanie a obchodovanie s výrobkami, ktoré obsahujú tieto vlákna zámerne pridané, a ich používanie sa zakazuje. |6.2Krysolit, CAS č. 12001-29-5 | 6.2Obchodovanie s týmto vláknom a jeho používanie a obchodovanie s výrobkami, ktoré obsahujú toto vlákno zámerne pridané, a ich používanie sa zakazuje.Avšak členské štáty môžu vylúčiť diafragmy v existujúcich zariadeniach pre elektrolýzu, až kým neukončia svoju životnosť, alebo kým nebudú k dispozícii vhodné náhrady bez obsahu azbestu, podľa toho, čo nastane skôr. Komisia prehodnotí túto výnimku do 1. januára 2008.Používanie už inštalovaných a fungujúcich výrobkov obsahujúcich azbestové vlákna podľa bodov 6.1 a 6.2 alebo fungujúcich výrobkov členským štátom, ktorých sa to týka, pred dátumom zavedenia smernice 1999/77/ES, sa naďalej povoľuje, kým nebudú zlikvidované alebo neukončia svoju životnosť. Avšak členské štáty môžu kvôli ochrane zdravia zakázať na svojom území používanie takýchto výrobkov aj pred ich zlikvidovaním alebo pred ukončením ich životnosti.Bez toho, aby to malo dopad na uplatňovanie ostatných ustanovení spoločenstva o klasifikácii, balení a označovaní nebezpečných látok a prípravkov, obchodovanie s týmito vláknami a výrobkami, ktoré ich obsahujú a ich používanie a používanie výrobkov, ktoré ich obsahujú, tak ako to povoľujú predchádzajúce výnimky, možno zakázať, len ak výrobky majú označenie v súlade s ustanoveniami prílohy II k smernici č. 76/769/EHS." |--------------------------------------------------


title: Smernica Komisie 2002/50/ES zo 6. júna 2002, ktorou sa technickému pokroku prispôsobuje smernica Rady 1999/36/ES o prepravovateľných tlakových zariadeniachText s významom pre EHP.

text:
Dôležité právne oznámenie

|

32002L0050

Úradný vestník L 149 , 07/06/2002 S. 0028 - 0028

		Smernica Komisie 2002/50/ESzo 6. júna 2002,ktorou sa technickému pokroku prispôsobuje smernica Rady 1999/36/ES o prepravovateľných tlakových zariadeniach(Text s významom pre EHP)KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,so zreteľom na smernicu Rady 1999/36/ES z 29. apríla 1999 o prepravovateľných tlakových zariadeniach [1], a najmä na jej článok 14,keďže:(1) smernica Komisie 2001/2/ES [2] zmenila a doplnila certifikačné postupy stanovené v smernici 1999/36/ES, pokiaľ ide o kombináciu modulov používaných na posudzovanie zhody nových nádob a cisterien;(2) tieto moduly by sa mali zmeniť s cieľom zabezpečiť lepšiu koherenciu medzi nimi;(3) príloha IV k smernici 1999/36/ES by sa preto mala príslušne zmeniť a doplniť;(4) opatrenia stanovené v tejto smernici sú v súlade so stanoviskom Výboru pre prepravu nebezpečného tovaru,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1V prílohe IV v časti I v prvej vete bodu 1 modulu D, v bode 3.1 v druhom pododseku v tretej zarážke a v prvom pododseku bodu 3.2 sa slová "osvedčenie o ES typovej skúške" nahrádzajú slovami "osvedčenie o ES typovej skúške alebo osvedčenie o ES konštrukčnej skúške".Článok 2Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 1. januára 2003. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.Článok 3Táto smernica nadobúda účinnosť 20. deň po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Článok 4Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 6. júna 2002Za KomisiuLoyola De Palaciopodpredseda[1] Ú. v. ES L 138, 1. 6. 1999, s. 20.[2] Ú. v. ES L 5, 10. 1. 2001, s. 4.--------------------------------------------------


title: Smernica Komisie 2001/93/ES z 9. novembra 2001, ktorá mení a dopĺňa smernicu 91/630/EHS stanovujúcu minimálne normy na ochranu ošípaných

text:
Dôležité právne oznámenie

|

32001L0093

Úradný vestník L 316 , 01/12/2001 S. 0036 - 0038

		Smernica Komisie 2001/93/ESz 9. novembra 2001,ktorá mení a dopĺňa smernicu 91/630/EHS stanovujúcu minimálne normy na ochranu ošípanýchKOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,so zreteľom na smernicu Rady 91/630/EHS z 19. novembra 1991 stanovujúcu minimálne normy na ochranu ošípaných [1] v jej zmenenej a doplnenej forme, najmä na jej článok 5,keďže:(1) V zmysle článku 6 smernice 91/630/EHS Vedecký veterinárny výbor prijal 30. septembra 1997 stanovisko v súvislosti s prosperitou intenzívne chovaných ošípaných.(2) Smernica Rady 95/58/ES z 20. júla 1998 týkajúca sa ochrany zvierat chovaných na poľnohospodárske účely [2], vypracovaná na základe Európskeho dohovoru o ochrane zvierat chovaných na poľnohospodárske účely, obsahuje ustanovenia spoločenstva, ktoré sa vzťahujú na všetky poľnohospodárske zvieratá v súvislosti s požiadavkami na stavbu maštalí, izolácie, kúrenia a ventilácie, zariadenia na kontrolu a inšpekcie dobytka. Je preto potrebné zaoberať sa s týmito záležitosťami v prílohe k smernici 91/630/EHS, pričom je potrebné stanoviť podrobnejšie požiadavky.(3) V prípade, že sú ošípané chované v skupinách, mali by sa podniknúť vhodné chovné opatrenia pre ich ochranu a na zvýšenie ich prosperity.(4) Kupírovanie chvostov, skracovanie zubov a pilovanie zubov spôsobujú ošípaným okamžitú i dlhšie trvajúcu bolesť. Kastrácia môže spôsobiť dlhšie trvajúcu bolesť, ktorá sa zhoršuje, ak dochádza k roztrhnutiu tkanív. Tieto praktiky sú preto pre prosperitu zvierat škodlivé, najmä ak ich vykonávajú neskúsené a neschopné osoby. Preto by sa mali stanoviť pravidlá, ktoré zabezpečia lepšiu prax.(5) Vyššie uvedená správa Vedeckého veterinárneho výboru odporučila, aby neboli ciciaky, v záujme ich prosperity, odstavené od prasnice vo veku nižšom ako 28 dní, ak nie je skoršie odstavenie v záujme zdravia ciciakov, aby sa tak predišlo negatívnemu vplyvu na ich zdravie a zdravie prasníc.(6) Ustanovenia tejto smernice sú v súlade so stanoviskom Stáleho veterinárneho výboru,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Príloha k smernici 91/630/EHS sa nahrádza textom prílohy k tejto smernici.Článok 2Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 1. januára 2003. Bezodkladne o tom budú informovať Komisiu.Keď členské štáty prijmú tieto opatrenia, uvedú v nich odkaz na túto smernicu alebo ich takýto odkaz bude sprevádzať pri príležitosti ich úradného uverejnenia. Spôsob vykonania takéhoto odkazu stanovia členské štáty.Článok 3Táto smernica nadobudne účinnosť 20. deň odo dňa jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Článok 4Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 9. novembra 2001Za KomisiuDavid Byrnečlen Komisie[1] Ú. v. ES L 340, 11.12.1991, s. 33.[2] Ú. v. ES L 221, 8.8.1998, s. 23.--------------------------------------------------PRÍLOHAKAPITOLA IVŠEOBECNÉ PODMIENKYOkrem hlavných ustanovení prílohy k smernici 98/58/EC budú platiť tieto požiadavky:1. V časti budovy, kde sa chovajú ošípané, sa musí predchádzať nepretržitému hluku, ktorého hladina dosahuje 85 dBA. Treba sa vyhýbať nepretržitému alebo náhlemu hluku.2. Ošípané musia mať osvetlenie s intenzitou aspoň 40 luxov aspoň osem hodín denne.3. Ustajnenie ošípaných musí byť konštruované takým spôsobom, ktorý zvieratám umožní:- prístup k ležovisku, ktoré musí byť fyzicky pohodlné a spĺňať určité teplotné požiadavky, ako aj primerane odvodňované a čisté, a v ktorom môžu ležať všetky zvieratá naraz,- normálne odpočívať a vstávať,- vidieť na ostatné ošípané, týždeň pred očakávaným termínom oprasenia a počas prasenia sa musia prasnice a prasničky držať mimo dohľadu ostatných zvierat.4. Bez ohľadu na článok 3 (5) musia mať ošípané vždy prístup k dostatočnému množstvu materiálu, ktorý im umožní skúmanie a manipulovanie ako je slama, seno, drevo, piliny, hubový kompost, rašelina alebo ich zmes, ktorá neohrozuje zdravie zvierat.5. Podlahy musia byť hladké, ale nie šmykľavé, aby sa tak predišlo úrazom ošípaných. Musia byť navrhnuté, konštruované a udržované tak, aby ošípaným nespôsobovali úrazy alebo utrpenie. Musia byť prispôsobené veľkosti a váhe ošípaných a ak sa nemajú podstielku, musia byť pevné, rovné a stabilné.6. Všetky ošípané sa musia kŕmiť najmenej raz denne. Ak sa ošípané kŕmia v skupinách a nie ad libitum alebo automatickým systémom, ktorý kŕmi zvieratá jednotlivo, každá ošípaná musí mať prístup ku krmivu v tom istom čase ako ostatné zvieratá v skupine.7. Všetky ošípané staršie ako dva týždne musia mať prístup k dostatočnému množstvu čerstvej vody.8. Všetky postupy, ktoré sú mienené ako zásahy na účely iné ako liečebné alebo diagnostické alebo na identifikáciu ošípaných v súlade s príslušnou legislatívou a spôsobujú poškodenie alebo stratu citlivých častí tela alebo zmenu štruktúry kostí sú zakázané, s týmito výnimkami:- jednotné odstraňovanie očných zubov ciciakov obrusovaním alebo odstrihávaním najneskôr v siedmom dni veku ciciakov, pričom zostane povrch hladký; kly kancov možno skrátiť v prípade potreby, aby sa tak predišlo zraneniam iných zvierat alebo z bezpečnostných dôvodov,- kupírovanie časti chvosta,- kastrácia kancov inými prostriedkami ako je trhanie tkaniva,- nosné krúžky iba v prípade, že sú zvieratá chované vo výbehu a ak je to v súlade s vnútroštátnou legislatívou.Kupírovanie chvostov ani skracovanie očných zubov sa nesmie vykonávať ako súčasť bežnej praxe, ale iba v prípadoch, keď je dokázateľné, že dochádza k zraneniam bradaviek prasníc, uší alebo chvostov iných ošípaných. Pred vykonaním týchto zákrokov sa musia podniknúť iné opatrenia, ktoré zabránia hryzeniu chvostov alebo iným zlozvykom, pričom sa musí zohľadniť prostredie a hustota osídlenia. Z tohto dôvodu sa musia zmeniť nevhodné podmienky prostredia alebo systému chovu.Každý z opísaných postupov smie vykonávať len veterinárny lekár alebo školená osoba v zmysle článku 5 tejto smernice, ktorá má skúsenosti vo výkone používanej techniky s vhodnými prostriedkami a v hygienických podmienkach. Kastráciu alebo skracovanie chvostov po uplynutí siedmeho dňa veku môže vykonávať len veterinárny lekár, pričom použije anestéziu a analgetiká.KAPITOLA IIŠPECIFICKÉ USTANOVENIA PRE RÔZNE KATEGÓRIE OŠÍPANÝCHA. KANCEChovné oddelenia kancov musia byť umiestnené a konštruované tak, aby sa kance mohli otáčať, počuť, čuchať a vidieť ostatné ošípané. Dospelý kanec musí mať k dispozícii najmenej 6 m2 súvislej podlahovej plochy.Ak sa oddelenia používajú aj na prirodzené párenie, podlahová plocha, ktorú má dospelý kanec k dispozícii musí mať rozlohu najmenej 10 m2 a v oddelení nesmú byť nijaké prekážky. Od 1. januára 2003 sa bude toto ustanovenie vzťahovať na všetky novopostavené, alebo prestavané chovy, alebo tie, ktoré sa začnú používať po tomto termíne. Od 1. januára 2005 sa bude toto ustanovenie vzťahovať na všetky chovy.B. PRASNICE A PRASNIČKY1. Podniknú sa opatrenia na zníženie agresie v skupinách.2. Prasné prasnice a prasničky musia byť v prípade potreby ošetrené proti vonkajším a vnútorným parazitom. Keď sú umiestnené do pôrodných klietok, musia byť prasné prasnice a prasničky dôkladné umyté.3. Týždeň pred predpokladaným časom prasenia musia prasnice a prasničky dostať dostatočné množstvo vhodného hniezdiaceho materiálu, pokiaľ to technicky neprekáža pri odvode kalu používanom na farme.4. Za prasnicou alebo prasničkou musí byť dostatok priestoru, ktorý uľahčí prirodzený alebo asistovaný pôrod.5. V pôrodných oddeleniach, v ktorých sú prasnice držané, musia byť určité prostriedky na ochranu ciciakov, napríklad pôrodné zábradlia.C. CICIAKY1. Aby všetky zvieratá mohli oddychovať naraz, musia mať k dispozícii dostatočne veľkú časť celkovej rozlohy podlahy, ktorá musí byť pevná, pokrytá rohožou, podstielkou zo slamy alebo iného vhodného materiálu.2. V pôrodnej klietke musia mať prasiatka k dispozícii dostatok priestoru, aby mohli cicať bez ťažkostí.3. Prasiatka sa nesmú odstavovať pred 28 dňom svojho života, pokiaľ nie je ohrozená prosperita alebo zdravie prasnice alebo prasiatka.Avšak je možné odstaviť ciciaky o sedem dní skôr, ak majú byť premiestnené do špecializovaného ustajnenia, ktoré sa vyprázdni, dôkladne vyčistí a vydezinfikuje pred príchodom novej skupiny, a ktoré je oddelené od ustajnenia, v ktorom sú chované prasnice, aby sa tak minimalizoval prenos chorôb na ciciaky.D. ODSTAVČATÁ A CHOVNÉ OŠÍPANÉ1. Keď sú ošípané chované v skupinách, musia sa prijať opatrenia, aby sa tak zabránilo vzájomným bojom, ktoré prekračujú rámec normálneho správania.2. Mali by sa chovať v skupinách, ktoré budú čo najmenej zmiešané. Ak sa musia zmiešať ošípané, ktoré sa nepoznajú, musí sa to urobiť v čo najmladšom veku, najlepšie do týždňa po odstavení. Zmiešané ošípané musia mať dostatok príležitostí na útek a skrýšu pred ostatnými ošípanými.3. Keď sa objavia príznaky vážnych bojov, musia sa ihneď vyšetriť ich príčiny a podniknúť vhodné opatrenia, ako je poskytnutie dostatku slamy alebo iného materiálu pre zvieratá na hrabanie. Ohrozené zvieratá alebo agresívne zvieratá sa musia držať oddelenie od skupiny.4. Upokojujúce prostriedky na uľahčenie zmiešania zvierat sa môžu používať len vo výnimočných prípadoch a po konzultácii s veterinárnym lekárom.--------------------------------------------------


