title: Smernica Rady 2003/9/ES z 27. januára 2003, ktorou sa ustanovujú minimálne normy pre prijímanie žiadateľov o azyl

text:
Dôležité právne oznámenie

|

32003L0009

Úradný vestník L 031 , 06/02/2003 S. 0018 - 0025

		Smernica Rady 2003/9/ESz 27. januára 2003,ktorou sa ustanovujú minimálne normy pre prijímanie žiadateľov o azylRADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na jej bod 1 písm. b), prvý pododsek článku 63,so zreteľom na návrh Komisie [1],so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [2],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov [4],keďže:(1) Spoločná azylová politika, vrátane Spoločného európskeho azylového systému, predstavujú základnú časť cieľa Európskej únie, ktorým je postupné vytvorenie priestoru slobody, bezpečnosti a spravodlivosti otvorenej pre tých, ktorých okolnosti skutočne donútili hľadať si ochranu v spoločenstve.(2) Európska Rada na svojom osobitnom zasadnutí v Tampere v dňoch 15. a 16. októbra 1999 súhlasila s prácou na vytvorení Spoločného európskeho azylového systému založenom na úplnom a rozsiahlom uplatňovaní Ženevského dohovoru o právnom postavení utečencov z 28. júla 1951, ktorý bol doplnený Newyorským protokolom z 31. januára 1967, a tým na zachovaní zásady nenavracania osôb.(3) Závery z Tampere ustanovujú, že Spoločný európsky azylový systém by mal z krátkodobého hľadiska obsahovať spoločné minimálne podmienky na prijímanie žiadateľov o azyl.(4) Zavedenie minimálnych noriem pre prijímanie žiadateľov o azyl je ďalším krokom k európskej azylovej politike.(5) Táto smernica rešpektuje základné práva a dodržiava zásady, ktoré uznáva najmä Charta základných práv Európskej únie. Táto smernica sa najmä snaží zabezpečiť úplné rešpektovanie ľudskej dôstojnosti a podporovať uplatňovanie článkov 1 a 18 uvedenej charty.(6) Čo sa týka zaobchádzania s osobami, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti tejto smernice, sú členské štáty viazané záväzkami vyplývajúcimi z právnych dokumentov medzinárodného práva, ktorých sú zmluvnými stranami a ktoré zakazujú diskrimináciu.(7) Mali by sa ustanoviť minimálne normy pre prijímanie žiadateľov o azyl, ktoré im bežne postačia na zabezpečenie dôstojnej životnej úrovne a porovnateľné životné podmienky vo všetkých členských štátoch.(8) Zosúladenie podmienok na prijímanie žiadateľov o azyl by malo pomôcť obmedziť sekundárne pohyby žiadateľov o azyl ovplyvnené rôznymi podmienkami na ich prijímanie.(9) Prijímanie skupín s osobitnými potrebami by sa malo navrhnúť tak, aby tieto potreby spĺňalo.(10) Prijímanie žiadateľov, ktorí boli zadržaní, by malo byť navrhnuté tak, aby spĺňalo ich potreby v danej situácii.(11) Na zabezpečenie súladu s minimálnymi procesnými zárukami, ktoré pozostávajú v možnosti kontaktovať organizácie alebo skupiny osôb, ktoré poskytujú právnu pomoc, by sa mali poskytovať informácie o takýchto organizáciách a skupinách osôb.(12) Malo by sa zamedziť možnému zneužívaniu systému prijímania ustanovením prípadov na obmedzenie alebo zrušenie prijímacích podmienok pre žiadateľov o azyl.(13) Mala by sa zabezpečiť efektívnosť národných systémov prijímania a spolupráca medzi členskými štátmi v oblasti prijímania žiadateľov o azyl.(14) Mala by sa podporovať vhodná spolupráca medzi príslušnými orgánmi s ohľadom na prijímanie žiadateľov o azyl a mali by sa preto podporovať harmonické vzťahy medzi miestnymi spoločenstvami a ubytovacími strediskami.(15) Samotnou povahou minimálnych noriem je, aby členské štáty mali právomoc zaviesť alebo si ponechať priaznivejšie ustanovenia pre štátnych príslušníkov tretích krajín a osoby bez štátnej príslušnosti, ktorí žiadajú členský štát o medzinárodnú ochranu.(16) V tomto duchu sú členské štáty tiež vyzvané, aby uplatňovali ustanovenia smernice v súvislosti s postupmi pre rozhodovanie o žiadostiach o iné formy ochrany, ako sú tie, ktoré pre štátnych príslušníkov tretích krajín a osoby bez štátnej príslušnosti vyplývajú zo Ženevského dohovoru.(17) Vykonávanie tejto smernice by sa malo v pravidelných intervaloch vyhodnocovať.(18) Pretože ciele navrhovanej akcie, konkrétne zavedenie minimálnych noriem pre prijímanie žiadateľov o azyl v členských štátoch nemôžu členské štáty dostatočne dosiahnuť a môžu sa ľahšie dosiahnuť na úrovni spoločenstva z dôvodu rozsahu a účinkov navrhovanej akcie, spoločenstvo môže prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity, ktorá je ustanovená v článku 5 zmluvy. V súlade so zásadou proporcionality, ktorá je ustanovená v uvedenom článku, táto smernica nepresahuje rámec, ktorý je nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov.(19) V súlade s článkom 3 Protokolu o postavení Spojeného kráľovstva a Írska, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii a Zmluve o založení Európskeho spoločenstva, Spojené kráľovstvo oznámilo listom zo dňa 18. augusta 2001 svoje želanie zúčastňovať sa prijímania a uplatňovania tejto smernice.(20) V súlade s článkom 1 uvedeného protokolu sa Írsko nezúčastňuje na prijímaní tejto smernice. V dôsledku toho a bez toho, aby bol dotknutý článok 4 vyššie uvedeného protokolu, sa ustanovenia tejto smernice na Írsko nevzťahujú.(21) V súlade s článkami 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii a Zmluve o založení Európskeho spoločenstva, sa Dánsko nezúčastňuje na prijímaní tejto smernice a preto nie je pre Dánsko ani záväzná a ani sa na neho nevťahuje.PRIJALA TÚTO SMERNICU:KAPITOLA IÚČEL, VYMEDZENIE POJMOV A ROZSAH PÔSOBNOSTIČlánok 1ÚčelÚčelom tejto smernice je ustanoviť minimálne normy pre prijímanie žiadateľov o azyl v členských štátov.Článok 2Vymedzenie pojmovNa účely tejto smernice:a) "Ženevský dohovor" znamená Dohovor z 28. júla 1951 o právnom postavení utečencov, ktorý bol zmenený a doplnený Newyorským protokolom z 31. januára 1967;b) "žiadosť o azyl" znamená žiadosť podanú štátnym príslušníkom tretej krajiny alebo osobou bez štátnej príslušnosti, ktorá sa môže chápať ako žiadosť o medzinárodnú ochranu členského štátu podľa Ženevského dohovoru. Každá žiadosť o medzinárodnú ochranu sa považuje za žiadosť o azyl, pokiaľ štátny príslušník tretej krajiny alebo osoba bez štátnej príslušnosti výslovne nežiada o iný druh ochrany, o ktorý je možné požiadať osobitne;c) "žiadateľ" alebo "žiadateľ o azyl" znamená štátneho príslušníka tretej krajiny alebo osobu bez štátnej príslušnosti, ktorá podala žiadosť o azyl, v súvislosti s ktorou zatiaľ nebolo prijaté právoplatné rozhodnutie;d) "rodinní príslušníci" znamenajú nasledujúcich rodinných príslušníkov žiadateľa, pokiaľ rodina existovala už v krajine pôvodu, ktorí sa zdržiavajú v tom istom členskom štáte v súvislosti so žiadosťou o azyl:i) manželský partner žiadateľa o azyl alebo jeho nezosobášený partner, s ktorým žije v stálom zväzku, ak právne predpisy alebo prax príslušného členského štátu zaobchádza podľa zákona o cudzincoch s nezosobášenými pármi podobne ako s manželskými pármi;ii) maloleté deti páru uvedeného v bode i) alebo žiadateľa, pod podmienkou že nie sú zosobášené a sú závislé od žiadateľa, bez ohľadu na to, či sa narodili mimo manželského zväzku alebo boli adoptované podľa vnútroštátneho práva;e) "utečenec" znamená osobu, ktorá spĺňa požiadavky článku 1 písm. A Ženevského dohovoru;f) "postavenie utečenca" znamená postavenie priznané členským štátom osobe, ktorá je utečencom a je ako taká prijatá na území daného členského štátu;g) "postupy" a "odvolania" znamenajú postupy a odvolania upravené členskými štátmi v ich vnútroštátnom práve;h) "maloleté osoby bez sprievodu" znamenajú osoby mladšie ako osemnásť rokov, ktoré prišli na územie členských štátov bez sprievodu dospelej osoby, ktorá je za ne zodpovedná, či už podľa právnych predpisov alebo podľa obyčajového práva, a pokiaľ si ich takáto osoba nezobrala právoplatne do opatery; patria sem maloleté osoby, ktoré ostali bez sprievodu potom, ako vstúpili na územie členských štátov;i) "prijímacie podmienky" znamenajú celý súbor opatrení, ktoré členské štáty poskytnú žiadateľom o azyl v súlade s touto smernicou;j) "materiálne prijímacie podmienky" znamenajú prijímacie podmienky, ktoré zahŕňajú ubytovanie, stravu a oblečenie, poskytované ako vecné dávky, alebo ako finančné príspevky alebo poukážky a denné dávky;k) "zadržanie" znamená umiestnenie žiadateľa o azyl členským štátom na konkrétnom mieste, na ktorom je obmedzená sloboda pohybu žiadateľa;l) "ubytovacie stredisko" znamená akékoľvek miesto, ktoré sa používa na kolektívne ubytovávanie žiadateľov o azyl.