title: Smernica 96/71/ES Európskeho Parlamentu a Rady zo 16. decembra 1996 o vysielaní pracovníkov v rámci poskytovania služieb

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31996L0071

Úradný vestník L 018 , 21/01/1997 S. 0001 - 0006

		Smernica 96/71/ES Európskeho parlamentu a Radyzo 16. decembra 1996o vysielaní pracovníkov v rámci poskytovania služiebEURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva a najmä na jej články 57 ods. 2 a 66,so zreteľom na návrh Komisie [1],so zreteľom na názor Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],v súlade s postupom zakotveným v článku 189b zmluvy [3],(1) keďže v zmysle článku 3 písm. c) zmluvy odstránenie prekážok voľného pohybu osôb a služieb medzi členskými štátmi je jedným z cieľov spoločenstva;(2) keďže v súvislosti s poskytovaním služieb zmluva nepripúšťa akékoľvek obmedzovanie na základe štátnej príslušnosti alebo bydliska, s účinnosťou od skončenia prechodného obdobia;(3) keďže vykonávanie vnútorného trhu ponúka dynamické prostredie pre nadnárodné poskytovanie služieb, ktoré vedie stále väčší počet podnikov k dočasnému vysielaniu pracovníkov na výkon práce na území iného členského štátu, než v ktorom sú obvykle zamestnaní;(4) keďže poskytovanie služieb môže mať formu buď práce vykonávanej podnikom vo vlastnej réžii a pod vlastným riadením na základe zmluvy uzatvorenej medzi týmto podnikom a stranou, pre ktorú sú uvedené služby určené, alebo formu prenajatia pracovníkov inému podniku v rámci verejnoprávnej či súkromnoprávnej zmluvy;(5) keďže každá taká podpora nadnárodného poskytovania služieb si vyžaduje primerané konkurenčné prostredie a opatrenia zaručujúce rešpektovanie práv pracovníkov;(6) keďže zavádzanie nadnárodných pracovnoprávnych vzťahov prináša problémy do rozhodného práva v oblasti pracovnoprávnych vzťahov; keďže je v záujme strán ustanoviť podmienky a náležitosti upravujúce takéto pracovnoprávne vzťahy;(7) keďže Rímsky dohovor z 19. júna 1980 o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky [4], podpísaný 12 členskými štátmi, vstúpil vo väčšine členských štátov dňa 1. apríla 1991 do platnosti;(8) keďže článok 3 tohto dohovoru vo všeobecnosti umožòuje pre zúčastnené strany voľbu práva; keďže pokiaľ sa nevyužije táto voľba, zmluva sa v zmysle článku 6 ods. 2 má riadiť právom tej krajiny, v ktorej zamestnanec zvyčajne vykonáva svoju prácu v rámci plnenia zmluvy, a to aj ak je dočasne zamestnaný v inej krajine, alebo ak pracovník zvyčajne nevykonáva prácu v niektorej krajine, potom právom krajiny sídla podniku, v ktorom pracuje, s výnimkou, že pokiaľ z okolností nevyplýva, že zmluva má bližšiu súvislosť s inou krajinou, má sa riadiť právom tejto inej krajiny;(9) keďže podľa článku 6 ods. 1 dohovoru voľba rozhodného práva stranami nesmie zbaviť zamestnanca ochrany, ktorú mu priznávajú záväzné pravidlá práva, ktoré by v zmysle odseku 2 tohto článku platili, ak by sa voľba rozhodného práva nevykonala;(10) keďže článok 7 dohovoru za určitých podmienok ukladá, že súbežne s právom vyhláseným za rozhodné sa môže uplatniť aj kogentné právo inej krajiny, najmä právo členského štátu, na ktorého územie je pracovník vyslaný;(11) keďže podľa prednostného princípu práva spoločenstva v zmysle článku 20 dohovoru tento dohovor neovplyvňuje uplatňovanie tých pravidiel o voľbe práva vo vzťahu k zmluvným záväzkom, ktoré sú alebo budú obsiahnuté v aktoch orgánov Európskych spoločenstiev alebo vo vnútroštátnych zákonoch, ktoré boli vzhľadom na tieto akty zosúladené;(12) keďže právo spoločenstva nezabraňuje členským štátom uplatniť svoje právne predpisy alebo kolektívne zmluvy uzatvorené medzi zamestnávateľmi a zamestnancami voči každému zamestnancovi, ktorý aj dočasne pracuje na ich území, a to aj v prípade, keď jeho zamestnávateľ má sídlo v inom členskom štáte, a kedže právo spoločenstva nezakazuje členským štátom vhodným spôsobom zabezpečovať dodržiavanie týchto pravidiel;(13) keďže právne systémy členských štátov musia byť koordinované, aby sa vytvorilo jadro záväzných pravidiel o minimálnej požadovanej ochrane, ktoré majú dodržiavať zamestnávatelia vysielajúci pracovníkov na dočasnú prácu na území členského štátu, v ktorom poskytujú služby; kedže takúto koordináciu možno docieliť iba prostredníctvom práva spoločenstva;(14) keďže je žiaduce, aby poskytovatelia služieb dodržovali určitý "základ" jasne definovaných princípov bez ohľadu na trvanie vyslania pracovníkov;(15) keďže by sa malo zakotviť, aby v určitých jasne definovaných prípadoch montáže a/alebo inštalácie tovaru neplatili ustanovenia o minimálnych mzdových tarifách a minimálnej ročnej dĺžke platenej dovolenky;(16) keďže v otázke minimálnych mzdových taríf a minimálnej ročnej dĺžky platenej dovolenky je žiaduce uplatòovať určitú mieru pružnosti; keďže ak trvanie vyslania nepresahuje jeden mesiac, môžu sa členské štáty za určitých podmienok odchýliť od ustanovení o minimálnych mzdových tarifách alebo zabezpečiť možnosť takejto odchýlky v kolektívnych dohodách; kedže ak ide o nevýznamný objem prác, môžu sa členské štáty odchýliť od ustanovení o minimálnych mzdových tarifách a minimálnej dĺžke platenej dovolenky;(17) keďže záväzné pravidlá o minimálnej ochrane platné v hostiteľskej krajine nesmú brániť uplatneniu podmienok zamestnania a pracovných podmienok, ktoré sú pre daných pracovníkov výhodnejšie.