title: Smernica Komisie 2005/63/ES z 3. októbra 2005, ktorou sa opravuje smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/26/ES, ktorou sa ustanovuje zoznam zložiek potravín alebo látok dočasne vylúčených z prílohy IIIa k smernici 2000/13/ES   (Text s významom pre EHP)

text:
               4.10.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 258/3

      SMERNICA KOMISIE 2005/63/ES
   z 3. októbra 2005,
   ktorou sa opravuje smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/26/ES, ktorou sa ustanovuje zoznam zložiek potravín alebo látok dočasne vylúčených z prílohy IIIa k smernici 2000/13/ES
   (Text s významom pre EHP)
   KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,
   so zreteľom na smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2000/13/ES z 20. marca 2000 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa označovania, prezentácie a reklamy potravín (1), a najmä na jej článok 6 ods. 11,
   keďže:

               (1)

               Po stanovisku Európskeho úradu pre bezpečnosť potravín (EÚBP) sa smernicou Komisie 2005/26/ES (2) ustanovil zoznam zložiek potravín alebo látok dočasne vylúčených z prílohy IIIa k smernici 2000/13/ES.

               (2)

               Vo svojom stanovisku z 2. decembra 2004 o používaní rybacej želatíny EÚBP dospel k názoru, že tento produkt použitý ako nosič vitamínov a karotenoidov nevyvoláva vážne alergické reakcie.

               (3)

               Karotenoidy boli omylom vypustené zo zoznamu v prílohe k smernici 2005/26/ES, a preto sa musia do neho doplniť,

         PRIJALA TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   V druhom stĺpci prílohy k smernici 2005/26/ES sa siedmy riadok nahrádza týmto textom:

               „—

               rybacia želatína použitá ako nosič vitamínov, karotenoidov a aromatických látok.“

         Článok 2
   1.   Členské štáty prijmú a uverejnia najneskôr do 3. decembra 2005 zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Bezodkladne oznámia Komisii znenie týchto ustanovení, ako aj korelačnú tabuľku medzi týmito ustanoveniami a touto smernicou.
   Tieto ustanovenia uplatňujú od 25. novembra 2005.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 3
   Táto smernica nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 4
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Bruseli 3. októbra 2005

            Za Komisiu

         Markos KYPRIANOU

            člen Komisie

      (1)  Ú. v. ES L 109, 6.5.2000, s. 29. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 2003/89/ES (Ú. v. EÚ L 308, 25.11.2003, s. 15).

      (2)  Ú. v. EÚ L 75, 22.3.2005, s. 33.


title: Šiesta smernica Komisie 95/32/ES zo 7. júla 1995 o metódach analýzy potrebných na kontrolu zloženia kozmetických výrobkovText s významom pre EHP.