Článok 3Rozsah pôsobnosti1. Táto smernica sa vzťahuje na štátnych príslušníkov tretích krajín a osoby bez štátnej príslušnosti, ktoré podali žiadosť o azyl na hraničnom priechode alebo na územní členského štátu, pokiaľ môžu zostať na jeho území ako žiadatelia o azyl, ako aj na rodinných príslušníkov, ak sa na ne takáto žiadosť o azyl podľa vnútroštátneho práva vzťahuje.2. Táto smernica sa nevzťahuje na prípady žiadostí o diplomatický alebo územný azyl, ktoré sú podané zastupiteľstvám členských štátov.3. Táto smernica sa neuplatní, ak sa uplatnia ustanovenia smernice Rady 2001/55/ES z 20. júla 2001 o minimálnych štandardoch na poskytovanie dočasnej ochrany v prípade hromadného prílevu vysídlených osôb a o opatreniach na podporu rovnováhy úsilia medzi členskými štátmi pri prijímaní takýchto osôb a znášaní z toho vyplývajúcich dôsledkov [5].4. Členské štáty sa môžu rozhodnúť uplatňovať túto smernicu v súvislosti s postupmi rozhodovaní o žiadostiach o iné druhy ochrany, ako je ochrana vyplývajúca zo Ženevského dohovoru, pre štátnych príslušníkov tretích krajín alebo pre osoby bez štátnej príslušnosti, ktoré sa nepovažujú za utečencov.Článok 4Priaznivejšie ustanoveniaČlenské štáty môžu zaviesť alebo si ponechať priaznivejšie ustanovenia v oblasti prijímacích podmienok pre žiadateľov o azyl a ďalších blízkych príbuzných žiadateľov, ktorí sa zdržiavajú v tom istom členskom štáte, ak sú na žiadateľovi závislí, alebo z humanitárnych dôvodov, pokiaľ sú tieto ustanovenia v súlade s touto smernicou.KAPITOLA IIVŠEOBECNÉ USTANOVENIA O PRIJÍMACÍCH PODMIENKACHČlánok 5Informácie1. Členské štáty informujú žiadateľov o azyl v primeranej lehote, ktorá nesmie byť dlhšia ako pätnásť dní po podaní žiadosti o azyl príslušnému orgánu, aspoň o existujúcich výhodách a povinnostiach, ktoré musia spĺňať v súvislosti s prijímacími podmienkam.Členské štáty zabezpečia, aby sa žiadateľom poskytovali informácie o organizáciách alebo skupinách osôb, ktoré poskytujú špeciálnu právnu pomoc a o organizáciách, ktoré by im mohli pomôcť alebo ich informovať o existujúcich prijímacích podmienkach, vrátane zdravotnej starostlivosti.2. Členské štáty zabezpečia, aby informácie uvedené v ods. 1 mali písomnú podobu a podľa možnosti v jazyku, o ktorom sa predpokladá, že by mu mohli žiadatelia rozumieť. Tieto informácie sa môžu prípadne poskytovať aj ústne.Článok 6Dokumentácia1. Členské štáty zabezpečia, aby do troch dní od podania žiadosti príslušnému orgánu žiadateľ dostal doklad vydaný na jeho meno a potvrdzujúci jeho postavenie žiadateľa o azyl alebo dokazujúci, že má povolenie na pobyt na území členského štátu až do vybavenia jeho žiadosti alebo do jej preskúmania.Ak sa držiteľ takéhoto dokladu nemôže voľne pohybovať po celom území alebo po časti územia členského štátu, v doklade sa musí táto skutočnosť jasne uviesť.2. Členské štáty sa môžu rozhodnúť, že tento článok neuplatnia, ak je žiadateľ o azyl zadržaný a počas preskúmania žiadosti o azyl podanej na hraničnom priechode alebo v rámci postupu pri rozhodovaní o práve žiadateľa oprávnene vstúpiť na územie členského štátu. V osobitných prípadoch, počas preskúmavania žiadosti o azyl, môžu členské štáty poskytnúť žiadateľom iný dôkaz rovnocenný dokladu uvedenému v ods. 13. Doklad uvedený v ods. 1 nemusí potvrdzovať totožnosť žiadateľa o azyl.4. Členské štáty prijmú opatrenia potrebné na vydávanie dokladu uvedeného v ods. 1 žiadateľom o azyl, ktorý musí platiť po celú dobu, kým majú povolenie zdržiavať sa na území príslušného členského štátu alebo na jeho hraniciach.5. Členské štáty môžu žiadateľom o azyl vydať cestovný doklad, ak si závažné humanitárne dôvody vyžadujú ich prítomnosť v inom štáte.Článok 7Pobyt a sloboda pohybu1. Žiadatelia o azyl sa môžu voľne pohybovať na území hostiteľského členského štátu alebo v rámci územia, ktoré mu tento členský štát vyčlení. Vyčlenená oblasť nemôže ovplyvniť neodňateľnú sféru súkromného života a musí umožňovať dostatočný rozsah záruk prístupu ku všetkým výhodám vyplývajúcim z tejto smernice.2. Členské štáty môžu rozhodnúť o mieste pobytu žiadateľa o azyl z dôvodu verejného záujmu, verejného poriadku alebo v prípade potreby aj z dôvodu rýchleho spracovania a efektívneho monitorovania jeho žiadosti.3. Ak sa ukáže, že je to potrebné, napríklad z právnych dôvodov alebo z dôvodov verejného poriadku, členské štáty môžu držať žiadateľa na určitom mieste v súlade s ich vnútroštátnym právom.4. Členské štáty môžu podmieniť zabezpečovanie materiálnych prijímacích podmienok skutočným pobytom žiadateľov na konkrétnom mieste, ktoré určia členské štáty. Takéto rozhodnutie, ktoré môže mať všeobecnú povahu, sa prijme individuálne a upraví vnútroštátnymi právnymi predpismi.5. Členské štáty ustanovia možnosť poskytovať žiadateľom dočasné povolenie na opustenie miesta pobytu uvedeného v ods. 2 a 4 a/alebo vyčlenenej oblasti uvedenej v ods. 1 Rozhodnutia sa prijímajú individuálne, objektívne a nestranne a ak je rozhodnutie zamietavé, musia sa uviesť dôvody.Žiadateľ nemusí žiadať o povolenie dostaviť sa na orgány alebo súdy, ak je jeho prítomnosť potrebná.6. Členské štáty musia od žiadateľov vyžadovať, aby príslušné orgány informovali o súčasnej adrese a čo najskôr oznamovali týmto orgánom každú zmenu adresy.Článok 8RodinyČlenské štáty príjmu, pokiaľ je to možné, príslušné opatrenia na zlučovanie rodín, ktoré sa zdržiavajú na ich území, ak príslušný členský štát poskytne žiadateľom ubytovanie. Takéto opatrenia sa vykonajú so súhlasom žiadateľa o azyl.Článok 9Lekárske vyšetrenieČlenské štáty môžu vyžadovať lekárske vyšetrenie žiadateľov z dôvodov ochrany zdravia obyvateľstva.Článok 10Školská dochádza a vzdelávanie maloletých osôb1. Členské štáty umožnia deťom žiadateľov o azyl mladším ako 18 rokov a žiadateľom o azyl, ktorí sú maloletí, prístup k vzdelávaciemu systému za podobných podmienok ako štátnym príslušníkom hostiteľského členského štátu dovtedy, kým sa skutočne nevykonajú opatrenia na ich vyhostenie alebo na vyhostenie ich rodičov. Takéto vzdelávanie sa môže poskytovať v ubytovacích strediskách.Príslušný členský štát môže ustanoviť, že takýto prístup musí umožňovať štátny vzdelávací systém.Maloleté osoby musia byť mladšie ako je zákonný vek plnoletosti v členskom štáte, v ktorom bola podaná žiadosť o azyl alebo kde sa žiadosť preskúmava. Členské štáty nesmú odmietnuť stredoškolské vzdelávanie len z dôvodu, že neplnoletá osoba dosiahla plnoletosť.2. Prístup do vzdelávacieho systému sa nesmie odložiť o viac ako tri mesiace od dátumu podania žiadosti o azyl maloletou osobou alebo rodičmi maloletej osoby. Táto lehota sa môže predĺžiť na jeden rok, ak ide o odborné vzdelávanie, s cieľom uľahčiť prístup k vzdelávaciemu systému.3. Ak prístup k vzdelávaciemu systému, ktorý je ustanovený v ods. 1, nie je možný kvôli osobitnej situácii, v ktorej sa maloletá osoba nachádza, členský štát môže ponúknuť iné vzdelávacie programy.