(18) keďže je potrebné dodržať zásadu, že podniky so sídlom mimo spoločenstva nesmú získať výhodnejšie podmienky, než podniky so sídlom na území členského štátu;(19) keďže táto smernica bez porušenia iných ustanovení práva spoločenstva neukladá povinnosť právneho uznania existencie podnikov poskytujúcich dočasné zamestnávanie a nezabraňuje členským štátom uplatňovať ich právne predpisy, týkajúce sa prenajímania pracovníkov a podnikov poskytujúcich dočasné zamestnanie, na podniky so sídlami mimo ich územia, ale realizujúcimi svoju činnosť na ich území v rámci poskytovania služieb;(20) keďže táto smernica sa netýka dohôd medzi spoločenstvom a tretími krajinami alebo zákonov členských štátov, týkajúcich sa prístupu poskytovateľov služieb z tretích krajín na ich územie; kedže táto smernica nemá vplyv ani na vnútroštátne predpisy týkajúce sa vstupu, pobytu alebo prístupu k zamestnaniu pracovníkov z tretích krajín;(21) keďže nariadenie Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva [5], ustanovuje opatrenia týkajúce sa dávok a príspevkov sociálneho zabezpečenia;(22) keďže smernica platí bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia právnych noriem členských štátov týkajúce sa kolektívneho konania na ochranu obchodných a profesijných záujmov;(23) keďže príslušné orgány rôznych členských štátov musia vzájomne spolupracovať pri uplatňovaní tejto smernice, kedže členské štáty sú povinné zabezpečiť primerané opravné prostriedky v prípade nedodržiavania tejto smernice;(24) keďže je potrebné túto smernicu primerane uplatňovať a v súvislosti s tým zabezpečiť úzku spoluprácu medzi Komisiou a členskými štátmi;(25) keďže najneskôr do piatich rokov od prijatia tejto smernice musí Komisia preskúmať podrobné pravidlá vykonávania tejto smernice a podľa potreby navrhnúť jej zmeny,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Rozsah1. Táto smernica sa uplatňuje na podniky zriadené v členskom štáte, ktoré v rámci poskytovania nadnárodných služieb vysielajú pracovníkov, v súlade s odsekom 3, na územie členského štátu.2. Táto smernica sa nevzťahuje na podniky obchodného morského loïstva, pokiaľ ide o ich pracovníkov vysielaných na more.3. Táto smernica platí vtedy, ak podniky uvedené v odseku 1 prijmú niektoré z nasledujúcich nadnárodných opatrení:a) vysielanie pracovníkov na územie členského štátu v réžii a pod vedením podniku na základe zmluvy uzavretej medzi vysielajúcim podnikom a stranou pôsobiacou na území daného členského štátu, pre ktorú sú služby určené, za predpokladu, že medzi vysielajúcim podnikom a jeho pracovníkom existuje počas doby vyslania pracovnoprávny vzťah, alebob) vysielanie pracovníkov do organizácie alebo podniku v skupinovom vlastníctve na území členského štátu za predpokladu, že medzi vysielajúcim podnikom a jeho pracovníkom existuje počas doby vyslania pracovnoprávny vzťah, aleboc) prenájom pracovníkov zo strany podniku, ktorý je dočasným zamestnávateľom alebo sprostredkovateľskou agentúrou, užívateľskému podniku zriadenému alebo činnému na území členského štátu za predpokladu, že medzi takým dočasným zamestnávateľom alebo sprostredkovateľom práce a jeho pracovníkom existuje počas doby vyslania pracovnoprávny vzťah.4. Podnikom založeným v inom ako členskom štáte nesmú byť poskytnuté výhodnejšie podmienky, než podnikom zriadeným v členskom štáte.Článok 2Definície1. Na účely tejto smernice "vyslaný pracovník" znamená pracovníka, ktorý počas vymedzeného obdobia vykonáva prácu na území iného členského štátu, než štát, v ktorom bežne pracuje.2. Na účely tejto smernice platí definícia pracovníka, používaná v zmysle práva toho členského štátu, na ktorého územie je pracovník vyslaný.Článok 3Vzťahy a podmienky zamestnania1. Členské štáty zabezpečia, aby podniky podľa článku 1 ods. 1, bez ohľadu na rozhodné právo pre pracovnoprávne vzťahy, zaručili pracovníkom, vyslaným na územie členských štátov, nasledujúce pracovné podmienky, platné v členskom štáte vykonávania práce a zakotvené:- v zákonoch, iných právnych predpisoch alebo správnych opatreniach a/alebo- v kolektívnych zmluvách alebo v arbitrážnych nálezoch vyhlásených za všeobecne uplatniteľné v zmysle odseku 8, pokiaľ sa týkajú činností uvádzaných v prílohe:a) maximálna dĺžka pracovného času a minimálna doba odpočinku;b) minimálna ročná dĺžka platenej dovolenky;c) minimálne mzdové tarify vrátane sadzby za nadčasy; toto sa nevzťahuje na zamestnanecké systémy doplnkového dôchodkového poistenia;d) podmienky prenájmu pracovníkov, najmä dodanie pracovníkov podnikmi pre dočasné zamestnávanie;e) zdravie, bezpečnosť a hygiena pri práci;f) ochranné opatrenia, týkajúce sa podmienok zamestnávania tehotných žien alebo žien, ktoré nedávno porodili, detí a mladistvých;g) rovnaké zaobchádzanie medzi mužmi a ženami a iné protidiskriminačné ustanovenia.Na účely tejto smernice je termín "minimálne mzdové tarify" v odseku 1 písm. c) definovaný podľa vnútroštátnych právnych predpisov a/alebo praxe členského štátu, na území ktorého je pracovník vyslaný.2. V prípade počiatočnej montáže a/alebo prvej inštalácie tovaru, ktorá je integrálnou súčasťou zmluvy o dodávke tovaru a je potrebná na uvedenie dodaného tovaru do užívania a vykonávaná školenými pracovníkmi a/alebo odborníkmi dodávateľského podniku, sa prvý pododsek odseku 1 písm. b) a c) nepoužije, ak doba ich vyslania nepresahuje osem dní.Toto ustanovenie však neplatí pre oblasť stavebných prác uvedených v prílohe.3. Členské štáty sa môžu, po porade so zamestnávateľmi a pracovníkmi a v súlade s obvyklými zvyklosťami a praxou jednotlivých členských štátov, rozhodnúť nepoužiť prvý pododsek odseku 1 písm. c) v prípadoch podľa článku 1 ods. 3 písm. a) a b), ak doba vyslania nepresahuje jeden mesiac.4. Členské štáty môžu v súlade s vnútroštátnymi právnymi normami a/alebo praxou stanoviť možnosť poskytovania výnimiek z prvého pododseku odseku 1 písm. c) v prípadoch uvádzaných v článku 1 ods. 3 písm. a) a b) a z rozhodnutia členského štátu v zmysle odseku 3 tohto článku, a to prostredníctvom kolektívnych zmlúv v zmysle odseku 8 tohto článku, týkajúcich sa jedného alebo viacerých oblastí činnosti, v ktorých doba vyslania nepresahuje 1 mesiac.5. Členské štáty môžu stanoviť možnosť výnimky z ustanovení prvého pododseku odseku 1 písm. b) a c) v prípadoch podľa článku 1 ods. 3 písm. a) a b) na základe skutočnosti, že ide o nevýznamné množstvo práce.