text:
Avis juridique important

|

31995L0032

Official Journal L 178 , 28/07/1995 P. 0020 - 0035

ŠIESTA SMERNICA KOMISIE 95/32/ESzo 7. júla 1995o metódach analýzy potrebných na kontrolu zloženia kozmetických výrobkov(Text s významom pre EHP)KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEVso zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,so zreteľom na smernicu Rady 76/768/EHS z 27. júla 1976 o aproximácii právnych predpisov členských krajín týkajúcich sa kozmetických výrobkov[1], naposledy zmenenú a doplnenú smernicou Komisie 94/32/ES[2], a najmä jej článok 8 odsek 1,keďže smernica 76/768/EHS ustanovuje úradné testovanie kozmetických výrobkov s cieľom zabezpečiť, že budú vyhovovať podmienkam ustanoveným opatreniami Komisie týkajúcimi sa zloženia kozmetických výrobkov;keďže všetky metódy analýzy majú byť čím skôr ustanovené; keďže niektoré metódy analýzy už boli prijaté smernicou Komisie 80/1335/EHS[3], zmenenou a doplnenou smernicami 87/143/EHS[4] a 82/434/EHS[5], ktorá bola zmenená a doplnená smernicami 90/207/EHS[6], 83/514/EHS[7], 85/490/EHS[8] a 93/73/EHS[9];keďže dôkaz a stanovenie kyseliny benzoovej, kyseliny 4-hydroxybenzoovej, kyseliny sorbovej, kyseliny salicylovej a kyseliny propiónovej v kozmetických výrobkoch a dôkaz a stanovenie hydrochinónu, monometyléteru hydrochinónu, monoetyléteru hydrochinónu a monobenzyléteru hydrochinónu v kozmetických výrobkoch predstavuje šiesty krok;keďže opatrenia ustanovené touto smernicou sú v súlade so stanoviskom Výboru pre prispôsobenie smernice 76/768/EHS technickému pokroku,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Členské štáty podniknú všetky opatrenia nevyhnutné na zabezpečenie toho, že počas úradného testovania kozmetických výrobkov:- dôkaz a stanovenie kyseliny benzoovej, kyseliny 4-hydroxybenzoovej, kyseliny sorbovej, kyseliny salicylovej a kyseliny propiónovej,- dôkaz a stanovenie hydrochinónu, monometyléteru hydrochinónu, monoetyléteru hydrochinónu a monobenzyléteru hydrochinónu,sa budú získavať v súlade s metódami opísanými v prílohe.Článok 21. Členské štáty prijmú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 30. septembra 1996. Bezodkladne o tom budú informovať Komisiu.Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.Článok 3Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiaty deň po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Článok 4Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 7. júla 1995Za KomisiuEmma BONINOčlenka Komisie_________PRÍLOHAI. DÔKAZ A STANOVENIE KYSELINY BENZOOVEJ, KYSELINY 4-HYDROXYBENZOOVEJ, KYSELINY SORBOVEJ, KYSELINY SALICYLOVEJ A KYSELINY PROPIÓNOVEJ V KOZMETICKÝCH VÝROBKOCH1. Rozsah a oblasť použitiaTáto metóda je použiteľná na dôkaz a stanovenie kyseliny benzoovej, kyseliny 4-hydroxybenzoovej, kyseliny sorbovej, kyseliny salicylovej a kyseliny propiónovej v kozmetických výrobkoch. Samostatné postupy opisujú dôkaz týchto konzervačných látok: stanovenie kyseliny propiónovej; a stanovenie kyseliny 4-hydroxybenzoovej, kyseliny salicylovej, kyseliny sorbovej a kyseliny benzoovej.2. DefiníciaMnožstvá kyseliny benzoovej, kyseliny 4-hydroxybenzoovej, kyseliny salicylovej, kyseliny sorbovej a kyseliny propánovej stanovené touto metódou sa vyjadrujú ako hmotnostné percentá voľných kyselín.A. DÔKAZ1. PrincípPo acidobázickej extrakcii konzervačných látok sa extrakt následne analyzuje tenkovrstvovou chromatografiou (TLC) a reakčnou chromatografiou ("derivatizácia na platni"). Podľa výsledkov sa identifikácia potvrdí vysoko účinnou kvapalinovou chromatografiou (HPLC) alebo v prípade kyseliny propiónovej plynovou chromatografiou (GC).2. Činidlá2.1. Všeobecné informácieVšetky činidlá musia byť analyticky čisté. Použitá voda musí byť destilovaná alebo minimálne voda rovnocennej čistoty.2.2. Acetón2.3. Dietyléter2.4. Acetonitril2.5. Toluén2.6. n-Hexán2.7. Parafínový olej2.8. Kyselina chlorovodíková, 4 M2.9. Hydroxid draselný, vodný roztok, 4 M2.10. Chlorid vápenatý, CaCl2. 2H2O2.11. Uhličitan lítny, Li2CO32.12. 2-Bróm-2'-acetonaftón2.13. Kyselina 4-hydroxybenzoová2.14. Kyselina salicylová2.15. Kyselina benzoová2.16. Kyselina sorbová2.17. Kyselina propiónová2.18. Referenčné roztokyPripravia sa 0,1 % (m/V) roztoky (100 mg/100 ml) každej z piatich konzervačných látok (2.13 až 2.17) v dietyléteri.2.19. Derivatizačné činidlo0,5 % (m/V) roztok 2-bróm-2'-acetonaftónu (2.12) v acetonitrile (2.4) (50 mg/10 ml). Tento roztok sa má pripravovať každý týždeň čerstvý a má sa uskladňovať v chladničke.2.20. Roztok katalyzátora0,3 % (m/V) roztok uhličitanu lítneho (2.11) vo vode (300 mg/100 ml). Tento roztok sa má vždy pripravovať čerstvý.2.21. Vyvíjací roztokToluén (2.5)/acetón (2.2), 20:0,5 (obj. diely)2.22. Kvapalný parafín (2.7)/n-hexán (2.6), 1:2 (obj. diely)3. Prístroje a pomôckyBežné laboratórne pomôcky3.1. Vodný kúpeľ, s možnosťou nastavenia teploty na 60 °C3.2. Vyvíjacia komora3.3. Zdroj ultrafialového svetla, 254 a 366 nm.3.4. Platne na tenkovrstvovú chromatografiu (TLC), potiahnuté silikagélom 60 bez fluorescenčného indikátora, 20 × 20 cm, hrúbka vrstvy 0,25 mm s koncentračnou zónou 2,5 × 20 cm (Merck 11845 alebo ich ekvivalent)3.5. Mikrostriekačka, 10 l3.6. Mikrostriekačka, 25 l3.7. Sušiareň, s možnosťou nastavenia teploty do 105 °C3.8. 50-ml sklené skúmavky so skrutkovacím uzáverom3.9. Filtračný papier s priemerom 90 mm, Schleicher ... Schull, Weissband č. 5892 alebo jeho ekvivalent3.10. Univerzálny pH indikátorový papier, pH 1-113.11. 5 ml sklené vzorkovnice3.12. Rotačná vákuová odparka (Rotavapor alebo ekvivalent)3.13. Vyhrievacia platňa (varič)4. Postup4.1. Príprava vzorkyDo 50 ml skúmavky so skrutkovacím uzáverom (3.8) sa naváži približne 1 g vzorky. Pridajú sa štyri kvapky 4 M roztoku kyseliny chlorovodíkovej (2.8) a 40 ml acetónu (2.2). V prípade veľmi zásaditých výrobkov, ako napr. toaletné mydlo, by sa malo pridať 20 kvapiek 4 M roztoku kyseliny chlorovodíkovej (2.8). Indikátorovým papierikom (3.10) sa skontroluje, či pH je približne dva. Skúmavka sa uzavrie a jednu minútu sa intenzívne pretrepáva.Ak je potrebné uľahčiť extrakciu konzervačných látok do acetónovej fázy, vzorka sa mierne zahrieva na asi 60 °C do roztopenia kvapalnej fázy.Roztok sa ochladí na laboratórnu teplotu a cez filtračný papier (3.9) sa prefiltruje do kužeľovitej banky.20 ml filtrátu sa prenesie do 200 ml kužeľovitej banky, pridá sa 20 ml vody a premieša sa. pH zmesi sa so 4 M roztokom hydroxidu draselného (2.9) upraví na približne 10, na meranie pH sa použije indikátorový papierik (3.10).Pridá sa 1 g chloridu vápenatého (2.10) a intenzívne sa pretrepe. Cez filtračný papier (3.9) sa prefiltruje do 250 ml oddeľovacieho lievika obsahujúceho 75 ml dietyléteru (2.3) a jednu minútu sa intenzívne pretrepáva. Nechajú sa oddeliť vrstvy a vodná vrstva sa vypustí do 250 ml kužeľovitej banky. Éterická vrstva sa vyleje. Pomocou indikátorového papiera (3.10) sa so 4 M roztokom kyseliny chlorovodíkovej (2.8) upraví pH vodného roztoku na približne dva. Pridá sa 10 ml dietyléteru (2.3), banka sa uzavrie a jednu minútu intenzívne pretrepáva, nechajú sa oddeliť vrstvy a éterická vrstva sa prenesie do odparovacieho zariadenia (3.12). Vodná vrstva sa vyleje.Éterická vrstva sa odparí takmer do sucha a zvyšok sa znova rozpustí v 1 ml dietyléteru (2.3). Roztok sa prenesie do sklenej vzorkovnice (3.11).4.2. Tenkovrstvová chromatografiaPre každý štandard a vzorku, ktoré majú byť nanesené na tenkovrstvovú platňu, sa v rovnakej vzdialenosti na štartovaciu čiaru v koncentračnej zóne TLC platne (3.4) striekačkou (3.5) nanesú približne 3 l roztoku uhličitanu lítneho (2.20) a platnička sa vysuší v prúde studeného vzduchu.TLC platňa sa prenesie na vyhrievaciu platňu (3.13) vyhriatu na 40 °C, aby sa škvrny pri nanášaní udržali čo najmenšie. Mikrostriekačkou (3.5) sa na štartovaciu čiaru platne nanesie 10 l každého roztoku štandardu (2.18) a roztoku vzorky (4.1), presne na miesta, kde boli nanesené škvrny roztoku uhličitanu lítneho.Nakoniec sa nanesie približne 15 l derivatizačného činidla (2.19) (roztoku 2-bróm-2'-acetonaftónu), opäť presne na miesta, kde boli nanesené škvrny roztokov štandardov/vzorky a roztoku uhličitanu lítneho.TLC platňa sa zahrieva v sušiarni (3.7) na 80 °C 45 minút. Po ochladení sa platňa vyvíja vo vyvíjacej komore (3.2), nasycovanej počas 15 minút (bez použitia vložky z filtračného papiera), vyvíjacím rozpúšťadlom 2.21 (toluén/acetón), kým čelo rozpúšťadla nedosiahne vzdialenosť 15 cm od štartu (to môže trvať približne 80 minút).Platňa sa vysuší v prúde studeného vzduchu a získané škvrny sa vyšetria pod UV svetlom (3.3). Na zvýšenie fluorescencie slabých škvŕn sa TLC platňa môže ponoriť do zmesi kvapalného parafínu a n-hexánu (2.22).5. DôkazVypočítajú sa hodnoty Rf pre každú škvrnu.Porovnajú sa hodnoty Rf a správanie sa pri ožiarení UV svetlom pozorované pri škvrnách získaných zo vzorky so škvrnami získanými z roztokov štandardov.Vyvodia sa predbežné závery o prítomnosti a identite prítomných konzervačných látok. Uskutoční sa identifikácia pomocou HPLC opísaná v oddieli B, alebo, ak sa ukazuje, že je prítomná kyselina propiónová, pomocou GC opísaná v oddieli C. Získané retenčné časy sa porovnajú s časmi získanými pri roztokoch štandardov.Výsledky TLC a HPLC alebo GC sa spoja a konečný dôkaz prítomnosti konzervačných látok vo vzorke vychádza z kombinácie výsledkov.B. STANOVENIE KYSELINY BENZOOVEJ, KYSELINY 4-HYDROXYBENZOOVEJ, KYSELINY SORBOVEJ A KYSELINY SALICYLOVEJ1. PrincípPo okyslení sa vzorka extrahuje zmesou etanolu a vody. Po filtrácii sa konzervačné látky následne stanovia vysoko účinnou kvapalinovou chromatografiou (HPLC).2. Činidlá2.1. Všetky činidlá musia byť analyticky čisté a ak je to potrebné, vhodné na HPLC. Použitá voda musí byť destilovaná alebo minimálne voda rovnocennej čistoty2.2. Etanol, absolútny2.3. Kyselina 4-hydroxybenzoová2.4. Kyselina salicylová2.5. Kyselina benzoová2.6. Kyselina sorbová2.7. Octan sodný, CH3COONa. 3 H2O2.8. Kyselina octová,  204 = 1,05 g/ml2.9. Acetonitril2.10. Kyselina sírová, 2 M2.11. Hydroxid draselný, vodný roztok, 0,2 M2.12. Kyselina 2-metoxybenzoová2.13. Zmes etanol/voda.Zmieša sa deväť objemových dielov etanolu (2.2) a jeden objemový diel vody (2:1)2.14. Roztok vnútorného štandarduPripraví sa roztok obsahujúci približne 1 g kyseliny 2-metoxybenzoovej (2.12) v 500 ml zmesi etanol/voda (2.13)2.15. Mobilná fáza na HPLC2.15.1. Octanový tlmivý roztok: 6,35 g octanu sodného (2.7) a 20,0 ml kyseliny octovej (2.8) sa pridá k 1 l vody a premieša sa2.15.2. Mobilná fáza sa pripraví zmiešaním deviatich objemových dielov octanového tlmivého roztoku (2.15.1) a jedného objemového dielu acetonitrilu (2.9)2.16. Zásobný roztok konzervačných látokDo 50 ml odmernej banky sa presne naváži približne 0,05 g kyseliny 4-hydroxybenzoovej (2.3), 0,2 g kyseliny salicylovej (2.4), 0,2 g kyseliny benzoovej (2.5) a 0,05 g kyseliny sorbovej (2.6) a doplní sa po značku zmesou etanol/voda (2.13). Roztok sa uskladňuje v chladničke. Roztok je stály jeden týždeň.2.17. Štandardné roztoky konzervačných látokDo série 20 ml odmerných baniek sa prenesie jednotlivo 8,00, 4,00, 2,00, 1,00 a 0,50 ml zásobného roztoku (2.16). Do každej banky sa pridá po 10,00 ml roztoku vnútorného štandardu (2.14) a 0,5 ml 2 M roztoku kyseliny sírovej (2.10). Doplní sa po značku zmesou etanol/voda (2.13). Tieto roztoky sa musia pripravovať čerstvé.3. Prístroje a pomôckyAk nie je inak uvedené, bežné laboratórne vybavenie a:3.1. Vodný kúpeľ, nastavený na 60 °C3.2. Vysoko účinný kvapalinový chromatograf s nastaviteľným UV detektorom a 10 l dávkovacou slučkou3.3. Analytická kolónaZ nehrdzavejúcej ocele, dlhá 12,5 až 25 cm, s vnútorným priemerom 4,6 mm, s náplňou Nucleosil 5C18 alebo ekvivalentnou3.4. Filtračný papier s priemerom 90 mm, Schleicher ... Schull, Weissband č. 5892 alebo jeho ekvivalent3.5. 50-ml sklené skúmavky so skrutkovacím uzáverom.3.6. 