Článok 11Zamestnanie1. Členské štáty určia lehotu, počínajúc dňom podania žiadosti o azyl, počas ktorej žiadateľ nemá prístup na trh práce.2. Ak sa do jedného roku od podania žiadosti o azyl neprijme prvostupňové rozhodnutie o žiadosti a toto meškanie nie je možné pripísať žiadateľovi, členské štáty rozhodnú o podmienkach, za akých žiadateľovi umožnia prístup na trh práce.3. Prístup na trh práce sa nemôže odmietnuť počas odvolacích konaní, ak odvolanie proti zamietnutiu žiadosti v riadnom konaní, má odkladný účinok, až do oznámenia zamietnutia odvolania.4. Z dôvodov politík trhov práce môžu členské štáty uprednostniť občanov EÚ a štátnych príslušníkov zmluvných strán Dohody o Európskom hospodárskom priestore a tiež štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa na ich území oprávnene zdržiavajú.Článok 12Odborná prípravaČlenské štáty môžu žiadateľom o azyl povoliť prístup k odbornej príprave bez ohľadu na to, či majú prístup na trh práce alebo nie.Prístup k odbornej príprave súvisiacej s určitou pracovnou zmluvou závisí od toho, či žiadateľ má prístup na trh práce v súlade s článkom 11.Článok 13Všeobecné pravidlá o materiálnych prijímacích podmienkach a zdravotnej starostlivosti1. Členské štáty zabezpečia pre žiadateľov materiálne prijímacie podmienky potom, ako podajú žiadosti o azyl.2. Členské štáty príjmu ustanovenia o materiálnych prijímacích podmienkach s cieľom zabezpečiť životnú úroveň adekvátnu zdraviu žiadateľov a dostatočnú na zabezpečenie ich živobytia.Členské štáty zabezpečia zachovanie životnej úrovne s ohľadom na osobitnú situáciu osôb s osobitnými potrebami, v súlade s článkom 17, ako aj s ohľadom na situáciou osôb, ktoré sú zadržané.3. Členské štáty môžu podmieniť zabezpečovanie všetkých alebo niektorých materiálnych prijímacích podmienok a zdravotnej starostlivosti tým, že žiadatelia nemajú dostatok prostriedkov na udržanie životnej úrovne primeranej ich zdravotnému stavu a nemajú dostatok prostriedkov na živobytie.4. Členské štáty môžu od žiadateľov vyžadovať, aby kryli alebo prispievali ku krytiu nákladov na zabezpečenie materiálnych prijímacích podmienok a zdravotnej starostlivosti ustanovenej v tejto smernici podľa ustanovenia ods. 3, ak žiadateľ má dostatok zdrojov, napríklad ak primeranú dobu pracuje.Ak sa zistí, že žiadateľ mal dostatok prostriedkov na krytie zabezpečenia materiálnych prijímacích podmienok a zdravotnej starostlivosti v čase, kedy mu boli tieto základné potreby hradené, členské štáty môžu požiadať žiadateľa o azyl o náhradu týchto nákladov.5. Materiálne prijímacie podmienky môžu byť zabezpečené v podobe vecných dávok alebo v podobe finančných príspevkov alebo poukážok alebo kombináciou týchto spôsobov.Ak členské štáty zabezpečia materiálne prijímacie podmienky v podobe finančných príspevkov alebo poukážok, ich výška sa určí v súlade so zásadami uvedenými v tomto článku.Článok 14Spôsoby zabezpečenia materiálnych prijímacích podmienok1. Ak sa poskytuje ubytovanie, malo by mať jednu z uvedených podôb, alebo ich kombináciu:a) priestory používané na účely ubytovávania žiadateľov počas preskúmavania žiadostí o azyl podaných v mieste hraničného priechodu;b) ubytovacie centrá, ktoré zabezpečujú primeranú životnú úroveň;c) súkromné domy, byty, hotely alebo iné zariadenia prispôsobené na účely ubytovávania žiadateľov.2. Členské štáty zabezpečia žiadateľom, ktorým je poskytnuté ubytovanie uvedené v ods. 1 písm. a), b) a c):a) ochranu ich rodinného života;b) možnosť komunikovať s príbuznými, právnymi poradcami a zástupcami Vysokého komisára OSN pre utečencov (ďalej len "UNHCR") a mimovládnymi organizáciami (ďalej len "MVO") uznávanými členskými štátmi.Členské štáty venujú osobitnú pozornosť predchádzaniu útokom v priestoroch a ubytovacích strediskách uvedených v ods. 1 písm. a) a b).3. Členské štáty zabezpečia v prípade, že to prichádza do úvahy, aby maloleté deti žiadateľov alebo žiadatelia, ktorí sú maloletými osobami, boli umiestnené spolu so svojimi rodičmi alebo s dospelým rodinným príslušníkom, ktorý je za nich zodpovedný podľa právnych predpisov alebo na základe obyčajového práva.4. Členské štáty zabezpečia, aby boli žiadatelia premiestňovaní z jedného ubytovacieho zariadenia do druhého len v nevyhnutných prípadoch. Členské štáty žiadateľom umožnia informovať svojich právnych zástupcov o ich presune a oznámiť im novú adresu.5. Osoby, ktoré pracujú v ubytovacích zariadeniach, musia byť primerane vyškolené a sú viazané povinnosťou zachovávať mlčanlivosť, ako je vymedzená vo vnútroštátnom práve v súvislosti s akýmikoľvek informáciami získanými počas výkonu práce.6. Členské štáty môžu zapojiť žiadateľov do hospodárenia s materiálnymi zdrojmi a nemateriálnymi stránkami života v stredisku prostredníctvom poradných rád alebo rád zastupujúcich osoby ubytované v stredisku.7. Právni poradcovia alebo zástupcovia žiadateľov o azyl a zástupcovia Vysokého komisára OSN pre utečencov alebo mimovládnych organizácií, určení týmito organizáciami a uznaní príslušným členským štátom, majú mať prístup do týchto ubytovacích stredísk alebo iných ubytovacích zariadení s cieľom pomôcť uvedeným žiadateľom o azyl. Obmedzenia takéhoto prístupu sa môžu uložiť len z dôvodov, ktoré sa týkajú bezpečnosti centier alebo zariadení a žiadateľov o azyl.8. Členské štáty môžu vo výnimočných prípadoch ustanoviť spôsoby zabezpečovania materiálnych prijímacích podmienok, ktoré sa odlišujú od spôsobov uvedených v tomto článku, na primeranú dobu, ktorá má byť čo najkratšia, ak:- je potrebné počiatočné posúdenie špeciálnych potrieb žiadateľa,- materiálne prijímacie podmienky, ako sú uvedené v tomto článku, nie sú v určitej zemepisnej oblasti k dispozícii,- sú vyčerpané ubytovacie kapacity, ktoré sú bežne k dispozícii,- ak je žiadateľ o azyl vo väzbe alebo zadržiavaný v mieste hraničného priechodu.Tieto odlišné podmienky musia v každom prípade pokrývať základné potreby.Článok 15Zdravotná starostlivosť1. Členské štáty zabezpečia poskytovanie potrebnej zdravotnej starostlivosti pre žiadateľov, ktorá zahŕňa aspoň pohotovostnú zdravotnú starostlivosť a nevyhnutnú liečbu chorôb.2. Členské štáty poskytnú potrebnú lekársku alebo inú pomoc osobám s osobitnými potrebami.KAPITOLA IIIOBMEDZENIE ALEBO ZRUŠENIE PRIJÍMACÍCH PODMIENOKČlánok 16Obmedzenie alebo zrušenie prijímacích podmienok1. Členské štáty môžu obmedziť alebo upustiť od zabezpečovania prijímacích podmienok v týchto prípadoch:a) ak žiadateľ o azyl:- opustí miesto pobytu určené príslušným orgánom bez toho, aby ho o tom informoval, alebo bez povolenia, ak sa takéto povolenie vyžaduje, alebo- nesplnil si ohlasovacie povinnosti alebo povinnosti poskytovať informácie alebo sa nedostavil na osobný pohovor týkajúci sa azylového konania v primeranej lehote ustanovenej vnútroštátnym právom, alebo- už podal žiadosť v tom istom členskom štáte.Ak sa žiadateľ nájde alebo ak sa dobrovoľne prihlási príslušnému orgánu, na základe dôvodov jeho zmiznutia sa prijme náležite motivované rozhodnutie o opätovnom začatí zabezpečovania niektorých alebo všetkých prijímacích podmienok;b) ak žiadateľ zatajil finančné zdroje a tým neodôvodnene využíval výhody zabezpečovania materiálnych prijímacích podmienok.Ak sa zistí, že žiadateľ mal dostatok prostriedkov na krytie materiálnych prijímacích podmienok a zdravotnej starostlivosti v čase, kedy mu boli tieto základné potreby hradené, členské štáty môžu požiadať žiadateľa o azyl o náhradu týchto nákladov.2. Členské štáty môžu odmietnuť zabezpečenie podmienok v prípade, ak žiadateľ o azyl