title: Smernica Rady 2011/64/EÚ z  21. júna 2011 o štruktúre a sadzbách spotrebnej dane z tabakových výrobkov

text:
               5.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 176/24

         SMERNICA RADY 2011/64/EÚ
   z 21. júna 2011
   o štruktúre a sadzbách spotrebnej dane z tabakových výrobkov
   (kodifikované znenie)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 113,
   so zreteľom na návrh Európskej komisie,
   po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru,
   konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom,
   keďže:

               (1)

               Smernice Rady 92/79/EHS z 19. októbra 1992 o aproximácii daní z cigariet (1), 92/80/EHS z 19. októbra 1992 o aproximácii daní z tabakových výrobkov s výnimkou cigariet (2) a 95/59/ES z 27. novembra 1995 o iných daniach, ktoré ovplyvňujú spotrebu vyrobeného tabaku, ako je daň z obratu (3), boli opakovane podstatným spôsobom zmenené a doplnené (4). V záujme jasnosti a prehľadnosti by sa mali tieto smernice kodifikovať ich zjednotením do jedného právneho aktu.

               (2)

               Právne predpisy Únie, ktoré sa týkajú zdaňovania tabakových výrobkov, potrebujú zabezpečiť správne fungovanie vnútorného trhu a zároveň vysokú úroveň ochrany zdravia, ktorá sa vyžaduje v článku 168 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, a vzhľadom na skutočnosť, že tabakové výrobky môžu spôsobiť vážnu ujmu na zdraví a že Únia je stranou Rámcového dohovoru o kontrole tabaku (RDKT) Svetovej zdravotníckej organizácie. Mala by sa zohľadniť situácia prevládajúca pre každý z jednotlivých vyrobených druhov tabaku.

               (3)

               Jedným z cieľov Zmluvy o fungovaní Európskej únie je zachovať hospodársku úniu s vlastnosťami, ktoré sú podobné tým na domácom trhu, so zdravou konkurenciou. V oblasti tabakových výrobkov to podmieňuje, aby spotrebné dane vyrubené na tieto produkty v členských krajinách neznehodnocovali konkurenčné podmienky a neobmedzovali voľný pohyb týchto produktov v rámci Únie.

               (4)

               Každý z jednotlivých tabakových výrobkov, ktoré sa od seba líšia svojimi znakmi a účelom použitia, by sa mal definovať.

               (5)

               Je potrebné rozlišovať medzi jemne rezaným tabakom na vlastnoručné zhotovenie cigariet a iným tabakom na fajčenie.

               (6)

               Tabakové povrazce, ktoré sa ako také vyrábajú jednoduchým postupom a nie priemyselným spôsobom a sú určené na fajčenie, je potrebné vzhľadom na jednotné zdaňovanie týchto produktov taktiež posudzovať ako cigarety.

               (7)

               Pojem výrobca je potrebné spresniť tak, aby sa ním rozumela každá právnická alebo fyzická osoba, ktorá vyrába tabakové výrobky a určuje pre každý členský štát, v ktorom sa tieto výrobky majú uviesť do obehu, maximálnu maloobchodnú cenu.

               (8)

               V záujme jednotného a spravodlivého zdanenia by sa mali stanoviť vymedzenia pojmov „cigarety“, „cigary“ a „cigarky“ a „iný tabak na fajčenie“ tak, aby tabakové povrazce, ktoré sa v závislosti od svojej dĺžky považujú za dve cigarety alebo viac, boli na účely spotrebných daní považované za dve cigarety alebo viac, aby sa cigara, ktorá sa v mnohých ohľadoch podobá cigarete, považovala na účely spotrebnej dane za cigaretu, aby sa tabak na fajčenie, ktorý je v mnohých ohľadoch podobný jemne rezanému tabaku určenému na vlastnoručné zhotovenie cigariet, považoval na účely spotrebnej dane za jemne rezaný tabak a aby sa jasne vymedzil pojem „tabakový zvyšok“. Vzhľadom na ekonomické ťažkosti, ktoré by mohlo okamžité uplatňovanie vymedzenia pojmov cigár a cigariek spôsobiť príslušným nemeckým a maďarským prevádzkovateľom, by sa Spolková republika Nemecko a Maďarská republika mali oprávniť k odloženiu uplatňovania tohto vymedzenia do 1. januára 2015.

               (9)

               Harmonizácia štruktúr spotrebných daní musí viesť najmä k tomu, aby konkurencia medzi kategóriami tabakových výrobkov patriacich do rovnakej skupiny nebola následkom zdanenia znehodnotená a aby došlo k otvoreniu národných trhov členských krajín.

               (10)

               Nevyhnutné požiadavky voľnej súťaže zahŕňajú voľnú tvorbu cien všetkých skupín tabakových výrobkov.

               (11)

               Štruktúra spotrebnej dane na cigarety musí okrem špecifickej spotrebnej dane z cigariet stanovenej na jednotku množstva obsahovať aj proporcionálnu zložku spotrebnej dane z cigariet vypočítanú na základe maloobchodnej ceny, vrátane všetkých daní. Daň z pridanej hodnoty vyrubená na cigarety má ten istý účinok ako proporcionálna zložka spotrebnej dane z cigariet, a preto by sa táto skutočnosť mala zohľadniť pri nastavení pomeru medzi špecifickou spotrebnou daňou z cigariet a celkovým daňovým zaťažením.

               (12)

               Bez toho, aby bola dotknutá zmiešaná daňová štruktúra a maximálne percento špecifickej spotrebnej dane z cigariet celkovému daňovému zaťaženiu, členským štátom by sa mali poskytnúť účinné prostriedky na stanovenie špecifickej spotrebnej dane z cigariet alebo minimálnej spotrebnej dane z cigariet tak, aby sa v celej Únii zabezpečilo uplatňovanie aspoň určitej minimálnej výšky zdanenia.

               (13)

               Na účely správneho fungovania vnútorného trhu je nevyhnutné zaviesť spotrebnú daň z vyrobených tabakových výrobkov pre všetky kategórie.

               (14)

               Pokiaľ ide o cigarety, neutrálne podmienky pre hospodársku súťaž výrobcov by sa mali zabezpečiť, miera rozdelenia trhov s tabakovými výrobkami by sa mala znížiť a ciele ochrany zdravia by sa mali posilniť. Minimálna výška zdanenia by preto mala vychádzať z váženej priemernej maloobchodnej ceny, zatiaľ čo minimálna spotrebná daň z cigariet v peňažnom vyjadrení by sa mala vzťahovať na všetky cigarety. Z rovnakých dôvodov by mala vážená priemerná maloobchodná cena slúžiť aj ako referencia na meranie podielu špecifickej spotrebnej dane z cigariet v rámci celkového daňového zaťaženia.

               (15)

               S ohľadom na ceny a úrovne spotrebných daní, najmä v prípade cigariet, ktoré predstavujú ďaleko najdôležitejšiu kategóriu tabakových výrobkov, ako aj v prípade jemne rezaného tabaku určeného na vlastnoručné zhotovenie cigariet, medzi členskými štátmi ešte stále existujú podstatné rozdiely, ktoré môžu narušiť fungovanie vnútorného trhu. Určitý stupeň priblíženia úrovní zdanenia uplatňovaných v členských štátoch by pomohlo znížiť podvody a pašovanie v rámci Únie.