5 ml sklenené vzorkovnice.3.7. Varné kamienky, karborundové, s rozmerom 2 až 4 mm alebo ich ekvivalent4. Postup4.1. Príprava vzorky4.1.1. Príprava vzorky bez prídavku vnútorného štandarduDo 50 ml skúmavky so skrutkovacím uzáverom (3.5) sa naváži 1 g vzorky. Do skúmavky sa pipetou pridá 1,00 ml 2 M roztoku kyseliny sírovej (2.10) a 430,0 ml zmesi etanol/voda (2.13). Pridá sa približne 1 g varných kamienkov (3.7), skúmavka sa uzavrie a intenzívne sa pretrepáva aspoň jednu minútu, kým sa nezíska homogénna suspenzia. Na uľahčenie extrakcie konzervačných látok do etanolickej fázy sa skúmavka umiestni presne na päť minút do vodného kúpeľa (3.1) udržiavaného na 60 °C.Skúmavka sa ihneď ochladí pod prúdom studenej vody a extrakt sa uskladní na jednu hodinu pri teplote 5 °C.Extrakt sa prefiltruje cez filtračný papier (3.4). Približne 2 ml extraktu sa prenesú do sklenenej vzorkovnice (3.6). Extrakt sa uschováva pri teplote 5 °C a HPLC stanovenie sa uskutoční do 24 hodín od jeho prípravy.4.1.2. Príprava vzorky s prídavkom vnútorného štandarduDo 50 ml skúmavky so skrutkovacím uzáverom (3.5) sa naváži s presnosťou na tri desatinné miesta 1  0,1 g (a gramov) vzorky. Pipetou sa pridá 1,00 ml 2 M roztoku kyseliny sírovej (2.10) a 30,0 ml zmesi etanol/voda (2.13). Pridá sa približne 1 g varných kamienkov (3.7) a 10,00 ml roztoku vnútorného štandardu (2.14). Skúmavka sa uzavrie a intenzívne sa pretrepáva aspoň jednu minútu, kým sa nezíska homogénna suspenzia. Na uľahčenie extrakcie konzervačných látok do etanolickej fázy sa skúmavka umiestni presne na päť minút do vodného kúpeľa (3.1) udržiavaného na 60 °C.Skúmavka sa ihneď ochladí pod prúdom studenej vody a extrakt sa uskladní na jednu hodinu pri teplote 5 °C.Extrakt sa prefiltruje cez filtračný papier (3.4). Približne 2 ml extraktu sa prenesú do sklenej vzorkovnice (3.6). Extrakt sa uschováva pri teplote 5 °C a HPLC stanovenie sa uskutoční do 24 hodín od jeho prípravy.4.2. Vysoko účinná kvapalinová chromatografiaMobilná fáza: acetonitril/octanový tlmivý roztok (2.15).Prietoková rýchlosť mobilnej fázy cez kolónu sa nastaví na 2,0  0,5 ml/minútu. Detektor sa nastaví na vlnovú dĺžku 240 nm.4.2.1. KalibráciaDo kvapalinového chromatografu (3.2) sa vstreknú 10 l dávky každého zo štandardných roztokov konzervačných látok (2.17). Pre každý roztok sa stanoví pomer výšky píku skúmanej konzervačnej látky k výške píku vnútorného štandardu získaných z chromatogramov. Pre každú konzervačnú látku sa zostrojí graf závislosti výšky píku od koncentrácie každého štandardného roztoku.Overí sa, či sa pre štandardné roztoky postupom pre kalibráciu získala lineárna závislosť.4.2.2. StanovenieDo kvapalinového chromatografu (3.2) sa nadávkuje 10 l extraktu vzorky (4.1.1) a zaznamená sa chromatogram. Nadávkuje sa 10 l štandardného roztoku konzervačnej látky (2.17) a zaznamená sa chromatogram. Získané chromatogramy sa porovnajú. Ak sa na chromatografe extraktu vzorky (4.1.1) neobjaví žiadny pík s približne rovnakým retenčným časom, ako má kyselina 2-metoxybenzoová (odporúčaný vnútorný štandard), nadávkuje sa 10 l extraktu vzorky s prídavkom vnútorného štandardu (4.1.2) a zaznamená sa chromatogram.Ak sa v chromatograme extraktu vzorky (4.1.1) pozoruje rušiaci pík s rovnakým retenčným časom ako má kyselina 2-metoxybenzoová, vyberie sa iný vhodný vnútorný štandard. (Ak sa pík pre jednu zo skúmaných konzervačných látok nenachádza v chromatograme, táto konzervačná látka sa použije ako vnútorný štandard.)Overí sa, či chromatogramy získané pre roztok štandardu a roztok vzorky spĺňajú nasledovné požiadavky:- rozlíšenie píkov najhoršie oddeleného páru má byť aspoň 0,9. (Definíciu rozlíšenia píkov pozri na obr. 1.)[pic]Obr. 1: rozlíšenie píkovAk sa nedosiahne požadované oddelenie píkov, buď by sa mala použiť účinnejšia kolóna alebo by sa malo upravovať zloženie mobilnej fázy, až kým sa nesplní táto požiadavka.- Koeficient asymetrie A všetkých získaných píkov sa má pohybovať medzi 0,9 až 1,5. (Pre definíciu koeficienta asymetrie pozri obr. 2). Na zaznamenanie chromatogramu pre stanovenie koeficienta asymetrie sa odporúča rýchlosť zapisovača aspoň 2 cm/minútu.[pic]Obr. 2: koeficient asymetrie píku- Má sa získať vyrovnaná základná čiara (base line).5. VýpočetNa výpočet koncentrácie kyslých konzervačných látok v roztoku vzorky sa použijú pomery výšok píkov skúmaných konzervačných látok k výške píku kyseliny 2-metoxybenzoovej (vnútorného štandardu) a kalibračnej krivky. Obsah kyseliny benzoovej, 4-hydroxybenzoovej, kyseliny sorbovej alebo kyseliny salicylovej vo vzorke sa v hmotnostných prercentách (xi) vypočíta pomocou vzorca:xi % (hmotn.) = [pic],kde:a = hmotnosť (g) skúšobnej vzorky (4.1.2),b = koncentrácia (g/ml) konzervačnej látky v extrakte vzorky (4.1.2) získaná z kalibračnej krivky.6. Opakovateľnosť ([10])Pri obsahu kyseliny 4-hydroxybenzoovej 0,40 % nemá rozdiel medzi výsledkami dvoch paralelne uskutočnených stanovení na tej istej vzorke presiahnuť v absolútnej hodnote 0,035 %.Pri obsahu kyseliny benzoovej 0,50 % nemá rozdiel medzi výsledkami dvoch paralelne uskutočnených stanovení na tej istej vzorke presiahnuť v absolútnej hodnote 0,050 %.Pri obsahu kyseliny salicylovej 0,50 % nemá rozdiel medzi výsledkami dvoch paralelne uskutočnených stanovení na tej istej vzorke presiahnuť v absolútnej hodnote 0,045 %.Pri obsahu kyseliny sorbovej 0,60 % nemá rozdiel medzi výsledkami dvoch paralelne uskutočnených stanovení na tej istej vzorke presiahnuť v absolútnej hodnote 0,035 %.7. Poznámky7.1. Výsledky testu nehomogenity uskutočneného na tejto metóde ukazujú, že množstvo kyseliny sírovej pridanej do extraktu kyselín zo vzorky je kritické a ohraničenia pre množstvo spracovanej vzorky sa majú udržať v predpísaných medziach.7.2. Ak je to žiaduce, použije sa primeraná predkolóna.C. STANOVENIE KYSELINY PROPIÓNOVEJ1. Rozsah a oblasť použitiaTáto metóda je vhodná na stanovenie kyseliny propióánovej s maximálnou koncentráciou 2 % (hmotn.) v kozmetických výrobkoch.2. DefiníciaKoncentrácia kyseliny propiónovej stanovená touto metódou sa vyjadrí v hmotnostných percentách (% hmotn.) výrobku.3. PrincípStanovenie kyseliny propiónovej sa po extrakcii z výrobku následne uskutoční prostredníctvom plynovej chromatografie s využitím kyseliny 2-metylpropánovej ako vnútorného štandardu.4. ČinidláVšetky činidlá musia byť analyticky čisté; musí byť použitá destilovaná voda alebo minimálne voda rovnocennej čistoty.4.1. Etanol, 96 % (obj.).4.2. Kyselina propiónová4.3. Kyselina 2-metylpropánová4.4. Kyselina trihydrogenfosforečná, 10 % (hmotn.).4.5. Roztok kyseliny propiónovejDo 50 ml odmernej banky sa presne naváži približne 1,00 g (p gramov) kyseliny propiónovej a doplní sa etanolom (4.1) po značku.4.6. Roztok vnútorného štandarduDo 50 ml odmernej banky sa presne naváži približne 1,00 g (e gramov) kyseliny 2-metylpropánovej a doplní sa etanolom (4.1) po značku.5. Prístroje a pomôcky5.1. Bežné laboratórne vybavenie a:5.2. Plynový chromatograf s plameňovo-ionizačným detektorom.5.3. Sklená skúmavka (20 × 150 mm) so skrutkovacím uzáverom.5.4. Vodný kúpeľ pri 60 °C5.5. 10 ml sklená striekačka s membránovým filtrom (priemer pórov: 0,45 m).6. Postup6.1. Príprava vzorky6.1.1. Príprava vzorky bez vnútorného štandarduDo sklenej skúmavky (5.3) sa naváži približne 1 g vzorky. Pridá sa 0,5 ml roztoku kyseliny fosforečnej (4.4) a 9,5 ml etanolu (4.1).Skúmavka sa uzavrie a intenzívne sa pretrepe. Ak je to potrebné, skúmavka sa umiestni do vodného kúpeľa zahriateho na 60 °C (5.4) na päť minút, aby sa úplne rozpustila tuková vrstva. Rýchlo sa ochladí pod tečúcou vodou. Časť roztoku sa prefiltruje cez membránový filter (5.5). Filtrát sa chromatografuje v ten istý deň.6.1.2. Príprava vzorky s vnútorným štandardomDo sklenej skúmavky (5.3) sa naváži s presnosťou na tri desatinné miesta 1  0,1 g (a gramov) vzorky. Pridá sa 0,5 ml roztoku kyseliny fosforečnej (4.4), 0,5 ml roztoku vnútorného štandardu (4.5) a 9 ml etanolu (4.1).Skúmavka sa uzavrie a intenzívne sa pretrepe. Ak je to potrebné, skúmavka sa umiestni do vodného kúpeľa zahriateho na 60 °C (5.4) na päť minút, aby sa rozpustila tuková vrstva. Rýchlo sa ochladí pod tečúcou vodou. Časť roztoku sa prefiltruje cez membránový filter (5.5). Filtrát sa chromatografuje v ten istý deň.6.2. Podmienky pre plynovú chromatografiuOdporúčané sú nasledovné podmienky pre meranie:Kolónatyp nehrdzavejúca oceľdĺžka 2 mpriemer 1/8"náplň 10 % SPTM 1000 (alebo ekvivalent) + 1 % H3PO4 na Chromosorb-e WAW 100 až 120 mešTeplotadávkovač 200 °Ckolóna 120 °Cdetektor 200 °Cnosný plyn dusíkprietoková rýchlosť 25 ml/min6.3. Chromatografia6.3.1. KalibráciaDo série 20 ml odmerných baniek sa pipetou prenesie jednotlivo 0,25, 0,50, 1,00, 2,00 a 4,00 ml roztoku kyseliny propiónovej (4.5). Do každej odmernej banky sa pipetou prenesie po 1,00 ml roztoku vnútorného štandardu (4.6); doplní sa etanolom (4.1) po značku a premieša sa. Takto pripravené roztoky obsahujú e mg/ml kyseliny 2-metylpropánovej ako vnútorného štandardu (čo predstavuje 1 mg/ml, ak e = 1 000) a p/4, p/2, p, 2p a 4p mg/ml kyseliny propánovej (čo predstavuje 0,25, 0,50, 1,00, 2,00 a 4,00 mg/ml, ak p = 1 000).Nadávkuje sa 1 l každého z týchto roztokov a nanesením pomeru hmotnosti kyseliny propiónovej/kyseliny 2-metylpropánovej na os x a pomer zodpovedajúcich plôch píkov na os y sa získa kalibračná krivka.Spravia sa tri vstreknutia každého roztoku a vypočíta sa pomer priemernej plochy píku.Každý roztok sa nadávkuje trikrát a vypočíta sa priemerný pomer plochy píku.6.3.2. StanovenieNadávkuje sa 1 l filtrátu vzorky 6.1.1. Chromatogram sa porovná s chromatogramom jedného zo štandardných roztokov (6.3.1). Ak má pík približne rovnaký retenčný čas ako kyselina 2-metylpropánová, použije sa iný vnútorný štandard. Ak sa nepozoruje pík rušiaci stanovenie, nadávkuje sa 1 l filtrátu vzorky 6.1.2 a zmerajú sa plochy píku kyseliny propiónovej a píku vnútorného štandardu.7. Výpočty7.1. Z kalibračnej krivky získanej v 6.3.1 sa získa pomer hmotnosti (K) zodpovedajúci ploche píkov, vypočítaný v 6.3.2.7.2. Z takto získanéhoých pomeru hmotnosti sa vypočíta obsah kyseliny propiónovej vo vzorke (x) ako hmotnostné percento pomocou vzorca:x % (hmotn.) = [pic],kde:K = pomer vypočítaný v 7.1,e = hmotnosť vnútorného štandardu v gramoch, naváženého v 4.6.,a = hmotnosť vzorky v gramoch, naváženej v 6.1.2.Výsledky sa zaokrúhlia na jedno desatinné miesto.8. Opakovateľnosť ([11])Pri obsahu kyseliny propiónovej 2 % (hmotn.) nemá rozdiel medzi výsledkami dvoch paralelne uskutočnených stanovení na tej istej vzorke presiahnuť 0,12 %.II. DÔKAZ A STANOVENIE HYDROCHINÓNU, MONOMETYLÉTERU HYDROCHINÓNU, MONOETYLÉTERU HYDROCHINÓNU A MONOBENZYLÉTERU HYDROCHINÓNU V KOZMETICKÝCH VÝROBKOCHA. DÔKAZ1. Rozsah a oblasť použitiaMetóda opisuje detekciu a dôkaz hydrochinónu, monometyléteru hydrochinónu, monoetyléteru hydrochinónu a monobenzyléteru hydrochinónu (monobenzónu) v kozmetických výrobkoch na zosvetľovanie pokožky.2. PrincípHydrochinón a jeho étery sa dokážu tenkovrstvovou chromatografiou (TLC).3. ČinidláVšetky činidlá musia byť analyticky čisté.3.1. Etanol, 96 % (obj.).3.2. Chloroform.3.3. Dietyléter.3.4. Vyvíjacia rozpúšťadlová zmes:chloroform/dietyléter, 66:33 (obj. diely).3.5. Amoniak, 25 % vodný roztok (hmotn.) (d204 = 0,91 g/ml).3.6. Kyselina askorbová3.7. Hydrochinón3.8. Monometyléter hydrochinónu3.9. Monoetyléter hydrochinónu3.10. Monobenzyléter hydrochinónu (monobenzón)3.11. Referenčné roztokyMajú byť čerstvo pripravené nasledovné referenčné roztoky; sú stále jeden deň.3.11.1. Do delenej 10 ml skúmavky sa naváži 0,05 g hydrochinónu (3.7). Pridá sa 0,250 g kyseliny askorbovej (3.6) a 5 ml etanolu (3.1). Pridáva sa roztok amoniaku (3.5), kým pH nie je 10 a doplní sa do objemu 10 ml etanolom (3.1).3.11.2. Do delenej 10 ml skúmavky sa naváži 0,05 g monometyléteru hydrochinónu (3.8). Pridá sa 0,250 g kyseliny askorbovej (3.6) a 5 ml etanolu (3.1). Pridáva sa roztok amoniaku (3.5), kým pH nie je 10 a doplní sa do objemu 10 ml etanolom (3.1).3.11.3. Do delenej 10 ml skúmavky sa naváži 0,05 g monoetyléteru hydrochinónu (3.9). Pridá sa 0,250 g kyseliny askorbovej (3.6) a 5 ml etanolu (3.1). Pridáva sa roztok amoniaku (3.5), kým pH nie je 10 a doplní sa do objemu 10 ml etanolom (3.1).3.11.4. Do delenej 10 ml skúmavky sa naváži 0,05 g monobenzyléteru hydrochinónu (3.10). Pridá sa 0,250 g kyseliny askorbovej (3.6) a 5 ml etanolu (3.1). Pridáva sa roztok amoniaku (3.5), kým pH nie je 10 a doplní sa do objemu 10 ml etanolom (3.1).3.12. Dusičnan strieborný3.13. Kyselina fosforečnano-dodekamolybdénová3.14. Hexahydrát hexakyanoželezitanu draselného3.15. Hexahydrát chloridu železitého3.16. Činidlá na postriekanie chromatogramu3.16.1. Do 5 % (hmotn.) vodného roztoku dusičnanu strieborného (3.12) sa pridá roztok amoniaku (3.5), kým sa vytvorená zrazenina nerozpustí.Upozornenie:tento roztok sa státím stáva explozívne nestabilný a má sa po použití vyliať.3.16.2. 