nepreukázal, že žiadosť podal po príchode do členského štátu ihneď, ako to bolo možné.3. Členské štáty môžu určiť sankcie za závažné porušenie vnútorných pravidiel v ubytovacích strediskách, ako aj za obzvlášť násilné správanie.4. Rozhodnutia o obmedzení, zrušení alebo odmietnutí zabezpečiť prijímacie podmienky alebo o sankciách uvedených v ods. 1, 2 a 3 sa prijímajú individuálne, objektívne a nestranne a musia sa v nich uviesť dôvody. Rozhodnutia musia vychádzať z konkrétnej situácie dotknutej osoby, najmä v súvislosti s osobami, na ktoré sa vzťahuje článok 17, berúc do úvahy zásadu proporcionality. Členské štáty za každých okolností zabezpečia prístup k pohotovostnej zdravotnej starostlivosti.5. Členské štáty zabezpečia, aby materiálne prijímacie podmienky neboli zrušené alebo obmedzené pred prijatím zamietavého rozhodnutia.KAPITOLA IVOPATRENIA PRE OSOBY S OSOBITNÝMI POTREBAMIČlánok 17Všeobecná zásada1. Členské štáty zohľadnia osobitnú situáciu zraniteľných osôb, ako sú napríklad maloleté osoby, maloleté osoby bez sprievodu, zdravotne postihnuté osoby, staršie osoby, tehotné ženy, slobodné matky alebo otcovia s deťmi mladšími ako 18 rokov alebo osoby, ktoré boli podrobené mučeniu, znásilnené alebo vystavené iným závažným podobám psychologického, fyzického alebo sexuálneho násilia, vo vnútroštátnych právnych predpisoch, ktorými sa vykonávajú ustanovenia kapitoly II týkajúce sa materiálnych prijímacích podmienok a zdravotnej starostlivosti.2. Odsek 1 sa vzťahuje len na osoby, u ktorých sa na základe individuálneho zhodnotenia ich situácie zistí, že majú osobitné potreby.Článok 18Maloleté osoby1. Pri uplatňovaní ustanovení tejto smernice, ktoré sa týkajú maloletých osôb, musia členské štáty venovať hlavnú pozornosť maximálnym záujmom detí.2. Členské štáty zabezpečia prístup k rehabilitačným službám pre tie deti, ktoré sú obeťami akéhokoľvek zneužívania, zanedbávania, vykorisťovania, mučenia alebo krutého, neľudského a ponižujúceho zaobchádzania alebo ktoré trpeli kvôli ozbrojeným konfliktom, a zabezpečiť, aby bola vytvorená vhodná psychologická zdravotná starostlivosť a aby im v prípade potreby bolo poskytované kvalifikované poradenstvo.Článok 19Maloleté osoby bez sprievodu1. Členské štáty čo najskôr prijmú opatrenia na zabezpečenie potrebného zastupovania maloletých osôb bez sprievodu prostredníctvom zákonného opatrovníka alebo v prípade potreby zástupcu organizácie, ktorá je zodpovedná za starostlivosť a blaho maloletých osôb, alebo akéhokoľvek iného vhodného spôsobu zastupovania. Pravidelné posudzovanie vykonávajú príslušné orgány.2. Maloleté osoby bez sprievodu, ktoré podajú žiadosť o azyl, sa od okamihu povolenia vstupu na územie až do momentu, kedy sú povinné opustiť hostiteľský členský štát, v ktorom požiadali o azyl alebo v ktorom sa ich žiadosť preskúmava, umiestnia:a) spolu s dospelými príbuznými;b) v pestúnskej rodine;c) v ubytovacích strediskách, ktoré sú špeciálne vybavené na ubytovávanie maloletých osôb;d) v inom ubytovacom zariadení vhodnom pre maloleté osoby.Členské štáty môžu umiestniť neplnoleté osoby bez sprievodu, ktoré sú staršie ako 16 rokov, v ubytovacích strediskách pre dospelých žiadateľov o azyl.Pokiaľ je to možné, súrodenci majú zostať spolu, berúc do úvahy maximálne záujmy dotknutých maloletých osôb, najmä vek a stupeň vyspelosti. Zmeny miesta pobytu maloletých osôb bez sprievodu sa majú obmedziť na minimum.3. Členské štáty, ktoré chránia najlepšie záujmy maloletých osôb bez sprievodu, sa musia snažiť vyhľadať čo najskôr ich rodinných príslušníkov. V prípadoch, kedy by mohlo dôjsť k ohrozeniu života alebo bezúhonnosti maloletej osoby alebo jej blízkych príbuzných, najmä ak ostali v krajine pôvodu, sa musí zabezpečiť, aby sa zhromažďovanie, spracovávanie a distribúcia informácií, ktoré sa týkajú týchto osôb vykonávali dôverne, aby sa predišlo ohrozeniu ich bezpečnosti.4. Osoby pracujúce s maloletými osobami bez sprievodu musia prejsť príslušnou odbornou prípravou s ohľadom na potreby týchto maloletých osôb a sú viazaní povinnosťou zachovávať mlčanlivosť, ako je vymedzená vo vnútroštátnom práve, v súvislosti s akýmikoľvek informáciami, ktoré počas svojej práce získajú.Článok 20Obete mučenia a násiliaČlenské štáty zabezpečia, aby osobám, ktoré boli podrobené mučeniu, znásilnené alebo vystavené iných závažným násilným činom, bolo v prípade potreby poskytnuté ošetrenie zranení spôsobených vyššie uvedenými činmi.KAPITOLA VODVOLANIAČlánok 21Odvolania1. Členské štáty zabezpečia, aby sa voči zamietavým rozhodnutiam týkajúce sa poskytnutia výhod podľa tejto smernice alebo rozhodnutiam prijatým podľa článku 7, ktoré individuálne ovplyvnia žiadateľov o azyl, bolo možné odvolať v rámci postupov ustanovených vo vnútroštátnom práve. Možnosť podať odvolanie alebo žiadosť o preskúmanie rozhodnutia pred súdnym orgánom by sa mala zaručiť aspoň ako posledná inštancia.2. V takýchto prípadoch sa musia vo vnútroštátnom práve ustanoviť postupy prístupu k právnej pomoci.KAPITOLA VIČINNOSTI NA ZLEPŠENIE ÚČINNOSTI SYSTÉMU PRIJÍMANIAČlánok 22SpoluprácaČlenské štáty pravidelne informujú Komisiu o údajoch týkajúcich sa počtu osôb, rozpísané podľa pohlavia a veku, na ktoré sa vzťahujú prijímacie podmienky a poskytujú úplné informácie o druhu, názve a formáte dokumentov uvedených v článku 6.Článok 23Usmerňovanie, monitorovanie a kontrolný systémČlenské štáty zabezpečia, s náležitým ohľadom na svoje ústavné systémy, aby sa zaviedlo príslušné usmerňovanie, monitorovanie a kontrola úrovne prijímacích podmienok.Článok 24Zamestnanci a zdroje1. Členské štáty príjmu príslušné opatrenia na zabezpečenie potrebnej základnej prípravy pre orgány a ďalšie organizácie vykonávajúce túto smernicu o potrebách žiadateľov, ako aj žiadateliek.2. Členské štáty pridelia zdroje, ktoré sú potrebné v súvislosti s vnútroštátnymi právnymi predpismi prijatými na vykonávanie tejto smernice.KAPITOLA VIIZÁVEREČNÉ USTANOVENIAČlánok 25SprávyKomisia podá do 6. augusta 2006 správu Európskemu parlamentu a Rade o uplatňovaní tejto smernice a navrhne potrebné zmeny a doplnenia.Členské štáty zašlú do 6. februára 2006 Komisii všetky informácie, ktoré sú potrebné pre vypracovanie správy, vrátane štatistických údajov uvedených v článku 22.Po predložení tejto správy Komisia predkladá správy Európskemu parlamentu a Rade o uplatňovaní tejto smernice aspoň raz za päť rokov.Článok 26Transpozícia1. Členské štáty uvedú do 6. februára 2005 do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.2. Členské štáty oznámia Komisii znenie ustanovení vnútroštátneho práva, ktoré prijmú v rozsahu pôsobnosti tejto smernice.Článok 27Nadobudnutie účinnostiTáto smernica nadobúda účinnosť dňom jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie.Článok 28AdresátiTáto smernica je adresovaná členským štátom v súlade so Zmluvou o Európskej únii.V Bruseli 27. januára 2003Za RadupredsedaG. Papandreou[1] Ú. v. ES C 213 E, 31.7.2001, s. 286.[2] Stanovisko doručené 25. apríla 2002 (ešte neuverejnené v úradnom vestníku).[3] Ú. v. ES C 48, 21.2.2002, s. 63.[4] Ú. v. ES C 107, 3.5.2002, s. 85.[5] Ú. v. ES L 212, 7.8.2001, s. 12.--------------------------------------------------


title: Smernica Rady z 21. mája 1991 o čistení komunálnych odpadových vôd

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31991L0271

Úradný vestník L 135 , 30/05/1991 S. 0040 - 0052 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 15 Zväzok 10 S. 0093  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 15 Zväzok 10 S. 0093