Členské štáty, ktoré využijú možnosť podľa prvého pododseku, ustanovia kritériá, ktoré musí práca spĺňať, aby bola uznaná ako "nevýznamná".6. Doba vyslania sa vypočíta podľa referenčného obdobia jedného roku od začiatku vyslania.Na účely takého výpočtu sa započítajú aj všetky predchádzajúce obdobia, v ktorých bolo príslušné pracovné miesto zastávané vyslaným pracovníkom.7. Odseky 1 až 6 nebudú brániť uplatneniu pracovných podmienok výhodnejších pre pracovníka.Prídavky, ktoré sa špecificky vzťahujú na vysielanie, sa považujú za súčasť minimálnej mzdy jedine ak sa vyplácajú ako náhrada skutočne vynaložených nákladov spojených s vyslaním, ako sú cestovné náklady, stravné a ubytovacie náklady.8. "Kolektívne zmluvy alebo arbitrážne nálezy, ktoré sa vyhlásili za všeobecne uplatniteľné" znamenajú také kolektívne zmluvy alebo arbitrážne nálezy, ktoré musia dodržiavať všetky podniky v danej zemepisnej oblasti a v príslušnej profesii alebo priemysle.Ak neexistuje systém na vyhlásenie kolektívnych zmlúv alebo arbitrážnych nálezov za všeobecne aplikovateľné v zmysle prvého písmena, členské štáty sa podľa vlastného rozhodnutia môžu opierať o:- kolektívne zmluvy alebo arbitrážne nálezy, ktoré sú všeobecne uplatniteľné na všetky podobné podniky v danej zemepisnej oblasti a v príslušnej profesii alebo priemysle, a/alebo- o kolektívne zmluvy, ktoré uzatvorili najreprezentatívnejšie organizácie zamestnávateľov a organizácie zamestnancov na vnútroštátnej úrovni a ktoré sú uplatòované na celom území príslušného štátu,za predpokladu, že ich uplatnenie na podniky, uvádzané v článku 1 ods. 1, zabezpečí rovnosť zaobchádzania v záležitostiach uvedených v prvom pododseku odseku 1 tohto článku medzi danými podnikmi a inými podnikmi, uvádzanými v tomto pododseku, ktoré sú v podobnej situácii.Rovnosť zaobchádzania v zmysle tohto článku je považovaná za danú tam, kde vnútroštátne podniky v podobnej situácii:- podliehajú v danom mieste alebo v príslušnom sektore rovnakým záväzkom ako vysielajúce podniky, a v záležitostiach uvedených v prvom pododseku odseku 1, a- musia plniť tieto záväzky s rovnakým účinkom.9. Členské štáty môžu ustanoviť, že podniky podľa článku 1 ods. 1 musia zaručiť pracovníkom podľa článku 1 ods. 3 písm. c) také podmienky, aké platia pre dočasných pracovníkov v tom členskom štáte, kde sa práca vykonáva.10. Táto smernica nevylučuje, aby členské štáty v súlade so zmluvou a na základe rovnosti zaobchádzania uplatòovali pre vnútroštátne podniky a na podniky ostatných štátov nasledujúce:- pracovné podmienky v záležitostiach iných, než sú uvádzané v prvom pododseku odseku 1, pokiaľ ide o ustanovenia politiky verejného poriadku,- pracovné podmienky, ktoré boli zakotvené v kolektívnych zmluvách alebo arbitrážnych nálezov v zmysle odseku 8 a týkajú sa iných činností, než sú uvedené v prílohe.Článok 4Informačná spolupráca1. Na účely vykonávania tejto smernice členské štáty v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi a/alebo praxou ustanovia jeden alebo viac styčných úradov alebo jeden či niekoľko príslušných vnútroštátnych orgánov.2. Členské štáty ustanovia opatrenia na vzájomnú spoluprácu medzi verejnými úradmi zodpovednými podľa vnútroštátnych právnych predpisov za monitorovanie pracovných podmienok, uvedených v článku 3. Táto spolupráca bude pozostávať predovšetkým z poskytovania odpovedí na zdôvodnené žiadosti týchto úradov o poskytnutia informácií o nadnárodnom prenajímaní pracovníkov vrátane preukázaných prípadov porušenia alebo o možných prípadoch nezákonnej nadnárodnej činnosti.Komisia a verejné úrady podľa prvého pododseku budú úzko spolupracovať pri preskúmaní ťažkostí, ktoré by pri uplatòovaní článku 3 ods. 10 mohli vzniknúť.Vzájomná správna pomoc sa bude poskytovať bezplatne.3. Každý členský štát vykoná vhodné opatrenia, aby všeobecne sprístupnil informácie o pracovných podmienkach v zmysle článku 3.4. Každý členský štát oboznámi ostatné členské štáty a Komisiu so styčnými úradmi alebo príslušnými orgánmi podľa odseku 1.Článok 5OpatreniaAk sa členským štátom nepodarí zabezpečiť dodržiavanie tejto smernice, prijmú k tomu vhodné opatrenia.Najmä zabezpečia, aby pracovníci a/alebo ich zástupcovia mali k dispozícii primerané postupy na presadenie povinností v zmysle tejto smernice.Článok 6Súdna právomocV členských štátoch, na území ktorých je alebo bol vyslaný pracovník, je možné začať súdne konania na dodržiavanie práv na pracovné podmienky, zaručené v článku 3, bez dotknutia práva začať súdne konania v inom členskom štáte v zmysle existujúcich medzinárodných dohovorov o súdnej právomoci, pokiaľ možno toto právo použiť.Článok 7VykonávanieČlenské štáty prijmú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 16. decembra 1999. Okamžite o tom budú informovať Komisiu.Keï členské štáty prijmú tieto opatrenia, tieto budú obsahovať odkaz na túto smernicu alebo budú doplnené takýmto odkazom pri ich úradnom uverejnení. Spôsob vykonania takéhoto odkazu ustanovia členské štáty.Článok 8Preskúmanie KomisiouKomisia preskúma funkčnosť tejto smernice najneskôr do 16. decembra 2001, aby v prípade potreby mohla navrhnúť potrebné doplnenia.Článok 9Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 16. decembra 1996Za Európsky parlamentpredsedaK. HänschZa RadupredsedaI. Yates[1] Ú. v. ES C 225, 30.8.1991, s. 6 a Ú. v. ES C 187, 9.7.1993, s. 5.[2] Ú. v. ES C 49, 24.2.1992, s. 41.[3] Názor Európskeho parlamentu z 10. februára 1993 (Ú. v. ES C 72, 15.3.1993, s. 78), všeobecné stanovisko Rady z 3. júna 1966 (Ú. v. ES C 220, 29.7.1966, s. 1) a rozhodnutie Európskeho parlamentu z 18. septembra 1996 (doteraz neuverejnené v úradnom vestníku). Rozhodnutie Rady z 24. septembra 1996.[4] Ú. v. ES L 266, 9.10.1980, s. 1.[5] Ú. v. ES 149, 5.7.1971, s. 2. Zvláštne vydanie 1971 (II), s. 416. Nariadenie novelizované nariadením (ES) č. 3096/95 (Ú. v. ES L 335, 30.12.1995, s. 10).--------------------------------------------------PRÍLOHAČinnosti uvedené v článku 3 ods. 1, druhá zarážka, zahrnujú všetky stavebné práce týkajúce sa konštrukcie, opráv, údržby, prestavby alebo demolácie budov a osobitne týchto prác:1. Hĺbenie (výkopy)2. Zemné práce (premiestňovanie zeminy)3. Vlastné stavebné práce4. Montáž a demontáž prefabrikovaných dielcov5. Interiérové alebo inštalačné práce6. Úpravy7. Renovačné práce8. Opravy9. Rozoberanie (demontáž)10. Demolačné práce11. Údržba12. Maliarske a čistiace práce v rámci údržby13. Rekonštrukcie--------------------------------------------------