               (16)

               Takouto konvergenciou by sa takisto prispelo k zabezpečeniu vysokej úrovne ochrany zdravia ľudí. Úroveň zdanenia je hlavným faktorom určujúcim ceny tabakových výrobkov, ktorá zase ovplyvňuje fajčiarske návyky spotrebiteľov. Podvody a pašovanie narúšajú daňovo podmienenú úroveň cien, predovšetkým cenové úrovne cigariet a jemne rezaného tabaku určeného na vlastnoručné zhotovenie cigariet, a tak ohrozujú plnenie cieľov v oblasti kontroly tabaku a ochrany zdravia.

               (17)

               Pokiaľ ide o iné výrobky ako cigarety, malo by sa ustanoviť harmonizované daňové zaťaženie všetkých produktov patriacich k rovnakej skupine tabaku. Stanovenie celkovej minimálnej spotrebnej dane vyjadrenej ako percentuálny podiel, ako množstvo na jeden kilogram alebo na počet kusov je pre fungovanie vnútorného trhu najvhodnejšie.

               (18)

               Pokiaľ ide o jemne rezaný tabak určený na vlastnoručné zhotovenie cigariet, minimálna požiadavka Únie týkajúca sa ceny by mala byť vyjadrená takým spôsobom, aby sa dosiahli podobné účinky ako v oblasti cigariet, pričom za referenčnú hodnotu by sa mala považovať vážená priemerná maloobchodná cena.

               (19)

               Je potrebné priblížiť minimálnu úroveň zdanenia jemne rezaného tabaku určeného na vlastnoručné zhotovenie cigariet k minimálnej úrovni zdanenia uplatňovanej na cigarety tak, aby sa lepšie zohľadnila úroveň hospodárskej súťaže, ktorá v súčasnosti existuje medzi týmito dvoma výrobkami a ktorá sa odzrkadľuje v zistenom správaní spotrebiteľov, ako aj ich rovnako škodlivý charakter.

               (20)

               Portugalsko by malo mať možnosť uplatniť zníženú sadzbu cigariet malospotrebiteľských výrobcov a spotrebovaných vo vzdialených oblastiach Azorských ostrovov a Madeiry.

               (21)

               Prechodné obdobia by mali členským štátom umožniť plynulo sa prispôsobiť úrovniam celkovej spotrebnej dane, čím sa obmedzia možné vedľajšie účinky.

               (22)

               S cieľom zabrániť narušeniu hospodárskej a sociálnej rovnováhy na Korzike je preto dôležité a odôvodnené upraviť výnimku do 31. decembra 2015, na základe ktorej môže Francúzsko uplatňovať na cigarety a iné tabakové výrobky uvedené do daňového voľného obehu na Korzike sadzbu spotrebnej dane, ktorá je nižšia než vnútroštátna sadzba. Do uvedeného dátumu by sa mali pravidlá zdaňovania tabakových výrobkov, ktoré sú uvedené do daňového voľného obehu na Korzike, v plnej miere zosúladiť s pravidlami platnými v kontinentálnom Francúzsku. Malo by sa však predísť príliš náhlej zmene, a preto by sa mala spotrebná daň, ktorá sa v súčasnosti vyberá na Korzike z cigariet a jemne rezaného tabaku určeného na vlastnoručné zhotovenie cigariet, zvyšovať postupne.

               (23)

               Väčšina členských štátov určité tabakové výrobky podľa účelu použitia oslobodzuje od spotrebnej dane alebo spotrebnú daň vracia späť a z tohto dôvodu je oslobodenie alebo vrátenie dane z tabakových výrobkov potrebné upraviť v tejto smernici.

               (24)

               Mal by sa upraviť postup, ktorý by umožnil pravidelné sledovanie cien alebo množstiev určených v tejto smernici na základe správy Komisie, ktorá zohľadní všetky relevantné faktory.

               (25)

               Táto smernica by sa nemala dotýkať povinností členských štátov týkajúcich sa lehôt na transpozíciu tých smerníc do vnútroštátneho práva, ktoré sú uvedené v prílohe I časti B,

         PRIJALA TÚTO SMERNICU:
   KAPITOLA 1

      PREDMET ÚPRAVY

   Článok 1
   Táto smernica určuje všeobecné zásady harmonizácie štruktúry a sadzieb spotrebných daní, ktorým podliehajú tabakové výrobky v členských krajinách.
   KAPITOLA 2

      VYMEDZENIE POJMOV

   Článok 2
   1.   Na účely tejto smernice sa za tabakové výrobky považujú:

               a)

               cigarety;

               b)

               cigary a cigarky;

               c)

               tabak na fajčenie:

                           i)

                           jemne rezaný tabak na vlastnoručné zhotovenie cigariet;

                           ii)

                           iný tabak na fajčenie.

         2.   Za cigarety a tabak na fajčenie sa považujú výrobky, ktoré pozostávajú výlučne alebo z časti z iných látok, ako je tabak, a ktoré spĺňajú podmienky podľa článku 3 alebo článku 5 ods. 1.
   Bez ohľadu na prvý pododsek sa výrobky, ktoré neobsahujú žiadny tabak, nepovažujú za tabakové výrobky, pokiaľ slúžia výlučne medicínskym účelom.
   3.   Vymedzenia pojmov uvedené v odseku 2 tohto článku a v článkoch 3, 4 a 5 nepoškodzujú ani určenie systémov, ani stanovenie výšky zdanenia skupín výrobkov v rámci už schválených predpisov Únie.
   Článok 3
   1.   Na účely tejto smernice sa za cigarety považujú:

               a)

               tabakové povrazce, ktoré sú bez ďalších úprav určené na fajčenie a nie sú cigarami alebo cigarkami v zmysle článku 4 ods. 1;

               b)

               tabakové povrazce, ktoré sa dajú jednoduchým, nie priemyselným postupom vsunúť do dutiniek z cigaretového papiera;

               c)

               tabakové povrazce, ktoré sa dajú jednoduchým, nie priemyselným postupom obaliť cigaretovým papierom.

         2.   Tabakový povrazec uvedený v odseku 1 sa na účely spotrebných daní považuje za dve cigarety, ak bez filtra alebo špičky má dĺžku viac ako 8 cm, najviac však 11 cm; za tri cigarety, ak bez filtra alebo špičky má dĺžku viac ako 11 cm, najviac však 14 cm, atď.
   Článok 4
   1.   Na účely tejto smernice sa za cigary alebo cigarky, pokiaľ sú na základe svojich vlastností a bežných spotrebiteľských očakávaní ako také vhodné a výhradne určené na fajčenie, považujú:

               a)

               tabakové povrazce s krycím listom z prírodného tabaku;

               b)

               tabakové povrazce s náplňou, ktorú tvorí zmes z kúskov tabaku, nie však vlákna získané rezaním, a s krycím listom bežnej cigarovej farby z rekonštituovaného tabaku, ktorý pokrýva celý výrobok vrátane prípadného filtra, ale v prípade cigár so špičkou nie špičku, ak ich kusová hmotnosť bez filtra a bez špičky je najmenej 2,3 g a najviac 10 g a ich obvod okolo najmenej jednej tretiny dĺžky je 34 mm a viac.

         2.   Odchylne od odseku 1 Nemecko a Maďarsko môžu naďalej uplatňovať nasledujúci pododsek do 31. decembra 2014.
   Za cigary alebo cigarky sa považujú:

               a)

               tabakové povrazce, ktoré pozostávajú výhradne z prírodného tabaku;

               b)

               tabakové povrazce, ktoré majú vonkajší vrchný list z prírodného tabaku;

               c)

               tabakové povrazce vyplnené odžilkovaným tabakom a vonkajším obalom typickej farby pre cigaru, ktorý produkt úplne pokrýva, podľa potreby vrátane filtra, ale nie v prípade cigár s náustkom, keď náustok a obal sú z rekonštituovaného tabaku, keď je jednotková váha bez filtra alebo náustku 1,2 g alebo viac a keď je obal špirálovito vrstvený v ostrom uhle najmenej 30° k dĺžkovej osi cigary;

               d)

               tabakové povrazce vyplnené odžilkovaným tabakom a vonkajším obalom prirodzenej farby cigary, z rekonštituovaného tabaku, ktorý pokrýva celý tabakový povrazec – podľa potreby aj filter, ale nie náustok v prípade cigary s náustkom – keď je jednotková váha bez filtra a bez náustku 2,3 g alebo viac a obvod v jednej tretine dĺžky je 34 mm alebo viac.

         3.   Výrobky, ktoré sa čiastočne skladajú z iných látok ako z tabaku, ale inak spĺňajú kritériá ustanovené v odseku 1, sa považujú za cigary alebo cigarky.
   Článok 5
   1.   Na účely tejto smernice sa za tabak na fajčenie považuje:

               a)

               rezaný alebo inak rozdrobený, zvláknený alebo na pásky zlisovaný tabak, ktorý je vhodný na fajčenie bez ďalšieho priemyselného spracovania;

               b)

               tabakový zvyšok upravený na drobný predaj, na ktorý sa nevzťahuje článok 3 a článok 4 ods. 1 a ktorý sa dá fajčiť. Na účely tohto článku sa tabakovým zvyškom rozumejú zvyšky z tabakových listov a vedľajšie produkty vzniknuté pri spracovaní tabaku alebo pri výrobe tabakových výrobkov.

         2.   Jemne rezaným tabakom na vlastnoručné zhotovenie cigariet sa rozumie tabak na fajčenie, ak v ňom má viac ako 25 % hmotnosti tabakovej časti šírku rezu menej ako 1,5 milimetra.
   Okrem toho môžu členské štáty zaobchádzať s tabakom na fajčenie, ktorého viac ako 25 % hmotnosti tabakových častí má šírku rezu 1,5 milimetra alebo viac a ktorý sa dostal alebo je určený na predaj ako tabak na vlastnoručné zhotovenie cigariet, ako s jemne rezaným tabakom na vlastnoručné zhotovenie cigariet.
   Článok 6
   Za výrobcu sa považuje každá fyzická alebo právnická osoba, ktorá je usadená v Únii, ktorá spracováva tabak na tabakové výrobky určené na maloobchodný predaj.
   KAPITOLA 3

      USTANOVENIE UPLATNITEĽNÉ NA CIGARETY

   Článok 7
   1.   Cigarety vyrobené v Únii a dovezené z tretích krajín podliehajú v každom z členských štátov percentuálnej spotrebnej dani z cigariet, vypočítanej podľa maximálnej maloobchodnej ceny vrátane cla, ako aj špecifickej spotrebnej dani z cigariet vypočítanej na základe jednotky množstva.
   Bez ohľadu na prvý pododsek môžu členské štáty odpočítať clo z vymeriavacieho základu pre percentuálnu spotrebnú daň na cigarety.
   2.   Sadzba percentuálnej spotrebnej dane z cigariet a suma špecifickej spotrebnej dane z cigariet musí byť rovnaká pre všetky cigarety.
   3.   V poslednej etape harmonizácie štruktúr bude vo všetkých členských štátoch určený rovnaký pomer medzi špecifickou spotrebnou daňou z cigariet a percentuálnou časťou spotrebnej dane z cigariet a daňou z pridanej hodnoty, aby spektrum maloobchodných cien primerane odzrkadľovalo cenové relácie výrobcov.
   4.   Ak je to potrebné, spotrebná daň z cigariet môže zahŕňať minimálnu spotrebnú daň z cigariet za predpokladu, že sa prísne dodržiava zmiešaná daňová štruktúra a pomer špecifickej spotrebnej dane podľa článku 8.
   Článok 8
   1.   Percento špecifickej spotrebnej dane na celkovom daňovom zaťažení cigariet sa stanovuje vo vzťahu k váženej priemernej maloobchodnej cene.
   2.   Vážená priemerná maloobchodná cena sa vypočíta ako podiel celkovej hodnoty všetkých cigariet uvedených do daňového voľného obehu, stanovenej na základe maloobchodnej ceny vrátane všetkých daní, a celkového počtu cigariet uvedených do daňového voľného obehu. Stanovuje sa každý rok najneskôr do 1. marca na základe údajov týkajúcich sa všetkých takýchto uvedení do daňového voľného obehu v predchádzajúcom kalendárnom roku.
   3.   Do 31. decembra 2013 špecifická spotrebná daň z cigariet nesmie byť menej ako 5 % a viac ako 76,5 % z výšky celkového daňového zaťaženia, ktoré je výsledkom súčtu:

               a)

               špecifickej spotrebnej dane z cigariet;

               b)

               percentuálnej časti spotrebnej dane z cigariet a dane z pridanej hodnoty (DPH) z váženej priemernej maloobchodnej ceny cigariet.