		Smernica Radyz 21. mája 1991o čistení komunálnych odpadových vôd(91/271/EHS)RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 130s,so zreteľom na návrh Komisie [1],so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [2],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],keďže uznesením Rady z 28. júna 1988 o ochrane Severného mora a iných vôd v spoločenstve [4] bola Komisia vyzvaná dodať návrhy na opatrenia vyžadované na úrovni spoločenstva na čistenie komunálnych odpadových vôd;keďže znečistenie kvôli nedostatočnému čisteniu odpadovej vody v jednom členskom štáte často ovplyvňuje vody ostatných členských štátov; keďže v súlade s článkom 130r je potrebné konať na úrovni spoločenstva;keďže kvôli zabráneniu nepriaznivého vplyvu likvidácie nedostatočne očistených komunálnych odpadových vôd na životné prostredie existuje všeobecná potreba sekundárneho čistenia komunálnych odpadových vôd;keďže je potrebné vyžadovať v citlivých oblastiach náročnejšie čistenie; keďže v niektorých menej citlivých oblastiach by sa primárne čistenie mohlo považovať za primerané;keďže priemyselné odpadové vody vstupujúce do zberných systémov a tiež vypúšťanie odpadovej vody a likvidácia kalu z čističiek komunálnych odpadových vôd by mali podliehať všeobecným nariadeniam a/alebo osobitným povoleniam;keďže vypúšťanie biologicky odbúrateľnej priemyselnej odpadovej vody z určitých priemyselných odvetví, ktorá neprechádza čističkami komunálnych odpadových vôd pred vypustením do zberných vôd, by malo podliehať primeraným požiadavkám;keďže by sa mala podporovať recyklácia kalu vznikajúceho z čistenia odpadovej vody; keďže likvidácia kalu do povrchových vôd musí byť postupne zastavená;keďže je potrebné monitorovať čističky, zberné vody a vypúšťanie kalu, aby sa zabezpečilo, že životné prostredie je chránené pred nepriaznivými vplyvmi vypúšťania odpadových vôd;keďže je dôležité zabezpečiť, že informácie o likvidácii odpadovej vody a kalu sú sprístupnené verejnosti vo forme pravidelných správ;keďže členské štáty by mali vytvoriť a predložiť Komisii národné programy vykonávania tejto smernice;keďže sa má zriadiť výbor, ktorý bude pomáhať Komisii v záležitostiach týkajúcich sa zavádzania tejto smernice a jej prispôsobeniu technickému pokroku,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Táto smernica sa týka zberu, čistenia a vypúšťania komunálnych odpadových vôd a čistenia a vypúšťania odpadovej vody z určitých priemyselných odvetví.Cieľom tejto smernice je chrániť životné prostredie pred nepriaznivými vplyvmi vyššie uvedeného vypúšťania odpadovej vody.Článok 2Na účely tejto smernice:1. "komunálne odpadové vody" sú odpadové vody z domácností alebo zmes odpadových vôd z domácností s priemyselnou odpadovou vodou a/alebo splaškovou dažďovou vodou;2. "odpadová voda z domácností" je odpadová voda z oblastí obydlí a služieb, ktorá pochádza predovšetkým z ľudského metabolizmu a činností v domácnostiach;3. "priemyselná odpadová voda" je každá odpadová voda pochádzajúca z výrobných činností obchodu a priemyslu, iného charakteru, ako je odpadová voda z domácností a splašková dažďová voda;4. "aglomerácia" je oblasť, v ktorej sa osídlenie alebo hospodárska činnosť natoľko koncentrujú, že je opodstatnené odvádzať z nich komunálne odpadové vody do čističky komunálnych odpadových vôd alebo na miesto ich konečného vypúšťania;5. "zberný systém" je systém kanálov, ktoré zbierajú a odvádzajú komunálnu odpadovú vodu;6. "1 p. k. (populačný koeficient)" je množstvo organického biologicky odbúrateľného znečistenia vyjadrené hodnotou ukazovateľa na biochemickú spotrebu kyslíka za prvých päť dní (BOD5) ekvivalentnou60 g za deň;7. "primárne čistenie" je spôsob čistenia odpadovej vody z domácností fyzikálnym alebo chemickým procesom, ktorý zahŕňa sedimentáciu nerozpustných látok alebo iné procesy s účinnosťou zníženia znečistenia oproti znečisteniu odpadových vôd pritekajúcich do čističky aspoň 20 % v ukazovateli päťdennej biochemickej spotreby kyslíka a 50 % v ukazovateli nerozpustených látok;8. "sekundárne čistenie" je čistenie komunálnych odpadových vôd zahŕňajúce vo všeobecnosti biologické čistenie a sekundárne usadzovanie alebo iný proces, ktorý spĺňa požiadavky stanovené v tabuľke 1 prílohy 1;9. "primerané čistenie" je spracovanie komunálnej odpadovej vody akýmkoľvek procesom a/alebo systémom likvidácie, ktorým sa zabezpečí, že sa splnia kvalitatívne ciele zberných vôd a príslušné ustanovenia tejto a ďalších smerníc spoločenstva;10. "kal" je zvyškový kal, očistený alebo neočistený, z čističiek komunálnych odpadových vôd;11. "eutrofizácia" je obohacovanie vody živinami, najmä zlúčeninami dusíka a fosforu, ktoré spôsobuje zvýšený rast rias a vyšších rastlinných foriem, čím môže dôjsť k nežiaducemu zhoršovaniu biologickej rovnováhy a kvality tejto vody;12. "estuárium" je prechodová oblasť ústia rieky medzi sladkými a pobrežnými vodami. Členské štáty vytvoria vonkajšie (smerom k moru) limity estuárií na účely tejto smernice ako súčasť programu na vykonávanie v súlade s ustanoveniami článku 17 ods. 1 a 2;13. "pobrežné vody" sú vody mimo čiary odlivu alebo vonkajšej hranice estuária.Článok 31. Členské štáty zabezpečia, že všetky aglomerácie sú vybavené zbernými systémami pre komunálnu odpadovú vodu,- najneskôr do 31. decembra 2000 pre aglomerácie s populačným koeficientom (p. k.) viac ako 15000,- najneskôr do 31. decembra 2005 pre aglomerácie s p. k. od 2000 do 15000.Pre vypúšťanie komunálnych odpadových vôd do zberných vôd, ktoré sa považujú za "citlivé oblasti", ako sú definované podľa článku 5, členské štáty zabezpečia, že zberné systémy sa zabezpečia pre aglomerácie s viac ako 10000 p. k. najneskôr do 31. decembra 1998.Tam, kde nie je vytvorenie zberného systému opodstatnené buď kvôli tomu, že by nepredstavoval prínos pre životné prostredie, alebo by vyžadoval rozsiahle náklady, použijú sa individuálne systémy alebo iné primerané systémy dosahujúce rovnakú úroveň ochrany životného prostredia.2. Zberné systémy uvedené v odseku 1 musia spĺňať požiadavky prílohy 1 (A). Tieto požiadavky môžu byť doplnené v súlade s postupom stanoveným v článku 18.Článok 41. Členské štáty zabezpečia, že komunálne odpadové vody vstupujúce do zberných systémov prejdú pred vypustením sekundárnym čistením alebo ekvivalentným čistením takto:- najneskôr do 31. decembra 2000 pre všetky vypúšťania z aglomerácií s p. k. viac ako 15000,- najneskôr do 31. decembra 2005 pre všetky vypúšťania z aglomerácií s p. k. od 10000 do 15000,- najneskôr do 31. decembra 2005 pre vypúšťania do sladkých vôd a estuárií z aglomerácií od 2000 do 10000 p. k.2. Vypúšťanie komunálnych odpadových vôd do vôd umiestnených vo vysokohorských oblastiach (viac ako 1500 m nadmorskej výšky), kde je ťažké použiť účinné biologické čistenie pre nízke teploty, môže prejsť menej náročným čistením ako tým, ktoré je uvedené v odseku 1, za predpokladu, že podrobné štúdie uvádzajú, že takéto vypúšťanie nepriaznivo neovplyvní životné prostredie.3. Vypúšťanie z čističiek komunálnych odpadových vôd uvedené v odsekoch 1 a 2 musí spĺňať príslušné požiadavky v prílohe I B. Tieto požiadavky sa môžu doplniť v súlade s postupom stanoveným v článku 18.4. Záťaž vyjadrená v p. k. sa vypočíta na základe maximálnej priemernej týždennej záťaže vstupujúcej do čističky v priebehu roka, s vylúčením neobvyklých situácií, ako sú napríklad tie spôsobené lejakom.