10 % (hmotn.) roztok kyseliny fosforečnano-dodekamolybdénovej (3.13) v etanole (3.1).3.16.3. Pripraví sa 1 % (hmotn.) vodný roztok hexakyanoželezitanu draselného (3.14) a 2 % (hmotn.) vodný roztok chloridu železitého (3.15). Tesne pred použitím sa zmiešajú rovnaké diely obidvoch roztokov.4. Prístroje a pomôckyBežné laboratórne vybavenie a:4.1. Bežné vybavenie na TLC4.2. Hotové TLC platne: silikagél GHR/UV254; 20 × 20 cm (Machery, Nagel alebo ich ekvivalent). Hrúbka vrstvy 0,25 mm.4.3. Ultrazvukový kúpeľ4.4. Centrifúga4.5. UV lampa, 254 nm5. Postup5.1. Príprava vzorkyDo 10 ml delenej skúmavky sa navážia 3,0 g vzorky. Pridá sa 0,250 g kyseliny askorbovej (3.6) a 5 ml etanolu (3.1). S použitím roztoku amoniaku (3.5) sa pH upraví na 10. Etanolom (3.1) sa doplní do objemu 10 ml. Skúmavka sa uzavrie zátkou a 10 minút sa homogenizuje v ultrazvukovom kúpeli. Prefiltruje sa cez filtračný papier alebo odstredí na centrifúge pri 3 000 ot./min.5.2. TLC5.2.1. Chromatografická komora sa nasýti parami vyvíjacej rozpúšťadlovej zmesi (3.4).5.2.2. Na platňu sa nanesú po 2 l referenčných roztokov (3.11) a 2 l roztoku vzorky (5.1). Vyvíja sa v tme pri laboratórnej teplote, kým čelo rozpúšťadlovej zmesi nevystúpi do vzdialenosti 15 cm od štartu.5.2.3. Platňa sa vyberie a nechá sa vysušiť pri laboratórnej teplote.5.3. Detekcia5.3.1. Platňa sa pozoruje pod UV svetlom pri 254 nm a označia sa polohy škvŕn.5.3.2. Platňa sa postrieka:- činidlom s dusičnanom strieborným (3.16.1) alebo- činidlom s kyselinou fosforečnano-dodekamolybdénovou (3.16.2) a zahreje sa na 120 °C alebo- roztokom hexakyanoželezitanu draselného a roztokom chloridu železitého (3.16.3).6. DôkazVypočítajú sa Rf hodnoty pre každú škvrnu.Porovnajú sa škvrny získané pre roztok vzorky so škvrnami referenčných roztokov so zreteľom na: ich Rf hodnoty; farbu škvŕn pod UV svetlom; a farbu škvŕn po ich vizualizácii postriekaním činidlom.Uskutoční sa HPLC opísaná v nasledujúcom oddiele (B) a porovnajú sa retenčné časy zistené pre píky) vzorky s retenčnými časmi píkov referenčných roztokov.Výsledky TLC a HPLC na dôkaz prítomnosti hydrochinónu a/alebo jeho esterov sa skombinujú.7. PoznámkyZa opísaných podmienok boli pozorované nasledovné Rf hodnoty:hydrochinón: 0,32monometyléter hydrochinónu: 0,53monoetyléter hydrochinónu: 0,55monobenzyléter hydrochinónu: 0,58B. STANOVENIE1. Rozsah a oblasť použitiaTáto metóda bližšie určuje postup na stanovenie hydrochinónu, monometyléteru hydrochinónu, monoetyléteru hydrochinónu a monobenzyléteru hydrochinónu v kozmetických výrobkoch na zosvetľovanie pokožky.2. PrincípZa mierneho zahrievania, pri ktorom sa roztopí všetok tukový materiál, sa vzorka extrahuje zmesou voda/etanol. Stanovenie analytov vo výslednom roztoku sa uskutoční kvapalinovou chromatografiou s obrátenou fázou s UV detekciou.3. Činidlá3.1. Všetky činidlá musia byť analyticky čisté. Použitá voda musí byť destilovaná alebo minimálne voda rovnocennej čistoty.3.2. Metanol3.3. Hydrochinón.3.4. Monometyléter hydrochinónu3.5. Monoetyléter hydrochinónu3.6. Monobenzyléter hydrochinónu (monobenzón).3.7. Tetrahydrofurán kvality pre HPLC.3.8. Zmes metanol/voda 1:1 (obj. diely). Zmieša sa jeden objemový diel vody a jeden objemový diel metanolu (3.2).3.9. Mobilná fáza: zmes tetrahydrofurán/voda 45:55 (obj. diely). Zmieša sa 45 objemových dielov tetrahydrofuránu (3.7) a 55 objemových dielov vody.3.10. Referenčný roztokDo 50 ml odmernej banky sa naváži 0,06 g hydrochinónu (3.3), 0,08 g monometyléteru hydrochinónu (3.4), 0,10 g monoetyléteru hydrochinónu (3.5) a 0,12 g monobenzyléteru hydrochinónu (3.6). Rozpustí sa v metanole (3.2.) a doplní sa ním sa po značku. Referenčný roztok sa pripraví zriedením 10,00 ml tohto roztoku doplnením do 50,00 ml zmesou voda/metanol (3.8). Tieto roztoky musia byť čerstvo pripravené.4. Prístroje a pomôckyBežné laboratórne vybavenie a:4.1. Vodný kúpeľ, s možnosťou dosiahnuť teplotu 60 °C4.2. Vysoko účinný kvapalinový chromatograf s nastaviteľným UV detektorom a 10 l dávkovacou slučkou4.3. Analytická kolónaChromatografická kolóna z nehrdzavejúcej ocele, dlhá 250 mm, s vnútorným priemerom 4,6 mm, naplnená fenyl-Zorbaxom (fenetylsilánom chemicky naviazaným na Zorbax SIL, na koncoch ukončeným chlórtrimetylsilánom), s veľkosťou častíc 6 m alebo ekvivalentná kolóna. Nepoužíva sa predkolóna, okrem fenylovej predkolóny alebo jej ekvivalentu.4.4. Filtračný papier s priemerom 90 mm, Schleicher and Schull, Weissband č. 5892 alebo jeho ekvivalent5. Postup5.1. Príprava vzorkyDo 50 ml odmernej banky sa naváži s presnosťou na tri desatinné miesta 1  0,1 g (a gramov) vzorky. Vzorka sa disperguje v 25 ml zmesi voda/metanol (3.8). Banka sa uzavrie a intenzívne sa pretrepáva, kým sa nezíska homogénna suspenzia. Pretrepáva sa aspoň jednu minútu. Banka sa umiestni do vodného kúpeľa (4.1) zahriateho na 60 °C na uľahčenie extrakcie. Banka sa ochladí a doplní sa po značku zmesou voda/metanol (3.8). Extrakt sa prefiltruje cez filtračný papier (4.4). HPLC stanovenie sa uskutoční do 24 hodín od prípravy extraktu.5.2. Vysoko účinná kvapalinová chromatografia.5.2.1. Prietoková rýchlosť mobilnej fázy (3.9) sa nastaví na 1,0 ml/min a detektor sa nastaví na vlnovú dĺžku 295 nm.5.2.2. Nadávkuje sa 10 l roztoku vzorky získanej, ako je opísané v bode 5.1 a zaznamená sa chromatogram. Merajú sa plochy píkov. Uskutoční sa kalibrácia, ako je opísané v 5.2.3. Porovnajú sa chromatogramy získané pre vzorku a roztokyov štandardov. Na výpočet koncentrácie analytov v roztoku vzorky sa použije plocha píkov a odozvové faktory (RF) vypočítané v 5.2.3.5.2.3. KalibráciaNadávkuje sa 10 l referenčného roztoku (3.10) a zaznamená sa chromatogram. Dávkuje sa niekoľkokrát, kým sa nedosiahne konštantná plocha píku.Stanoví sa odozvový faktor RFi:RFi = [pic],kde:pi = plocha píku hydrochinónu, monometyléteru hydrochinónu, monoetyléteru hydrochinónu alebo monobenzyléteru hydrochinónu aci = koncentrácia (g/50ml) referenčného roztoku (3.10) hydrochinónu, monometyléteru hydrochinónu, monoetyléteru hydrochinónu alebo monobenzyléteru hydrochinónu.Overí sa, či chromatogramy získané pre roztok štandardu a roztok vzorky spĺňajú nasledovné požiadavky:- rozlíšenie píkov najhoršie oddeleného páru má byť aspoň 0,9. (Pre definíciu rozlíšenia píkov pozri obr. 1.)[pic]Obr. 1: rozlíšenie píkovAk sa nedosiahne požadované oddelenie píkov, buď by sa mala použiť účinnejšia kolóna alebo by sa malo upravovať zloženie mobilnej fázy, až kým sa nesplní táto požiadavka.- Koeficient asymetrie AS všetkých získaných píkov sa má pohybovať medzi 0,9 až 1,5. (Definíciu koeficienta asymetrie pozri na obr. 2). Na zaznamenanie chromatogramu na stanovenie koeficientu asymetrie sa odporúča rýchlosť zapisovača aspoň 2 cm/minútu.[pic]Obr. 2: koeficient asymetrie píku- Má sa získať vyrovnaná základná čiara (base line).6. VýpočetNa výpočet koncentrácie analytu (analytov) vo vzorke sa použijú plochy píkov analytov. Koncentrácia analytov vo vzorke sa vypočíta ako hmotnostné percento (xi) s pomocou vzorca:xi % (hmotn.) = [pic],kde:a = hmotnosť vzorky v gramoch abi = plocha píku analytu i vo vzorke.7. Opakovateľnosť ([12])7.1. Pri obsahu hydrochinónu 2,0 % nemá rozdiel medzi výsledkami dvoch paralelne uskutočnených stanovení na tej istej vzorke presiahnuť v absolútnej hodnote 0,13 %.7.2. Pri obsahu monometyléteru hydrochinónu 1,0 % nemá rozdiel medzi výsledkami dvoch paralelne uskutočnených stanovení na tej istej vzorke presiahnuť v absolútnej hodnote 0,1 %.7.3. Pri obsahu monoetyléteru hydrochinónu 1,0 % nemá rozdiel medzi výsledkami dvoch paralelne uskutočnených stanovení na tej istej vzorke presiahnuť v absolútnej hodnote 0,11 %.7.4. Pri obsahu monobenzyléteru hydrochinónu 1,0 % nemá rozdiel medzi výsledkami dvoch paralelne uskutočnených stanovení na tej istej vzorke presiahnuť v absolútnej hodnote 0,11 %.8. Reprodukovateľnosť ([13])8.1. Pri obsahu hydrochinónu 2,0 % nemá rozdiel medzi výsledkami dvoch stanovení uskutočnených s tou istou vzorkou za rozdielnych podmienok (rôzne laboratória, rôzni pracovníci, rozdielne prístroje a/alebo rozdielny čas) presiahnuť v absolútnej hodnote 0,37 %.8.2. Pri obsahu monometyléteru hydrochinónu 1,0 % nemá rozdiel medzi výsledkami dvoch stanovení uskutočnených s tou istou vzorkou za rozdielnych podmienok (rôzne laboratória, rôzni pracovníci, rozdielne prístroje a/alebo rozdielny čas) presiahnuť v absolútnej hodnote 0,21 %.8.3. Pri obsahu monoetyléteru hydrochinónu 1,0 % nemá rozdiel medzi výsledkami dvoch stanovení uskutočnených s tou istou vzorkou za rozdielnych podmienok (rôzne laboratória, rôzni pracovníci, rozdielne prístroje a/alebo rozdielny čas) presiahnuť v absolútnej hodnote 0,19 %.8.4. Pri obsahu monobenzyléteru hydrochinónu 1,0 % nemá rozdiel medzi výsledkami dvoch stanovení uskutočnených s tou istou vzorkou za rozdielnych podmienok (rôzne laboratória, rôzni pracovníci, rozdielne prístroje a/alebo rozdielny čas) presiahnuť v absolútnej hodnote 0,11 %.9. Poznámky9.1. Ak sa zistí, že obsah hydrochinónu je podstatne vyšší ako 2 % a vyžaduje sa presné predbežné ohodnotenie jeho obsahu, extrakt vzorky (5.1) sa zriedi na koncentráciu blízku koncentrácii, aká zodpovedá vzorke obsahujúcej 2 % hydrochinónu a stanovenie sa zopakuje.(Na niektorých prístrojoch môže byť pri vyšších koncentráciách hydrochinónu absorbancia mimo lineárnej oblasti detektora.)9.2. InterferencieOpísaná metóda umožňuje stanovenie hydrochinónu a jeho éterov v jednoduchom izokratickom prevedení. Použitie fenylovej kolóny zabezpečuje dostatočnú retenciu hydrochinónu, ktorá nemôže byť zaručená pri použití C18 kolóny a opísanej mobilnej fázey.Táto metóda je predsa len citlivá na rušiace prímesi mnohých parabénov. V takýchto prípadoch by sa stanovenie malo zopakovať s použitím sústavy inej mobilnej fázy a stacionárnej fázy. Vhodné metódy sa dajú nájsť v odkazoch 1 a 2, najmä:Kolóna: Zorbax ODS, 4,6 mm × 25 mm alebo jej ekvivalent:teplota: 36 °Cprietoková rýchlosť: 1,5 ml/minmobilná fáza:pre hydrochinón: metanol/voda 5/95 (obj. diely)pre monometyléter hydrochinónu: metanol/voda 30/70 (obj. diely)pre monobenzyléter hydrochinónu: metanol/voda 80/20 (obj. diely) ([14]).Kolóna: Spherisorb S5-ODS alebo jej ekvivalent:mobilná fáza: voda/metanol 90/10 (obj. diely)prietoková rýchlosť: 1,5 ml/min.Tieto podmienky sú vhodné pre hydrochinón ([15])._______________________________[1] Ú. v. ES L 262, 27.9.1976, s. 169.[2] Ú. v. ES L 181, 15.7.1994, s. 31.[3] Ú. v. ES L 383, 31.12.1980, s. 27.[4] Ú. v. ES L 57, 27.2.1987, s. 56.[5] Ú. v. ES L 185, 30.6.1982, s. 1.[6] Ú. v. ES L 108, 28.4.1990, s. 92.[7] Ú. v. ES L 291, 24.10.1983, s. 9.[8] Ú. v. ES L 295, 7.11.1985, s. 30.[9] Ú. v. ES L 231, 14.9.1993, s. 34.[10] 1) ISO 5725.[11] 1) ISO 5725.[12] 1) ISO 5725.[13] 1) ISO 5725.[14] 1) M. Herpol-Borremans a M.-O. Masse: Identification et dosage de l'hydroquinone et de ses éthers méthylique et benzylique dans le produits cosmétiques pour blanchir la peau. (Identifikácia a stanovenie hydrochinónu a jeho metyl- a benzyléteru v kozmetických výrobkochv na zosvetľovanie pleti) Int. J. Cosmet. Sci. 8-, 203-214 (1986).[15] 2) J. Firth a I. Rix: Determination of hydroquinone in skin toning creams (Stanovenie hydrochinónu v tónovacích krémoch), Analyst 111, s. 129 (1986).