         4.   Od 1. januára 2014 špecifická spotrebná daň z cigariet nesmie byť menej ako 7,5 % a viac ako 76,5 % z výšky celkového daňového zaťaženia, ktoré je výsledkom súčtu:

               a)

               špecifickej spotrebnej dane;

               b)

               percentuálnej časti spotrebnej dane z cigariet a DPH na váženú priemernú maloobchodnú cenu cigariet.

         5.   Odchylne od odsekov 3 a 4, ak sa v členskom štáte zmení vážená priemerná maloobchodná cena cigariet, na základe čoho klesne špecifická spotrebná daň z cigariet vyjadrená ako percento celkového daňového zaťaženia pod 5 % alebo 7,5 %, podľa tohto, ktoré z nich sa uplatňuje, alebo sa zvýši nad 76,5 % z celkového daňového zaťaženia, príslušný členský štát môže úpravu výšky špecifickej spotrebnej dane z cigariet odložiť do 1. januára druhého roku, ktorý nasleduje po roku, v ktorom táto zmena nastala.
   6.   S výhradou odsekov 3, 4 a 5 tohto článku a článku 7 ods. 1 druhého pododseku môžu členské štáty stanoviť minimálnu spotrebnú daň z cigariet.
   Článok 9
   1.   Členské štáty majú podľa pravidiel tejto kapitoly stanoviť pre cigarety minimálne spotrebné dane.
   2.   Odsek 1 sa uplatňuje na dane, ktoré sú podľa tejto kapitoly vyrubené na cigarety a obsahujú:

               a)

               špecifickú spotrebnú daň na jednotku množstva;

               b)

               percentuálnu spotrebnú daň z cigariet vypočítanú na základe maximálnej maloobchodnej ceny;

               c)

               DPH úmernú maloobchodnej cene cigariet.

         Článok 10
   1.   Celková spotrebná daň (špecifická časť dane z cigariet a percentuálna časť dane z cigariet okrem DPH) z cigariet predstavuje aspoň 57 % váženej priemernej maloobchodnej ceny cigariet uvedených do daňového voľného obehu. Bez ohľadu na váženú priemernú maloobchodnú predajnú cenu nesmie byť táto spotrebná daň nižšia ako 64 EUR na 1 000 cigariet.
   Členské štáty, ktoré na základe váženej priemernej maloobchodnej ceny uplatňujú spotrebnú daň vo výške minimálne 101 EUR na 1 000 cigariet, však nemusia spĺňať požiadavku 57 % uvedenú v prvom odseku.
   2.   Od 1. januára 2014 predstavuje celková spotrebná daň z cigariet minimálne 60 % váženej priemernej maloobchodnej ceny cigariet uvedených do daňového voľného obehu. Bez ohľadu na váženú priemernú maloobchodnú cenu nesmie byť táto spotrebná daň nižšia ako 90 EUR na 1 000 cigariet.
   Členské štáty, ktoré na základe váženej priemernej maloobchodnej ceny uplatňujú spotrebnú daň vo výške minimálne 115 EUR na 1 000 cigariet, však nemusia spĺňať požiadavku 60 % uvedenú v prvom pododseku.
   Bulharsku, Estónsku, Grécku, Lotyšsku, Litve, Maďarsku, Poľsku a Rumunsku sa povoľuje uplatniť prechodné obdobie, ktoré potrvá do 31. decembra 2017, aby mohli splniť požiadavky ustanovené v prvom a druhom pododseku.
   3.   Členské štáty postupne zvyšujú spotrebné dane, aby požiadavky uvedené v odseku 2 splnili v lehotách stanovených v uvedenom odseku.
   Článok 11
   1.   Ak sa v členskom štáte zmení vážená priemerná maloobchodná cena cigariet, na základe čoho klesne celková spotrebná daň pod úroveň uvedenú v článku 10 ods. 1 prvej vete a ods. 2 prvej vete, príslušný členský štát môže odložiť úpravu danej spotrebnej dane do 1. januára druhého roku, ktorý nasleduje po roku, v ktorom táto zmena nastala.
   2.   Ak členský štát zvýši sadzbu DPH na cigarety, môže znížiť celkovú spotrebnú daň až na výšku, ktorá sa vyjadrená ako percento váženej priemernej maloobchodnej ceny rovná zvýšeniu sadzby DPH takisto vyjadrenej ako percento váženej priemernej maloobchodnej ceny, aj keď takáto zmena spôsobí zníženie celkovej spotrebnej dane pod percentuálne úrovne váženej priemernej maloobchodnej predajnej ceny stanovené v článku 10 ods. 1 prvej vete a ods. 2 prvej vete.
   Členský štát však do 1. januára druhého roku, ktorý nasleduje po roku, v ktorom došlo k zníženiu, spotrebnú daň opäť zvýši minimálne na dané úrovne.
   Článok 12
   1.   Portugalsko môže pre najvzdialenejšie spotrebné oblasti Azorských ostrovov a Madeiru znížiť ceny cigariet do výšky menej ako 50 %, ako je ustanovené v článku 10, ktoré sú vyrobené výrobcami pre malospotrebiteľov, u ktorých ročná produkcia nepresiahne 500 ton.
   2.   Odchylne od článku 10 môže Francúzsko naďalej uplatňovať v období od 1. januára 2010 do 31. decembra 2015 zníženú sadzbu spotrebnej dane z cigariet uvedených do daňového voľného obehu v departmentoch Korziky, a to až do ročnej kvóty 1 200 ton. Znížená sadzba je stanovená takto:

               a)

               do 31. decembra 2012: minimálne 44 % z ceny cigariet v najpredávanejšej cenovej kategórii v týchto departmentoch;

               b)

               od 1. januára 2013: minimálne 50 % z váženej priemernej maloobchodnej ceny cigariet uvedených do daňového voľného obehu; bez ohľadu na váženú priemernú maloobchodnú cenu nesmie byť táto spotrebná daň nižšia ako 88 EUR na 1 000 cigariet;

               c)

               od 1. januára 2015: minimálne 57 % z váženej priemernej maloobchodnej ceny cigariet uvedených do daňového voľného obehu. Bez ohľadu na váženú priemernú maloobchodnú cenu nesmie byť táto spotrebná daň nižšia ako 90 EUR na 1 000 cigariet.

         KAPITOLA 4

      USTANOVENIA UPLATNITEĽNÉ NA TABAKOVÉ VÝROBKY S VÝNIMKOU CIGARIET

   Článok 13
   Nasledujúce skupiny vyrobeného tabaku, ktorý je vyprodukovaný v Únii a dovezený z tretích krajín, sú predmetom minimálnej spotrebnej dane ustanovenej v článku 14:

               a)

               cigary a cigarky;

               b)

               jemne rezaný tabak určený na vlastnoručné zhotovenie cigariet;

               c)

               ostatný tabak na fajčenie.

         Článok 14
   1.   Členské štáty uplatnia spotrebnú daň, ktorá môže byť:

               a)

               buď percentuálna spotrebná daň vypočítaná na základe maximálnej maloobchodnej ceny každého produktu voľne určenej výrobcami sídliacimi v Únii a dovozcami z tretích krajín v súlade s článkom 15, alebo

               b)

               špecifická spotrebná daň vyjadrená ako určitá suma dane na kilogram alebo v prípade cigár a cigariek na počet kusov, alebo

               c)

               zmiešaná spotrebná daň kombinujúca proporcionálnu a špecifickú spotrebnú daň.

         V prípadoch proporcionálnej alebo zmiešanej spotrebnej dane môžu členské štáty stanoviť minimálnu výšku spotrebnej dane.
   2.   Celková spotrebná daň (percentuálna spotrebná daň a/alebo špecifická spotrebná daň okrem DPH) vyjadrená ako percento, ako čiastka na kilogram alebo na daný počet kusov sa musí rovnať prinajmenšom sadzbám alebo minimálnej výške stanovenej pre:
   a)   cigary alebo cigarky: 5 % z maloobchodnej predajnej ceny vrátane všetkých daní alebo 12 EUR na 1 000 kusov alebo na jeden kilogram;
   b)   jemne rezaný tabak určený na vlastnoručné zhotovenie cigariet: 40 % z váženej priemernej maloobchodnej ceny jemne rezaného tabaku na vlastnoručné zhotovenie cigariet uvedeného do daňového voľného obehu alebo 40 EUR na jeden kilogram;
   c)   iný tabak na fajčenie: 20 % maloobchodnej ceny vrátane všetkých daní alebo 22 EUR na jeden kilogram.
   Od 1. januára 2013 celková spotrebná daň z jemne rezaného tabaku na vlastnoručné zhotovenie cigariet predstavuje minimálne 43 % z váženej priemernej maloobchodnej ceny jemne rezaného tabaku na vlastnoručné zhotovenie cigariet uvedeného do daňového voľného obehu alebo minimálne 47 EUR na kilogram.
   Od 1. januára 2015 celková spotrebná daň z jemne rezaného tabaku na vlastnoručné zhotovenie cigariet predstavuje minimálne 46 % z váženej priemernej maloobchodnej ceny jemne rezaného tabaku na vlastnoručné zhotovenie cigariet uvedeného do daňového voľného obehu alebo minimálne 54 EUR na kilogram.
   Od 1. januára 2018 celková spotrebná daň z jemne rezaného tabaku na vlastnoručné zhotovenie cigariet predstavuje najmenej 48 % z váženej priemernej maloobchodnej ceny jemne rezaného tabaku na vlastnoručné zhotovenie cigariet uvedeného do daňového voľného obehu alebo minimálne 60 EUR na kilogram.
   Od 1. januára 2020 celková spotrebná daň z jemne rezaného tabaku na vlastnoručné zhotovenie cigariet predstavuje najmenej 50 % z váženej priemernej maloobchodnej ceny jemne rezaného tabaku na vlastnoručné zhotovenie cigariet uvedeného do daňového voľného obehu alebo minimálne 60 EUR na kilogram.
   Vážená priemerná maloobchodná cena sa vypočíta ako podiel celkovej hodnoty jemne rezaného tabaku na vlastnoručné zhotovenie cigariet uvedeného do daňového voľného obehu, stanovenej na základe maloobchodnej ceny vrátane všetkých daní, a celkového množstva jemne rezaného tabaku na vlastnoručné zhotovenie cigariet uvedeného do daňového voľného obehu. Stanovuje sa každý rok najneskôr do 1. marca na základe údajov týkajúcich sa všetkých takýchto uvedení do daňového voľného obehu v predchádzajúcom kalendárnom roku.
   3.   Sadzby alebo čiastky uvedené v odsekoch 1 a 2 majú byť účinné pre všetky výrobky patriace do príslušnej skupiny tabakových výrobkov bez rozdielu kvality v rámci každej skupiny, prezentácie, pôvodu výrobku, použitých materiálov, charakteristiky zúčastnených podnikateľských subjektov alebo akýchkoľvek iných kritérií.
   4.   Odchylne od odsekov 1 a 2 môže Francúzsko naďalej uplatňovať v období od 1. januára 2010 do 31. decembra 2015 zníženú sadzbu spotrebnej dane z tabakových výrobkov okrem cigariet, ktoré sú uvedené do daňového voľného obehu v departmentoch Korziky. Znížená sadzba je stanovená takto:
   a)   pre cigary a cigarky: minimálne 10 % z maloobchodnej ceny vrátane všetkých daní;
   b)   pre jemne rezaný tabak na fajčenie určený na vlastnoručné zhotovenie cigariet:

               i)

               do 31. decembra 2012 minimálne 27 % z maloobchodnej ceny vrátane všetkých daní;

               ii)

               od 1. januára 2013 minimálne 30 % z maloobchodnej ceny vrátane všetkých daní;

               iii)

               od 1. januára 2015 minimálne 35 % z maloobchodnej ceny vrátane všetkých daní;

         c)   pre iný tabak na fajčenie: minimálne 22 % z maloobchodnej predajnej ceny vrátane všetkých daní.
   KAPITOLA 5