Článok 51. Na účely odseku 2 členské štáty identifikujú do 31. decembra 1993 citlivé oblasti podľa kritérií stanovených v prílohe II.2. Členské štáty zabezpečia, že komunálne odpadové vody vstupujúce do zberných systémov prejdú pred vypustením v citlivých oblastiach náročnejším čistením ako tým, ktoré je uvedené v článku 4, najneskôr do 31. decembra 1998 pre všetky vypúšťania z aglomerácií s viac ako 10000 p. k.3. Vypúšťanie z čističiek komunálnych odpadových vôd uvedené v odseku 2 musí spĺňať príslušné požiadavky v prílohe I B. Tieto požiadavky môžu byť zmenené a doplnené v súlade s postupom stanoveným v článku 18.4. Alternatívne sa požiadavky pre jednotlivé zariadenia stanovené v odsekoch 2 a 3 nemusia použiť v citlivých oblastiach, kde sa dá preukázať, že minimálne percento zníženia celkovej záťaže vstupujúcej do všetkých čističiek komunálnych odpadových vôd v tejto oblasti je aspoň 75 % pre celkový obsah fosforu a aspoň 75 % pre celkový obsah dusíka.5. Vypúšťanie z čističiek komunálnych odpadových vôd, ktoré sú umiestnené v príslušných oblastiach povodia citlivých oblastí a ktoré prispievajú k znečisteniu týchto oblastí, podlieha odsekom 2, 3 a 4.V prípadoch, kde sú vyššie uvedené oblasti povodia umiestnené celkove alebo čiastočne v inom členskom štáte, sa použije článok 9.6. Členské štáty zabezpečia, že identifikácia citlivých oblastí sa preskúma v intervaloch najviac každé štyri roky.7. Členské štáty zabezpečia, že oblasti identifikované ako citlivé po preskúmaní podľa odseku 6 musia spĺňať vyššie uvedené požiadavky do siedmich rokov.8. Členský štát nemusí identifikovať citlivé oblasti na účely tejto smernice, ak zavádza čistenie stanovené podľa odsekov 2, 3 a 4 na celom svojom území.Článok 61. Na účely odseku 2 môžu členské štáty do 31. decembra 1993 stanoviť menej citlivé oblasti podľa kritérií stanovených v prílohe II.2. Vypúšťanie komunálnych odpadových vôd z aglomerácií od 10000 do 150000 p. k. do pobrežných vôd a vypúšťanie z aglomerácií od 2000 do 10000 p. k. do estuárií umiestnených v oblastiach uvedených v odseku 1 môže prejsť menej náročným čistením, ako je stanovené v článku 4, za predpokladu, že:- takéto vypúšťanie prejde aspoň primárnym čistením, ako je definované v článku 2 ods. 7 v súlade s kontrolnými procedúrami stanovenými v prílohe I D,- rozsiahle štúdie indikujú, že takéto vypúšťanie nepriaznivo neovplyvní životné prostredie.Členské štáty poskytnú Komisii všetky príslušné informácie týkajúce sa vyššie uvedených štúdií.3. Ak sa Komisia nazdáva, že podmienky uvedené v odseku 2 nie sú splnené, predloží Rade primeraný návrh.4. Členské štáty zabezpečia, že identifikácia citlivých oblastí sa preskúma v intervaloch najviac každé štyri roky.5. Členské štáty zabezpečia, že oblasti, ktoré už nie sú identifikované ako menej citlivé, splnia požiadavky zodpovedajúce článkom 4 a 5 do siedmich rokov.Článok 7Členské štáty zabezpečia, že do 31. decembra 2005 komunálne odpadové vody vstupujúce do zberného systému sa pred likvidáciou podrobia primeranému čisteniu, ako je definované v článku 2 ods. 9, v nasledujúcich prípadoch:- pre vypúšťanie do sladkých vôd a estuárií z aglomerácií menších ako 2000 p. k.,- pre vypúšťanie do pobrežných vôd z aglomerácií menších ako 10000 p. k.Článok 81. Členské štáty môžu vo výnimočných prípadoch kvôli technickým problémom a pre geograficky definované populačné skupiny predložiť špeciálnu požiadavku na Komisiu o predĺžení obdobia na splnenie požiadaviek článku 4.2. Táto požiadavka, ktorá musí byť primerane vopred zdôvodnená, uvedie pociťované technické ťažkosti a musí navrhnúť program činnosti s primeraným časovým rozvrhom, ktorý sa podnikne na realizáciu cieľa tejto smernice. Tento časový rozvrh sa začlenení do programu pre vykonávanie, uvedeného v článku 17.3. Akceptovať sa môžu iba technické príčiny a predĺžené obdobie uvedené v odseku 1 nesmie presiahnuť 31. december 2005.4. Komisia preskúma túto požiadavku a podnikne príslušné opatrenia v súlade s postupom stanoveným v článku 18.5. Za výnimočných okolností, keď sa dá preukázať, že náročnejšie čistenie neprinesie žiadny prospech pre životné prostredie, môže vypúšťanie odpadových vôd do menej citlivých oblastí z aglomerácií s viac ako 150000 p. k. prejsť čistením stanoveným v článku 6 pre odpadové vody z aglomerácií od 10000 do 150000 p. k.Za takých okolností predložia členské štáty Komisii príslušnú dokumentáciu vopred. Komisia preskúma tento prípad a podnikne primerané kroky v súlade s postupom stanoveným v článku 18.Článok 9Tam, kde sú vody v rámci oblasti jurisdikcie členského štátu nepriaznivo ovplyvnené vypúšťaním komunálnych odpadových vôd z iného členského štátu, členský štát, ktorého vody sú ovplyvnené, môže oznámiť relevantné skutočnosti druhému členskému štátu a Komisii.Dotknuté členské štáty zorganizujú, podľa potreby s Komisiou, kroky potrebné na zistenie predmetného vypúšťania a opatrenia, ktoré je potrebné podniknúť na zdroji, aby sa chránili ovplyvnené vody pre zabezpečenie súladu s ustanoveniami tejto smernice.Článok 10Členské štáty zabezpečia, že čističky komunálnych odpadových vôd postavené kvôli splneniu požiadaviek článkov 4, 5, 6 a 7 sú navrhnuté, skonštruované, prevádzkované a udržiavané tak, aby zabezpečili dostatočnú výkonnosť pri všetkých normálnych miestnych klimatických podmienkach. Pri navrhovaní prevádzok je potrebné zohľadniť sezónne výkyvy záťaže.Článok 111. Členské štáty zabezpečia, že pred 31. decembrom 1993 vypúšťania priemyselných odpadových vôd do zberných systémov a čističiek priemyselných odpadových vôd podliehajú predchádzajúcim nariadeniam a/alebo osobitným povoleniam príslušného orgánu alebo subjektu.2. Nariadenia a/alebo osobitné povolenie musia spĺňať požiadavky prílohy I C. Tieto požiadavky sa môžu zmeniť a doplniť v súlade s postupom stanoveným v článku 18.3. Nariadenia a osobitné povolenia sa preskúmajú a podľa potreby upravia v pravidelných intervaloch.Článok 121. Očistená odpadová voda sa opätovne použije podľa potreby. Likvidačné trasy minimalizujú nepriaznivé vplyvy na prostredie.2. Príslušné orgány alebo subjekty zabezpečia, že likvidácia odpadovej vody z čističiek komunálnych odpadových vôd podlieha predchádzajúcim nariadeniam a/alebo osobitným povoleniam.3. Predchádzajúce nariadenia a/alebo osobitné povolenia vypúšťania z čističiek komunálnych odpadových vôd, urobené podľa odseku 2, v rámci aglomerácií od 2000 do 10000 p. k. v prípade vypúšťania do sladkých vôd a estuárií a v prípade aglomerácií s 10000 p. k. alebo viac, týkajúce sa všetkých vypúšťaní, obsahuje podmienky splnenia príslušných požiadaviek prílohy I B. Tieto požiadavky sa môžu zmeniť a doplniť v súlade s postupom stanoveným v článku 18.4. Nariadenia a/alebo oprávnenie sa preskúmajú a podľa potreby prispôsobia v pravidelných intervaloch.Článok 131. Členské štáty zabezpečia, že do 31. decembra 2000 splnia biologicky odbúrateľné priemyselné odpadové vody z prevádzok patriacich priemyselným odvetviam uvedeným v prílohe III, ktoré nevstupujú do čističiek komunálnych odpadových vôd pred vypustením do zberných vôd, podmienky stanovené v predchádzajúcich nariadeniach a/alebo osobitnom povolení príslušného orgánu alebo subjektu vzhľadom na všetky vypúšťania zo zariadení predstavujúcich 4000 p. k. alebo viac.2. Do 31. decembra 1993 príslušný orgán alebo subjekt v každom členskom štáte stanoví požiadavky týkajúce sa vypúšťania takejto odpadovej vody, primerané charakteru príslušného priemyselného odvetvia.3. Komisia vykoná porovnanie požiadaviek členských štátov do 31. decembra 1994. Výsledky zverejní v správe a podľa potreby vypracuje primeraný návrh.