title: Smernica Rady 96/35/ES z 3. júna 1996 o menovaní a odbornej kvalifikácii bezpečnostných poradcov pre prepravu nebezpečného tovaru cestnou, železničnou a vnútrozemskou vodnou dopravou

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31996L0035

Úradný vestník L 145 , 19/06/1996 S. 0010 - 0015

		Smernica Rady 96/35/ESz 3. júna 1996o menovaní a odbornej kvalifikácii bezpečnostných poradcov pre prepravu nebezpečného tovaru cestnou, železničnou a vnútrozemskou vodnou dopravouRADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva a najmä na jej článok 75,so zreteľom na návrh Komisie [1],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],konajúc v súlade s postupom stanoveným v článku 189c zmluvy [3],keďže sa v priebehu niekoľkých rokov značne zvýšilo množstvo nebezpečného tovaru prepravovaného vnútroštátne i medzinárodne, čím sa zvyšuje riziko nehôd;keďže niektoré nehody, ktoré sa stávajú pri preprave nebezpečného tovaru, môžu byť spôsobené nedostatočnými znalosťami rizika vyplývajúceho z takejto prepravy;keďže je potrebné v súvislosti s dokončením jednotného trhu v oblasti dopravy prijať opatrenia na zdokonalenie prevencie pred rizikami vyplývajúcimi z tejto prepravy;keďže smernica Rady 89/391/EHS z 12. júna 1989 o zavedení opatrení na podporu zvýšenia bezpečnosti a zdravia pracovníkov pri práci [4] nezaviedla opatrenia na prevenciu pred rizikami vyplývajúcimi z prepravy nebezpečného tovaru;keďže od podnikov zapojených do dopravy alebo do nakládky a vykládky nebezpečného tovaru by sa malo vyžadovať dodržiavanie pravidiel prevencie pred rizikami vyplývajúcimi z prepravy nebezpečného tovaru cestnou, železničnou alebo vnútrozemskou vodnou dopravou; keďže z toho dôvodu by sa menovanie bezpečnostných poradcov pre prepravu nebezpečného tovaru, ktorí absolvovali primeranú odbornú prípravu, malo predpísať;keďže cieľom odbornej prípravy takých bezpečnostných poradcov musia byť znalosti základných zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení vzťahujúcich sa na takú prepravu;keďže členské štáty musia stanoviť spoločný minimálny rámec pre odbornú prípravu, ktorej úspešné absolvovanie bude potvrdené skúškou;keďže členské štáty musia vydať typ osvedčenia spoločenstva potvrdzujúceho odbornú kvalifikáciu poradcov tak, aby vlastníci takých osvedčení mohli potom vykonávať svoje povolanie v rámci celého spoločenstva;keďže odborná kvalifikácia bezpečnostných poradcov pomôže zvýšiť kvalitu služieb, ktoré poskytujú v záujme užívateľov; keďže taká odborná kvalifikácia pomôže tiež minimalizovať riziko nehôd, ktoré môžu spôsobiť nenapraviteľné škody na životnom prostredí a vážne poškodiť iné osoby, ktoré môžu prísť do styku s nebezpečným tovarom,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1CieľČlenské štáty prijmú potrebné opatrenia v súlade s požiadavkami tejto smernice na zabezpečenie, aby najneskôr do 31. decembra 1999 všetky podniky, ktoré vykonávajú činnosti, ktoré zahŕňajú prepravu nebezpečného tovaru cestnou, železničnou alebo vnútrozemskou vodnou dopravou alebo sa vzťahujú k nakládke a vykládke takéhoto tovaru, menovali jedného alebo viacerých bezpečnostných poradcov pre prepravu nebezpečného tovaru, zodpovedných za pomoc pri prevencii pred rizikami vyplývajúcimi z takýchto činností vzhľadom na osoby, majetok a životné prostredie.Článok 2DefinícieNa účely tejto smernice:a) "podnik" znamená každú fyzickú osobu, každú právnickú osobu bez ohľadu na to, či je alebo nie je zisková, každé združenie alebo skupinu osôb bez právnej subjektivity bez ohľadu na to, či je zisková alebo nie, alebo každý subjekt podriadený verejnému orgánu bez ohľadu na to, či má alebo nemá vlastnú právnu subjektivitu alebo závisí na orgáne, ktorý takúto právnu subjektivitu má, ktorý prepravuje, nakladá alebo vykladá nebezpečný tovar;b) "bezpečnostný poradca pre prepravu nebezpečného tovaru" ďalej len "poradca", znamená každú osobu menovanú vedením podniku, ktorého úlohou je vykonávať úlohy a plniť povinnosti uvedené v článku 4 a ktorý vlastní osvedčenie o odbornej príprave ustanovené v článku 5;c) "nebezpečný tovar" znamená tovar definovaný ako nebezpečný tovar v prílohe A k smernici Rady 94/55/ES z 21. novembra 1994 o aproximácii právnych predpisov členských štátov vzhľadom na prepravu nebezpečného tovaru cestnou dopravou [5];d) "činnosti" znamenajú prepravu nebezpečného tovaru, spolu s nakládkou a vykládkou, cestnou, železničnou alebo vnútrozemskou vodnou dopravou, s výnimkou vnútroštátnych vodných ciest, ktoré nie sú spojené s vnútrozemskými vodnými cestami ostatných členských štátov.Článok 3VýnimkyČlenské štáty môžu ustanoviť, aby sa táto smernica nevzťahovala na podniky:a) ktorých činnosti sa týkajú prepravy nebezpečného tovaru v dopravných prostriedkoch patriacich ozbrojeným silám alebo pod ich zodpovednosťou,b) ktorých činnosti sa týkajú množstva v každej dopravnej jednotke menšieho než sú množstvá určené v bodoch 10010 a 10011 v prílohe B k smernici 94/55/ES,aleboc) ktorých hlavná alebo vedľajšie činnosti nie sú preprava alebo s tým spojená nakládka alebo vykládka nebezpečného tovaru, ale sa príležitostne zaoberajú vnútroštátnou prepravou alebo s tým spojenou nakládkou alebo vykládkou nebezpečného tovaru, ktoré predstavujú malé nebezpečenstvo alebo riziko znečistenia.