title: Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/77/EÚ z  27. septembra 2011 , ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2006/116/ES o lehote ochrany autorského práva a niektorých súvisiacich práv

text:
               11.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 265/1

         SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2011/77/EÚ
   z 27. septembra 2011,
   ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2006/116/ES o lehote ochrany autorského práva a niektorých súvisiacich práv
   EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 53 ods. 1 a články 62 a 114,
   so zreteľom na návrh Európskej komisie,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
   konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (2),
   keďže:

               (1)

               Podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/116/ES (3) trvá lehota ochrany v prípade výkonných umelcov a výrobcov zvukových záznamov 50 rokov.

               (2)

               V prípade výkonných umelcov sa začína toto obdobie dňom výkonu alebo, ak je záznam výkonu oprávnene uverejnený alebo oprávnene sprístupnený verejnosti počas obdobia 50 rokov od výkonu, toto obdobie začína pri prvom takomto uverejnení alebo prvom takomto sprístupnení verejnosti, podľa toho, ktorá z týchto skutočností nastane skôr.

               (3)

               V prípade výrobcov zvukových záznamov sa toto obdobie začína zaznamenaním záznamu alebo od jeho oprávneného uverejnenia počas obdobia 50 rokov od zaznamenania alebo, ak nebol takto uverejnený, od oprávneného sprístupnenia verejnosti počas obdobia 50 rokov od zaznamenania.

               (4)

               Spoločensky uznávaný význam tvorivého príspevku výkonných umelcov by sa mal odzrkadľovať v úrovni ochrany, ktorá potvrdzuje ich tvorivý a umelecký príspevok.

               (5)

               Výkonní umelci vo všeobecnosti začínajú kariéru v mladosti a súčasná lehota ochrany 50 rokov uplatniteľná na záznam výkonov často nechráni ich výkony počas celej dĺžky ich života. Preto niektorí výkonní umelci na sklonku života čelia rozdielu v príjmoch. Okrem toho nie sú výkonní umelci často schopní spoliehať sa na svoje práva s cieľom zabrániť nevhodnému použitiu svojich výkonov, ku ktorému môže dôjsť počas ich života, alebo také použitie obmedziť.

               (6)

               Príjmy pochádzajúce z výhradných práv na reprodukciu a sprístupnenie, ako sa ustanovuje v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti (4), ako aj zo spravodlivej náhrady za rozmnoženiny na súkromné použitie v zmysle tejto smernice a z výhradných práv na distribúciu a nájom v zmysle smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/115/ES z 12. decembra 2006 o nájomnom práve a výpožičnom práve a o určitých právach súvisiacich s autorskými právami v oblasti duševného vlastníctva (5) by mali byť k dispozícii výkonným umelcom prinajmenšom počas ich života.

               (7)

               Lehota ochrany pre záznamy výkonov a pre zvukové záznamy by sa preto mala predĺžiť na 70 rokov po príslušnom podujatí.

               (8)

               Práva na zaznamenanie výkonu sa vrátia výkonnému umelcovi v prípade, že výrobca zvukových záznamov upustí od uvedenia do predaja dostatočného množstva v zmysle Medzinárodného dohovoru o ochrane výkonných umelcov, výrobcov zvukových záznamov a rozhlasových organizácií kópií zvukového záznamu, ktorý by sa bez predĺženia lehoty stal verejným vlastníctvom, alebo upustí od sprístupnenia takého záznamu verejnosti. Táto možnosť by mala byť dostupná po uplynutí rozumnej lehoty pre výrobcu zvukových záznamov na vykonanie oboch týchto aktov využitia. Práva výrobcu zvukových záznamov na zvukový záznam by mali preto skončiť, aby sa predišlo situácii, v ktorej by tieto práva existovali súčasne s právami výkonného umelca na zaznamenanie výkonu, zatiaľ čo práva naostatok uvedeného by sa už na výrobcu zvukových záznamov nepreviedli ani nepostúpili.

               (9)

               Výkonní umelci pri uzatvorení zmluvného vzťahu s výrobcom zvukových záznamov obvykle prevedú alebo postúpia svoje výhradné práva na reprodukciu, distribúciu, nájom a sprístupnenie záznamov svojich výkonov na výrobcu zvukových záznamov. Výmenou za to sa niektorým výkonným umelcom vypláca preddavok na autorský honorár a platby poberajú len vtedy, ak sa výrobcovi zvukových záznamov vráti späť počiatočný preddavok a odpočíta si zmluvné zrážky. Ostatní výkonní umelci prevedú alebo postúpia svoje výhradné práva za jednorazovú platbu (nepravidelná odmena). Platí to osobitne pre výkonných umelcov, ktorí hrajú ako sprievod a ktorých mená sa neuvádzajú medzi spoluúčinkujúcimi (ďalej len „vedľajší účinkujúci“), ale niekedy aj pre výkonných umelcov, ktorých mená sa uvádzajú medzi spoluúčinkujúcimi (ďalej len „hlavní účinkujúci“).

               (10)

               Mal by sa zaviesť rad sprievodných opatrení s cieľom zabezpečiť, aby výkonní umelci, ktorí previedli alebo postúpili svoje výhradné práva na výrobcov zvukových záznamov, skutočne využívali výhody tohto predĺženia.

               (11)

               Prvé sprievodné opatrenie by malo spočívať v uložení povinnosti výrobcom zvukových záznamov, aby aspoň jedenkrát do roka vyhradili sumu zodpovedajúcu 20 % z príjmov pochádzajúcich z výhradných práv na distribúciu, reprodukciu a sprístupnenie zvukových záznamov. „Príjmy“ sú príjmami výrobcu zvukových záznamov pred odčítaním nákladov.

               (12)

               Platba uvedených súm by mala byť vyhradená výlučne v prospech výkonných umelcov, ktorých výkony sú zaznamenané na zvukovom zázname a ktorí previedli alebo postúpili svoje práva na výrobcu zvukových záznamov za jednorazovú platbu. Sumy vyhradené takýmto spôsobom by sa mali individuálne rozdeľovať medzi vedľajších účinkujúcich, a to najmenej raz do roka. Takouto distribúciou by mali byť poverené organizácie kolektívnej správy práv a môžu sa uplatňovať vnútroštátne pravidlá o nerozdeliteľných príjmoch. S cieľom zamedziť uvaleniu neprimeranej záťaže pri výbere a správe uvedených príjmov by členské štáty mali regulovať rozsah, do akého podliehajú mikropodniky povinnosti prispieť, ak by sa takéto príspevky javili ako neprimerané v pomere k nákladom výberu a správy príjmov.