Článok 141. Kal vznikajúci z čistenia odpadovej vody sa opätovne použije podľa potreby. Likvidačné trasy minimalizujú nepriaznivé vplyvy na prostredie.2. Príslušné orgány alebo subjekty zabezpečia, že pred 31. decembrom 1998 likvidácia kalu z čističiek komunálnych odpadových vôd podlieha všeobecným pravidlám alebo registrácii, alebo povoleniu.3. Členské štáty zabezpečia, že do 31. decembra 1998 sa zastaví likvidácia kalu do povrchových vôd vysýpaním z lodí, likvidáciou z potrubí alebo inými prostriedkami.4. Až do odstránenia foriem likvidácie uvedených v odseku 3 členské štáty zabezpečia, že celkový objem toxických, odolných alebo bioakumulovaných materiálov v kale likvidovanom do povrchových vôd má povolenie na likvidáciu a postupne sa znižuje.Článok 151. Príslušné orgány alebo subjekty monitorujú:- vypúšťanie z čističiek komunálnych odpadových vôd na overenie spĺňania požiadaviek prílohy I B v súlade s kontrolnými postupmi stanovenými v prílohe I D,- objemy a zloženie kalov likvidovaných do povrchových vôd.2. Príslušné orgány alebo subjekty monitorujú vody podliehajúce vypúšťaniu z čističiek komunálnych odpadových vôd a priamym vypúšťaniam, ako sú uvedené v článku 13, v prípadoch, kde sa môže očakávať, že zberné prostredie bude výrazne ovplyvnené.3. V prípade vypúšťania podliehajúceho ustanoveniam článku 6 a v prípade likvidácie kalu do povrchových vôd členské štáty monitorujú a vykonávajú akékoľvek ďalšie štúdie na overenie toho, že likvidácia alebo vypúšťanie nepriaznivo neovplyvňujú životné prostredie.4. Informácie zhromaždené príslušnými orgánmi alebo subjektmi pri plnení požiadaviek odsekov 1, 2 a 3 sa archivujú v členskom štáte a sprístupnia sa Komisii do šiestich mesiacov od prijatia požiadavky.5. Usmernenia o monitorovaní uvedené v odsekoch 1, 2 a 3 môžu byť formulované v súlade s postupom stanoveným v článku 18.Článok 16Bez toho, aby bolo dotknuté vykonávanie ustanovení smernice Rady 90/313/EHS zo 7. júna 1990 o slobode prístupu k informáciám o životnom prostredí [5], členské štáty zabezpečia, že každé dva roky príslušné orgány alebo subjekty uverejnia situačné správy o likvidácii komunálnych odpadových vôd a kalu v ich oblastiach. Členské štáty doručia tieto správy Komisii bezodkladne po ich uverejnení.Článok 171. Členské štáty vytvoria do 31. decembra 1993 program na vykonávanie tejto smernice.2. Členské štáty poskytnú Komisii do 30. júna 1994 informácie o tomto programe.3. Členské štáty poskytnú Komisii podľa potreby do 30. júna každé dva roky aktualizáciu informácií uvedených v odseku 2.4. Metódy a formáty, ktoré sa prijmú pre ohlasovanie národných programov, sa stanovia v súlade s postupom uvedeným v článku 18. Akékoľvek zmeny a doplnky k týmto metódam a formátom sa prijmú v súlade s rovnakým postupom.5. Komisia každé dva roky preskúma a vyhodnotí informácie, ktoré dostala podľa vyššie uvedených odsekov 2 a 3, a uverejní o nich správu.Článok 181. Komisii pomáha výbor zložený zo zástupcov členských štátov, ktorému predsedá zástupca Komisie.2. Zástupca Komisie predloží výboru návrh opatrení, ktoré sa majú prijať. Výbor predloží svoje stanovisko v lehote, ktorú môže určiť predseda podľa naliehavosti záležitosti. Stanovisko sa predkladá väčšinou ustanovenou v článku 148 ods. 2 zmluvy v prípade rozhodnutí, ktoré je Rada povinná prijať na návrh Komisie. Hlasy zástupcov členských štátov vo výbore sa vážia spôsobom ustanoveným v uvedenom článku. Predseda nehlasuje.3. a). Komisia prijme plánované opatrenia, ak sú v súlade so stanoviskom výboru.b) Ak plánované opatrenia nie sú v súlade so stanoviskom výboru alebo ak výbor svoje stanovisko nepredloží, Komisia bezodkladne predloží Rade návrh opatrení, ktoré sa majú prijať. Rada rozhoduje kvalifikovanou väčšinou.Ak Rada do troch mesiacov od predloženia návrhu nerozhodne, navrhnuté opatrenia prijme Komisia jednoduchou väčšinou, s výnimkou prípadov, pokiaľ Rada nerozhodla proti uvedeným opatreniam.Článok 191. Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na zosúladenie s touto smernicou najneskôr do 30. júna 1993. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.2. Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.3. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.Článok 20Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 21. mája 1991Za RaduprezidentR. Steichen[1] Ú. v. ES C 1, 4.1.1990, s. 20, aÚ. v. ES C 287, 15.11.1990, s. 11.[2] Ú. v. ES C 260, 15.10.1990, s. 185.[3] Ú. v. ES C 168, 10.7.1990, s. 36.[4] Ú. v. ES C 209, 9.8.1988, s. 3.[5] Ú. v. ES L 158, 23.6.1990, s. 56.--------------------------------------------------PRÍLOHA IPOŽIADAVKY NA KOMUNÁLNE ODPADOVÉ VODYA. Zberné systémy [1]Zberné systémy zohľadnia požiadavky na čistenie odpadových vôd.Návrh, výstavba a údržba zberných systémov sa vykoná v súlade s najlepšími technickými vedomosťami, nenesúcimi so sebou rozsiahle náklady, a zameria sa najmä na:- objem a vlastnosti komunálnych odpadových vôd,- prevenciu únikov,- obmedzenie znečistenia zberných vôd kvôli výpustom dažďovej vody.B. Vypúšťanie z čističiek komunálnych odpadových vôd do zberných vôd [2]1. Čističky odpadových vôd sa navrhnú alebo modifikujú tak, aby sa dali získať reprezentatívne vzorky prichádzajúcej odpadovej vody a očisteného vypúšťania pred vypustením do zberných vôd.2. Vypúšťanie z čističiek komunálnych odpadových vôd podliehajúce čisteniu v súlade s článkom 4 a 5 spĺňa požiadavky uvedené v tabuľke 1.3. Vypúšťanie z čističiek komunálnych odpadových vôd do tých citlivých oblastí, ktoré podliehajú eutrofizácii, ako je stanovené v prílohe II A a), navyše spĺňa požiadavky uvedené v tabuľke 2 tejto prílohy.4. Prísnejšie požiadavky, ako sú tie uvedené v tabuľke 1 a/alebo tabuľke 2 sa podľa potreby použijú na zabezpečenie toho, že zberné vody splnia požiadavky akýchkoľvek ďalších smerníc.5. Body vypúšťania komunálnych odpadových vôd sa vyberú čím najďalej, tak aby sa minimalizovali vplyvy na zberné vody.C. Priemyselná odpadová vodaPriemyselná odpadová voda vstupujúca do zberných systémov a čističiek komunálnych odpadových vôd prejde takým predbežným čistením, ako sa vyžaduje na:- ochranu zdravia pracovníkov pracujúcich v zberných systémoch a čističkách,- zabezpečenie toho, že zberné systémy, čističky odpadových vôd a súvisiace zariadenia nie sú poškodené,- zabezpečenie toho, že prevádzka čističky odpadových vôd a čistenie kalov sa nespomaľuje,- zabezpečenie toho, že vypúšťanie z čističiek neovplyvní nepriaznivo životné prostredie ani nebráni tomu, aby zberné vody spĺňali požiadavky iných smerníc spoločenstva,- zabezpečenie toho, že kal môže byť bezpečne likvidovaný spôsobom prijateľným pre životné prostredie.D. Referenčné metódy monitorovania a vyhodnotenia výsledkov1. Členské štáty zabezpečia, že sa používa taká monitorovacia metóda, ktorá zodpovedá aspoň úrovni požiadaviek opísaných ďalej.Môžu sa použiť alternatívne metódy k tým, ktoré sú uvedené v odsekoch 2, 3 a 4, za predpokladu, že sa dá preukázať získanie ekvivalentných výsledkov.