Článok 4Úloha a menovanie poradcu1. Hlavnou úlohou poradcu je, na zodpovednosť vedenia podniku, snažiť sa všetkými vhodnými prostriedkami a všetkými vhodnými zásahmi v medziach príslušných činností takéhoto podniku o uľahčenie vykonávania týchto činností v súlade s uplatniteľnými pravidlami a čo možno najbezpečnejším spôsobom. Vykonáva povinnosti uvedené v prílohe 1 týkajúce sa činnosti podniku.2. Poradca môže byť tiež vedúcim podniku, osobou s inými povinnosťami v podniku, alebo osobou, ktorá nie je priamo zamestnávaná týmto podnikom za predpokladu, že takáto osoba je spôsobilá vykonávať povinnosti poradcu.3. Každý dotknutý podnik na požiadanie oznámi totožnosť poradcu príslušnému orgánu určenému každým členským štátom na tento účel.Článok 5Osvedčenie o odbornej príprave1. Poradca je povinný vlastniť typ osvedčenia spoločenstva o odbornej príprave, ďalej len "osvedčenie", platné pre druh alebo druhy príslušnej dopravy. Toto osvedčenie vydá príslušný orgán určený každým členským štátom na tento účel.2. Na získanie osvedčenia sa kandidát podrobí školeniu a zloží skúšku schválenú príslušným orgánom členského štátu.3. Hlavným cieľom odbornej prípravy je poskytnúť kandidátom dostatočné znalosti o rizikách vyplyvajúcich z prepravy nebezpečného tovaru, o zákonoch, iných právnych predpisoch a správnych opatreniach uplatňovateľných na druhy príslušnej dopravy a o povinnostiach uvedených v prílohe I.4. Skúška zahŕňa minimálne témy uvedené v prílohe II.5. Osvedčenie je vo forme stanovenúej v prílohe III.6. Osvedčenie uznajú všetky členské štáty.Článok 6Platnosť osvedčeniaOsvedčenie je platné na dobu piatich rokov. Doba platnosti osvedčenia sa môže automaticky predĺžiť o päť rokov vtedy, ak počas posledného roku platnosti jeho držiteľ absolvoval opakovacie školenie alebo zložil skúšku a toto školenie alebo skúšku musí schváliť príslušný orgán.Článok 7Správa o nehodeVždy, keď sa nehoda týka osoby, majetku alebo životného prostredia, alebo jej následky poškodia majetok alebo životné prostredie počas prepravy, nakládky alebo vykládky vykonávaných príslušným podnikom, poradca po zozbieraní všetkých dôležitých informácií vypracuje pre vedenie podniku alebo prípadne pre miestny verejný orgán správu o nehode.Táto správa nenahrádza žiadnu správu vedenia podniku, ktorá by sa mohla vyžadovať v členských štátoch na základe iných medzinárodných alebo vnútroštátnych právnych predpisov, alebo právnych predpisov spoločenstva.Článok 8Prispôsobenie smerniceZmeny a doplnenia potrebné k prispôsobeniu tejto smernice vedeckému a technickému pokroku v oblastiach jej pôsobnosti sa prijmú v súlade s postupom uvedeným v článku 9.Článok 91. Komisii pomáha výbor na prepravu nebezpečného tovaru ustanovený článkom 9 smernice 94/55/ES, ďalej len "výbor", ktorý sa skladá zo zástupcov členských štátov a ktorého predsedom je zástupca Komisie.2. Zástupca Komisie predloží výboru návrh opatrení, ktoré sa majú prijať. Výbor doručí svoje stanovisko k návrhu v priebehu lehoty, ktorú môže predseda stanoviť podľa naliehavosti prípadu. Stanovisko sa prijme na základe väčšiny stanovenej článkom 148 ods. 2 zmluvy v prípade rozhodnutí, ktoré má Rada prijať na návrh Komisie. Hlasy zástupcov členských štátov vo výbore sa vážia spôsobom uvedeným v tomto článku. Predseda nehlasuje.3. a) Komisia prijme navrhované opatrenia, ak sú v súlade so stanoviskom výboru.b) Ak navrhované opatrenia nie sú v súlade so stanoviskom výboru, alebo ak sa výbor nevyjadrí, Komisia bezodkladne predloží Rade návrh týkajúci sa opatrení, ktoré sa majú prijať. Rada o ňom rozhodne kvalifikovanouväčšinou.Ak sa v priebehu troch mesiacov od postúpenia žiadosti o schválenie Rade Rada nevyjadrí, navrhované opatrenia prijme Komisia.Článok 10Táto smernica sa nedotýka ustanovení o bezpečnosti a zdraví pracovníkov na pracoviskách, uvedených v smernici 89/391/EHS a v jednotlivých smerniciach, ktoré ju vykonávajú.Článok 111. Členské štáty najneskôr do 31. decembra 1999 príjmu nevyhnutné zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.Článok 12Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 3. júna 1996Za RadupredsedaT. Treu[1] Ú. v. ES C 185, 17.7.1991, s. 5 a Ú. v. ES C 223, 11.9.1992, s. 5.[2] Stanovisko predložené 27. novembra 1991 (Ú. v. ES C 40, 17.2.1992, s. 46).[3] Stanovisko Európskeho parlamentu z 15. mája 1992 (Ú. v. ES C 150, 15.6.1992, s. 332), spoločná pozícia Rady zo 6. októbra 1995 (Ú. v. ES C 297, 10.11.1995, s. 13) a rozhodnutie Európskeho parlamentu zo 17. januára 1996 (Ú. v. ES C 32, 5.2.1996, s. 49).[4] Ú. v. ES L 183, 29.6.1989, s. 1.[5] Ú. v. ES L 319, 12.12.1994, s. 7.