      URČENIE MAXIMÁLNEJ MALOOBCHODNEJ CENY TABAKOVÝCH VÝROBKOV, VÝBER SPOTREBNEJ DANE, VÝNIMKY A VRÁTENIE ZAPLATENEJ DANE

   Článok 15
   1.   Výrobcovia alebo prípadne ich zástupcovia alebo splnomocnenci v Únii, ako aj dovozcovia z tretích krajín voľne stanovujú pre každý zo svojich výrobkov a pre každý členský štát, v ktorom majú byť tieto výrobky dané do obehu, maximálnu maloobchodnú cenu.
   Prvý pododsek však nemôže byť postavený proti presadzovaniu vnútroštátnych systémov právnych predpisov o dozore nad cenami alebo dodržiavaní predpísaných cien, za predpokladu, že sú zlučiteľné s právnymi predpismi Únie.
   2.   Členské štáty môžu stanoviť na uľahčenie vyrubenia spotrebnej dane tabuľku maloobchodných cien pre každú skupinu tabakových výrobkov za podmienky, že každá tabuľka je tak rozsiahla a podrobne rozdelená, že vyhovuje rôznorodosti produktov vyrobených pôvodne v Únii.
   Každá tabuľka platí pre všetky výrobky v nej uvedenej skupine tabakových výrobkov, bez ohľadu na kvalitu, úpravu, pôvod výrobkov alebo použitých surovín, na postavenie podniku alebo iné kritériá.
   Článok 16
   1.   Pravidlá vyberania spotrebnej dane sa harmonizujú najneskôr v konečnej etape harmonizácie. V predchádzajúcej etape je spotrebná daň platená prostredníctvom daňového označovania. Členské krajiny musia, pokiaľ vyberajú spotrebnú daň prostredníctvom daňového označovania, tieto označovania poskytnúť k dispozícii výrobcom a obchodníkom ostatných členských krajín. Ak členské krajiny vyberajú daň iným spôsobom, musia brať ohľad na to, či z tohto spôsobu nevznikajú buď prekážky v správe daní, alebo technické prekážky v obchode medzi členskými krajinami.
   2.   Na dovozcov a výrobcov tabakových výrobkov z Únie platia podrobné pravidlá na vyberanie a platenie spotrebnej dane uvedené v odseku 1.
   Článok 17
   Od spotrebnej dane z tabakových výrobkov sú oslobodené a spotrebnú daň z tabakových výrobkov už zaplatenú možno vrátiť na:

               a)

               denaturované tabakové výrobky používané na priemyselné účely alebo využité v záhradníctve;

               b)

               tabakové výrobky zničené pod úradným dozorom;

               c)

               tabakové výrobky, ktoré sú výlučne určené na vedecké výskumy, ako aj na testy v súvislosti s kvalitou výrobkov;

               d)

               tabakové výrobky, ktoré sú výrobcami opätovne spracovávané.

         Členské štáty stanovujú požiadavky a formálne postupy, ktoré musia byť splnené pri poskytnutí uvedených oslobodení alebo pri umožnení vrátenia spotrebnej dane z tabakových výrobkov.
   KAPITOLA 6

      ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA

   Článok 18
   1.   Na účely výpočtu výšky celkovej spotrebnej dane uverejňuje Komisia raz ročne hodnotu eura v národných menách.
   Použijú sa výmenné kurzy, ktoré sú platné v prvý pracovný deň mesiaca október a uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie, pričom tieto výmenné kurzy sa uplatňujú od 1. januára nasledujúceho kalendárneho roka.
   2.   Členské štáty môžu pri ročnej úprave ustanovenej v odseku 1 zachovať platné sadzby spotrebnej dane, ak by prepočet sadzby spotrebnej dane vyjadrenej v eurách znamenal zvýšenie spotrebnej dane vyjadrenej v národnej mene o menej ako 5 % alebo o menej ako 5 EUR, podľa toho, ktoré z týchto zvýšení je nižšie.
   Článok 19
   1.   Komisia každé štyri roky predkladá Rade správu a podľa potreby návrh týkajúci sa sadzieb a štruktúry spotrebnej dane stanovených v tejto smernici.
   Komisia sa v správe okrem iného zaoberá správnym fungovaním vnútorného trhu, skutočnou hodnotou sadzieb spotrebnej dane a všeobecnými cieľmi stanovenými v zmluve.
   2.   Správa uvedená v odseku 1 sa opiera najmä o údaje poskytnuté členskými štátmi.
   3.   Zoznam štatistických údajov potrebných na vypracovanie správy okrem údajov týkajúcich sa jednotlivých fyzických osôb alebo právnických osôb určuje Komisia v súlade s postupom uvedeným v článku 43 smernice Rady 2008/118/ES (5). Okrem údajov, ktoré majú členské štáty ihneď k dispozícii, obsahuje tento zoznam iba údaje, ktorých zber a zhromaždenie si nevyžadujú neúmerné administratívne zaťaženie zo strany členských štátov.
   4.   Ak by tieto viedli k porušeniu obchodného, priemyselného alebo služobného tajomstva, Komisia ich nezverejňuje ani inak nesprístupňuje.
   Článok 20
   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 21
   Smernice 92/79/EHS, 92/80/EHS a 95/59/ES, zmenené a doplnené smernicami uvedenými v prílohe I časti A, sa rušia bez toho, aby tým boli dotknuté povinnosti členských štátov týkajúce sa lehôt na transpozíciu a uplatňovanie tých smerníc do vnútroštátneho práva, ktoré sú uvedené v prílohe I časti B.
   Odkazy na zrušenú smernicu sa považujú za odkazy na túto smernicu a znejú v súlade s tabuľkou zhody uvedenou v prílohe II.
   Článok 22
   Táto smernica nadobúda účinnosť 1. januára 2011.
   Článok 23
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Luxemburgu 21. júna 2011

            Za Radu

            predseda

         FAZEKAS S.

      (1)  Ú. v. ES L 316, 31.10.1992, s. 8.

      (2)  Ú. v. ES L 316, 31.10.1992, s. 10.

      (3)  Ú. v. ES L 291, 6.12.1995, s. 40.

      (4)  Pozri prílohu I časť A.

      (5)  Ú. v. EÚ L 9, 14.1.2009, s. 12.

      PRÍLOHA I
      ČASŤ A

         Zrušené smernice so zoznamom neskorších zmien a doplnení

      (v zmysle článku 21)

                  smernica Rady 92/79/EHS
                  (Ú. v. ES L 316, 31.10.1992, s. 8).

                  smernica Rady 1999/81/ES
                  (Ú. v. ES L 211, 11.8.1999, s. 47).

                  iba článok 1

                  smernica Rady 2002/10/ES
                  (Ú. v. ES L 46, 16.2.2002, s. 26).

                  iba článok 1

                  smernica Rady 2003/117/ES
                  (Ú. v. EÚ L 333, 20.12.2003, s. 49).

                  iba článok 1

                  smernica Rady 2010/12/EÚ
                  (Ú. v. EÚ L 50, 27.2.2010, s. 1).

                  iba článok 1

                  smernica Rady 92/80/EHS
                  (Ú. v. ES L 316, 31.10.1992, s. 10).

                  smernica Rady 1999/81/ES
                  (Ú. v. ES L 211, 11.8.1999, s. 47).

                  iba článok 2

                  smernica Rady 2002/10/ES
                  (Ú. v. ES L 46, 16.2.2002, s. 26).

                  iba článok 2

                  smernica Rady 2003/117/ES
                  (Ú. v. EÚ L 333, 20.12.2003, s. 49).

                  iba článok 2

                  smernica Rady 2010/12/EÚ
                  (Ú. v. EÚ L 50, 27.2.2010, s. 1).

                  iba článok 2

                  smernica Rady 95/59/ES
                  (Ú. v. ES L 291, 6.12.1995, s. 40).

                  smernica Rady 1999/81/ES
                  (Ú. v. ES L 211, 11.8.1999, s. 47).

                  iba článok 3

                  smernica Rady 2002/10/ES
                  (Ú. v. ES L 46, 16.2.2002, s. 26).

                  iba článok 3

                  smernica Rady 2010/12/EÚ
                  (Ú. v. EÚ L 50, 27.2.2010, s. 1).

                  iba článok 3

            ČASŤ B

         Zoznam lehôt na transpozíciu do vnútroštátneho práva a uplatňovanie

      (v zmysle článku 21)

                  Smernica

                  Lehota na transpozíciu

                  Dátum uplatňovania

                  92/79/EHS

                  31. december 1992

                  —

                  92/80/EHS

                  31. december 1992

                  —

                  95/59/ES

                  —

                  —

                  1999/81/ES

                  1. január 1999

                  1. január 1999

                  2002/10/ES

                  1. júl 2002 (1)

                  —

                  2003/117/ES

                  1. január 2004

                  —

                  2010/12/EÚ

                  31. december 2010

                  1. január 2011

         (1)  Odchylne od dátumu stanoveného v článku 4 ods. 1 smernice 2002/10/ES:

                  a)

                  Spolková republika Nemecko je oprávnená uviesť ustanovenia potrebné na dosiahnutie súladu s článkom 3 ods. 1 smernice 2002/10/ES do účinnosti najneskôr 1. januára 2008;

                  b)

                  Španielske kráľovstvo a Helénska republika sú oprávnené uviesť ustanovenia potrebné na dosiahnutie súladu s článkom 1 ods. 1 smernice 2002/10/ES (so zreteľom na článok 2 ods. 1 druhú vetu smernice 92/79/EHS) do účinnosti najneskôr 1. januára 2008.