               (13)

               Článkom 5 smernice 2006/115/ES sa však výkonným umelcom už udeľuje neodňateľné právo na spravodlivú odmenu okrem iného aj za nájom zvukových záznamov. Rovnako, v zmluvnej praxi výkonní umelci obvykle neprevádzajú ani nepostupujú na výrobcov zvukových záznamov svoje práva na jednorazovú spravodlivú odmenu za vysielanie a sprístupňovanie verejnosti podľa článku 8 ods. 2 smernice 2006/115/ES a na primeranú kompenzáciu za rozmnožovanie na súkromné účely podľa článku 5 ods. 2 písm. b) smernice 2001/29/ES. Preto by sa pri výpočte celkovej sumy, ktorú má výrobca zvukových záznamov vyčleniť na vyplácanie dodatočnej odmeny, nemali brať do úvahy príjmy, ktoré výrobca zvukových záznamov získal z nájmu zvukových záznamov, z jednorazovej spravodlivej odmeny za vysielanie a sprístupňovanie verejnosti alebo z primeranej kompenzácie získanej za rozmnožovanie na súkromné účely.

               (14)

               S cieľom vyváženia zmlúv, v ktorých výkonní umelci prevádzajú svoje výhradné práva na základe autorských honorárov na výrobcu zvukových záznamov, by druhým sprievodným opatrením mal byť „čistý štít“ pre tých výkonných umelcov, ktorí previedli uvedené výhradné práva na výrobcov zvukových záznamov za autorský honorár alebo za odmenu. Aby výkonní umelci mohli plne využívať predĺženie ochrannej lehoty, mali by členské štáty zabezpečiť, aby sa výkonným umelcom na základe zmlúv medzi výrobcami zvukových záznamov a výkonnými umelcami vyplácali počas predĺženej lehoty autorské honoráre alebo odmeny nezaťažené preddavkami ani zmluvne definovanými zrážkami.

               (15)

               Na účely právnej istoty by sa malo ustanoviť, že ak sa v zmluve jasne neuvedie inak, pretrvávajú účinky zmluvného prevodu alebo postúpenia práv na zaznamenanie výkonu uzavretého pred dátumom, do ktorého majú členské štáty prijať opatrenia vykonávajúce túto smernicu, aj počas predĺženej lehoty.

               (16)

               Členské štáty by mali mať možnosť stanoviť, že určité podmienky v tých zmluvách, ktoré stanovujú pravidelné platby, možno opäť prerokovať v prospech výkonných umelcov. Členské štáty by mali mať zavedené postupy pre prípad, že opätovné prerokovanie zlyhá.

               (17)

               Táto smernica by sa nemala týkať vnútroštátnych pravidiel a dohôd, ktoré sú zlučiteľné s jej ustanoveniami, akými sú kolektívne dohody uzavreté v členských štátoch medzi organizáciami, ktoré zastupujú výkonných umelcov a organizáciami, ktoré zastupujú výrobcov.

               (18)

               V niektorých členských štátoch sa na hudobné kompozície s textom uplatňuje jednotná lehota ochrany, ktorá sa počíta od úmrtia posledného žijúceho autora, pričom v iných členských štátoch sa na hudbu a text uplatňujú rozdielne lehoty ochrany. Vo veľkej väčšine prípadov sú hudobné kompozície s textom spoločne napísané. Napríklad opera je často dielom libretistu a skladateľa. Okrem toho je v hudobných žánroch, ako je džez, rock a populárna hudba, tvorivý proces často prirodzeným produktom spolupráce.

               (19)

               Z toho vyplýva, že zosúladenie lehoty ochrany v prípade hudobných kompozícií s textom, ktorých text a hudba boli vytvorené preto, aby boli používané spoločne, nie je kompletné, čím vznikajú prekážky voľného pohybu tovarov a služieb, ako napríklad v prípade cezhraničných služieb správy kolektívnych autorských práv. Aby sa zrušili tieto prekážky, všetky diela chránené k dátumu, ku ktorému má členský štát transponovať túto smernicu, by mali mať rovnakú harmonizovanú ochrannú lehotu vo všetkých členských štátoch.

               (20)

               Smernica 2006/116/ES by sa v dôsledku toho mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť.

               (21)

               Keďže ciele sprievodných opatrení nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni jednotlivých členských štátov, nakoľko vnútroštátne opatrenia v tejto oblasti by buď viedli k narušeniu hospodárskej súťaže, alebo by ovplyvnili rozsah výhradných práv výrobcov zvukových záznamov, ktoré sú definované v právnych predpisoch Únie, a možno ich lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov.

               (22)

               V súlade s bodom 34 medziinštitucionálnej dohody o lepšej tvorbe práva (6) sa členské štáty vyzývajú, aby pre seba a v záujme Únie vypracovali a zverejnili vlastné tabuľky, ktoré budú čo najlepšie vyjadrovať vzájomný vzťah medzi touto smernicou a ich opatreniami na jej transpozíciu,

         PRIJALI TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Zmeny a doplnenia smernice 2006/116/ES
   Smernica 2006/116/ES sa týmto mení a dopĺňa takto:

               1.

               V článku 1 sa dopĺňa tento odsek:
               „7.   Lehota ochrany hudobnej kompozície s textom uplynie 70 rokov po smrti poslednej z najdlhšie žijúcich týchto osôb, bez ohľadu na to, či sú, alebo nie sú tieto osoby pokladané za spoluautorov: autora textu a skladateľa hudobnej kompozície za predpokladu, že obidva príspevky boli vytvorené výslovne pre danú hudobnú kompozíciu s textom.“

               2.

               Článok 3 sa mení a dopĺňa takto:

                           a)

                           v odseku 1 sa druhá veta nahrádza takto:
                           „Ak je však:

                                       —

                                       záznam výkonu iný ako zvukový záznam počas tohto obdobia oprávnene uverejnený alebo oprávnene sprístupnený verejnosti, zaniknú práva uplynutím 50 rokov odo dňa prvého takéhoto uverejnenia alebo prvého takéhoto sprístupnenia verejnosti, podľa toho, ktorá z týchto skutočností nastane skôr,

                                       —

                                       záznam výkonu na zvukovom zázname počas tohto obdobia oprávnene uverejnený alebo oprávnene sprístupnený verejnosti, zaniknú práva uplynutím 70 rokov odo dňa prvého takéhoto uverejnenia alebo prvého takéhoto sprístupnenia verejnosti, podľa toho, ktorá z týchto skutočností nastane skôr.“;

                           b)

                           v odseku 2 v druhej a tretej vete sa číslo „50“ nahrádza číslom „70“;

                           c)

                           vkladajú sa tieto odseky:
                           „2a.   Ak 50 rokov potom, ako bol zvukový záznam oprávnene uverejnený alebo ak takto uverejnený nebol, 50 rokov potom, ako bol oprávnene sprístupnený verejnosti, výrobca zvukového záznamu neponúka kópie zvukového záznamu na predaj v dostatočnom množstve ani ho neposkytuje verejnosti drôtovými alebo bezdrôtovými prostriedkami takým spôsobom, že jednotlivci k nim môžu mať prístup z miesta a v čase, ktoré si sami zvolia, výkonný umelec môže ukončiť zmluvu, ktorou previedol alebo postúpil svoje práva na záznam svojho výkonu výrobcovi zvukového záznamu (ďalej len ‚zmluva o prevode alebo postúpení‘). Právo na ukončenie zmluvy o prevode alebo postúpení možno uplatňovať v prípade, že výrobca do roka odvtedy, ako výkonný umelec oznámil, že má v úmysle ukončiť zmluvu o postúpení alebo prevode, nevykoná obidva akty využívania uvedené v predchádzajúcej vete. Tohto práva na ukončenie sa výkonný umelec nemôže vzdať. V prípade, že zvukový záznam obsahuje záznam výkonov viacerých výkonných umelcov, môžu zmluvy o prevode alebo postúpení ukončiť v súlade s platným vnútroštátnym právom. Ak sa zmluva o prevode alebo postúpení ukončí podľa tohto odseku, platnosť práv výrobcu zvukových záznamov na zvukový záznam skončí.
                           2b.   V prípade, že zmluvou o prevode alebo postúpení sa výkonnému umelcovi poskytuje právo nárokovať si nepravidelnú odmenu, výkonný umelec má právo dostávať každoročnú dodatočnú odmenu od výrobcu zvukových záznamov za každý celý rok bezprostredne nasledujúci po 50. roku potom, ako bol zvukový záznam oprávnene uverejnený, alebo, ak takto uverejnený nebol, po 50. roku potom, ako bol oprávnene sprístupnený verejnosti. Výkonný umelec sa nemôže zrieknuť práva dostávať každoročnú dodatočnú odmenu.
                           2c.   Celková suma, ktorú má výrobca zvukových záznamov vyčleniť na vyplácanie ročnej dodatočnej odmeny uvedenej v odseku 2b, zodpovedá 20 % príjmov, ktoré výrobca zvukových záznamov počas predchádzajúceho roku, za ktorý sa uvedená odmena vypláca, získal z reprodukcie, distribúcie a poskytovania tohto zvukového záznamu, po 50. roku potom, ako bol oprávnene uverejnený, alebo, ak takto uverejnený nebol, po 50. roku potom, ako bol oprávnene sprístupnený verejnosti.
                           Členské štáty zabezpečia, aby sa od výrobcov zvukových záznamov vyžadovalo, aby výkonným umelcom, ktorí majú právo na ročnú dodatočnú odmenu uvedenú v odseku 2b, na požiadanie poskytli akékoľvek informácie, ktoré môžu byť potrebné na zabezpečenie vyplácania tejto odmeny.
                           2d.   Členské štáty zabezpečujú, aby právo na získanie každoročnej dodatočnej odmeny uvedené v odseku 2b spravovali organizácie kolektívnej správy práv.
                           2e.   Ak má výkonný umelec právo na pravidelné platby, výkonnému umelcovi sa z týchto platieb nezrážajú žiadne preddavky ani zmluvne stanovené zrážky po 50. roku potom, ako bol zvukový záznam oprávnene uverejnený, alebo ak takto uverejnený nebol, v 50. roku potom, ako bol oprávnene sprístupnený verejnosti.“

               3.

               V článku 10 sa dopĺňajú tieto odseky:
               „5.   Článok 3 ods. 1 až 2e v znení účinnom 31. októbra 2011 sa uplatňuje na záznamy výkonov a zvukové záznamy, v súvislosti s ktorými sú výkonný umelec a výrobca zvukových záznamov k 30. októbru 2011 ešte vždy chránení na základe uvedených ustanovení v znení účinnom 1. novembra 2013 a na záznamy výkonov a zvukové záznamy, ktoré vzniknú po tomto dátume.
               6.   Článok 1 ods. 7 sa uplatňuje na hudobné kompozície s textom, pri ktorých je aspoň v jednom členskom štáte 1. novembra 2013 chránená aspoň hudobná kompozícia alebo text a hudobné kompozície s textom, ktoré vznikli po tomto dátume.
               Prvý pododsek tohto odseku sa nedotýka žiadneho využitia uskutočneného pred 1. novembrom 2013. Členské štáty prijmú potrebné ustanovenia najmä na ochranu práv nadobudnutých tretími osobami.“

               4.

               Vkladá sa tento článok:
               „Článok 10a
               Prechodné opatrenia
               1.   Ak sa jasne v zmluve neuvedie inak, zmluva o prevode alebo postúpení uzavretá pred 1. novembrom 2013, sa považuje za účinnú aj po tom momente, v ktorom by na základe článku 3 ods. 1 v znení účinnom 30. októbra 2011 výkonný umelec už nebol chránený v súvislosti so zaznamenaním výkonu a výrobca záznamov by už nebol chránený.
               2.   Členské štáty môžu stanoviť, aby sa zmluvy o prevode alebo postúpení uzavreté pred 1. novembrom 2013, prostredníctvom ktorých má výkonný umelec nárok na pravidelné platby, mohli upraviť 50 rokov po oprávnenom uverejnení zvukového záznamu, alebo ak k takémuto vydaniu nedošlo, 50 rokov po jeho oprávnenom sprístupnení verejnosti.“

         Článok 2
   Transpozícia
   1.   Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 1. novembra 2013. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 3
   Podávanie správ
   1.   Komisia do 1. novembra 2016 predloží Európskemu parlamentu, Rade a Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru správu o uplatňovaní tejto smernice vo vzťahu k vývoju na digitálnom trhu, ku ktorej v prípade potreby pripojí návrh na ďalšiu zmenu a doplnenie smernice 2006/116/ES.
   2.   Komisia do 1. januára 2012 predloží Európskemu parlamentu, Rade a Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru správu hodnotiacu možnú potrebu predĺženia lehoty ochrany práv pre výkonných umelcov a výrobcov zvukových záznamov v audiovizuálnej oblasti. Komisia v prípade potreby predloží návrh na ďalšiu zmenu a doplnenie smernice 2006/116/ES.
   Článok 4
   Nadobudnutie účinnosti
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 5
   Adresáti
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Štrasburgu 27. septembra 2011

            Za Európsky parlament

            predseda

         J. BUZEK

            Za Radu

            predseda

         M. DOWGIELEWICZ

      (1)  Ú. v. EÚ C 182, 4.8.2009, s. 36.

      (2)  Pozícia Európskeho parlamentu z 23. apríla 2009 (Ú. v. EÚ C 184 E, 8.7.2010, s. 331) a rozhodnutie Rady z 12. septembra 2011.

      (3)  Ú. v. EÚ L 372, 27.12.2006, s. 12.

      (4)  Ú. v. ES L 167, 22.6.2001, s. 10.

      (5)  Ú. v. EÚ L 376, 27.12.2006, s. 28.