--------------------------------------------------PRÍLOHA IPOVINNOSTI PORADCOV UVEDENÉ V ČLÁNKU 4 ODS. 1Poradca má najmä tieto povinnosti:- monitorovať zhodu s pravidlami, ktorými sa riadi preprava nebezpečného tovaru,- radiť svojmu podniku pri preprave nebezpečného tovaru,- vypracovať pre vedenie svojho podniku alebo prípadne pre miestny verejný orgán výročnú správu o činnostiach podniku súvisiacich s prepravou nebezpečného tovaru. Taká výročná správa sa má uchovávať po dobu piatich rokov a má byť na požiadanie dostupná pre vnútroštátne orgány.Povinnosti poradcu tiež zahŕňajú monitorovanie týchto praktík a postupov, týkajúcich sa príslušných činností podniku:- postupy zabezpečenia zhody s pravidlami upravujúcimi totožnosť nebezpečného tovaru, ktorý je prepravovaný,- prax podniku pri nákupe dopravných prostriedkov, berúc do úvahy všetky zvláštne požiadavky v súvislosti s nebezpečným tovarom, ktorý je prepravovaný,- postupy na kontrolu zariadenia používaného v súvislosti s prepravou, nakládkou a vykládkou nebezpečného tovaru- primeraná odborná príprava zamestnancov podniku a uchovávanie záznamov o takejto príprave,- vykonávanie vhodných núdzových postupov v prípade akejkoľvek nehody alebo poruchy, ktoré môžu mať vplyv na bezpečnosť počas prepravy, nakládky alebo vykládky nebezpečného tovaru,- vyšetrovanie a prípadne vypracovanie správy o vážnych nehodách, poruchách alebo vážnych porušeniach predpisov zaznamenaných počas prepravy, nakládky alebo vykládky nebezpečného tovaru,- vykonávanie vhodných opatrení zabraňujúcich opakovaniu nehôd, porúch alebo vážnych porušení predpisov,- rešpektovanie právnych predpisov a zvláštnych požiadaviek spojených s prepravou nebezpečného tovaru pri výbere a využívaní subdodávateľov alebo tretích strán,- overovanie, či zamestnanci zapojení v preprave, nakládke alebo vykládke nebezpečného tovaru majú k dispozícii podrobné prevádzkové postupy a pokyny,- zavedenie opatrení na zvýšenie vedomia o riziku vyplývajúceho z prepravy, nakládky alebo vykládky nebezpečného tovaru,- vykonávanie overovacích postupov na zabezpečenie prítomnosti dokumentov a bezpečnostného vybavenia v dopravných prostriedkoch, ktoré musia sprevádzať prepravu a zhoda takých dokumentov a vybavenia s predpismi,- vykonávanie overovacích postupov na zabezpečenie zhody s pravidlami, ktorými sa riadi nakládka a vykládka.--------------------------------------------------PRÍLOHA IITÉMY UVEDENÉ V ČLÁNKU 5 ODS. 4Znalosti vyžadované pre kvalifikáciu na získanie osvedčenia musia zahŕňať minimálne nasledovné:I. Všeobecné preventívne a bezpečnostné opatrenia:- znalosti o druhoch následkov, ktoré môžu byť spôsobené nehodou súvisiacou s nebezpečným tovarom,- znalosti hlavných príčin nehôd.II. Ustanovenia týkajúce sa druhu dopravy, použité podľa vnútroštátneho práva, noriem spoločenstva, medzinárodných dohovorov a dohôd, najmä vzhľadom na nasledovné:1. klasifikáciu nebezpečného tovaru:- postup klasifikácie roztokov a zmesí,- štruktúra popisu látok,- triedy nebezpečného tovaru a zásady ich klasifikácie,- charakter prepravovaných nebezpečných látok a výrobkov,- ich fyzikálne, chemické a toxické vlastnosti;2. všeobecné požiadavky na balenie, vrátane kontajnerov, cisterien, atď.:- typ balenia, kodifikovanie a označovanie,- požiadavky na balenie a predpisy na testovanie obalov,- stav obalov a pravidelné kontroly;3. bezpečnostné značky a nálepky označujúce nebezpečenstvo:- označenia na bezpečnostných nálepkách,- umiestnenie a odstránenie bezpečnostných nálepiek,- označenie štítkami a nálepkami;4. záznamy v prepravných dokumentoch:- informácie v prepravných dokumentoch,- prehlásenie odosielateľa o zhode;5. spôsob zásielky a obmedzenia pri odoslaní- plné zaťaženie,- hromadná preprava,- preprava v o veľkých kontajneroch,- kontajnerová preprava,- preprava v nesnímateľných a snímateľných cisternách;6. preprava cestujúcich;7. zákazy a bezpečnostné opatrenia týkajúce sa zmiešaného nákladu;8. oddelenie látok;9. limity prepravovaných množstiev a výnimky;10. manipulácia a uskladnenie:- nakládka a vykládka (plniace pomery),- uskladnenie a oddelenie;11. čistenie a/alebo odplynenie pred nakládkou a po vykládke;12. posádka: odborný výcvik;13. dokumenty vozidla:- prepravný dokument,- písomné pokyny,- osvedčenie o schválení vozidla,- osvedčenie o výcviku vodiča vozidla,- potvrdenie o výcviku vo vnútrozemskej vodnej doprave,- kópie všetkých výnimiek a odchýliek,- iné dokumenty;14. bezpečnostné pokyny: vykonávanie pokynov a vybavenie na ochranu vodiča;15. povinnosti pri dozore: parkovanie;16. nariadenia a obmedzenia pri premávke a navigácii;17. úniky škodlivín pri prevádzke a nehode;18. požiadavky týkajúce sa dopravného vybavenia.--------------------------------------------------PRÍLOHA IIIFORMA OSVEDČENIA UVEDENÉHO V ČLÁNKU 5 ODS. 5+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Smernica Komisie 2008/78/ES z  25. júla 2008 , ktorou sa mení a dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 98/8/ES s cieľom zaradiť propikonazol ako aktívnu látku do prílohy I k uvedenej smernici (Text s významom pre EHP)