      PRÍLOHA II

         Tabuľka zhody

                  Smernica 92/79/EHS

                  Smernica 92/80/EHS

                  Smernica 95/59/ES

                  Táto smernica

                  —

                  —

                  článok 1 ods. 1 a 2

                  článok 1

                  —

                  —

                  článok 1 ods. 3

                  —

                  —

                  —

                  článok 2 ods. 1 úvodná veta

                  článok 2 ods. 1 úvodná veta

                  —

                  —

                  článok 2 ods. 1 písm. a) a b)

                  článok 2 ods. 1 písm. a) a b)

                  —

                  —

                  článok 2 ods. 1 písm. c) prvá zarážka

                  článok 2 ods. 1 písm. c) bod i)

                  —

                  —

                  článok 2 ods. 1 písm. c) druhá zarážka

                  článok 2 ods. 1, písm. c) bod ii)

                  —

                  —

                  článok 2 ods. 1 záverečné slová

                  —

                  —

                  —

                  článok 2 ods. 2

                  —

                  —

                  —

                  článok 7 ods. 2

                  článok 2 ods. 2

                  —

                  —

                  článok 2 ods. 3

                  článok 2 ods. 3

                  —

                  —

                  článok 4 ods. 1 prvý pododsek

                  článok 3 ods. 1

                  —

                  —

                  článok 4 ods. 1 druhý pododsek

                  —

                  —

                  —

                  článok 4 ods. 2

                  článok 3 ods. 2

                  —

                  —

                  článok 3 ods. 1

                  článok 4 ods. 1

                  —

                  —

                  článok 3 ods. 2

                  článok 4 ods. 2

                  —

                  —

                  článok 7 ods. 1

                  článok 4 ods. 3

                  —

                  —

                  článok 5 úvodná veta

                  článok 5 ods. 1 úvodná veta

                  —

                  —

                  článok 5 ods. 1

                  článok 5 ods. 1 písm. a)

                  —

                  —

                  článok 5 ods. 2

                  článok 5 ods. 1 písm. b)

                  —

                  —

                  článok 6 prvý odsek

                  článok 5 ods. 2 prvý pododsek

                  —

                  —

                  článok 6 druhý odsek

                  článok 5 ods. 2 druhý pododsek

                  —

                  —

                  článok 9 ods. 1 prvý pododsek

                  článok 6

                  —

                  —

                  článok 8 ods. 1

                  článok 7 ods. 1 prvý pododsek

                  —

                  —

                  článok 16 ods. 6

                  článok 7 ods. 1 druhý pododsek

                  —

                  —

                  článok 8 ods. 2, 3 a 4

                  článok 7 ods. 2, 3 a 4

                  —

                  —

                  článok 16 ods. 1 až 5

                  článok 8 ods. 1 až 5

                  —

                  —

                  článok 16 ods. 7

                  článok 8 ods. 6

                  článok 1

                  —

                  —

                  článok 9

                  článok 2 ods. 1 a 2

                  —

                  —

                  článok 10 ods. 1 a 2

                  článok 2 ods. 3

                  —

                  —

                  —

                  článok 2 ods. 4

                  —

                  —

                  článok 10 ods. 3

                  článok 2a

                  —

                  —

                  článok 11

                  článok 3 ods. 1

                  —

                  —

                  —

                  článok 3 ods. 2

                  —

                  —

                  článok 12 ods. 1

                  článok 3 ods. 3

                  —

                  —

                  —

                  článok 3 ods. 4

                  —

                  —

                  článok 12 ods. 2

                  —

                  článok 1

                  —

                  článok 13

                  —

                  článok 2

                  —

                  —

                  —

                  článok 3 ods. 1 prvý a druhý pododsek

                  —

                  článok 14 ods. 1

                  —

                  článok 3 ods. 1 tretí pododsek úvodná veta

                  —

                  článok 14 ods. 2 prvý pododsek úvodná veta

                  —

                  článok 3 ods. 1 tretí pododsek prvá, druhá a tretia zarážka

                  —

                  —

                  —

                  článok 3 ods. 1 štvrtý a piaty pododsek

                  —

                  —

                  —

                  článok 3 ods. 1 šiesty pododsek úvodná veta

                  —

                  —

                  —

                  článok 3 ods. 1 šiesty pododsek písm. a), b) a c)

                  —

                  článok 14 ods. 2 prvý pododsek písm. a), b) a c)

                  —

                  článok 3 ods. 1 siedmy pododsek

                  —

                  —

                  —

                  článok 3 ods. 1 ôsmy pododsek

                  —

                  —

                  —

                  článok 3 ods. 1 deviaty pododsek

                  —

                  článok 14 ods. 2 druhý pododsek

                  —

                  článok 3 ods. 1 desiaty pododsek

                  —

                  článok 14 ods. 2 tretí pododsek

                  —

                  článok 3 ods. 1 jedenásty pododsek

                  —

                  článok 14 ods. 2 štvrtý pododsek

                  —

                  článok 3 ods. 1 dvanásty pododsek

                  —

                  článok 14 ods. 2 piaty pododsek

                  —

                  článok 3 ods. 1 trinásty pododsek

                  —

                  článok 14 ods. 2 šiesty pododsek

                  —

                  článok 3 ods. 1 štrnásty pododsek

                  —

                  —

                  —

                  článok 3 ods. 2

                  —

                  článok 14 ods. 3

                  —

                  článok 3 ods. 3

                  —

                  —

                  —

                  článok 3 ods. 4

                  —

                  článok 14 ods. 4

                  —

                  —

                  článok 9 ods. 1 druhý pododsek

                  článok 15 ods. 1 prvý pododsek

                  —

                  —

                  článok 9 ods. 1 tretí pododsek

                  článok 15 ods. 1 druhý pododsek

                  —

                  —

                  článok 9 ods. 2 prvá veta

                  článok 15 ods. 2 prvý pododsek

                  —

                  —

                  článok 9 ods. 2 druhá veta

                  článok 15 ods. 2 druhý pododsek

                  —

                  —

                  článok 10

                  článok 16

                  —

                  —

                  článok 11

                  článok 17

                  —

                  —

                  článok 12

                  —

                  —

                  —

                  článok 13

                  —

                  —

                  —

                  článok 14

                  —

                  —

                  —

                  článok 15

                  —

                  článok 2 ods. 5

                  článok 5 ods. 1

                  —

                  článok 18 ods. 1

                  článok 2 ods. 6

                  článok 5 ods. 2

                  —

                  článok 18 ods. 2

                  článok 4

                  článok 4

                  —

                  článok 19

                  článok 5 ods. 1

                  článok 6 ods. 1

                  —

                  —

                  článok 5 ods. 2

                  článok 6 ods. 2

                  článok 18

                  článok 20

                  —

                  —

                  článok 19 ods. 1

                  článok 21 prvý odsek

                  —

                  —

                  článok 19 ods. 2

                  článok 21 druhý odsek

                  —

                  —

                  článok 20

                  článok 22

                  článok 6

                  článok 7

                  článok 21

                  článok 23

                  —

                  —

                  príloha I

                  —

                  —

                  —

                  príloha II

                  —

                  —

                  —

                  —

                  príloha I

                  —

                  —

                  —

                  príloha II


title: Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/44/ES zo 7. septembra 2005 o harmonizovaných riečnych informačných službách (RIS) na vnútrozemských vodných cestách v Spoločenstve

text:
               30.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 255/152

      SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2005/44/ES
   zo 7. septembra 2005
   o harmonizovaných riečnych informačných službách (RIS) na vnútrozemských vodných cestách v Spoločenstve
   EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 71,
   so zreteľom na návrh Komisie,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
   po porade s Výborom regiónov,
   konajúc v súlade s postupom stanoveným v článku 251 zmluvy (2),
   keďže:

               (1)

               Rozmiestnenie informačných a komunikačných technológií na vnútrozemských vodných cestách pomáha významne zvýšiť bezpečnosť a efektívnosť dopravy na vnútrozemskej vodnej ceste.

               (2)

               V niektorých členských štátoch sa už na rôznych vodných cestách zavádzajú vnútroštátne aplikácie informačných služieb. S cieľom zabezpečiť harmonizovaný, interoperabilný a otvorený systém navigačnej pomoci a informačný systém v sieti vnútrozemských vodných ciest Spoločenstva by sa mali zaviesť spoločné požiadavky a spoločné technické predpisy.

               (3)

               Z dôvodov bezpečnosti a v záujme zosúladenia na paneurópskej úrovni by sa mal obsah takýchto spoločných požiadaviek a technických predpisov opierať o výsledky práce vykonanej v tejto oblasti príslušnými medzinárodnými organizáciami, ako sú Medzinárodná plavebná asociácia (PIANC), Centrálna Komisia pre navigáciu na Rýne (CCNR) a Hospodárska Komisia Organizácie Spojených národov pre Európu (UNECE).

               (4)

               Riečne informačné služby (RIS) by mali vychádzať z interoperabilných systémov, ktoré by mali byť založené na otvorených a verejných normách, ktoré sú prístupné všetkým dodávateľom a užívateľom systémov bez akejkoľvek diskriminácie.

               (5)

               Na vnútroštátnych splavných vnútrozemských vodných cestách, ktoré nie sú prepojené na splavnú sieť iného členského štátu, nemusia byť tieto požiadavky a technické predpisy povinné. Odporúča sa však, aby sa RIS, tak ako sú definované v tejto smernici, zaviedli na týchto vnútrozemských vodných cestách a aby sa existujúce systémy stali s nimi interoperabilnými.

               (6)

               Rozvoj RIS by mal vychádzať z cieľov, ako sú bezpečnosť, efektívnosť vnútrozemskej plavby a jej priaznivosť pre životné prostredie, ktoré je možné dosiahnuť splnením úloh ako riadenie plavby a dopravy, ochrana životného prostredia a infraštruktúry a uplatnenie zvláštnych pravidiel.

               (7)

               Požiadavky ohľadom RIS by mali platiť aspoň pre informačné služby, ktoré budú poskytovať členské štáty.

               (8)

               Stanovenie technických predpisov by malo obsiahnuť systémy, ako sú elektronické plavebné mapy, elektronické hlásenia z lodí vrátane jednotného európskeho systému identifikačných čísel plavidiel, plavebné správy pre veliteľov lodí a lokalizácia plavidiel a sledovanie ich dráhy. Výbor by mal zaistiť technickú zlučiteľnosť zariadenia potrebného na využívanie RIS.

               (9)

               Malo by byť zodpovednosťou členských štátov, aby v spolupráci so Spoločenstvom podporovali užívateľov v tom, aby spĺňali požiadavky týkajúce sa postupov a zariadenia, s ohľadom na malé a stredne veľké podniky pôsobiace v sektore vnútrozemskej lodnej dopravy.

               (10)

               Zavedenie RIS so sebou prinesie spracovanie osobných údajov. Takéto spracovanie by sa malo realizovať v súlade s pravidlami Spoločenstva, ktoré sú stanovené okrem iného v smernici Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov (3) a v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2002/58/ES z 12. júla 2002 týkajúcej sa spracovávania osobných údajov a ochrany súkromia v sektore elektronických komunikácií (4). Zavedenie RIS nesmie viesť k nekontrolovanému spracovávaniu hospodársky citlivých údajov súvisiacich s prevádzkovateľmi trhov.

               (11)

               Na účely RIS, ktoré si vyžadujú určenie presnej polohy, sa odporúča použiť technológie určenia polohy zo satelitov. Tieto technológie by mali byť, pokiaľ je to možné, interoperabilné s ostatnými dôležitými systémami a mali by byť s nimi integrované, v súlade s rozhodnutiami uplatniteľnými v tejto oblasti.

               (12)

               Keďže cieľ tejto smernice, a to vytvorenie harmonizovaného systému RIS v Spoločenstve, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, ale z dôvodu jeho európskeho rozmeru ho možno lepšie dosiahnuť na úrovni Spoločenstva, môže Spoločenstvo prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 zmluvy. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku neprekračuje táto smernica rámec nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa.

               (13)

               Opatrenia potrebné na implementáciu tejto smernice by sa mali prijímať v súlade s rozhodnutím Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu (5).

               (14)

               V súlade s bodom 34 Medziinštitucionálnej dohody o lepšom zákonodarstve (6) sa členské štáty podporia v tom, aby vypracovali pre svoju potrebu a v záujme Spoločenstva svoje vlastné tabuľky, ktoré, pokiaľ je to možné, poskytnú koreláciu medzi touto smernicou a opatreniami na jej transponovanie a uverejnia ich,

         PRIJALI TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Predmet úpravy
   1.   Táto smernica vytvára rámec pre rozmiestnenie a využívanie harmonizovaných riečnych informačných služieb (RIS) v Spoločenstve s cieľom podporiť vnútrozemskú vodnú dopravu na účely zvýšenia bezpečnosti, efektívnosti, priaznivosti pre životné prostredie a umožnenia jej prepojenia s inými druhmi dopravy.
   2.   Táto smernica poskytuje rámec pre vypracovanie a ďalší rozvoj technických požiadaviek, predpisov a podmienok, ktoré zabezpečujú harmonizované, interoperabilné a otvorené RIS na vnútrozemských vodných cestách Spoločenstva. Tieto technické požiadavky, predpisy a podmienky vypracuje a ďalej rozvinie Komisia, ktorej pomáha výbor uvedený v článku 11. V tejto súvislosti Komisia primerane zohľadní opatrenia prijaté príslušnými medzinárodnými organizáciami, akými sú PIANC, CCNR a UNECE. Zabezpečí sa kontinuita so službami pre riadenie prevádzky v iných odvetviach dopravy, najmä so službami pre riadenie plavby námorných plavidiel a s informačnými službami týkajúcimi sa plavby námorných plavidiel.
   Článok 2
   Rozsah pôsobnosti
   1.   Táto smernica sa vzťahuje na zavedenie a prevádzkovanie RIS na všetkých vnútrozemských vodných cestách členských štátov triedy IV a vyššej, ktoré sú prepojené vodnou cestou triedy IV alebo vyššou s vodnou cestou triedy IV alebo vyššou iného členského štátu vrátane prístavov na týchto vodných cestách, ako je uvedené v rozhodnutí Európskeho parlamentu a Rady č. 1346/2001/ES z 22. mája 2001, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie č. 1692/96/ES, pokiaľ ide o námorné prístavy, vnútrozemské prístavy, intermodálne terminály, ako aj projekt č. 8 v prílohe III (7). Na účely tejto smernice sa uplatňuje klasifikácia európskych vnútrozemských vodných ciest, stanovená v uznesení UNECE č. 30 z 12. novembra 1992.
   2.   Členské štáty môžu uplatňovať túto smernicu na vnútrozemské vodné cesty a na vnútrozemské prístavy, ktoré nie sú uvedené v odseku 1.
   Článok 3
   Vymedzenie pojmov
   Na účely tejto smernice sa použijú nasledujúce pojmy:

               a)

               „Riečne informačné služby (RIS)“ sú harmonizované informačné služby na podporu riadenia plavby a dopravy v rámci vnútrozemskej plavby, vrátane spojení s ostatnými druhmi dopravy, kdekoľvek je to technicky možné. RIS sa nezameriavajú na vnútorné obchodné činnosti medzi jednou alebo viacerými zúčastnenými obchodnými spoločnosťami, sú však otvorené prepojeniu s obchodnými aktivitami. RIS zahŕňajú služby, ako sú informácie o vodnej ceste, informácie o plavbe, riadenie plavby, pomoc v prípade nehody, informácie pre riadenie dopravy, štatistiky a colné služby, ako aj poplatky za užívanie vodných ciest a prístavné poplatky;

               b)

               „informácie o vodnej ceste“ sú geografické, hydrologické a administratívne informácie o vodných cestách (plavebných dráhach). Informácie o vodnej ceste sú jednosmerné informácie: z brehu na loď alebo z brehu do kancelárie;

               c)

               „informácie o momentálnej plavebnej situácii“ sú informácie, ktoré ovplyvňujú bezprostredné navigačné rozhodnutia v skutočnej plavebnej situácii a v blízkom geografickom okolí;

               d)

               „strategické informácie o plavebnej situácii“ sú informácie, ktoré ovplyvňujú strednodobé a dlhodobé rozhodnutia užívateľov RIS;

               e)

               „aplikácia RIS“ je poskytovanie riečnych informačných služieb prostredníctvom na to určených systémov;

               f)

               „centrum RIS“ je miesto, z ktorého prevádzkový personál riadi služby;

               g)

               „užívatelia RIS“ sú všetky rôzne skupiny užívateľov vrátane veliteľov lodí, prevádzkového personálu RIS, prevádzkovateľov plavebných komôr a/alebo mostov, plavebné správy, prevádzkovateľov prístavov a terminálov, personálu v kalamitných centrách pohotovostných služieb, manažérov nautického servisu, lodných zasielateľov a sprostredkovateľov prepravy nákladu;

               h)

               „interoperabilita“ znamená, že služby, obsahy údajov, formáty a frekvencie výmeny údajov sú zjednotené takým spôsobom, že užívatelia RIS majú prístup k rovnakým službám a informáciám na európskej úrovni.

         Článok 4
   Zavedenie RIS
   1.   Členské štáty prijmú opatrenia potrebné na zavedenie RIS na vnútrozemských vodných cestách patriacich do rozsahu pôsobnosti článku 2.
   2.   Členské štáty rozvinú RIS takým spôsobom, aby bola aplikácia RIS účinná, rozšíriteľná a interoperabilná tak, aby bolo možné spolupracovať s inými aplikáciami RIS a, pokiaľ možno, so systémami pre iné druhy dopravy. Aplikáciou RIS sa tiež zabezpečia rozhrania so systémami riadenia dopravy a obchodnými činnosťami.
   3.   Kvôli zriadeniu systému RIS členské štáty:

               a)

               poskytnú užívateľom RIS všetky relevantné údaje týkajúce sa plavby a plánovania cesty na vnútrozemských vodných cestách. Tieto údaje sa poskytujú prinajmenšom v prístupnom elektronickom formáte;

               b)

               zabezpečia, že pre všetky ich vnútrozemské vodné cesty triedy Va a vyšších tried v súlade s Klasifikáciou európskych vnútrozemských vodných ciest, okrem údajov uvedených v písmene a), budú mať užívatelia RIS k dispozícii elektronické plavebné mapy vhodné na účely plavby;

               c)

               umožnia, pokiaľ si vnútroštátne alebo medzinárodné predpisy vyžadujú hlásenia z lodí, že príslušné orgány budú dostávať elektronické hlásenia z lodí o požadovaných údajoch lodí. Pri cezhraničnej doprave sa takéto informácie odovzdajú príslušným orgánom susedného štátu a každé takéto odovzdanie sa ukončí pred príchodom plavidiel na hranicu;

               d)

               zabezpečia, aby boli plavebné správy pre veliteľov lodí, vrátane informácií o vodnom stave (alebo o maximálnom prípustnom ponore) a hlásení o ľadochode na vnútrozemských vodných cestách, poskytované ako štandardné, kódované správy, ktoré sa dajú načítať. Štandardná správa obsahuje aspoň tie informácie, ktoré sú nevyhnutné pre bezpečnú plavbu. Plavebné správy pre veliteľov lodí sa poskytujú prinajmenšom v prístupnom elektronickom formáte.

         Záväzky uvedené v tomto odseku sa splnia v súlade s predpismi určenými v prílohách I a II.
   4.   Príslušné orgány členských štátov zriadia centrá RIS v súlade s regionálnymi potrebami.
   5.   Na používanie automatického identifikačného systému (AIS) sa vzťahuje Regionálna dohoda o rádiotelefonických službách na vnútrozemských vodných cestách, uzavretá v Bazileji 6. apríla 2000 v rámci regulácie rádiokomunikácií Medzinárodnej telekomunikačnej únie (ITU).
   6.   Členské štáty, v prípade potreby v spolupráci so Spoločenstvom, podporujú veliteľov lodí, prevádzkovateľov, agentov alebo vlastníkov lodí, ktoré sa plavia na ich vnútrozemských vodných cestách, lodných zasielateľov alebo vlastníkov nákladu na palube lode, aby plne využívali služby, ktoré sú im na základe tejto smernice k dispozícii.
   7.   Komisia prijme vhodné opatrenia na overenie interoperability, spoľahlivosti a bezpečnosti RIS.
   Článok 5
   Technické usmernenia a predpisy
   1.   So zámerom podporiť RIS a zabezpečiť interoperabilitu týchto služieb podľa článku 4 ods. 2 Komisia definuje v súlade s odsekom 2 technické usmernenia pre plánovanie, zavedenie a prevádzkové využitie služieb (usmernenia RIS), ako aj technické predpisy najmä v týchto oblastiach:

               a)

               displej pre zobrazenie elektronickej plavebnej mapy a Informačný systém pre vnútrozemskú plavbu (štandard ECDIS pre vnútrozemské vodné cesty);

               b)

               elektronické hlásenia z lodí;

               c)

               systém plavebných správ pre veliteľov lodí;

               d)

               systémy lokalizácie plavidiel a sledovania ich dráhy;

               e)

               zlučiteľnosť zariadenia potrebného na využívanie RIS.

         Tieto usmernenia a predpisy sú založené na technických zásadách stanovených v prílohe II a zohľadnia výsledky práce príslušných medzinárodných organizácií v tejto oblasti.
   2.   Technické usmernenia a predpisy uvedené v odseku 1 stanoví a v prípade potreby zmení a doplní Komisia v súlade s postupom stanoveným v článku 11 ods. 3 Toto stanovenie sa uskutoční v súlade s týmto časovým harmonogramom:

               a)

               usmernenia RIS do 20. júna 2006;

               b)

               technické predpisy týkajúce sa štandardu ECDIS pre vnútrozemské vodné cesty, elektronického hlásenia z lodí a systému plavebných správ pre veliteľov lodí do 20. októbra 2006;

               c)

               technické predpisy týkajúce sa systémov lokalizácie plavidiel a sledovania ich dráhy do 20. decembra 2006.

         3.   Usmernenia RIS a predpisy sa uverejnia v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 6
   Určenie polohy zo satelitov
   Na účely RIS, ktoré si vyžadujú určenie presnej polohy, sa odporúča použiť technológie určenia polohy zo satelitov.
   Článok 7
   Typové schválenie zariadenia RIS
   1.   Ak je to nevyhnutné pre bezpečnosť plavby a vyžadujú si to príslušné technické predpisy, malo by byť vydané typové schválenie terminálového a sieťového zariadenia RIS a softvérových aplikácií, pokiaľ ide o ich súlad s týmito predpismi, pred ich uvedením do prevádzky na vnútrozemských vodných cestách.
   2.   Členské štáty oznámia Komisii vnútroštátne orgány zodpovedné za typové schválenie. Komisia oznámi túto informáciu ostatným členským štátom.
   3.   Všetky členské štáty uznávajú typové schválenie vydané vnútroštátnymi orgánmi ostatných členských štátov uvedenými v odseku 2.
   Článok 8
   Príslušné orgány
   Členské štáty určia príslušné orgány pre aplikáciu RIS a medzinárodnú výmenu údajov. Tieto orgány sa oznámia Komisii.
   Článok 9
   Pravidlá o ochrane súkromia, bezpečnosti a opakovanom použití informácií
   1.   Členské štáty zabezpečia, že spracovanie osobných údajov potrebných na prevádzku RIS sa uskutoční v súlade s pravidlami Spoločenstva o ochrane slobôd a základných práv jednotlivcov, vrátane smerníc 95/46/ES a 2002/58/ES.
   2.   Členské štáty implementujú a dodržujú bezpečnostné opatrenia na ochranu správ RIS a záznamov pred nežiaducimi udalosťami alebo zneužitím vrátane neoprávneného prístupu, zmeny alebo straty.
   3.   Uplatňuje sa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/98/ES zo 17. novembra 2003 o opakovanom použití informácií verejného sektora (8).
   Článok 10
   Postup pri zmene a doplnení
   Prílohy I a II možno meniť a dopĺňať vo svetle skúseností nadobudnutých pri uplatňovaní tejto smernice a prispôsobiť ich technickému pokroku v súlade s postupom stanoveným v článku 11 ods. 3.
   Článok 11
   Výbor
   1.   Komisii pomáha výbor zriadený podľa článku 7 smernice Rady 91/672/EHS zo 16. decembra 1991 o vzájomnom uznávaní kapitánskych osvedčení pre prepravu tovaru a cestujúcich vnútrozemskou vodnou dopravou, vydávaných jednotlivými štátmi (9).
   2.   Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňujú sa články 3 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES so zreteľom na ustanovenia jeho článku 8.
   3.   Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňujú sa články 5 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES so zreteľom na ustanovenia jeho článku 8.
   4.   Lehota ustanovená v článku 5 ods. 6 rozhodnutia 1999/468/ES je tri mesiace.
   5.   Komisia pravidelne konzultuje so zástupcami odvetvia.
   Článok 12
   Transpozícia
   1.   Členské štáty, ktoré majú vnútrozemské vodné cesty patriace do rozsahu pôsobnosti článku 2, uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 20. októbra 2007. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   2.   Členské štáty prijmú potrebné opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s požiadavkami stanovenými v článku 4 najneskôr 30 mesiacov po nadobudnutí účinnosti príslušných technických usmernení a predpisov uvedených v článku 5. Technické usmernenia a predpisy nadobudnú účinnosť dňom nasledujúcim po ich uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   3.   Na žiadosť členského štátu môže Komisia v súlade s postupom stanoveným v článku 11 ods. 2 predĺžiť lehotu stanovenú v odseku 2 na splnenie jednej alebo viacerých požiadaviek článku 4, pokiaľ ide o vnútrozemské vodné cesty patriace do rozsahu pôsobnosti článku 2, ale s nízkou hustotou plavby, alebo pokiaľ ide o vnútrozemské vodné cesty, v prípade ktorých by náklady na splnenie týchto požiadaviek boli neprimerané vzhľadom na výhody. Táto lehota sa môže predĺžiť jednoduchým rozhodnutím Komisie; predĺženie je možné obnoviť. Odôvodnenie poskytnuté spolu so žiadosťou členského štátu sa vzťahuje na hustotu plavby a hospodárske podmienky v prípade príslušnej vodnej cesty. Predtým ako Komisia prijme rozhodnutie, môže členský štát, ktorý požiadal o predĺženie lehoty, pokračovať vo svojich činnostiach tak, akoby mu bolo udelené predĺženie.
   4.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   5.   V prípade potreby si členské štáty navzájom pomáhajú pri implementácii tejto smernice.
   6.   Komisia dohliada na zavedenie RIS v Spoločenstve a predloží Európskemu parlamentu a Rade správu do 20. októbra 2008.
   Článok 13
   Nadobudnutie účinnosti
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 14
   Adresáti
   Táto smernica je určená členským štátom, ktoré majú vnútrozemské vodné cesty patriace do rozsahu pôsobnosti článku 2.

      V Štrasburgu 7. septembra 2005

            Za Európsky parlament

            predseda

         J. BORRELL FONTELLES

            Za Radu

            predseda

         C. CLARKE

      (1)  Ú. v. EÚ C 157, 28.6.2005, s. 56.

      (2)  Stanovisko Európskeho parlamentu z 23. februára 2005 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku). Rozhodnutie Rady z 27. júna 2005.

      (3)  Ú. v. ES L 281, 23.11.1995, s. 31. Smernica zmenená a doplnená nariadením (ES) č. 1882/2003 (Ú. v. EÚ L 284, 31.10.2003, s. 1).

      (4)  Ú. v. ES L 201, 31.7.2002, s. 37.

      (5)  Ú. v. ES L 184, 17.7.1999, s. 23.

      (6)  Ú. v. EÚ C 321, 31.12.2003, s. 1.

      (7)  Ú. v. ES L 185, 6.7.2001, s. 1.

      (8)  Ú. v. EÚ L 345, 31.12.2003, s. 90.

      (9)  Ú. v. ES L 373, 31.12.1991, s. 29. Smernica naposledy zmenená a doplnená nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003.

      PRÍLOHA I
      MINIMÁLNE POŽIADAVKY PRE ÚDAJE
      Tak, ako sa uvádza v článku 4 ods. 3 písm. a), poskytujú sa najmä tieto údaje:

                  —

                  os vodnej cesty s určením kilometrovníka,

                  —

                  obmedzenia plavidiel alebo zostáv z hľadiska dĺžky, šírky, ponoru a najvyššieho pevného bodu plavidla nad hladinou,

                  —

                  prevádzkové časy objektov obmedzujúcich plavbu, najmä plavebných komôr a mostov,

                  —

                  lokalizácia prístavov a terminálov,

                  —

                  referenčné údaje z vodočetných staníc vzťahujúce sa k plavbe.

      PRÍLOHA II
      ZÁSADY USMERNENÍ A TECHNICKÝCH PREDPISOV RIS
      1.   Usmernenia RIS
      Usmernenia RIS uvedené v článku 5 dodržujú nasledujúce zásady:

                  a)

                  určenie technických požiadaviek pre plánovanie, zavedenie a prevádzkové využitie služieb a súvisiacich systémov;

                  b)

                  štruktúra a organizácia RIS a

                  c)

                  odporučenia pre plavidlá, aby sa zúčastňovali na RIS, aby sa podieľali na individuálnych službách a postupnom rozvoji RIS.

            2.   Štandard ECDIS pre vnútrozemské vodné cesty
      Technické predpisy, ktoré budú vypracované v súlade s článkom 5, pre displej pre zobrazenie elektronickej plavebnej mapy a Informačný systém pre vnútrozemskú plavbu (štandard ECDIS pre vnútrozemské vodné cesty) rešpektujú tieto zásady:

                  a)

                  zlučiteľnosť s námorným ECDIS, aby sa umožnila plavba vnútrozemských plavidiel v zónach pre zmiešanú plavbu ústí riek a riečno-morskú plavbu;

                  b)

                  definovanie minimálnych požiadaviek pre zariadenia štandardu ECDIS pre vnútrozemské vodné cesty, ako aj minimálny obsah elektronických plavebných máp so zreteľom na bezpečnosť plavby, a to najmä:

                              —

                              vysoký stupeň spoľahlivosti a dostupnosti používaných zariadení štandardu ECDIS pre vnútrozemské vodné cesty,

                              —

                              odolnosť zariadení štandardu ECDIS pre vnútrozemské vodné cesty voči podmienkam prostredia typickým na palube plavidla, s vylúčením akéhokoľvek zníženia kvality a spoľahlivosti,

                              —

                              zahrnutie všetkých druhov geografických objektov (napr. hraníc plavebných dráh, nábrežných konštrukcií, majákov), ktoré sú potrebné na bezpečnú plavbu do elektronických plavebných máp,

                              —

                              monitoring elektronickej plavebnej mapy s prekrytím obrazu radaru pri kormidlovaní plavidla;

                  c)

                  zahrnutie informácií o hĺbke na plavebnej dráhe v elektronickej plavebnej mape a zobrazenie predefinovanej a aktuálnej výšky hladiny vody;

                  d)

                  zahrnutie doplnkových informácií (napr. informácií o ďalších stranách okrem príslušných orgánov) v elektronickej plavebnej mape a zobrazenie v štandarde ECDIS pre vnútrozemské vodné cesty bez vplyvu na informácie, ktoré sú potrebné na bezpečnú plavbu;

                  e)

                  dostupnosť elektronických plavebných máp pre užívateľov RIS;

                  f)

                  dostupnosť údajov určených pre elektronické plavebné mapy pre všetkých výrobcov aplikácií, tam, kde je to vhodné, za primeraný poplatok súvisiaci s nákladmi.

            3.   Elektronické hlásenia z lodí
      Technické predpisy pre elektronické hlásenia z lodí vo vnútrozemskej plavbe v súlade s článkom 5 rešpektujú tieto zásady:

                  a)

                  umožnenie výmeny elektronických dát medzi príslušnými orgánmi členských štátov, medzi účastníkmi vnútrozemskej, ako aj námornej dopravy a multimodálna doprava, ak je v nej zahrnutá aj vnútrozemská plavba;

                  b)

                  používanie štandardizovanej notifikačnej dopravnej správy v elektronických hláseniach loď — plavebná správa, plavebná správa — loď a plavebná správa — plavebná správa s cieľom získania kompatibility s námornou dopravou;

                  c)

                  používanie medzinárodne uznávaného zoznamu kódov a klasifikácií, s možnosťou doplnenia pre rozšírené potreby vnútrozemskej dopravy;

                  d)

                  používanie jednotného európskeho identifikačného čísla plavidiel.

            4.   Plavebné správy pre veliteľov lodí
      Technické predpisy pre plavebné správy pre veliteľov lodí v súlade s článkom 5, najmä pokiaľ ide o informácie o vodných cestách, plavebné informácie a riadenie plavby, ako aj plánovanie ciest, rešpektujú nasledujúce zásady:

                  a)

                  štandardizovaná štruktúra údajov s použitím vopred definovaných textových modulov, vo veľkej miere kódovaná s cieľom umožniť automatický preklad najdôležitejšieho obsahu do iných jazykov a uľahčiť integráciu plavebných správ pre veliteľov lodí do systémov plánovania ciest;

                  b)

                  zlučiteľnosť štandardizovanej štruktúry údajov so štruktúrou údajov štandardu ECDIS pre vnútrozemské vodné cesty kvôli umožneniu integrácie plavebných správ pre veliteľov lodí v štandarde ECDIS pre vnútrozemské vodné cesty.

            5.   Systémy lokalizácie plavidiel a sledovania ich dráhy
      Technické predpisy pre lokalizáciu plavidiel a sledovanie ich dráhy v súlade s článkom 5 rešpektujú tieto zásady:

                  a)

                  definovanie požiadaviek systémov a štandardných správ, ako aj postupov tak, aby boli poskytované automaticky;

                  b)

                  rozlíšenie systémov vhodných pre požiadavky informácií o momentálnej plavebnej situácii od systémov vhodných pre požiadavky strategických informácií o plavebnej situácii, oba so zreteľom na presnosť polohy a požadovanej rýchlosti aktualizácie;

                  c)

                  popis príslušných technických systémov lokalizácie plavidiel a sledovania ich dráhy ako vnútrozemský AIS (vnútrozemský systém automatickej identifikácie);

                  d)

                  zlučiteľnosť formátov dát s námorným systémom AIS.