      (6)  Ú. v. EÚ C 321, 31.12.2003, s. 1.


title: Smernica 2002/14/ES Európskeho parlamentu a Rady z 11. marca 2002, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre informovanie a porady so zamestnancami v Európskom spoločenstve

text:
Dôležité právne oznámenie

|

32002L0014

Úradný vestník L 080 , 23/03/2002 S. 0029 - 0034

		Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/14/ESz 11. marca 2002,ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre informovanie a porady so zamestnancami v Európskom spoločenstveEURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva a najmä na jej článok 137 ods. 2,so zreteľom na návrh Komisie [1],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov [3],konajúc v súlade s postupom uvedeným v článku 251 [4] a so zreteľom na spoločné vyhlásenie schválené Zmierovacím výborom 23. januára 2002,keďže:(1) Podľa článku 136 zmluvy je osobitným cieľom spoločenstva a členských štátov podporiť sociálny dialóg medzi zamestnávateľmi a zamestnancami.(2) Bod 17 Charty spoločenstva o základných sociálnych právach pracovníkov medzi iným ustanovuje, že informácie, rokovania s pracovníkmi a účasť pracovníkov sa musia rozvíjať podľa zodpovedajúcich postupov a so zreteľom na doterajšiu prax rôznych členských štátov.(3) Komisia sa poradila so zamestnávateľmi a zamestnancami na úrovni spoločenstva o možnom smerovaní postupov spoločenstva v oblasti informovania a porád so zamestnancami v podnikoch na území spoločenstva.(4) Po tejto porade Komisia usúdila, že zásah Komisie by bol vhodný, a opäť sa poradila so zamestnávateľmi a zamestnancami o obsahu predkladaného návrhu; zamestnávatelia a zamestnanci vyjadrili svoje stanovisko Komisii.(5) Po ukončení druhého kola porád, zamestnávatelia a zamestnanci neoboznámili Komisiu so svojím želaním začať proces, ktorý by mohol vyústiť do uzavretia dohody.(6) Existencia právnych rámcov na vnútroštátnej a na úrovni spoločenstva, ktorých cieľom je zabezpečiť, aby boli zamestnanci zapojení do záležitostí podniku, ktorý ich zamestnáva, ako aj do rozhodovania o veciach, ktoré sa ich dotýkajú, vždy nezabráni tomu, aby boli vážne rozhodnutia týkajúce sa zamestnancov prijaté a uverejnené bez toho, aby sa uplatnili príslušné postupy informovania a porád so zamestnancami.(7) Je potrebné posilniť dialóg a podporiť vzájomnú dôveru v rámci podnikov na účel lepšieho predvídania rizika, pružnejšej organizácie práce, uľahčenia prístupu zamestnancov k odbornej príprave a zároveň zachovať bezpečnosť, oboznámiť zamestnancov s potrebnými zmenami, zvýšiť využiteľnosť zamestnancov na účel prijatia opatrení a úkonov na zvýšenie ich schopnosti zamestnať sa, podporiť účasť zamestnancov na prevádzke a budúcnosti podniku a tak zvýšiť jeho konkurencieschopnosť.(8) Je potrebné podporiť informovanie a porady o situácii v podniku a pravdepodobnom vývoji zamestnanosti v podniku, ak je podľa názoru zamestnávateľa zamestnanosť v podniku ohrozená, potom aj možné plánované opatrenia prognózovania, najmä pokiaľ ide o odbornú prípravu zamestnancov a rozvoj ich zručností, s cieľom kompenzovať negatívny vývoj alebo jeho dopad a zvýšiť schopnosť zamestnať sa a prispôsobivosť zamestnancov, ktorí môžu byť týmto vývojom ohrození.(9) Včasné informovanie a porady sú podmienkou úspešnej reštrukturalizácie a prispôsobenia podnikov na nové podmienky nastolené globalizáciou hospodárstva, najmä prostredníctvom zavedenia nových foriem organizácie práce.(10) Spoločenstvo vypracovalo a uplatňuje stratégiu zamestnanosti založenú na konceptoch "predvídania", "prevencie" a "schopnosti zamestnať sa", ktoré by mali byť kľúčovými prvkami všetkých verejných politík, ktoré majú slúžiť zamestnanosti, vrátane politík jednotlivých podnikov, posilnením sociálneho dialógu s cieľom podporiť zmeny, ktoré sú v súlade so zachovaním prvoradého cieľa zamestnanosti.(11) Ďalší rozvoj vnútorného trhu musí byť dôsledne vyrovnaný, zachovávajúc základné hodnoty, na ktorých sú postavené naše spoločnosti, a zaručujúc, že z hospodárskeho rozvoja majú úžitok všetci občania.(12) Vstup do tretej fázy hospodárskej a menovej únie rozšíril a urýchlil konkurenčný tlak na európskej úrovni. To znamená, že na vnútroštátnej úrovni sú potrebné podporné opatrenia.(13) Existujúce právne rámce pre informovanie a porady so zamestnancami na úrovni spoločenstva a vnútroštátnej úrovni majú tendenciu uplatňovať a posteriori prístup k procesu zmeny, zanedbávajú ekonomický aspekt prijatých rozhodnutí a neprispievajú k predvídaniu vývoja zamestnanosti v podniku alebo predchádzaniu rizika.(14) Celý politický, hospodársky, sociálny a legislatívny vývoj si vyžaduje zmeny v existujúcom právnom rámci, zabezpečujúc právne a praktické nástroje, ktoré umožnia uplatniť právo na informovanie a porady.(15) Táto smernica sa nedotýka vnútroštátnych systémov v oblasti uplatňovania tohto práva v praxi, ak by mali osoby, ktoré sú oprávnené uplatniť toto právo, vyjadriť svoje želanie kolektívne.(16) Táto smernica sa nedotýka tých systémov, ktoré upravujú priamu účasť zamestnancov, pokiaľ môžu slobodne uplatňovať svoje právo na informovanie a porady prostredníctvom svojich zástupcov.(17) Keďže ciele vyššie navrhnutého postupu nie je možné adekvátne splniť na úrovni členských štátov, pretože cieľom je ustanoviť rámec pre informovanie a porady so zamestnancami, primeraný tomuto novému európskemu kontextu, a teda z pohľadu rozsahu a dôsledkov navrhovaného postupu možno tento cieľ lepšie splniť na úrovni spoločenstva, môže spoločenstvo prijať opatrenia v súlade s princípom subsidiarity uvedeným v článku 5 zmluvy. V súlade s princípom proporcionality uvedeným v tom istom článku neprekračuje táto smernica nevyhnutný rámec na dosiahnutie tohto cieľa.(18) Účelom tohto všeobecného rámca je ustanoviť minimálne požiadavky uplatniteľné v celom spoločenstve a súčasne umožniť členským štátom prijať ustanovenia, ktoré sú pre zamestnancov priaznivejšie.(19) Účelom tohto všeobecného rámca je taktiež vyhnúť sa akýmkoľvek správnym, finančným alebo právnym obmedzeniam, ktoré by bránili zakladaniu malých a stredných podnikov. Z tohoto dôvodu by sa podľa rozhodnutia členských štátov mala obmedziť pôsobnosť tejto smernice na podniky, ktoré majú aspoň 50 zamestnancov, alebo prevádzky s minimálnym počtom 20 zamestnancov.(20) So zreteľom na tieto skutočnosti a bez toho, aby tým boli dotknuté opatrenia a postupy na vnútroštátnej úrovni, zamerané na posilnenie sociálneho dialógu v spoločnostiach, na ktoré sa táto smernica nevzťahuje a vo verejnej správe.(21) Avšak členské štáty, v ktorých nie je ustanovený právny postup na informovanie a porady so zamestnancami alebo zástupcami zamestnancov, by mali prechodne mať možnosť ďalej obmedziť rozsah pôsobnosti tejto smernice pokiaľ ide o počet zamestnancov.(22) Rámec spoločenstva pre informovanie a porady so zamestnancami by mal klásť minimálne bremeno na podniky alebo prevádzky a súčasne zaručiť účinné uplatňovanie ich práv.(23) Cieľ tejto smernice sa má splniť pomocou ustanovenia všeobecného rámca, ktorý obsahuje zásady, definície a postupy pre informovanie a porady so zamestnancami, ktoré budú musieť členské štáty dodržiavať a prispôsobiť svojim vnútroštátnym podmienkam, pričom zaručí kľúčové postavenie zamestnávateľov a zamestnancov tým, že môžu formou dohody voľne definovať postupy pre informovanie a porady so zamestnancami, ktoré považujú za najvhodnejšie na základe svojich potrieb a želaní.(24) Je potrebné zabezpečiť, aby v oblasti informovania a porady so zamestnancami neboli ovplyvnené osobitné predpisy vnútroštátneho práva niektorých krajín, adresované podnikom alebo prevádzkam, ktoré plnia politické, profesionálne, organizačné, náboženské, charitatívne, vzdelávacie, vedecké alebo umelecké ciele, ako aj ciele, ktorých súčasťou je informovanie a vyjadrenie stanoviska.(25) Podniky a prevádzky by mali byť chránené voči zverejňovaniu niektorých osobitne citlivých informácií.(26) Zamestnávateľ by mal byť oprávnený neinformovať a neprerokovať, ak by to vážne poškodilo podnik alebo prevádzku alebo ak musí bezodkladne plniť príkaz vydaný regulačným alebo dozorným orgánom.(27) Informovanie a porady ukladajú práva a povinnosti zamestnávateľom a zamestnancom podniku alebo prevádzky.(28) V prípadoch porušenia povinností, ktoré vyplývajú z tejto smernice, by sa mali uplatniť správne alebo súdne opatrenia, ako aj sankcie, ktoré sú účinné, odstrašujúce a primerané vážnosti priestupku.(29) Táto smernica by sa nemala dotýkať špecifickejších ustanovení smernice Rady 98/59/ES z 20. júla 1998 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa kolektívneho prepúšťania [5] a smernice Rady 2001/23/ES z 12. marca 2001 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa zachovania práv zamestnancov pri prevodoch podnikov, závodov alebo častí podnikov alebo závodov [6].(30) Ostatné práva na informovanie a porady vrátane tých, ktoré vyplývajú zo smernice Rady 94/45/EHK z 22. septembra 1994 o zriaďovaní európskej zamestnaneckej rady alebo postupu v podnikoch s významom na úrovni spoločenstva a v skupinách podnikov s významom na úrovni spoločenstva na účely informovania zamestnancov a prerokovania s nimi [7], by nemali byť dotknuté touto smernicou.(31) Vykonávanie tejto smernice by nemalo byť dostatočným dôvodom na zníženie všeobecnej úrovne ochrany pracovníkov v oblastiach, na ktoré sa vzťahuje,PRIJALI TÚTO SMERNICU:Článok 1Cieľ a zásady1. Cieľom tejto smernice je ustanoviť všeobecný rámec minimálnych požiadaviek pre informovanie a porady so zamestnancami v podnikoch alebo prevádzkach v spoločenstve.2. Praktické postupy pre informovanie a porady sú definované a vykonávané v súlade s vnútroštátnym právom a s postupmi v oblasti vzťahov medzi sociálnymi partnermi v jednotlivých členských štátoch takým spôsobom, aby bola zaručená ich účinnosť.3. Pri definovaní alebo vykonávaní praktických opatrení pre informovanie alebo porady musia zamestnávatelia a zástupcovia zamestnancov spolupracovať a brať ohľad na svoje vzájomné práva a povinnosti, záujmy podniku alebo prevádzky na jednej strane a zamestnancov na strane druhej.Článok 2DefinícieNa účely tejto smernice:a) "podnik" znamená štátny alebo súkromný podnik, ktorý vykonáva ziskovú alebo neziskovú hospodársku činnosť a ktorý má sídlo na území členských štátov;b) "prevádzka" je podnikateľská jednotka definovaná v súlade s vnútroštátnym právom a postupmi so sídlom na území členského štátu, kde nepretržite vykonáva hospodársku činnosť za pomoci ľudských i materiálnych zdrojov;c) "zamestnávateľ" je fyzická alebo právnická osoba, ktorá je zmluvnou stranou pracovnej zmluvy alebo pracovnoprávneho vzťahu so zamestnancom v súlade s vnútroštátnym právom a postupmi;d) "zamestnanec" je osoba, ktorá je v príslušnom členskom štáte chránená ako zamestnanec na základe vnútroštátneho pracovného práva a v súlade s vnútroštátnymi postupmi;e) "zástupcovia zamestnancov" sú zástupcovia zamestnancov ustanovení vnútroštátnym právom a/alebo postupmi;f) "informovanie" je prenos údajov zamestnávateľom na zástupcov zamestnávateľov s cieľom oboznámiť sa s príslušnou vecou a prehodnotiť ju;g) "porada" je výmena názorov a dialóg medzi zástupcami zamestnancov a zamestnávateľom.Článok 3Pôsobnosť1. Táto smernica sa vzťahuje, podľa rozhodnutia každého členského štátu, na:a) podniky, ktoré zamestnávajú najmenej 50 zamestnancov v ktoromkoľvek členskom štáte, alebob) prevádzky, ktoré zamestnávajú najmenej 20 zamestnancov v ktoromkoľvek členskom štáte.Členské štáty určia metódu na výpočet limitu počtu zamestnaných zamestnancov.2. V súlade so zásadami a cieľmi tejto smernice môžu členské štáty ustanoviť osobitné ustanovenia platné pre podniky a prevádzky, ktoré plnia priamo a zásadne politické, profesionálne organizačné, náboženské, charitatívne, vzdelávacie, vedecké alebo umelecké ciele, ako aj ciele, ktorých súčasťou je informovanie a vyjadrovanie stanoviska za predpokladu, že v deň nadobudnutia účinnosti tejto smernice sú už ustanovenia tohto charakteru súčasťou vnútroštátnych právnych predpisov.3. Členské štáty môžu uplatniť odchýlku z tejto smernice pomocou osobitných ustanovení, ktoré sa vzťahujú na posádky lodí, ktoré sa plavia po otvorenom mori.Článok 4Praktické postupy informovania a porady1. V súlade so zásadami stanovenými v článku 1 a bez toho, aby tým boli dotknuté ustanovenia a/alebo platné postupy, ktoré sú priaznivejšiepre zamestnancov, rozhodnú členské štáty o praktických postupoch na uplatnenie práva na informovanie a porady na príslušnej úrovni v súlade s týmto článkom.2. Informovanie a porady zahŕňajú:a) informovanie o aktuálnom a predpokladanom vývoji činnosti podniku alebo prevádzky a o ekonomickej situácii;b) informovanie a porady o situácii, štruktúre a možnom vývoji zamestnanosti v podniku alebo prevádzkárni ako aj o akýchkoľvek plánovaných prognostických opatreniach, najmä ak je ohrozená zamestnanosť;c) informovanie a porady o rozhodnutiach, ktoré pravdepodobne povedú k zásadným zmenám v organizácii práce alebo v zmluvných podmienkach, vrátane tých, ktoré sú obsiahnuté v ustanoveniach spoločenstva uvedených v článku 9 ods. 1.3. Informovanie prebehne v takom čase, takým spôsobom a s takým obsahom, ktorý umožní najmä zástupcom zamestnancov realizovať zodpovedajúcu štúdiu a podľa potreby pripraviť porady.4. Porady sa uskutočnia:a) vo vhodnom čase, vhodným spôsobom a s primeraným obsahom;b) na príslušnej úrovni zamestnávateľov alebo zástupcov, v závislosti od predmetu diskusie;c) na základe informácií poskytnutých zamestnávateľom v súlade s článkom 2 písm. f) a na základe stanoviska, ktoré sú zástupcovia zamestnancov oprávnení predložiť;d) takým spôsobom, ktorý umožní zástupcom zamestnancov stretnúť sa so zamestnávateľom a získať odpoveď ako aj zdôvodnenie odpovede na akékoľvek stanovisko, ktoré predložili;e) s ohľadom na dosiahnutie dohody pri rozhodovaní v rozsahu právomocí zamestnávateľa uvedených v odseku 2 písm. c).Článok 5Informovanie a porady, ktoré vyplývajú z dohodyČlenské štáty môžu poveriť zamestnávateľov a zamestnancov na príslušnej úrovni, vrátane úrovne podniku alebo prevádzky, aby akýmkoľvek spôsobom a kedykoľvek prostredníctvom dohody definovali praktické postupy informovania a porady so zamestnancami. Tieto dohody a dohody, ktoré už existujú v deň uvedený v článku 11, ako aj následné obnovenie takýchto dohôd, môžu upraviť ustanovenia, ktoré sa odlišujú od tých, ktoré sú uvedené v článku 4, rešpektujúc pritom zásady ustanovené v článku 1 a podmienené podmienkami a obmedzeniami ustanovenými členskými štátmi.Článok 6Dôverné informácie1. Členské štáty zabezpečia, že na základe podmienok a obmedzení ustanovených vnútroštátnym právom zástupcovia zamestnancov a akýkoľvek iní odborníci, ktorí im pomáhajú, nie sú oprávnení poskytovať zamestnancom alebo tretím stranám akékoľvek informácie, ktoré sa im v záujme podniku alebo prevádzkarne dôverne poskytli. Tento záväzok sa na uvedených zástupcov a odborníkov vzťahuje aj po uplynutí ich funkčného obdobia. Členský štát však môže oprávniť zástupcov zamestnancov a kohokoľvek, kto im pomáha, poskytnúť dôverné informácie zamestnancom a tretím stranám viazaným mlčanlivosťou.2. Členské štáty v osobitných prípadoch a v zmysle podmienok a obmedzení ustanovených vnútroštátnym právom ustanovia, že zamestnávateľ nie je povinný poskytnúť informácie alebo porady, ak je charakter informácie alebo porady taký, že by podľa objektívnych kritérií vážne poškodil fungovanie podniku alebo prevádzky alebo by na ňu mal dopad.3. Bez toho, aby boli dotknuté vnútroštátne postupy, členské štáty ustanovia správne alebo súdne kontrolné postupy pre prípady, keď zamestnávateľ požaduje dodržanie mlčanlivosti alebo neposkytne informácie v súlade s odsekmi 1 a 2. Taktiež môžu ustanoviť postupy na ochranu dôverného charakteru príslušných informácií.Článok 7Ochrana zástupcov zamestnancovČlenské štáty zabezpečia, že sa zástupcom zamestnancov počas výkonu ich funkcie poskytne primeraná ochrana a záruky, ktoré im umožnia riadne si plniť povinnosti, ktorými boli poverení.Článok 8Ochrana práv1. Členské štáty prijmú primerané opatrenia pre prípad, že zamestnávateľ alebo zástupcovia zamestnancov nedodržia túto smernicu. Zabezpečia najmä existenciu primeraných správnych a súdnych postupov, ktoré umožnia presadenie záväzkov vyplývajúcich z tejto smernice.2. Členské štáty ustanovia primerané sankcie uplatniteľné v prípade porušenia tejto smernice zamestnávateľom alebo zástupcami zamestnancov. Tieto sankcie musia byť účinné, primerané a odstrašujúce.Článok 9Prepojenie medzi touto smernicou a ostatnými ustanoveniami na úrovni spoločenstva a na vnútroštátnej úrovni1. Táto smernica nemá dosah na osobitné postupy informovania a porady uvedené v článku 2 smernice 98/59/ES a v článku 7 smernice 2001/23/ES.2. Táto smernica nemá dosah na ustanovenia prijaté v súlade so smernicami 94/45/ES a 97/74/ES.3. Táto smernica nemá dosah na iné práva na informovanie, porady a účasť podľa vnútroštátneho práva.4. Vykonávanie tejto smernice nie je dostatočným dôvodom na krok späť vo vzťahu k situácii, ktorá panuje v každom členskom štáte a vo vzťahu k všeobecnej úrovni ochrany pracovníkov v oblastiach, na ktoré sa vzťahuje.Článok 10Prechodné ustanoveniaBez ohľadu na článok 3 môže členský štát, v ktorom v deň nadobudnutia účinnosti tejto smernice neexistuje všeobecný, trvalý a právoplatný systém informovania a porady so zamestnancami, ani všeobecný, trvalý alebo právoplatný systém zastúpenia zamestnancov na pracovisku, umožňujúci zastúpenie zamestnancov na tento účel, obmedziť uplatňovanie vnútroštátnych ustanovení na vykonávanie tejto smernice:a) v podnikoch, ktoré zamestnávajú aspoň 150 zamestnancov, alebo v prevádzkach zamestnávajúcich aspoň 100 zamestnancov do 23. marca 2007 ab) v podnikoch, ktoré zamestnávajú aspoň 100 zamestnancov, alebo v prevádzkach zamestnávajúcich aspoň 50 zamestnancov počas roka nasledujúceho po dátume uvedenom v písm. a).Článok 11Transpozícia1. Členské štáty prijmú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 23. marca 2005 alebo zaručia, že zamestnávatelia a zamestnanci zavedú do tohto dátumu potrebné ustanovenia formou dohody, zároveň sú členské štáty povinné prijať všetky potrebné opatrenia, ktoré zaručia výsledky ustanovené touto smernicou za akýchkoľvek okolností. Ihneď o tom informujú Komisiu.2. Keď členské štáty prijmú tieto opatrenia, tieto budú obsahovať odkaz na túto smernicu alebo ich bude sprevádzať takýto odkaz pri príležitosti ich úradného uverejnenia. Metodiku týchto odkazov ustanovia členské štáty.Článok 12Preskúmanie vykonané KomisiouNajneskôr do 23. marca 2007 Komisia prehodnotí uplatňovanie tejto smernice s cieľom navrhnúť akékoľvek potrebné zmeny a doplnenia v spolupráci s členskými štátmi a sociálnymi partnermi na úrovni spoločenstva.Článok 13Nadobudnutie účinnostiTáto smernica nadobúda účinnosť v deň jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Článok 14AdresátiTáto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 11. marca 2002Za Európsky parlamentpredsedaP. CoxZa RadupredsedaJ. Piqué I Camps[1] Ú. v. ES C 2, 5.1.1999, s. 3.[2] Ú. v. ES C 258, 10.9.1999, s. 24.[3] Ú. v. ES C 144, 16.5.2001, s. 58.[4] Stanovisko Európskeho parlamentu zo 14. apríla 1999 (Ú. v. ES C 219, 30.7.1999, s. 223), potvrdené 16. 9. 1999 (Ú. v. ES C 54, 25.2.2000, s. 55), spoločná pozícia Rady z 27. júla 2001 (Ú. v. ES C 307, 31.10.2001, s. 16) a rozhodnutie Európskeho parlamentu z 23. októbra 2001 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku). Rozhodnutie Európskeho parlamentu z 5. februára 2002 a rozhodnutie Rady z 18. februára 2002.[5] Ú. v. ES L 225, 12.8.1998, s. 16.[6] Ú. v. ES L 82, 22.3.2001, s. 16.[7] Ú. v. ES L 254, 30.9.1994, s. 64. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 97/74/ES (Ú. v. ES L 10, 16.1.1998, s. 22).--------------------------------------------------


title: Smernica Rady z 12. júna 1986 o ochrane životného prostredia a najmä pôdy pri použití splaškových kalov v poľnohospodárstve

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31986L0278

Úradný vestník L 181 , 04/07/1986 S. 0006 - 0012 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 15 Zväzok 7 S. 0127  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 15 Zväzok 7 S. 0127

		Smernica Radyz 12. júna 1986o ochrane životného prostredia a najmä pôdy pri použití splaškových kalov v poľnohospodárstve(86/278/EHS)RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,zo zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva a najmä na jej články 100 a 235,zo zreteľom na návrh Komisie [1],so zreteľom na stanovisko Zhromaždenia [2],zo zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],keďže cieľom tejto smernice je regulovať použitie splaškových kalov v poľnohospodárstve takým spôsobom, aby sa predišlo škodlivým účinkom na pôdu, vegetáciu, zvieratá a človeka a zároveň podporiť ich správnu aplikáciu;keďže rozdiely v predpisoch členských štátoch o použití splaškových kalov v poľnohospodárstve by mohli ovplyvniť činnosť spoločného trhu; keďže preto by mala byť podnietená aproximácia právnych predpisov stanovená podľa článku 100 zmluvy;keďže sa smernica Rady 75/442/EHS z 15. júla 1975 o odpadoch [4] nevzťahuje na splaškové kaly používané v poľnohospodárstve;keďže opatrenia, ktoré sú stanovené v smernici rady 78/319/EHS z 20. marca 1978 o toxickom a nebezpečnom odpade [5] sa tiež vzťahujú na splaškové kaly obsahujúce alebo kontaminované látkami alebo materiálmi uvedenými v prílohe tejto smernice 78/319/EHS, ktoré majú také vlastnosti alebo sú prítomné v takých množstvách alebo koncentráciách, že predstavujú nebezpečenstvo ľudskému zdraviu alebo životnému prostrediu;keďže by mali byť vypracované osobitné ustanovenia na zabezpečenie toho, aby boli zvieratá, ľudia, rastliny a životné prostredie plne chránené pred škodlivými účinkami zapríčinenými nekontrolovaným použitím kalov;keďže táto smernica je tiež zameraná na ustanovenie určitých prvotných opatrení spoločenstva týkajúcich sa ochrany pôdy;keďže kaly môžu mať cenné vlastnosti z hľadiska poľnohospodárstva a z tohto dôvodu je podpora ich použitia v poľnohospodárstve, ak sú správne použité, plne oprávnená; keďže použitie splaškových kalov nesmie narušiť kvalitu pôdy a poľnohospodárskych produktov;keďže určité ťažké kovy môžu byť toxické pre rastliny a tiež pre človeka, keď sú prítomné v plodinách; keďže je nevyhnutné stanoviť pre tieto prvky záväzné limitné hodnoty v pôde;keďže použitie kalov by malo byť zakázané, ak koncentrácia týchto kovov v pôde presahuje tieto limitné hodnoty;keďže je navyše nevyhnutné predchádzať prekračovaniu týchto limitných hodnôt v dôsledku používania kalov; keďže na dosiahnutie tohto cieľa je nevyhnutné obmedziť množstvo ťažkých kovov, ktoré sa pridávajú do obrábanej pôdy, stanovením maximálnych množstiev ročne použitých kalov a zabezpečením, aby limitné hodnoty pre koncentráciu ťažkých kovov v používaných kaloch neboli prekročené, alebo požadovať zabezpečiť, aby limitné hodnoty pre množstvá ťažkých kovov, ktoré sa môžu pridať do pôdy na základe 10-ročného priemeru, neboli prekročené;keďže kal musí byť pred použitím v poľnohospodárstve upravený; keďže však členské štáty môžu za určitých podmienok povoliť použitie neupravených kalov, ak neohrozia zdravie ľudí alebo zvierat a ak sú do pôdy vstrekované alebo zapracované;keďže medzi použitím kalov a vyvedením dobytka na pašu alebo zberom krmovín alebo určitých plodín, ktoré spravidla prichádzajú do priameho kontaktu s pôdou a konzumujú sa spravidla v surovom stave, musí uplynúť určitá doba; keďže musí byť zakázané použitie kalov na plodiny a zeleninu počas obdobia rastu, s výnimkou pestovania ovocných stromov;keďže by kaly mali byť používané za podmienok, ktoré zabezpečujú ochranu pôdy, povrchovej a podzemnej vody v súlade so smernicami 75/440/EHS [6] a 80/68/EHS [7];keďže na dosiahnutie tohto cieľa je nevyhnutné monitorovať kvalitu kalov a pôd, na ktoré sa používajú, a z tohto dôvodu robiť analýzy a určité výsledky oznámiť užívateľom;keďže určité podstatné informácie by mali byť uchované s cieľom zabezpečenia lepšej informovanosti o používaní kalov v poľnohospodárstve a keďže takéto informácie majú byť Komisii predkladané formou pravidelných správ; keďže na základe týchto správ, ak to bude potrebné, Komisia vypracuje návrhy na zabezpečenie lepšej ochrany pôdy a životného prostredia;keďže kaly z malých čističiek odpadových vôd, ktoré čistia najmä odpadové vody z domácností, predstavujú pre zdravie ľudí, zvierat a rastlín a pre životné prostredie malé nebezpečenstvo a mali by byť preto vyňaté z určitých stanovených povinností vzťahujúcich sa k informáciám a analýzam;keďže členské štáty by mohli stanoviť prísnejšie opatrenia, ako sú stanovené v tejto smernici; keďže takéto opatrenia by mali byť oznámené komisii;keďže vedecko-technický pokrok môže vyvolať potrebu rýchleho prispôsobenia určitých požiadaviek stanovených v tejto smernici; keďže s cieľom uľahčenia zavedenia opatrení potrebných na tento účel by mal byť stanovený postup, ktorý by zaviedol úzku spoluprácu medzi členskými štátmi a Komisiou; keďže táto spolupráca by sa mala realizovať v rámci Výboru pre prispôsobenie vedecko-technickému pokroku;keďže zmluva neposkytuje okrem článku 235 potrebné právomoci,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Účelom tejto smernice je upraviť používanie splaškových kalov v poľnohospodárstve takým spôsobom, aby sa predišlo škodlivým vplyvom na pôdu, rastlinstvo, zvieratá a človeka a týmto spôsobom podporiť správne použitie týchto splaškových kalov.Článok 2Na účely tejto smernice:a) "kal" znamená:i) zostatkový kal z čističiek odpadových vôd upravujúcich odpadové vody z domácností a komunálnych odpadových vôd a z ostatných čističiek odpadových vôd upravujúcich odpadové vody podobného zloženia ako sú odpadové vody z domácností a komunálne odpadové vody;ii) zostatkový kal z vyhnívacích nádrží a ostatných podobných zariadení na úpravu splaškov;iii) zostatkový kal z iných čističiek odpadových vôd ako sú uvedené pod bodmi i) a ii);b) "upravený kal" znamená:kal, ktorý prešiel biologickou, chemickou alebo tepelnou úpravou, dlhodobým skladovaním alebo akýmkoľvek iným vhodným procesom tak, aby bola významne znížená jeho schopnosť fermentácie a zdravotné riziká vyplývajúce z jeho použitia;c) "poľnohospodárstvo" znamená:pestovanie všetkých typov obchodovateľných plodín používaných na výrobu potravín vrátane s cieľom chovu dobytka;d) "použitie" znamená:rozmiestnenie kalov na pôdu alebo akákoľvek iná aplikácia na a v pôde.Článok 31. Kal uvedený v článku 2 písm. a) bode i) môže byť použitý v poľnohospodárstve iba v súlade s touto smernicou.2. Bez toho, aby bola dotknutá smernice 75/442/EHS a 78/319/EHS:- kal uvedený v článku 2 písm. a) bode ii) môže byť v poľnohospodárstve použitý podľa všetkých podmienok, ktoré dotknutý členský štát môže považovať za potrebné na ochranu ľudského zdravia a životného prostredia,- kal uvedený v článku 2 písm. a) bode iii) môže byť v poľnohospodárstve použitý, iba ak je jeho použitie upravené dotknutým členským štátom.Článok 4Hodnoty koncentrácií ťažkých kovov v pôde, na ktorú sú kaly použité, koncentrácií ťažkých kovov v kaloch a maximálnych ročných množstiev tých ťažkých kovov, ktoré môžu byť do poľnohospodárskej pôdy zavedené, sú uvedené v prílohách I A., I B a I C.Článok 5Bez toho, aby bol dotknutý článok 12:1. Členské štáty zakážu použitie kalov, ak koncentrácia jedného alebo viacerých ťažkých kovov v pôde prekročí limitné hodnoty, ktoré sú stanovené v prílohe I A a vykonajú nevyhnutné kroky na zabezpečenie toho, aby tieto hodnoty neboli v dôsledku použitia kalov prekročené.2. Členské štáty upravia použitie kalov takým spôsobom, aby hromadenie ťažkých kovov v pôde neviedlo k prekročeniu limitných hodnôt uvedených v odseku 1. S cieľom dosiahnutia tohto cieľa členské štáty uplatnia jeden alebo druhý postup, ktoré sú uvedené pod písm. a) alebo b):a) členské štáty stanovia maximálne množstvá kalov vyjadrené v tonách sušiny, ktoré môžu byť použité na jednotku plochy pôdy za rok pri dodržaní limitných hodnôt na koncentráciu ťažkých kovov v kaloch, ktoré sú stanovené v súlade s prílohou I B; alebob) členské štáty zabezpečia dodržiavanie limitných hodnôt na množstvá kovov zavedených do pôdy na jednotku plochy za čas stanovený v prílohe I C.Článok 6Bez toho, aby bol dotknutý článok 7:a) kal sa pred použitím v poľnohospodárstve upraví. Členské štáty však za určitých nimi stanovených podmienok môžu povoliť použitie neupravených kalov, ak sú do pôdy vstrekované alebo zapracované;b) pôvodcovia splaškových kalov poskytnú pravidelne užívateľom všetky údaje uvedené v prílohe II A.Článok 7Členské štáty zakážu použitie kalov alebo dodávky kalov na použitie na:a) trávne porasty alebo krmoviny, ak má byť tráva spásaná alebo krmoviny zozbierané predtým, ako uplynie istá doba. Táto doba, ktorú stanovia členské štáty, berúc do úvahy najmä svoje geografické a klimatické podmienky, však nemôže byť za žiadnych okolností kratšia ako tri týždne;b) pôdu, na ktorej sa pestuje ovocie a zelenina, s výnimkou ovocných stromov;c) na pôdu určenú na pestovanie ovocia a zeleniny, ktorých zberané časti sú spravidla v priamom kontakte s pôdou a spravidla sa konzumujú surové, po dobu 10 mesiacov pred zberom úrody a počas samotného zberu.Článok 8Pri používaní kalov je potrebné dodržiavať tieto zásady:- kal musí byť použitý takým spôsobom, aby boli zohľadnené požiadavky výživy rastlín a aby sa nezhoršila kvalita pôdy a povrchovej a podzemnej vody;- ak je kal používaný na pôdach, ktorých pH je menšie ako 6, členské štáty zohľadnia zvýšenú mobilitu a prístupnosť ťažkých kovov na rastliny, a ak je to potrebné, znížia limitné hodnoty, ktoré stanovili v súlade s prílohou I A.Článok 9Kal a pôda, na ktorej je kal použitý, podliehajú analýze, ako je to uvedené v prílohách II A a II B.Referenčné metódy pre odber vzoriek a analýzy sú vyznačené v prílohe II C.Článok 101. Členské štáty zabezpečia vedenie aktuálnych záznamov, ktoré registrujú:a) množstvá vyprodukovaných kalov a ich množstvá dodané na použitie v poľnohospodárstve;b) zloženie a vlastnosti kalov vo vzťahu k ukazovateľom uvedeným v prílohe II A;c) spôsob vykonanej úpravy určenej článkom 2 písm. b);d) mená a adresy príjemcov kalov a miesto ich použitia.2. Záznamy sú prístupné príslušným orgánom a slúžia ako podklady pre súhrnnú správu uvedenú v článku 17.3. Údaje o metódach úpravy a výsledky analýz budú na požiadanie k dispozícii príslušným orgánom.Článok 11Členské štáty môžu vyňať z pôsobnosti článku 6 písm. b) a článku 10 ods. 1 písm. b), c) a d) a odseku 2 kaly z čističiek odpadových vôd s kapacitou čistenia pod 300 kg BSK5/deň, ktoré sú určené v prvom rade na čistenie odpadových vôd z domácností, čo zodpovedá ekvivalentu 5000 osôb.Článok 12Ak to vyžadujú podmienky, členské štáty môžu prijať prísnejšie opatrenia, ako sú stanovené v tejto smernici.Každé rozhodnutie tohto typu bude oznámené Komisii v súlade s existujúcimi dohodami.Článok 13Prispôsobenie sa vedecko-technickému pokroku sa vzťahuje v súlade s postupom stanoveným v článku 15 na ustanovenia príloh tejto smernice, okrem ukazovateľov a hodnôt uvedených v prílohách I A, I B a I C, na všetky faktory, ktoré môžu ovplyvniť stanovenie hodnôt a ukazovateľov pre analýzy, uvedených v prílohách II A a II B.Článok 141. Týmto sa ustanovuje výbor pre prispôsobenie tejto smernice vedecko-technickému pokroku (ďalej len "výbor"). Pozostáva zo zástupcov členských štátov a predsedá mu zástupca Komisie.2. Výbor si vypracuje svoj rokovací poriadok.Článok 151. Tam, kde je potrebné dodržiavať postup ustanovený v tomto článku, postúpi predseda vec výboru buď z vlastnej iniciatívy, alebo na požiadanie zástupcu členského štátu.2. Zástupca Komisie predloží výboru návrh opatrení, ktoré sa majú prijať. Výbor predloží svoje stanovisko k návrhu v lehote, ktorú určí predseda podľa naliehavosti záležitosti. Stanovisko sa prijíma na základe väčšiny 54 hlasov, hlasy členských štátov sa vážia podľa ustanovení v článku 148 ods. 2 zmluvy. Predseda nehlasuje.3. a) Komisia prijme zamýšľané opatrenia, ak sú v súlade so stanoviskom výboru.b) Ak plánované opatrenia nie sú v súlade so stanoviskom výboru alebo stanovisko chýba, Komisia bezodkladne predloží Rade návrh týkajúci sa opatrení, ktoré je potrebné prijať. Rada koná na základe kvalifikovanej väčšiny.c) Ak po uplynutí troch mesiacov od podania návrhu Rada nekoná, navrhnuté opatrenia prijme Komisia.Článok 161. Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do troch rokov od jej oznámenia.Bezodkladne o tom informujú Komisiu.2. Členské štáty oznámia Komisii znenie ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.Článok 17Päť rokov po oznámení tejto smernice a následne každé štyri roky pripravia členské štáty súhrnnú správu o používaní kalov v poľnohospodárstve, kde uvedú používané množstvá, dodržiavané kritériá a problémy, ktorým čelili; túto správu predložia Komisii, ktorá tieto informácie uverejní. Na základe tejto správy, ak to bude potrebné, predloží Komisia príslušné návrhy na zvýšenú ochranu pôdy a životného prostredia.Článok 18Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Luxemburgu 12. júna 1986Za RadupredsedaP. Winsemius[1] Ú. v. ES C 264, 8.10.1982, s. 3 a Ú. v. ES C 154, 14.6.1984, s. 6.[2] Ú. v. ES C 77, 19.3.1984, s. 136.[3] Ú. v. ES C 90, 5.4.1983, s. 27.[4] Ú. v. ES L 194, 25.7.1975, s. 39.[5] Ú. v. ES L 84, 31.3.1978, s. 43.[6] Ú. v. ES L 194, 25.7.1975, s. 26.[7] Ú. v. ES L 20, 26.1.1980, s. 43.--------------------------------------------------PRÍLOHA I ALimitné hodnoty koncentrácií ťažkých kovov v pôde(mg/kg sušiny v reprezentatívnej vzorke pôdy s pH od 6 do 7, ako je to uvedené v prílohe II C)Ukazovatele | Limitné hodnoty |Kadmium | 1 — 3 |Meď | 50 — 140 |Nikel | 30 — 75 |Olovo | 50 — 300 |Zinok | 150 — 300 |Ortuť | 1 — 1,5 |Chróm | — |--------------------------------------------------PRÍLOHA I BLimitné hodnoty koncentrácií ťažkých kovov v kaloch na použitie v poľnohospodárstve(mg/kg sušiny)Ukazovatele | Limitné hodnoty |Kadmium | 20 — 40 |Meď | 1000 — 1750 |Nikel | 300 — 400 |Olovo | 750 — 1200 |Zinok | 2500 — 4000 |Ortuť | 16 — 25 |Chróm | — |--------------------------------------------------PRÍLOHA I CLimitné hodnoty množstiev ťažkých kovov, ktoré sa môžu ročne pridať do poľnohospodárskej pôdy, vychádzajúc z desaťročného priemeru(kg/ha/rok)Ukazovatele | Limitné hodnoty |Kadmium | 0,15 |Meď | 12 |Nikel | 3 |Olovo | 15 |Zinok | 30 |Ortuť | 0,1 |Chróm | — |--------------------------------------------------PRÍLOHA II AANALÝZA KALOV1. Pravidlom je, že kal musí byť analyzovaný minimálne každých šesť mesiacov. Ak sa zmenia vlastnosti upravovaných odpadových vôd, musí sa zvýšiť častosť analýz. Ak výsledky analýz nekolíšu počas celého roka vo významnej miere, kal musí byť analyzovaný minimálne každých 12 mesiacov.2. Ak nebola v prípade kalov z čističiek odpadových vôd uvedených v článku 11 vykonaná ich analýza v období 12 mesiacov pred vykonávaním tejto smernice v každom členskom štáte, musí byť táto analýza vykonaná do 12 mesiacov po vykonávaní, alebo ak to je vhodné, do šiestich mesiacov od rozhodnutia, ktoré povoľuje používať kaly z týchto zariadení v poľnohospodárstve. Členské štáty rozhodnú o častosti ďalších analýz na základe výsledkov z prvých analýz, všetkých zmien vlastností upravovaných odpadových vôd a všetkých ostatných odborných faktorov.3. Podľa ustanovení odseku 4 by mali analýzy zahŕňať tieto ukazovatele:- sušina, organické látky- pH- dusík a fosfor- kadmium, meď, nikel, olovo, zinok, ortuť, chróm.4. Členské štáty rozhodnú v prípade medi, zinku a chrómu o častosti vykonávaných analýz, ak sa ukáže, že nie sú v čističkách upravovaných odpadových vodách prítomné alebo sú prítomné iba v nepatrných množstvách tak, aby boli splnené požiadavky príslušných orgánov príslušných členských štátov.--------------------------------------------------PRÍLOHA II BANALÝZA PÔDY1. Vždy ak sa používa iný kal ako je kal z čističiek odpadových vôd uvedených v článku 11, členské štáty musia najprv zabezpečiť, aby obsah ťažkých kovov v pôde neprekročil limitné hodnoty limitov stanovené v súlade s prílohou I A. Členské štáty na tento účel, berúc do úvahy dostupné vedecké údaje o vlastnostiach pôdy a jej homogenite, rozhodnú, aké analýzy budú vykonané.2. Členské štáty určia častosť ďalších analýz, berúc do úvahy obsah kovov v pôde pred použitím kalov, množstvo a zloženie použitých kalov a všetky ostatné odborné faktory.3. Analýzy by sa mali zahrňovať tieto ukazovatele:- pH- kadmium, meď, nikel, zinok, ortuť a chróm.--------------------------------------------------PRÍLOHA II CODBER VZORIEK A METÓDY ANALÝZY1. Odber vzoriek pôdyReprezentatívne vzorky pôdy na analýzu by mali byť normálne vytvorené zmiešaním 25 základných vzoriek odobratých z plochy nepresahujúcej 5 hektárov, ktorá je obhospodarovaná za rovnakým účelom.Vzorky musia byť odoberané do hĺbky 25 cm, ak hĺbka povrchu pôdy nie je menšia ako táto hodnota; hĺbka odberu však v posledne zmienenom prípde nesmie byť menšia ako 10 cm.2. Odber vzoriek kalovVzorky kalov musia byť odobraté po jeho úprave, ale pred jeho dodaním užívateľovi a mali by byť typické pre celú ich produkciu.3. Metódy analýzyAnalýza ťažkých kovov musí byť vykonaná po silnom kyslom výluhu. Referenčnou metódou analýzy musí byť atómová absorpčná spektrofotometria a určovacia hranica pre každý kov by nemala byť väčšia ako 10 % príslušnej limitnej hodnoty.--------------------------------------------------