Členské štáty poskytnú Komisii relevantné informácie týkajúce sa použitej metódy. Ak Komisia zastáva názor, že podmienky stanovené v odsekoch 2, 3 a 4 nie sú splnené, predloží Rade primeraný návrh.2. Zhromaždia sa 24-hodinové vzorky úmerné prietoku alebo na základe času v tom istom presne definovanom bode výpustu a podľa potreby vpustu čističky, aby sa monitorovalo plnenie požiadaviek pre vypúšťanú odpadovú vodu stanovených v tejto smernici.Použijú sa zaužívané medzinárodné laboratórne postupy zamerané na minimalizáciu degradácie vzoriek medzi odberom a analýzou.3. Minimálny ročný počet vzoriek sa stanoví podľa veľkosti čističky a vzorky sa budú odoberať v pravidelných intervaloch počas roka:— 2000 až 9999 p. k.: | 12 vzoriek počas prvého roka. 4 vzorky v nasledujúcich rokoch, ak sa dá preukázať, že voda počas prvého roka spĺňa ustanovenia tejto smernice; ak jedna vzorka zo štyroch nevyhovie, v nasledujúcom roku sa musí odobrať 12 vzoriek. |— 10000 až 49999 p. k.: | 12 vzoriek. |— 50000 p. k. a viac: | 24 vzoriek. |4. Očistená odpadová voda sa pokladá za vyhovujúcu príslušným ukazovateľom, ak pre každý jednotlivý parameter posudzovaný jednotlivo ukážu vzorky vody, že vyhovujú príslušnej parametrickej hodnote nasledujúcim spôsobom:a) pre ukazovatele uvedené v tabuľke 1 a článku 2 ods. 7 je maximálny povolený počet vzoriek, ktoré môžu nevyhovieť ukazovateľom vyjadreným v koncentráciách a/alebo percentuálnom znížení v tabuľke 1 a článku 2 ods. 7, uvedený v tabuľke 3;b) pre ukazovatele tabuľky 1 vyjadrené v koncentráciách sa nevyhovujúce vzorky odobraté za normálnych prevádzkových podmienkach nesmú odlišovať od parametrických hodnôt o viac ako 100 %. Pre parametrické hodnoty v koncentrácii týkajúcej sa nerozpustných látok sú prijateľné odchýlky celkove až do 150 %;c) pre parametre uvedené v tabuľke 2 ročný priemer vzoriek pre každý parameter vyhovuje príslušným parametrickým hodnotám.5. Extrémne hodnoty pre kvalitu predmetnej vody sa neberú do úvahy, ak sú výsledkom neobvyklých situácií, ktoré vznikajú napr. v dôsledku lejaku.Tabuľka 1: Požiadavky na vypúšťanie z čističiek komunálnych odpadových vôd podľa článkov 4 a 5 tejto smernice. Použijú sa hodnoty pre koncentráciu alebo percentuálne zníženie.Parametre | Koncentrácia | Minimálne percento zníženia | Referenčná metóda merania |Biochemická spotreba kyslíka (BOD5 pri 20 oC) bez nitrifikácie | 25 mg/l O2 | 70 — 90 40 podľa článku 4 ods. 2 | Homogenizovaná, nefiltrovaná, neoddelená vzorka. Stanovenie rozpusteného kyslíka pred a po päťdňovej inkubácii pri 20 oC +/– 1 oC v úplnej tme. Pridanie inhibítora nitrifikácie |Chemická spotreba kyslíka (COD) | 125 mg/l O2 | 75 | Homogenizovaná, nefiltrovaná, neoddelená vzorka. Dichróman didraselný |Nerozpustné látky celkove | 35 mg/l 35 podľa článku 4 ods. 2 (viac ako 10000 p. k.) 60 podľa článku 4 ods. 2 (2000 — 10000 p. k.) | 90 90 podľa článku 4 ods. 2 (viac ako 10000 p. k.) 70 podľa článku 4 ods. 2 (2000 — 10000 p. k.) | Filtrovanie reprezentatívnej vzorky cez 0,45 μm filtrovú membránu. Sušenie pri 105 oC a váženieOdstreďovanie reprezentatívnej vzorky (aspoň 5 min. s priemerným zrýchlením 2800 až 3200 g), sušenie pri 105 oC a váženie |Analýzy týkajúce sa vypúšťania z vyhnívania odpadových vôd sa vykonajú na filtrovaných vzorkách; celková koncentrácia nerozpustných tuhých látok v nefiltrovaných vzorkách vody však nepresiahne 150 mg/l.Tabuľka 2: Požiadavky na vypúšťanie z čističiek komunálnych odpadových vôd do citlivých oblastí, ktoré podliehajú eutrofizácii, ako je uvedené v prílohe II A a). Podľa miestnej situácie sa môžu použiť jeden alebo obidva parametre. Použijú sa hodnoty pre koncentráciu alebo percentuálne zníženie.Parametre | Koncentrácia | Minimálne percento zníženia | Referenčná metóda merania |Fosfor celkove | 2 mg/l P (10000 — 100000 p. k.) 1 mg/l P (viac ako 100000 p. k.) | 80 | Molekulárna absorpčná spektrofotometria |Dusík celkove | 15 mg/l N (10000 — 100000 p. k.) 10 mg/l N (viac ako 100000 p. k.) | 70 — 80 | Molekulárna absorpčná spektrofotometria |Série vzoriek odobraté v ľubovoľnom roku | Maximálne povolený počet vzoriek, ktoré nevyhovujú |4 — 7 | 1 |8 — 16 | 2 |17 — 28 | 3 |29 — 40 | 4 |41 — 53 | 5 |54 — 67 | 6 |68 — 81 | 7 |82 — 95 | 8 |96 — 110 | 9 |111 — 125 | 10 |126 — 140 | 11 |141 — 155 | 12 |156 — 171 | 13 |172 — 187 | 14 |188 — 203 | 15 |204 — 219 | 16 |220 — 235 | 17 |236 — 251 | 18 |252 — 268 | 19 |269 — 284 | 20 |285 — 300 | 21 |301 — 317 | 22 |318 — 334 | 23 |335 — 350 | 24 |351 — 365 | 25 |[1] Za predpokladu, že v praxi nemožno vybudovať zberné systémy a čističky takým spôsobom, že všetka odpadová voda sa môže čistiť v takých situáciách, ako sú neobvyklé lejaky, členské štáty rozhodnú o opatreniach na obmedzenie znečistenia z búrkových prietrží. Takéto opatrenia by mohli byť založené na mierach zriedenia alebo kapacity vo vzťahu k prietoku pri suchom počasí alebo by mohli špecifikovať určitý prijateľný počet prietrží za rok.[2] Za predpokladu, že v praxi nemožno vybudovať zberné systémy a čističky takým spôsobom, že všetka odpadová voda sa môže čistiť v takých situáciách, ako sú neobvyklé lejaky, členské štáty rozhodnú o opatreniach na obmedzenie znečistenia z búrkových prietrží. Takéto opatrenia by mohli byť založené na mierach zriedenia alebo kapacity vo vzťahu k prietoku pri suchom počasí alebo by mohli špecifikovať určitý prijateľný počet prietrží za rok.--------------------------------------------------PRÍLOHA IIKRITÉRIÁ IDENTIFIKÁCIE CITLIVÝCH A MENEJ CITLIVÝCH OBLASTÍA. Citlivé oblastiVodná oblasť musí byť identifikovaná ako citlivá oblasť, ak patrí do jednej z nasledujúcich skupín:a) prírodné sladkovodné jazerá, iné sladkovodné oblasti, estuárie a pobrežné vody, ktoré sa pokladajú za eutrofické alebo ktoré sa v blízkej budúcnosti môžu stať eutrofickými, ak sa nepodnikne akcia na ich ochranu.Pri posudzovaní toho, ktoré živiny by sa mali znížiť pri ďalšom čistení, sa môžu zohľadniť nasledujúce prvky:i) jazerá a potoky siahajúce do jazier/rezervoárov/uzavretých zálivov, pri ktorých sa zistila slabá výmena vody a kde môže nastať zhromažďovanie. V týchto oblastiach sa musí zahrnúť odstraňovanie fosforu, pokiaľ sa nedá preukázať, že odstraňovanie nemá účinok na úroveň eutrofizácie. Tam, kde sa robí vypúšťanie z veľkých aglomerácií, sa môže posúdiť tiež odstraňovanie dusíka;ii) estuáriá, zálivy a iné pobrežné vody, pri ktorých sa zistila slabá výmena vody alebo ktoré prijímajú veľké množstvá živín. Výtoky z malých aglomerácií majú obvykle menší význam v takýchto oblastiach, ale pre veľké aglomerácie je potrebné začleniť odstraňovanie fosforu a/alebo dusíka, pokiaľ sa nedá preukázať, že odstraňovanie nemá účinok na úroveň eutrofizácie;b) povrchové sladké vody určené na odoberanie pitnej vody, ktoré by mohli obsahovať väčšiu koncentráciu dusičnanov, ako je stanovená podľa príslušných ustanovení smernice Rady 75/440/EHS zo 16. júna 1975 o požadovanej kvalite povrchovej vody určenej na na odber pitnej vody v členských štátoch [1] x, ak sa nepodnikne opatrenie;c) oblasti, kde je potrebné ďalšie čistenie okrem toho, ktoré je predpísané v článku 4 tejto smernice, aby sa splnili smernice Rady.B. Menej citlivé oblastiMorská vodná oblasť môže byť identifikovaná ako menej citlivá, ak vypúšťanie odpadovej vody nepriaznivo neovplyvňuje životné prostredie v dôsledku morfológie, hydrológie alebo osobitných hydraulických podmienok, ktoré existujú v danej oblasti.Pri identifikovaní menej citlivých oblastí zohľadnia členské štáty riziko, že vypúšťacia záťaž môže byť prenesená do susedných oblastí, kde môže vyvolať škodlivé vplyvy na životné prostredie. Členské štáty uznajú existenciu citlivých oblastí mimo ich národnej jurisdikcie.Pri identifikovaní menej citlivých oblastí sa zohľadnia nasledujúce prvky:otvorené zálivy, estuáriá a iné pobrežné vody s dobrou výmenou vody a nepodliehajúce eutrofizácii alebo vyčerpaniu kyslíka, alebo sa považuje za nepravdepodobné, že sa stanú eutrofickými, alebo sa rozvinie vyčerpanie kyslíka kvôli vypúšťaniu komunálnych odpadových vôd.[1] Ú. v. ES L 194, 25.7.1975, s. 26, smernica zmenená a doplnená smernicou 79/869/EHS (Ú. v. ES L 271, 29.10.1979, s. 44).--------------------------------------------------PRÍLOHA IIIPRIEMYSELNÉ ODVETVIA1. Spracovanie mlieka2. Výroba ovocia a zeleninových výrobkov3. Výroba a fľaškovanie nealkoholických nápojov4. Spracovanie zemiakov5. Mäsový priemysel6. Pivovary7. Výroba alkoholu a alkoholických nápojov8. Výroba krmiva pre zvieratá z rastlinných výrobkov9. Výroba želatíny a lepidla z usní, kože a kostí10. Sladovne11. Odvetvie spracovania rýb--------------------------------------------------