text:
               26.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 198/44

      SMERNICA KOMISIE 2008/78/ES
   z 25. júla 2008,
   ktorou sa mení a dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 98/8/ES s cieľom zaradiť propikonazol ako aktívnu látku do prílohy I k uvedenej smernici
   (Text s významom pre EHP)
   KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,
   so zreteľom na smernicu Európskeho parlamentu a Rady 98/8/ES zo 16. februára 1998 o uvádzaní biocídnych výrobkov na trh (1), a najmä na jej článku 16 ods. 2 druhý pododsek,
   keďže:

               (1)

               Nariadením Komisie (ES) č. 1451/2007 zo 4. decembra 2007 o druhej fáze 10-ročného pracovného programu uvedeného v článku 16 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/8/ES o uvádzaní biocídnych prípravkov na trh (2) sa zriaďuje zoznam aktívnych látok, ktoré sa majú posúdiť na účely ich prípadného zaradenia do prílohy I, IA alebo IB k smernici 98/8/ES. Tento zoznam zahŕňa propikonazol.

               (2)

               Podľa nariadenia (ES) č. 1451/2007 bol propikonazol hodnotený v súlade s článkom 11 ods. 2 smernice 98/8/ES na účely použitia vo výrobkoch typu 8, prostriedky na ochranu dreva, podľa vymedzenia v prílohe V k smernici 98/8/ES.

               (3)

               Fínsko bolo menované ako spravodajský členský štát a v súlade s článkom 14 ods. 4 a 6 nariadenia (ES) č. 1451/2007 dňa 5. apríla 2006 predložilo Komisii správu príslušného orgánu spolu s odporúčaním.

               (4)

               Správu príslušného orgánu preskúmali členské štáty a Komisia. V súlade s článkom 15 ods. 4 nariadenia (ES) č. 1451/2007 sa predmetné zistenia v rámci Stáleho výboru pre biocídne výrobky začlenili 29. novembra 2007 do hodnotiacej správy.

               (5)

               Pri posudzovaní látky propikonazol sa nevyskytli žiadne nezodpovedané otázky ani dôvody na znepokojenie, ktorými by sa mal zaoberať Vedecký výbor pre zdravotné a environmentálne riziká.

               (6)

               Z vykonaných skúmaní vyplýva, že v prípade biocídnych výrobkov používaných ako prostriedky na ochranu dreva a obsahujúcich propikonazol sa dá očakávať, že budú vyhovovať požiadavkám stanoveným v článku 5 smernice 98/8/ES. Je preto vhodné zaradiť propikonazol do prílohy I ako výrobok typu 8 a tým zaistiť, aby vo všetkých členských štátoch mohli byť autorizácie biocídnych výrobkov používaných ako prostriedky na ochranu dreva a obsahujúcich propikonazol udeľované, menené alebo zrušované v súlade s článkom 16 ods. 3 smernice 98/8/ES. Boli však zistené neprijateľné riziká v prípade miestneho ošetrovania dreva vo vonkajšom prostredí a v prípade ošetreného dreva vystaveného vplyvom počasia. Autorizácia takéhoto použitia si vyžiada predloženie údajov, ktoré dokazujú, že výrobky môžu byť použité bez toho, aby predstavovali neprijateľné riziko pre životné prostredie.

               (7)

               Vzhľadom na výsledky hodnotiacej správy je vhodné požadovať, aby sa výrobky obsahujúce propikonazol a používané ako prostriedky na ochranu dreva museli používať s vhodnými osobnými ochrannými prostriedkami, aby sa uplatňovali opatrenia na zmiernenie rizika na účely ochrany pôdneho a vodného prostredia a aby sa poskytovali súvisiace pokyny v súlade s článkom 10 ods. 2 bodom i) písm. d) smernice 98/8/ES.

               (8)

               Je dôležité uplatňovať ustanovenia tejto smernice súbežne vo všetkých členských štátoch, aby sa zabezpečilo, že s biocídnymi výrobkami obsahujúcimi aktívnu látku propikonazol sa bude zaobchádzať na trhu rovnako, a aby sa vo všeobecnosti uľahčilo riadne fungovanie trhu s biocídnymi výrobkami.

               (9)

               Kým sa aktívna látka zaradí do prílohy I, malo by uplynúť primerané obdobie, aby sa členské štáty aj ďalšie zainteresované strany stihli pripraviť na plnenie nových požiadaviek, ktoré zo zaradenia vyplynú, a aby žiadatelia, ktorí si pripravili dokumentáciu, mali možnosť úplne využiť desaťročné obdobie ochrany údajov, ktoré v súlade s článkom 12 ods. 1 písm. c) bodom ii) smernice 98/8/ES začína plynúť od dátumu zaradenia účinnej látky do prílohy.

               (10)

               Po zaradení aktívnej látky do prílohy by členské štáty mali mať k dispozícii primerané obdobie na implementáciu článku 16 ods. 3 smernice 98/8/ES, a najmä na udelenie, zmenu alebo zrušenie autorizácií biocídnych výrobkov typu 8 obsahujúcich propikonazol v záujme zabezpečenia ich súladu so smernicou 98/8/ES.

               (11)

               Smernica 98/8/ES by sa preto mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť.

               (12)

               Opatrenia ustanovené v tejto smernici sú v súlade so stanoviskom Stáleho výboru pre biocídne výrobky,

         PRIJALA TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Príloha I k smernici 98/8/ES sa mení a dopĺňa v súlade s prílohou k tejto smernici.
   Článok 2
   Transpozícia
   1.   Členské štáty príjmu a uverejnia najneskôr do 31. marca 2009 zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Komisii bezodkladne oznámia znenie týchto ustanovení a tabuľku zhody medzi týmito ustanoveniami a touto smernicou.
   Tieto ustanovenia sa uplatňujú od 1. apríla 2010.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   2.   Členské štáty oznámia Komisii znenia hlavných ustanovení zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 3
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 4
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Bruseli 25. júla 2008

            Za Komisiu

         Stavros DIMAS

            člen Komisie

      (1)  Ú. v. ES L 123, 24.4.1998, s. 1. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 2008/31/ES (Ú. v. EÚ L 81, 20.3.2008, s. 57).

      (2)  Ú. v. ES L 325, 11.12.2007, s. 3.

      PRÍLOHA
      Do tabuľky v prílohe I k smernici 98/8/ES sa vkladá táto položka „č. 8“:

                     Číslo

                     Bežný názov

                     Názov IUPAC
                     Identifikačné čísla

                     Minimálna čistota aktívnej látky v biocídnom výrobku uvedenom na trh

                     Dátum zaradenia do prílohy

                     Termín na dosiahnutie súladu s článkom 16 ods. 3
                     (okrem výrobkov obsahujúcich viac ako jednu aktívnu látku, pre ktoré sa lehota na dosiahnutie súladu s článkom 16 ods. 3 vymedzí v poslednom z rozhodnutí o zaradení ich aktívnych látok do prílohy)

                     Dátum ukončenia zaradenia do prílohy

                     Typ výrobku

                     Osobitné ustanovenia (1)

                     „8

                     propikonazol

                     1-[[2-(2,4-dichlórfenyl)-4-propyl-1,3-dioxolán-2-yl]metyl]-1H-1,2,4-triazol
                     číslo EC: 262-104-4
                     číslo CAS: 60207-90-1

                     930 g/kg

                     1. apríla 2010

                     31. marca 2012

                     31. marca 2020

                     8

                     Členské štáty zabezpečia, aby autorizácie podliehali týmto podmienkam:
                     Vzhľadom na predpoklady, ktoré vznikli počas hodnotenia rizika, výrobky autorizované na priemyselné a/alebo profesionálne použitie musia byť používané s primeraným osobným ochranným vybavením, ak sa v žiadosti o autorizáciu výrobku nepreukáže, že riziká, ktorým sú vystavení priemyselní a/alebo profesionálni používatelia, je možné znížiť na prijateľnú úroveň prostredníctvom iných prostriedkov.
                     Vzhľadom na riziká, ktorým je vystavené pôdne a vodné prostredie, sa na účely ich ochrany musia prijať primerané opatrenia zamerané na zníženie týchto rizík. Najmä na etiketách a/alebo kartách bezpečnostných údajov výrobkov autorizovaných na priemyselné použitie sa uvedie, že čerstvo ošetrené drevo sa musí po spracovaní skladovať pod ochranným krytom alebo na nepriepustnom tvrdom povrchu, aby sa predišlo priamym únikom do pôdy a že akékoľvek úniky sa musia zachytiť na účely opätovného použitia alebo likvidácie.
                     Okrem toho výrobky nesmú byť autorizované na účely miestneho ošetrovania dreva vo vonkajšom prostredí alebo na ošetrovania dreva, ktoré bude vystavené vplyvom počasia okrem prípadov, ak sa predložia údaje na preukázanie toho, že výrobok splní podmienky podľa článku 5 a prílohy VI, pričom sa v prípade potreby uplatnia primerané opatrenia na zmiernenie rizika.“

         (1)  V záujme implementácie spoločných princípov uvedených v prílohe VI sú obsah a závery hodnotiacich správ k dispozícii na internetovej stránke Komisie: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm