title: Smernica Rady z 23. novembra 1978, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 76/135/EHS o vzájomnom uznávaní plavebných licencií pre plavidlá vnútrozemskej vodnej dopravy

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31978L1016

Úradný vestník L 349 , 13/12/1978 S. 0031 - 0031 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 7 Zväzok 2 S. 0104  Grécke špeciálne vydanie: Kapitola 07 Zväzok 2 S. 0090  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 7 Zväzok 2 S. 0104  Španielske špeciálne vydanie: Kapitola 07 Zväzok 2 S. 0134  Portugalské špeciálne vydanie Kapitola 07 Zväzok 2 S. 0134

		Smernica Radyz 23. novembra 1978,ktorou sa mení a dopĺňa smernica 76/135/EHS o vzájomnom uznávaní plavebných licencií pre plavidlá vnútrozemskej vodnej dopravy(78/1016/EHS)RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä na jej článok 75,so zreteľom na návrh Komisie [1],so zreteľom na stanovisko Zhromaždenia [2],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3],keďže článok 5 smernice Rady 76/135/EHS z 20. januára 1976 o vzájomnom uznávaní plavebných licencií pre plavidlá vnútrozemskej vodnej dopravy [4] stanovuje, že čo možno najskôr, no najneskôr do 1. januára 1978 Rada na základe návrhu Komisie prijme spoločné opatrenia na stanovenie technických požiadaviek pre plavidlá vnútrozemskej vodnej dopravy; keďže vzhľadom ku komplexnosti tejto záležitosti nebolo možné dodržať túto lehotu; keďže je z toho dôvodu vhodné, aby sa tieto spoločné ustanovenia prijali do 1. januára 1980;keďže článok 7 vyššie uvedenej smernice stanovuje, že jej platnosť končí 31. decembra 1978 a že podľa potreby môže byť jej platnosť predĺžená do vstupu ustanovení uvedených v článku 5 do platnosti; keďže toto predĺženie by sa za danej situácie malo uskutočniť,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Smernica 76/135/EHS sa mení a dopĺňa takto:1. V článku 5 sa dátum "1. januára 1978" nahrádza dátumom "1. januára 1980".2. Článok 7 sa nahrádza takto:"Článok 7Táto smernica platí do nadobudnutia platnosti ustanovení uvedených v článku 5."Článok 2Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 23. novembra 1978Za RadupredsedaK. Gscheidle[1] Ú. v. ES C 13, 17.1.1978, s. 4.[2] Ú. v. ES C 108, 8.5.1978, s. 67.[3] Ú. v. ES C 181, 31.7.1978, s. 29.[4] Ú. v. ES L 21, 29.1.1976, s. 10.--------------------------------------------------


title: Smernica Komisie (EÚ) 2017/164 z 31. januára 2017, ktorou sa stanovuje štvrtý zoznam indikatívnych limitných hodnôt ohrozenia pri práci podľa smernice Rady 98/24/ES a ktorou sa menia smernice Komisie 91/322/EHS, 2000/39/ES a 2009/161/EÚ (Text s významom pre EHP )

text:
               1.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 27/115

         SMERNICA KOMISIE (EÚ) 2017/164
   z 31. januára 2017,
   ktorou sa stanovuje štvrtý zoznam indikatívnych limitných hodnôt ohrozenia pri práci podľa smernice Rady 98/24/ES a ktorou sa menia smernice Komisie 91/322/EHS, 2000/39/ES a 2009/161/EÚ
   (Text s významom pre EHP)
   EURÓPSKA KOMISIA,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
   so zreteľom na smernicu Rady 98/24/ES zo 7. apríla 1998 o ochrane zdravia a bezpečnosti pracovníkov pred rizikami súvisiacimi s chemickými faktormi pri práci (ďalej len „smernica 98/24/ES“) (1), a najmä na jej článok 3 ods. 2,
   keďže:

               (1)

               Podľa smernice 98/24/ES Komisia navrhne ciele Únie formou indikatívnych limitných hodnôt ohrozenia pri práci (ďalej len „IOELV“, indicative occupational exposure limit values), ktoré sa stanovia na úrovni Únie, s cieľom chrániť pracovníkov pred rizikami vyplývajúcimi z vystavenia nebezpečným chemickým látkam.

               (2)

               Článkom 3 ods. 2 smernice 98/24/ES sa Komisia splnomocňuje stanoviť alebo zrevidovať IOELV berúc do úvahy dostupnosť meracej techniky prostredníctvom opatrení prijatých v súlade s postupom stanoveným v článku 17 smernice Rady 89/391/EHS (2).

               (3)

               Komisii pri tejto úlohe pomáha Vedecký výbor pre najvyššie prípustné hodnoty vystavenia chemickým faktorom pri práci (ďalej len „výbor SCOEL“, Scientific Committee on Occupational Exposure Limits) zriadený rozhodnutím Komisie 2014/113/EÚ (3).

               (4)

               V súlade so smernicou 98/24/ES „limitná hodnota ohrozenia pri práci“ znamená, pokiaľ nie je uvedené inak, limitnú hodnotu časovo váženého priemeru koncentrácie chemického faktora v ovzduší v dýchacej zóne pracovníka vo vzťahu k určenému referenčnému času.

               (5)

               IOELV sú limitné hodnoty ohrozenia pri práci z hľadiska zdravia, ktoré výbor SCOEL odvodzuje z najnovších dostupných vedeckých údajov a ktoré Komisia prijíma berúc do úvahy dostupnosť meracích techník. Ide o prahové hodnoty vystavenia, pod ktorých úrovňou sa väčšinou nepredpokladá škodlivý účinok daného chemického faktora po krátkodobom alebo každodennom vystavení počas celého trvania pracovného života. Predstavujú ciele Únie a ich účelom je pomáhať zamestnávateľom pri stanovení a hodnotení rizík a pri vykonávaní preventívnych a ochranných opatrení v súlade so smernicou 98/24/ES.

               (6)

               V súlade s odporúčaniami výboru SCOEL sú IOELV stanovené vo vzťahu k referenčnému obdobiu časovo váženého priemeru osem hodín (dlhodobé limitné hodnoty vystavenia) a pre určité chemické faktory na kratšie referenčné obdobia – vo všeobecnosti pätnásť minút časovo váženého priemeru (krátkodobé limitné hodnoty vystavenia), aby sa zohľadnili účinky vyplývajúce z krátkodobého vystavenia.

               (7)

               Pre každý chemický faktor, pre ktorý bola stanovená IOELV na úrovni Únie, sa od členských štátov vyžaduje, aby zaviedli vnútroštátnu limitnú hodnotu ohrozenia pri práci. Pritom musia zohľadniť limitnú hodnotu Únie a povahu vnútroštátnej limitnej hodnoty určia v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi a postupmi.

               (8)

               IOELV sú dôležitou súčasťou všeobecných opatrení na ochranu pracovníkov pred zdravotnými rizikami vyplývajúcimi z vystavenia nebezpečným chemickým látkam.

               (9)

               V súlade s článkom 3 smernice 98/24/ES výbor SCOEL posúdil vzťah medzi zdravotnými účinkami chemických faktorov uvedených v 31 položkách v prílohe k tejto smernici a úrovňou vystavenia pri práci a odporučil, aby sa pre všetky tieto chemické faktory stanovili IOELV pre inhalačnú cestu vystavenia vo vzťahu k referenčnému obdobiu časovo váženého priemeru osem hodín. Je preto vhodné stanoviť dlhodobé limitné hodnoty vystavenia pre všetky tieto faktory uvedené v prílohe k tejto smernici.

               (10)

               Pre niektoré z týchto chemických faktorov výbor SCOEL odporučil aj stanovenie limitných hodnôt vo vzťahu ku kratšiemu referenčnému obdobiu a/alebo uvedenie poznámky „pokožka“.

               (11)

               Štyri z týchto chemických faktorov – oxid dusnatý, hydroxid vápenatý, hydrid lítny a kyselina octová – sú v súčasnosti uvedené v prílohe k smernici Komisie 91/322/EHS (4).

               (12)

               Jeden z týchto chemických faktorov, 1,4-dichlórbenzén, je v súčasnosti uvedený v prílohe k smernici Komisie 2000/39/ES (5).

               (13)

               Ďalší, bisfenol A, je v súčasnosti uvedený v prílohe k smernici Komisie 2009/161/EÚ (6).

               (14)

               Výbor SCOEL odporučil pre tieto faktory stanovenie nových IOELV. Je preto vhodné zahrnúť revidované limitné hodnoty pre týchto šesť chemických faktorov v prílohe k tejto smernici a vypustiť položky týkajúce sa týchto chemických faktorov z príloh k smerniciam 91/322/EHS, 2000/39/ES a 2009/161/EÚ.

               (15)

               Pre jeden z chemických faktorov uvedených v 31 položkách v prílohe k tejto smernici, kyselinu akrylovú, výbor SCOEL odporučil krátkodobú limitnú hodnotu vystavenia vo vzťahu k referenčnému obdobiu jednej minúty. Je preto vhodné stanoviť krátkodobú limitnú hodnotu vystavenia pre tento chemický faktor v prílohe k tejto smernici.

               (16)

               Pri určitých látkach je potrebné zohľadniť aj možnosť prenikania cez pokožku, aby sa zabezpečila najvyššia možná úroveň ochrany. Medzi chemickými faktormi uvedenými v 31 položkách v prílohe k tejto smernici výbor SCOEL zistil možnosť značného prenikania cez pokožku v prípade glycerol trinitrátu, tetrachlórmetánu, kyanovodíka, metylénchloridu, nitroetánu, 1,4-dichlórbenzénu, metyl-formiátu, tetrachlóreténu, kyanidu sodného a kyanidu draselného. Je preto vhodné okrem IOELV stanoviť v prílohe k tejto smernici poznámky označujúce možnosť značného prenikania týchto chemických faktorov cez pokožku.

               (17)

               Poradný výbor pre zdravie a bezpečnosť pri práci (7), s ktorým sa konzultovalo v súlade s článkom 3 ods. 2 smernice 98/24/ES, uznal, že existujú obavy v súvislosti s technickou uskutočniteľnosťou navrhovaných IOELV pre oxid dusnatý a oxid dusičitý pri podzemnej ťažbe a razení tunelov a pre oxid uhoľnatý pri podzemnej ťažbe. Výbor zároveň uznal, že v súčasnosti existujú problémy týkajúce sa dostupnosti meracích metód, ktoré sa môžu použiť na preukázanie súladu s navrhovanou limitnou hodnotou oxidu dusičitého pri podzemnej ťažbe a razení tunelov. Je preto vhodné umožniť členským štátom, aby pri uplatňovaní limitných hodnôt stanovených pre oxid dusnatý, oxid dusičitý a oxid uhoľnatý v prílohe k tejto smernici využili v prípade podzemnej ťažby a razenia tunelov prechodné obdobie, a umožniť Komisii, aby preskúmala uvedené otázky pred skončením prechodného obdobia. Počas tohto prechodného obdobia môžu členské štáty namiesto limitných hodnôt stanovených v prílohe k tejto smernici naďalej používať v súčasnosti platné limitné hodnoty.

               (18)

               V súlade so spoločným politickým vyhlásením členských štátov a Komisie z 28. septembra 2011 k vysvetľujúcim dokumentom (8) sa členské štáty zaviazali v odôvodnených prípadoch pripojiť k svojim oznámeniam transpozičných opatrení jeden alebo viacero dokumentov vysvetľujúcich vzťah medzi prvkami smernice a zodpovedajúcimi časťami vnútroštátnych transpozičných nástrojov.

               (19)

               Pokiaľ ide o túto smernicu, Komisia považuje postúpenie týchto dokumentov vo forme tabuľky zhody medzi vnútroštátnymi ustanoveniami a touto smernicou za odôvodnené vzhľadom na to, že pre niektoré faktory sú už vo vnútroštátnych právnych predpisoch stanovené vnútroštátne limitné hodnoty ohrozenia pri práci, a vzhľadom na rôznorodosť a technickú povahu právnych nástrojov na vnútroštátnej úrovni, ktorými sa stanovujú limitné hodnoty ohrozenia pri práci.

               (20)

               Poradný výbor pre bezpečnosť a ochranu zdravia pri práci vydal svoje stanoviská 27. novembra 2014 a 21. mája 2015.

               (21)

               Opatrenia stanovené v tejto smernici sú v súlade so stanoviskom Výboru pre technický pokrok zriadeného podľa článku 17 smernice Rady 89/391/EHS,

         PRIJALA TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Týmto sa stanovuje štvrtý zoznam indikatívnych limitných hodnôt ohrozenia pri práci platných v Únii pre chemické faktory uvedené v prílohe.
   Článok 2
   Členské štáty s prihliadnutím na limitné hodnoty platné v Únii stanovia vnútroštátne limitné hodnoty ohrozenia pri práci pre chemické faktory uvedené v prílohe.
   Článok 3
   V prílohe k smernici 91/322/EHS sa vypúšťajú odkazy na kyselinu octovú, hydroxid vápenatý, hydrid lítny a oxid dusnatý s účinnosťou od 21. augusta 2018 s výhradou článku 6 ods. 2 písm. a).
   Článok 4
   V prílohe k smernici 2000/39/ES sa vypúšťa odkaz na 1,4-dichlórbenzén s účinnosťou od 21. augusta 2018.
   Článok 5
   V prílohe k smernici 2009/161/EÚ sa vypúšťa odkaz na bisfenol A s účinnosťou od 21. augusta 2018.
   Článok 6
   1.   Pri podzemnej ťažbe a razení tunelov môžu členské štáty využiť prechodné obdobie, ktoré končí najneskôr 21. augusta 2023, pokiaľ ide o limitné hodnoty pre oxid dusnatý, oxid dusičitý a oxid uhoľnatý.
   2.   Počas prechodného obdobia uvedeného v odseku 1 môžu členské štáty namiesto uplatňovania limitných hodnôt stanovených v prílohe naďalej uplatňovať tieto hodnoty:

               a)

               pre oxid dusnatý: v súčasnosti platné limitné hodnoty stanovené v súlade s prílohou k smernici 91/322/EHS;

               b)

               pre oxid dusičitý a oxid uhoľnatý: vnútroštátne limitné hodnoty platné od 1. februára 2017.

         Článok 7
   1.   Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 21. augusta 2018.
   Komisii bezodkladne oznámia znenie týchto ustanovení a k svojim oznámeniam pripoja jeden alebo viacero vysvetľujúcich dokumentov vo forme tabuliek zhody medzi týmito ustanoveniami a touto smernicou.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 8
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 9
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Bruseli 31. januára 2017

            Za Komisiu

            predseda

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  Ú. v. ES L 131, 5.5.1998, s. 11.

      (2)  Smernica Rady 89/391/EHS z 12. júna 1989 o zavádzaní opatrení na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pracovníkov pri práci (Ú. v. ES L 183, 29.6.1989, s. 1).

      (3)  Rozhodnutie Komisie 2014/113/EÚ z 3. marca 2014 o zriadení Vedeckého výboru pre najvyššie prípustné hodnoty vystavenia chemickým faktorom pri práci a o zrušení rozhodnutia 95/320/ES (Ú. v. EÚ L 62, 4.3.2014, s. 18).

      (4)  Smernica Komisie 91/322/EHS z 29. mája 1991 o stanovovaní smerných najvyšších prípustných hodnôt na vykonanie smernice Rady 80/1107/EHS o ochrane pracovníkov pred rizikami súvisiacimi s vystavením chemickým, fyzikálnym a biologickým faktorom pri práci (Ú. v. ES L 177, 5.7.1991, s. 22).

      (5)  Smernica Komisie 2000/39/ES z 8. júna 2000, ktorou sa ustanovuje prvý zoznam smerných najvyšších prípustných hodnôt vystavenia pri práci na vykonanie smernice Rady 98/24/ES o ochrane zdravia a bezpečnosti pracovníkov pred rizikami súvisiacimi s chemickými faktormi pri práci (Ú. v. ES L 142, 16.6.2000, s. 47).

      (6)  Smernica Komisie 2009/161/EÚ zo 17. decembra 2009, ktorou sa ustanovuje tretí zoznam smerných najvyšších prípustných hodnôt vystavenia pri práci na vykonanie smernice Rady 98/24/ES a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Komisie 2000/39/ES (Ú. v. EÚ L 338, 19.12.2009, s. 87).

      (7)  Rozhodnutie Rady 2003/C-218/01 z 22. júla 2003, ktorým sa zriaďuje Poradný výbor pre bezpečnosť a ochranu zdravia pri práci (Ú. v. EÚ C 218, 13.9.2003, s. 1).

      (8)  Ú. v. EÚ C 369, 17.12.2011, s. 14.

      PRÍLOHA

                  ES č. (1)

                  CAS č. (2)

                  NÁZOV CHEMICKÉHO FAKTORA

                  LIMITNÉ HODNOTY

                  Poznámka (3)

                  pre 8-hodinové vystavenie (4)

                  pre krátkodobé vystavenie (5)

                  mg/m3
                      (6)

                  ppm (7)

                  mg/m3
                      (6)

                  ppm (7)

                  —

                  —

                  Mangán a anorganické zlúčeniny mangánu
                  (ako mangán)

                  0,2 (8)

                  0,05 (9)

                  —

                  —

                  —

                  —

                  200-240-8

                  55-63-0

                  glycerol trinitrát

                  0,095

                  0,01

                  0,19

                  0,02

                  pokožka

                  200-262-8

                  56-23-5

                  chlorid uhličitý, tetrachlórmetán

                  6,4

                  1

                  32

                  5

                  pokožka

                  200-521-5

                  61-82-5

                  amitrol

                  0,2

                  —

                  —

                  —

                  —

                  200-580-7

                  64-19-7

                  kyselina octová

                  25

                  10

                  50

                  20

                  —

                  200-821-6

                  74-90-8

                  kyanovodík
                  (ako kyanid)

                  1

                  0,9

                  5

                  4,5

                  pokožka

                  200-838-9

                  75-09-2

                  metylénchlorid, dichlórmetán

                  353

                  100

                  706

                  200

                  pokožka

                  200-864-0

                  75-35-4

                  vinylidén chlorid, 1,1-dichlóretén

                  8

                  2

                  20

                  5

                  —

                  201-083-8

                  78-10-4

                  tetraetoxysilán

                  44

                  5

                  —

                  —

                  —

                  201-177-9

                  79-10-7

                  kyselina akrylová, kyselina prop-2-énová

                  29

                  10

                  59 (10)

                  20 (10)

                  —

                  201-188-9

                  79-24-3

                  nitroetán

                  62

                  20

                  312

                  100

                  pokožka

                  201-245-8

                  80-05-7

                  bisfenol A, 4,4′-izopropylidéndifenol

                  2 (8)

                  —

                  —

                  —

                  —

                  202-981-2

                  101-84-8

                  difenyléter

                  7

                  1

                  14

                  2

                  —

                  203-234-3

                  104-76-7

                  2-etylhexán-1-ol

                  5,4

                  1

                  —

                  —

                  —

                  203-400-5

                  106-46-7

                  1,4-dichlórbenzén, p-dichlórbenzén

                  12

                  2

                  60

                  10

                  pokožka

                  203-453-4

                  107-02-8

                  akroleín, akrylaldehyd, prop-2-enal

                  0,05

                  0,02

                  0,12

                  0,05

                  —

                  203-481-7

                  107-31-3

                  metyl-formiát

                  125

                  50

                  250

                  100

                  pokožka

                  203-788-6

                  110-65-6

                  but-2-ín-1,4-diol

                  0,5

                  —

                  —

                  —

                  —

                  204-825-9

                  127-18-4

                  terachlóretén

                  138

                  20

                  275

                  40

                  pokožka

                  205-500-4

                  141-78-6

                  etylacetát

                  734

                  200

                  1 468

                  400

                  —

                  205-599-4

                  143-33-9

                  kyanid sodný
                  (ako kyanid)

                  1

                  —

                  5

                  —

                  pokožka

                  205-792-3

                  151-50-8

                  kyanid draselný
                  (ako kyanid)

                  1

                  —

                  5

                  —

                  pokožka

                  207-069-8

                  431-03-8

                  diacetyl, butándión

                  0,07

                  0,02

                  0,36

                  0,1

                  —

                  211-128-3

                  630-08-0

                  oxid uhoľnatý

                  23

                  20

                  117

                  100

                  —

                  215-137-3

                  1305-62-0

                  hydroxid vápenatý

                  1 (9)

                  —

                  4 (9)

                  —

                  —

                  215-138-9

                  1305-78-8

                  oxid vápenatý

                  1 (9)

                  —

                  4 (9)

                  —

                  —

                  231-195-2

                  7446-09-5

                  oxid siričitý

                  1,3

                  0,5

                  2,7

                  1

                  —

                  231-484-3

                  7580-67-8

                  hydrid lítny

                  —

                  —

                  0,02 (8)

                  —

                  —

                  233-271-0

                  10102-43-9

                  oxid dusnatý

                  2,5

                  2

                  —

                  —

                  —

                  233-272-6

                  10102-44-0

                  oxid dusičitý

                  0,96

                  0,5

                  1,91

                  1

                  —

                  262-967-7

                  61788-32-7

                  terfenyl, hydrogenovaný

                  19

                  2

                  48

                  5

                  —

         (1)

         ES č.: Číslo Európskeho spoločenstva (ES), číselný identifikátor pre látky v Európskej únii.

         (2)

         CAS č.: Registračné číslo určené službou pre chemické abstrakty.

         (3)  Poznámka „pokožka“ uvedená pri limitnej hodnote ohrozenia pri práci označuje možnosť prenikania značného množstva látky cez pokožku.

         (4)  Merané alebo vypočítané vo vzťahu k referenčnému obdobiu časovo váženého priemeru osem hodín.

         (5)  Krátkodobá limitná hodnota vystavenia. Limitná hodnota, ktorá by nemala byť prekročená a ktorá sa týka pätnásťminútového intervalu, ak nie je stanovené inak.

         (6)

         mg/m3
         : miligramy na meter kubický vzduchu. Pre chemické látky v podobe plynu alebo pary je limitná hodnota vyjadrená pri 20 °C a 101,3 kPa.

         (7)

         ppm: objem vyjadrený v milióntinách z objemovej jednotky vzduchu (ml/m3).

         (8)  Inhalovateľná frakcia.

         (9)  Dýchateľná frakcia.

         (10)  Krátkodobá limitná hodnota vystavenia vo vzťahu k referenčnému obdobiu jednej minúty.


title: Korigendum k smernici Európskeho parlamentu a Rady 2008/6/ES z  20. februára 2008 , ktorou sa mení a dopĺňa smernica 97/67/ES s ohľadom na úplné dokončenie vnútorného trhu poštových služieb Spoločenstva ( Ú. v. EÚ L 52, 27.2.2008 )

text:
               10.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 39/50

         Korigendum k smernici Európskeho parlamentu a Rady 2008/6/ES z 20. februára 2008, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 97/67/ES s ohľadom na úplné dokončenie vnútorného trhu poštových služieb Spoločenstva
   (
         Úradný vestník Európskej únie L 52 z 27. februára 2008
      )
   Na strane 3 v odôvodneniach 1, 2, na strane 4 v odôvodneniach 9, 10, 11, 12, 13, na strane 5 v odôvodneniach 15, 16, na stranách 5, 6 a 7 v odôvodneniach 20, 21 až 31, 33, 34, na strane 8 a 9 v odôvodneniach 36 až 42, na strane 9 v odôvodnení 46, na strane 10 v odôvodneniach 54, 59, na strane 11 v článku 1 bode 1 štvrtej a piatej zarážke, bode 2 písm. i), na strane 12 v bode 2 písm. m) bode 20, bode 3 písm. a) ods. 1 a písm. b) prvom a druhom odseku, na strane 13 v bode 4 bode 1 a bode 2 odseku 1 a odseku 2, bode 6, bode 8 bode 3 a písm. b), bode 4, na strane 14 v bode 10 bode 1 a bode 2 prvej zarážke, tretej zarážke, odseku 3, odseku 4 a druhej zarážke, na strane 15 v bode 13 článku 11a), bode 14 článku 12 druhej, tretej, piatej, šiestej zarážke, na strane 16 v bode 15 písm. a) bode 1 a bode 2, písm. b) bode 8, písm. c) bode 9, na strane 17 v bode 16 písm. b), na strane 17 v bode 18 v článku 19 bode 2 prvom a druhom odseku, na strane 18 v bode 20 článku 22 bode 2 prvom odseku, na strane 18 v bode 21 článku 22a bode 1 prvom odseku, na strane 19 v bode 23 článku 23a prvom odseku, na strane 19 v bode 25, v názve prílohy, na strane 19 v bode 25 časti A, v názve časti A, v zarážkach 1, 3, 5; časti B odseku 1, odseku 2, odseku 3, odseku 6, odseku 7 a časti C, v názve časti C, v odseku 1, odseku 3, na strane 20 v článku 3 bode 1 a bode 3:
   namiesto:
   „univerzálne služby“
   má byť:
   „univerzálna služba“ v príslušnom gramatickom tvare.
   Na strane 11 v bode 1 (článok 1) druhej zarážke:
   namiesto:
   „univerzálnych poštových služieb“
   má byť:
   „univerzálnej poštovej služby“.
   Na strane 13 v bode 4 článku 4 bode 2 odseku 1:
   namiesto:
   „univerzálnych služie“
   má byť:
   „univerzálnych služieb“.
   Na strane 14 v bode 10 článku 9 bode 2 tretej zarážke:
   namiesto:
   „poskytovateľa (-ov) určeného(-ých)“
   má byť:
   „poskytovateľa(-ov) univerzálnej služby určeného(-ých)“.
   Na strane 16 v bode 15 písm. a) ods. 3 bode iii):
   namiesto:
   „ku každej univerzálnej službe“
   má byť:
   „ku každej z univerzálnych služieb“.
   Na strane 5 v odôvodnení 17:
   namiesto:
   „priame zásielky“
   má byť:
   „reklamné adresované zásielky“.
   Na strane 5 v odôvodnení 17, na strane 11 v bode 2 písm. f) bode 6:
   namiesto:
   „písomnosť“
   má byť:
   „korešpondencia“ v príslušnom gramatickom tvare.
   Na strane 5 v odôvodneniach 20, 21, na strane 6 v odôvodnení 27, na strane 7 v odôvodnení 30, na strane 11 v bode 3 písm. a) druhej zarážke a písm. b), na strane 19 v bode 25 časti A prvej zarážke:
   namiesto:
   „doručovanie“
   má byť:
   „dodávanie“ v príslušnom gramatickom tvare.
   Na strane 5 v odôvodnení 23:
   namiesto:
   „znamenájú“
   má byť:
   „znamenajú“.
   Na strane 7 v odôvodneniach 29, 32, na strane 8 v odôvodnení 41, na strane 9 v odôvodneniach 42, 47 a 49, na strane 10 v odôvodneniach 50 a 51, na strane 11 v bode 1 siedmej zarážke, na strane 12 v bode 2 písm. j) bode 14 prvej a druhej zarážke, na strane 12 v bode 3 písm. a) druhej zarážke a písm. b) odseku 1, na strane 14 v bode 10 bode 2 štvrtej zarážke, na strane 16 v bode 15 písm. b) bode 8 a písm. c) bode 9, na strane 17 v bode 17, na strane 18 v bode 20 bode 1 prvom a druhom odseku, bode 2 prvom a druhom odseku, bode 3 prvom odseku, na strane 18 v bode 21 bodoch 1, 2, 3 a 4, na strane 19 v bode 25 časti B:
   namiesto:
   „národný riadiaci orgán“
   má byť:
   „národný regulačný orgán“ v príslušnom gramatickom tvare.
   Na strane 7 v odôvodnení 30:
   namiesto:
   „takého“
   má byť:
   „takéto“.
   Na strane 8 v odôvodnení 41 štvrtej zarážke:
   namiesto:
   „konečných poplatkov“
   má byť:
   „terminálnych poplatkov“.
   Na strane 10 v odôvodnení 51:
   namiesto:
   „mal byť“
   má byť:
   „mali byť“.
   Na strane 11 v bode 1 štvrtej zarážke:
   namiesto:
   „sadzobných zásad“
   má byť:
   „tarifných zásad“.
   Na strane 11 v bode 2 písm. d):
   namiesto:
   „vložiť“
   má byť:
   „podať“.


title: Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/597 z 18. apríla 2018, ktorou sa mení smernica Rady 92/66/EHS zavádzajúca opatrenia Spoločenstva na kontrolu pseudomoru hydiny (Text s významom pre EHP )

text:
                  23.4.2018

                  SK

                  Úradný vestník Európskej únie

                  L 103/4

            SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) 2018/597
      z 18. apríla 2018,
      ktorou sa mení smernica Rady 92/66/EHS zavádzajúca opatrenia Spoločenstva na kontrolu pseudomoru hydiny
      (Text s významom pre EHP)
      EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
      so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 43 ods. 2,
      so zreteľom na návrh Európskej komisie,
      po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
      so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
      konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (2),
      keďže:

                  (1)

                  V smernici Rady 92/66/EHS (3) sa stanovujú opatrenia Únie na kontrolu, ktoré sa majú prijať v prípade výskytu ohniska pseudomoru hydiny v populáciách hydiny, poštových holubov a iných vtákov držaných v zajatí.

                  (2)

                  V článku 15 smernice 92/66/EHS sa stanovuje, že referenčné laboratórium Európskej únie pre pseudomor hydiny je uvedené v prílohe V k uvedenej smernici. V prílohe V k uvedenej smernici sa riadne odkazuje na toto laboratórium a uvádzajú sa jeho právomoci a úlohy.

                  (3)

                  V článku 19 smernice 92/66/EHS sa stanovujú opatrenia na kontrolu, ktoré majú členské štáty prijať v prípade, že existuje podozrenie, že poštové holuby alebo vtáky držané v zajatí sú nakazené pseudomorom hydiny. Stanovuje sa v nej, že v rozsahu potrebnom na správne uplatňovanie týchto opatrení na kontrolu, majú členské štáty poskytovať Komisii informácie o situácii týkajúcej sa choroby a o uplatnených opatreniach na kontrolu v súlade so vzorom uvedeným v prílohe VI k uvedenej smernici.

                  (4)

                  V článku 21 smernice 92/66/EHS sa stanovuje, že každý členský štát má vypracovať pohotovostný plán, v ktorom sa stanovia vnútroštátne opatrenia, ktoré sa budú vykonávať v prípade výskytu ohniska pseudomoru hydiny. Stanovuje sa v ňom, že kritériá, ktoré sa majú uplatňovať pri vypracúvaní uvedeného plánu, sú stanovené v prílohe VII k uvedenej smernici.

                  (5)

                  V článku 24 smernice 92/66/EHS sa stanovuje, že jej prílohy Rada podľa potreby zmení na základe hlasovania kvalifikovanej väčšiny o návrhu Komisie, najmä s cieľom zohľadniť vývoj poznatkov a diagnostických metód.

                  (6)

                  V prílohách V, VI a VII k smernici 92/66/EHS sa stanovuje: i) názov a adresa referenčného laboratória Európskej únie pre pseudomor hydiny, ako aj jeho právomoci a úlohy; ii) vzor, ktorý majú členské štáty používať na podávanie správ o situácii týkajúcej sa choroby a uplatnených opatreniach na kontrolu; a iii) minimálne kritériá, ktoré majú členské štáty uplatňovať pri vypracúvaní pohotovostných plánov špecifikujúcich vnútroštátne opatrenia, ktoré sa majú vykonávať v prípade výskytu ohniska pseudomoru hydiny.

                  (7)

                  S cieľom zjednodušiť a zefektívniť postupy týkajúce sa kontroly pseudomoru hydiny, najmä vzhľadom na nové pravidlá týkajúce sa určovania referenčných laboratórií Európskej únie stanovené v článku 93 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/625 (4), ako aj na nový systém vykonávacích aktov stanovený v článku 291 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, a s cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania smernice 92/66/EHS by sa mali prílohy V, VI a VII k smernici 92/66/EHS vypustiť a vykonávacie právomoci v oblastiach, na ktoré sa vzťahujú tieto prílohy, by sa mali preniesť na Komisiu. Uvedené právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 (5).

                  (8)

                  Z dôvodov jasnosti by mali byť právomoci a úlohy referenčného laboratória Európskej únie pre pseudomor hydiny stanovené v článku 15 smernice 92/66/EHS a kritériá pre pohotovostné plány by mali byť stanovené v článku 21 uvedenej smernice.

                  (9)

                  V záujme konzistentnosti a efektívnosti by členské štáty mali zabezpečiť včasnú transpozíciu ustanovení tejto smernice.

                  (10)

                  Smernica 92/66/EHS by sa preto mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť,

            PRIJALI TÚTO SMERNICU:
      Článok 1
      Zmeny smernice 92/66/EHS
      Smernica 92/66/EHS sa mení takto:

                  1.

                  Článok 15 sa nahrádza takto:
                  „Článok 15
                  1.   Komisia prostredníctvom vykonávacích aktov určí referenčné laboratórium Európskej únie pre pseudomor hydiny. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 25.
                  2.   Referenčné laboratórium Európskej únie pre pseudomor hydiny má tieto právomoci a úlohy:

                              a)

                              po dohovore s Komisiou koordinuje metódy používané v členských štátoch na diagnostiku pseudomoru hydiny, a to najmä:

                                          i)

                                          typizáciou, uskladňovaním a dodávaním kmeňov vírusu pseudomoru hydiny pre sérologické testy a prípravu antiséra;

                                          ii)

                                          zásobovaním národných referenčných laboratórií štandardnými sérami a inými referenčnými reaktantmi na štandardizáciu testovacích metód a reaktantov používaných v členských štátoch;

                                          iii)

                                          založením a uchovávaním zbierky kmeňov a izolátov vírusu pseudomoru hydiny;

                                          iv)

                                          pravidelným organizovaním komparatívneho testovania diagnostických postupov na úrovni Únie;

                                          v)

                                          zberom a triedením údajov a informácií týkajúcich sa používaných diagnostických metód a výsledkov testov vykonaných v Únii;

                                          vi)

                                          charakterizáciou izolátov vírusu pseudomoru hydiny najpokrokovejšími metódami s cieľom podpory lepšieho pochopenia epidemiológie pseudomoru hydiny;

                                          vii)

                                          sledovaním vývoja situácie na celom svete z hľadiska dozoru, epidemiológie a prevencie pseudomoru hydiny;

                                          viii)

                                          uchovávaním odborných poznatkov o víruse pseudomoru hydiny a o ďalších relevantných vírusoch s cieľom umožniť rýchlu diferenciálnu diagnostiku;

                                          ix)

                                          získavaním dôkladných znalostí o príprave a používaní imunologických veterinárnych prípravkov používaných na eradikáciu a kontrolu pseudomoru hydiny;

                              b)

                              aktívne poskytuje pomoc pri identifikácii ohnísk pseudomoru hydiny v členských štátoch formou štúdia izolátov vírusu zaslaných na potvrdenie diagnózy, charakterizáciu a epidemiologické štúdie;

                              c)

                              uľahčuje odbornú prípravu alebo preškoľovanie odborníkov v oblasti laboratórnej diagnostiky s cieľom zosúladenia diagnostických metód v celej Únii.“;

                  2.

                  Článok 19 sa mení takto:

                              a)

                              odsek 5 sa nahrádza takto:
                              „5.   V rozsahu, aký si vyžaduje primerané uplatnenie ustanovení uvedených v tomto článku, členské štáty predložia Komisii v rámci Stáleho výboru pre rastliny, zvieratá, potraviny a krmivá informácie o situácii týkajúcej sa choroby a uplatnených opatreniach na kontrolu.“;

                              b)

                              dopĺňa sa tento odsek:
                              „6.   Komisia môže prostredníctvom vykonávacích aktov stanoviť pravidlá týkajúce sa informácií, ktoré majú predkladať členské štáty Komisii, ako je stanovené v odseku 5 tohto článku. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 25.“;

                  3.

                  Článok 21 sa nahrádza takto:
                  „Článok 21
                  1.   Každý členský štát vypracuje pohotovostný plán špecifikujúci vnútroštátne opatrenia, ktoré sa majú vykonávať v prípade výskytu ohniska pseudomoru hydiny. Pohotovostný plán sa podľa potreby aktualizuje s cieľom zohľadniť vývoj situácie.
                  Pohotovostný plán umožňuje prístup k budovám, zariadeniu, personálu a všetkému ďalšiemu príslušnému materiálu nevyhnutnému na rýchlu a účinnú eradikáciu ohniska pseudomoru hydiny. Zároveň sa v ňom presne uvádzajú požiadavky na vakcíny, ktoré každý členský štát považuje za potrebné v prípade núdzovej vakcinácie.
                  2.   Pohotovostné plány a všetky ich aktualizácie sa predkladajú Komisii.
                  3.   Komisia preskúma pohotovostné plány a všetky ich aktualizácie s cieľom zistiť, či sú vhodné na dosiahnutie želaného cieľa, a navrhne príslušnému členskému štátu potrebné zmeny, najmä s cieľom zabezpečiť ich zlučiteľnosť s plánmi ostatných členských štátov.
                  Komisia schvaľuje pohotovostné plány a všetky ich aktualizácie, v prípade potreby zmenené, v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 25.
                  4.   Komisia môže prostredníctvom vykonávacích aktov stanoviť kritériá, ktoré majú členské štáty uplatňovať pri vypracúvaní pohotovostných plánov. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 25.“;

                  4.

                  Článok 25 sa nahrádza takto:
                  „Článok 25
                  1.   Komisii pomáha Stály výbor pre rastliny, zvieratá, potraviny a krmivá zriadený článkom 58 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 (*1). Uvedený výbor je výborom v zmysle nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 (*2).
                  2.   Ak sa odkazuje na tento článok, uplatňuje sa článok 5 nariadenia (EÚ) č. 182/2011.

                  5.

                  Prílohy V, VI a VII sa vypúšťajú.

            Článok 2
      Transpozícia
      Členské štáty prijmú a uverejnia do 30. júna 2018 opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.
      Tieto opatrenia uplatňujú od 1. januára 2019.
      Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
      Článok 3
      Prechodné ustanovenie
      Určenie referenčného laboratória Európskej únie pre pseudomor hydiny uvedené v prílohe V k smernici 92/66/EHS pred prijatím zmien prostredníctvom tejto smernice zostáva v platnosti, až kým sa náležite neurčí referenčné laboratórium Európskej únie pre pseudomor hydiny v súlade s článkom 15 smernice 92/66/EHS, zmenenej touto smernicou.
      Článok 4
      Nadobudnutie účinnosti
      Táto smernica nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
      Článok 5
      Adresáti
      Táto smernica je určená členským štátom.

         V Štrasburgu 18. apríla 2018

               Za Európsky parlament

               predseda

            A. TAJANI

               Za Radu

               predsedníčka

            L. PAVLOVA

         (1)  Stanovisko zo 14. februára 2018 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).

         (2)  Pozícia Európskeho parlamentu zo 14. marca 2018 (zatiaľ neuverejnená v úradnom vestníku) a rozhodnutie Rady z 12. apríla 2018.

         (3)  Smernica Rady 92/66/EHS zo 14. júla 1992 zavádzajúca opatrenia Spoločenstva na kontrolu pseudomoru hydiny (Ú. v. ES L 260, 5.9.1992, s. 1).

         (4)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/625 z 15. marca 2017 o úradných kontrolách a iných úradných činnostiach vykonávaných na zabezpečenie uplatňovania potravinového a krmivového práva a pravidiel pre zdravie zvierat a dobré životné podmienky zvierat, pre zdravie rastlín a pre prípravky na ochranu rastlín, o zmene nariadení Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001, (ES) č. 396/2005, (ES) č. 1069/2009, (ES) č. 1107/2009, (EÚ) č. 1151/2012, (EÚ) č. 652/2014, (EÚ) 2016/429 a (EÚ) 2016/2031, nariadení Rady (ES) č. 1/2005 a (ES) č. 1099/2009 a smerníc Rady 98/58/ES, 1999/74/ES, 2007/43/ES, 2008/119/ES a 2008/120/ES a o zrušení nariadení Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 854/2004 a (ES) č. 882/2004, smerníc Rady 89/608/EHS, 89/662/EHS, 90/425/EHS, 91/496/EHS, 96/23/ES, 96/93/ES a 97/78/ES a rozhodnutia Rady 92/438/EHS (nariadenie o úradných kontrolách) (Ú. v. EÚ L 95, 7.4.2017, s. 1).

         (5)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 zo 16. februára 2011, ktorým sa ustanovujú pravidlá a všeobecné zásady mechanizmu, na základe ktorého členské štáty kontrolujú vykonávanie vykonávacích právomocí Komisie (Ú. v. EÚ L 55, 28.2.2011, s. 13).

         (*1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 z 28. januára 2002, ktorým sa ustanovujú všeobecné zásady a požiadavky potravinového práva, zriaďuje Európsky úrad pre bezpečnosť potravín a stanovujú postupy v záležitostiach bezpečnosti potravín (Ú. v. ES L 31, 1.2.2002, s. 1).

         (*2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 zo 16. februára 2011, ktorým sa ustanovujú pravidlá a všeobecné zásady mechanizmu, na základe ktorého členské štáty kontrolujú vykonávanie vykonávacích právomocí Komisie (Ú. v. EÚ L 55, 28.2.2011, s. 13).“


title: Smernica Rady (EÚ) 2018/822 z 25. mája 2018, ktorou sa mení smernica 2011/16/EÚ, pokiaľ ide o povinnú automatickú výmenu informácií v oblasti daní v súvislosti s cezhraničnými opatreniami podliehajúcimi oznamovaniu

text:
               5.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 139/1

         SMERNICA RADY (EÚ) 2018/822
   z 25. mája 2018,
   ktorou sa mení smernica 2011/16/EÚ, pokiaľ ide o povinnú automatickú výmenu informácií v oblasti daní v súvislosti s cezhraničnými opatreniami podliehajúcimi oznamovaniu
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej články 113 a 115,
   so zreteľom na návrh Európskej komisie,
   po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu (1),
   so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (2),
   konajúc v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom,
   keďže:

               (1)

               Smernica Rady 2011/16/EÚ (3) bola v niekoľkých posledných rokoch predmetom série zmien, ktorých cieľom bolo zohľadniť nové iniciatívy v oblasti daňovej transparentnosti na úrovni Únie. Smernicou Rady 2014/107/EÚ (4) sa v tejto súvislosti zaviedol spoločný štandard oznamovania vypracovaný Organizáciou pre hospodársku spoluprácu a rozvoj (OECD) pre informácie o finančných účtoch v Únii. V spoločnom štandarde oznamovania sa stanovuje automatická výmena informácií o finančných účtoch, ktorých držiteľmi sú daňoví nerezidenti, a vymedzuje celosvetovo rámec pre výmenu týchto informácií. Smernica 2011/16/EÚ bola zmenená smernicou Rady (EÚ) 2015/2376 (5), ktorou sa stanovila automatická výmena informácií o cezhraničných záväzných stanoviskách, a smernicou Rady (EÚ) 2016/881 (6), ktorou sa stanovila povinná automatická výmena informácií medzi daňovými orgánmi o podávaní správ nadnárodných podnikov podľa jednotlivých krajín. Vzhľadom na to, aké môžu mať informácie o boji proti praniu špinavých peňazí využitie pre daňové orgány, sa smernicou Rady (EÚ) 2016/2258 (7) uložila členským štátom povinnosť poskytnúť daňovým orgánom prístup k postupom hĺbkového preverovania, ktoré uplatňujú finančné inštitúcie podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/849 (8). Hoci bola smernica 2011/16/EÚ viackrát zmenená, aby sa posilnili prostriedky, ktoré môžu daňové orgány využívať v reakcii na agresívne daňové plánovanie, naďalej existuje potreba posilniť určité osobitné aspekty existujúceho daňového rámca týkajúce sa transparentnosti.

               (2)

               Pre členské štáty je čoraz ťažšie chrániť svoje vnútroštátne základy dane pred eróziou voči štruktúram daňového plánovania, ktoré sa vyvinuli do obzvlášť sofistikovanej podoby a často profitujú z intenzívnejšieho pohybu kapitálu aj osôb v rámci vnútorného trhu. Takéto štruktúry zvyčajne pozostávajú z opatrení, ktoré sa vytvorili naprieč rôznymi jurisdikciami, pričom presúvajú zdaniteľné zisky do priaznivejších daňových režimov alebo sa ich účinkom znižuje celkový daňový výmer daňovníka. Členské štáty v dôsledku toho často pociťujú výrazné zníženie svojich daňových príjmov, čo im bráni v uplatňovaní daňových politík podporujúcich rast. Preto je veľmi dôležité, aby daňové orgány členských štátov získavali ucelené a relevantné informácie o opatreniach potenciálne agresívneho daňového plánovania. Takéto informácie by uvedeným orgánom umožnili okamžite reagovať na škodlivé daňové praktiky a odstrániť existujúce medzery prostredníctvom právnych predpisov alebo tak, že vykonajú zodpovedajúce posúdenia rizika a daňové audity. Skutočnosť, že daňové úrady nezareagujú na oznámené opatrenia by však nemala znamenať uznanie platnosti tohto opatrenia alebo daňového zaobchádzania s ním.

               (3)

               Vzhľadom na to, že väčšina opatrení potenciálne agresívneho daňového plánovania zasahuje do viacerých jurisdikcií, zverejňovanie informácií o uvedených opatreniach by prinieslo ďalšie pozitívne výsledky, keby sa dané informácie vymieňali aj medzi členskými štátmi. Predovšetkým, automatická výmena informácií medzi daňovými orgánmi je kľúčová, aby tieto orgány dostávali potrebné informácie, ktoré im umožnia konať, ak spozorujú agresívne daňové praktiky.

               (4)

               S vedomím toho, ako by transparentný rámec na rozvíjanie podnikateľskej činnosti mohol prispieť k zakročeniu proti vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam a daňovým únikom na vnútornom trhu, bola Komisia vyzvaná, aby prikročila k iniciatívam týkajúcim sa povinného zverejňovania informácií o opatreniach potenciálne agresívneho daňového plánovania v súlade s akciou 12 projektu OECD na zabránenie narúšaniu základu dane a presunu ziskov (BEPS). Európsky parlament v tejto súvislosti vyzval na prijatie prísnejších opatrení proti sprostredkovateľom nápomocným pri opatreniach, ktoré môžu viesť k vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam a daňovému úniku. Je tiež dôležité poznamenať, že vo Vyhlásení G7 z Bari z 13. mája 2017 o boji proti daňovým trestným činom a iným nezákonným finančným tokom bola OECD požiadaná, aby začala diskusiu o možných spôsoboch riešenia opatrení navrhnutých s cieľom obchádzať oznamovanie v rámci spoločného štandardu oznamovania alebo zameraných na poskytnutie krytia skutočných vlastníkov príjmov netransparentnými štruktúrami, pričom by sa mali zohľadniť aj vzorové pravidlá povinného zverejňovania inšpirované prístupom zameraným na boj proti opatreniam na vyhýbanie sa daňovej povinnosti uvedeným v správe k akcii 12 BEPS.

               (5)

               Treba pripomenúť, že určití finanční sprostredkovatelia a iní poskytovatelia daňového poradenstva pravdepodobne aktívne pomáhali svojim klientom pri skrývaní finančných prostriedkov v krajinách, ktoré sú daňovými rajmi. Hoci spoločný štandard oznamovania zavedený smernicou 2014/107/EÚ je významným krokom k vytvoreniu rámca transparentnosti v daňovej oblasti v Únii, dá sa ešte zlepšiť – prinajmenšom pokiaľ ide o informácie o finančných účtoch.

               (6)

               Oznamovanie opatrení potenciálne agresívneho cezhraničného daňového plánovania môže účinne prispieť k úsiliu smerujúcemu k tomu, aby sa na vnútornom trhu vytvorilo prostredie spravodlivého zdaňovania. Krok správnym smerom by v tomto ohľade predstavovala povinnosť sprostredkovateľov informovať daňové orgány o určitých cezhraničných opatreniach, ktoré by sa prípadne mohli využívať v boji proti agresívnemu daňovému plánovaniu. V snahe vypracovať ucelenejšiu politiku by bolo tiež nevyhnutné, aby daňové orgány po oznamovaní – v druhom kroku – poskytovali informácie svojim partnerom v iných členských štátoch. Vďaka takýmto opatreniam by sa zároveň zvýšila efektívnosť spoločného štandardu oznamovania. Okrem toho by bolo dôležité udeliť Komisii prístup k dostatočnému množstvu informácií, aby mohla monitorovať riadne fungovanie tejto smernice. Takýto prístup Komisie k informáciám nezbavuje členský štát povinnosti oznámiť Komisii akúkoľvek štátnu pomoc.

               (7)

               Je zrejmé, že zamýšľaný odrádzajúci účinok oznamovania cezhraničných opatrení potenciálne agresívneho daňového plánovania by sa dosiahol s väčšou pravdepodobnosťou, ak by sa daňové orgány dostali k príslušným informáciám v počiatočnom štádiu, inak povedané skôr, ako sa takéto opatrenia skutočne vykonajú. Aby sa uľahčila práca správnym orgánom členských štátov, následná automatická výmena informácií o takýchto opatreniach by sa mohla uskutočňovať štvrťročne.

               (8)

               S cieľom zabezpečiť riadne fungovanie vnútorného trhu a predísť medzerám v navrhovanom rámci pravidiel by sa povinnosť oznamovania mala uložiť všetkým aktérom, ktorí sú zvyčajne zapojení do navrhovania, ponúkania na trhu, organizovania alebo riadenia implementácie cezhraničnej transakcie podliehajúcej oznamovaniu alebo série takýchto transakcií, ako aj tým, ktorí pri tom poskytujú pomoc alebo poradenstvo. Nemalo by sa opomenúť ani to, že v určitých prípadoch by sa povinnosť oznamovania nedala u sprostredkovateľa uplatniť z dôvodu jeho povinnosti zachovávať mlčanlivosť, alebo keď sprostredkovateľ neexistuje, lebo daňovník si napríklad schému navrhuje a implementuje interne. Bolo by dôležité, aby daňové orgány za takýchto okolností neprišli o možnosť získať informácie o daňových opatreniach, ktoré potenciálne súvisia s agresívnym daňovým plánovaním. Preto by bolo potrebné presunúť povinnosť oznamovania na daňovníka, ktorý má z daného opatrenia v takýchto prípadoch prospech.

               (9)

               Opatrenia agresívneho cezhraničného daňového plánovania sa v priebehu rokov vyvinuli do čoraz zložitejšej podoby a neustále sa menia a prispôsobujú v reakcii na defenzívne protiopatrenia daňových orgánov. Vzhľadom na to by namiesto vymedzenia pojmu agresívneho daňového plánovania bolo efektívnejšie snažiť sa zachytiť opatrenia potenciálne agresívneho daňového plánovania prostredníctvom zostavenia zoznamu aspektov a prvkov transakcie, ktoré sú výraznou indikáciou vyhýbania sa daňovým povinnostiam alebo zneužívania. Uvedené indikácie sa označujú ako „charakteristické znaky“.

               (10)

               Keďže hlavný cieľ tejto smernice týkajúci sa oznamovania opatrení potencionálne agresívneho cezhraničného daňového plánovania by sa mal zameriavať na zaistenie riadneho fungovania vnútorného trhu, je dôležité, aby sa na úrovni Únie neregulovalo nad rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie vytýčených cieľov. Akékoľvek spoločné pravidlá oznamovania by preto bolo potrebné obmedziť na cezhraničné situácie, konkrétne situácie, ktoré sa týkajú viac ako jedného členského štátu alebo členského štátu a tretej krajiny. Za takýchto okolností sa z dôvodu možného vplyvu na fungovanie vnútorného trhu môže za opodstatnenú považovať skôr potreba stanoviť spoločný súbor pravidiel, než ponechať túto záležitosť na riešenie na národnej úrovni. Členský štát by mohol prijať ďalšie opatrenia na oznamovanie podobného charakteru na národnej úrovni, ale príslušným orgánom ostatných členských štátov by sa nemali automaticky oznamovať žiadne zhromaždené informácie nad rámec toho, čo v súlade s touto smernicou podlieha oznamovaniu. Uvedené informácie by sa v súlade s platnými pravidlami mohli vymieňať na požiadanie alebo spontánne.

               (11)

               Vzhľadom na to, že oznamované opatrenia by mali mať cezhraničný rozmer, by bolo dôležité vymieňať si príslušné informácie s daňovými orgánmi iných členských štátov, aby sa zabezpečila čo najväčšia účinnosť tejto smernice pri odrádzaní od praktík agresívneho daňového plánovania. Mechanizmus výmeny informácií v rámci cezhraničných záväzných stanovísk a záväzných stanovísk k stanoveniu metódy ocenenia by sa mal používať aj pri povinnej a automatickej výmene oznamovaných informácií o cezhraničných opatreniach potenciálne agresívneho daňového plánovania medzi daňovými orgánmi v Únii.

               (12)

               Aby sa uľahčila automatická výmena informácií a aby sa zdroje využívali účinnejšie, výmeny informácií by sa mali uskutočňovať prostredníctvom spoločnej komunikačnej siete („sieť CCN“), ktorú vytvorila Únia. V rámci toho by sa informácie zaznamenávali v zabezpečenom centrálnom registri pre administratívnu spoluprácu v oblasti daní. Členské štáty by mali mať povinnosť zaviesť súbor praktických opatrení vrátane opatrení na štandardizáciu oznamovania všetkých požadovaných informácií prostredníctvom vytvorenia štandardného formulára. Súčasťou toho by malo byť spresnenie jazykového režimu zamýšľanej výmeny informácií a zodpovedajúca modernizácia spoločnej komunikačnej siete.

               (13)

               V snahe minimalizovať náklady a administratívne zaťaženie daňových správ aj sprostredkovateľov a zabezpečiť účinnosť tejto smernice pri zabraňovaní praktikám agresívneho daňového plánovania by rozsah automatickej výmeny informácií vo vzťahu k cezhraničným opatreniam podliehajúcim oznamovaniu v rámci Únie mal byť v súlade s medzinárodným vývojom. Na účely riešenia opatrení navrhnutých s cieľom obchádzať povinnosť oznamovania vrátane automatickej výmeny informácií by sa mal zaviesť osobitný charakteristický znak. Na účely uvedeného charakteristického znaku by sa dohody o automatickej výmene informácií o finančných účtoch podľa spoločného štandardu oznamovania mali považovať za rovnocenné s povinnosťami oznamovania stanovenými v článku 8 ods. 3a smernice Rady 2014/107/EÚ a v prílohe I k nej. Pri vykonávaní častí tejto smernice, ktorými sa riešia opatrenia s cieľom vyhnúť sa spoločnému štandardu oznamovania a opatrenia zahŕňajúce právnické osoby alebo právne štruktúry alebo iné podobné štruktúry, môžu členské štáty v snahe zabezpečiť konzistentnosť uplatňovania vo všetkých členských štátoch využiť ako príklad alebo vysvetlenie prácu OECD, konkrétnejšie jej vzorové pravidlá povinného zverejňovania na riešenie opatrení na vyhýbanie sa spoločnému štandardu oznamovania a neprehľadných štruktúr v daňových rajoch, ako aj komentár k nim, ak sú tieto texty v súlade s ustanoveniami práva Únie.

               (14)

               Aj keď priame zdaňovanie zostáva v právomoci členských štátov, je vhodné odkázať na nulovú alebo takmer nulovú sadzbu dane z príjmu právnických osôb, výhradne na účely jasného vymedzenia rozsahu pôsobnosti charakteristického znaku, ktorý sa vzťahuje na opatrenia zahŕňajúce cezhraničné transakcie, ktoré by mali podliehať oznamovaniu podľa smernice 2011/16/EÚ zo strany sprostredkovateľov alebo, v náležitých prípadoch, zo strany daňovníkov, a o ktorých by si príslušné orgány mali vymieňať informácie automaticky. Okrem toho je vhodné pripomenúť, že cezhraničné opatrenia agresívneho daňového plánovania, ktorých hlavným alebo jedným z hlavných cieľov je získať daňové zvýhodnenie, ktoré je v rozpore s predmetom alebo účelom uplatniteľného daňového práva, podliehajú všeobecnému pravidlu proti zneužívaniu stanoveného v článku 6 smernice Rady (EÚ) 2016/1164 (9).

               (15)

               Pre zvýšenie účinnosti tejto smernice by členské štáty mali stanoviť sankcie za porušenie vnútroštátnych predpisov, ktorými sa táto smernica transponuje. Takéto sankcie by mali byť účinné, primerané a odrádzajúce.

               (16)

               S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania tejto smernice, a najmä automatickej výmeny informácií medzi daňovými orgánmi, by sa mali na Komisiu preniesť vykonávacie právomoci prijať štandardný formulár s obmedzeným počtom prvkov vrátane jazykového režimu. Z rovnakého dôvodu by sa mali preniesť na Komisiu aj vykonávacie právomoci prijímať potrebné praktické opatrenia na modernizáciu centrálneho registra pre administratívnu spoluprácu v oblasti daní. Uvedené právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 (10).

               (17)

               V súlade s článkom 28 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (11) sa uskutočnili konzultácie s európskym dozorným úradníkom pre ochranu údajov. Každé spracúvanie osobných údajov vykonávané v rámci tejto smernice musí byť v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES (12) a nariadením (ES) č. 45/2001.

               (18)

               Táto smernica rešpektuje základné práva a dodržiava zásady uznané najmä v Charte základných práv Európskej únie.

               (19)

               Keďže cieľ tejto smernice, a to zlepšenie fungovania vnútorného trhu odrádzaním od využívania opatrení agresívneho cezhraničného daňového plánovania, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, ale z dôvodu, že smernica sa zameriava na schémy, ktoré sa vytvárajú s cieľom potenciálne využiť nedostatky trhu, ktoré majú svoj pôvod v spolupôsobení nesúrodých vnútroštátnych daňových predpisov, ho možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa, s osobitným zreteľom na to, že sa obmedzuje na cezhraničné opatrenia týkajúce sa viac ako jedného členského štátu alebo členského štátu a tretej krajiny.

               (20)

               Smernica 2011/16/EÚ by sa preto mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť,

         PRIJALA TÚTO SMERNICU:
   Článok 1
   Smernica 2011/16/EÚ sa mení takto:

               1.

               Článok 3 sa mení takto:

                           a)

                           bod 9 sa mení takto:

                                       i)

                                       v prvom pododseku sa písmeno a) nahrádza takto:

                                                   „a)

                                                   na účely článku 8 ods. 1 a článkov 8a, 8aa a 8ab systematické oznamovanie vopred určených informácií inému členskému štátu, a to bez predchádzajúcej žiadosti a vo vopred stanovených pravidelných intervaloch. Na účely článku 8 ods. 1 sa odkaz na dostupné informácie týka informácií, ktoré sa nachádzajú v daňových spisoch členského štátu oznamujúceho informácie, ktoré možno získať v súlade s postupmi získavania a spracúvania informácií v uvedenom členskom štáte;“;

                                       ii)

                                       v prvom pododseku sa písmeno c) nahrádza takto:

                                                   „c)

                                                   na účely iných ustanovení tejto smernice než článku 8 ods. 1 a ods. 3a a článkov 8a, 8aa a 8ab systematické oznamovanie vopred určených informácií podľa písmen a) a b) tohto bodu.“;

                                       iii)

                                       v druhom pododseku sa prvá veta nahrádza takto:
                                       „V kontexte článku 8 ods. 3a, článku 8 ods. 7a, článku 21 ods. 2, článku 25 ods. 2 a 3 a prílohy IV majú príslušné pojmy význam podľa zodpovedajúceho vymedzenia pojmu uvedeného v prílohe I.“;

                           b)

                           dopĺňajú sa tieto body:

                                       „18.

                                       ‚cezhraničné opatrenie’ je opatrenie týkajúce sa buď viac než jedného členského štátu, alebo členského štátu a tretej krajiny, keď je splnená aspoň jedna z týchto podmienok:

                                                   a)

                                                   nie všetci účastníci v rámci daného opatrenia sú rezidentmi na daňové účely v tej istej jurisdikcii;

                                                   b)

                                                   jeden alebo viacerí účastníci v rámci daného opatrenia sú rezidentmi na daňové účely súčasne vo viac než jednej jurisdikcii;

                                                   c)

                                                   jeden alebo viacerí účastníci v rámci daného opatrenia vykonávajú podnikateľskú činnosť v inej jurisdikcii prostredníctvom stálej prevádzkarne nachádzajúcej sa v tejto jurisdikcii a dané opatrenie predstavuje časť podnikateľskej činnosti alebo celú podnikateľskú činnosť tejto stálej prevádzkarne;

                                                   d)

                                                   jeden alebo viacerí účastníci v rámci daného opatrenia vykonávajú činnosť v inej jurisdikcii bez toho, aby boli rezidentmi na daňové účely alebo vytvorili stálu prevádzkareň nachádzajúcu sa v tejto jurisdikcii;

                                                   e)

                                                   takéto opatrenie má možný vplyv na automatickú výmenu informácií alebo identifikáciu skutočného vlastníctva.

                                             Na účely bodov 18 až 25 tohto článku, článku 8ab a prílohy IV zahŕňa pojem opatrenie aj sériu opatrení. Opatrenie môže pozostávať z viac ako jedného kroku alebo časti.

                                       19.

                                       ‚cezhraničné opatrenie podliehajúce oznamovaniu’ je každé cezhraničné opatrenie, ktoré má aspoň jeden z charakteristických znakov uvedených v prílohe IV;

                                       20.

                                       ‚charakteristický znak’ je vlastnosť alebo aspekt/prvok cezhraničného opatrenia, ktorý predstavuje indikáciu možného rizika vyhýbania sa daňovým povinnostiam, ako sa uvádza v prílohe IV;

                                       21.

                                       ‚sprostredkovateľ’ je každá osoba, ktorá navrhuje cezhraničné opatrenie podliehajúce oznamovaniu, ponúka ho na trhu, organizuje ho alebo sprístupňuje na implementáciu, alebo ktorá riadi implementáciu takéhoto opatrenia.
                                       Je to tiež každá osoba, ktorá so zreteľom na relevantné skutočnosti a okolnosti a na základe dostupných informácií a relevantných odborných znalostí a chápania, ktoré sú potrebné na poskytovanie takýchto služieb, vie alebo od nej možno odôvodnene očakávať, že vie, že sa zaviazala priamo alebo prostredníctvom iných osôb poskytovať pomoc, podporu alebo poradenstvo v súvislosti s navrhovaním, ponúkaním na trhu a organizovaním cezhraničného opatrenia podliehajúceho oznamovaniu, jeho sprístupňovaním na implementáciu alebo s riadením implementácie takéhoto opatrenia. Každá osoba má právo na poskytnutie dôkazov o tom, že nevedela a že sa od nej nemohlo odôvodnene očakávať, že vie, že bola zapojená do cezhraničného opatrenia podliehajúceho oznamovaniu. Na tento účel sa uvedená osoba môže odvolávať na všetky relevantné skutočnosti a okolnosti, ako aj dostupné informácie a ich relevantné odborné zhodnotenie a pochopenie.
                                       Aby bola osoba sprostredkovateľom, musí spĺňať aspoň jednu z týchto dodatočných podmienok:

                                                   a)

                                                   je rezidentom na daňové účely v niektorom členskom štáte;

                                                   b)

                                                   má v členskom štáte stálu prevádzkareň, prostredníctvom ktorej sa poskytujú služby v súvislosti s daným opatrením;

                                                   c)

                                                   je zriadená podľa právnych predpisov členského štátu alebo sa riadi právnymi predpismi členského štátu;

                                                   d)

                                                   je zaregistrovaná v profesijnom združení pre právne, daňové alebo poradenské služby v niektorom členskom štáte;

                                       22.

                                       ‚príslušný daňovník’ je každá osoba, ktorej sa na implementáciu sprístupní cezhraničné opatrenie podliehajúce oznamovaniu alebo ktorá je pripravená implementovať cezhraničné opatrenie podliehajúce oznamovaniu, alebo ktorá vykonala prvý krok v súvislosti s takýmto opatrením;

                                       23.

                                       ‚pridružený podnik’ na účely článku 8ab je osoba, ktorá je prepojená s inou osobou aspoň jedným z týchto spôsobov:

                                                   a)

                                                   daná osoba sa zúčastňuje na riadení inej osoby tak, že je v postavení uplatňovať na túto inú osobu významný vplyv;

                                                   b)

                                                   daná osoba sa zúčastňuje na kontrole inej osoby prostredníctvom účasti, ktorá predstavuje viac ako 25 % hlasovacích práv;

                                                   c)

                                                   daná osoba má účasť na kapitále inej osoby prostredníctvom vlastníckeho práva, ktoré predstavuje priamo alebo nepriamo viac ako 25 % kapitálu;

                                                   d)

                                                   daná osoba má nárok na 25 % alebo viac zisku inej osoby.

                                             Ak sa na riadení, kontrole, kapitále alebo zisku tej istej osoby zúčastňuje podľa písmen a) až d) viac ako jedna osoba, všetky dotknuté osoby sa považujú za pridružené podniky.
                                       Ak sa tie isté osoby zúčastňujú podľa písmen a) až d) na riadení, kontrole, kapitále alebo zisku viac ako jednej osoby, všetky dotknuté osoby sa považujú za pridružené podniky.
                                       Na účely tohto bodu sa osoba, ktorá koná spoločne s inou osobou, pokiaľ ide o hlasovacie práva alebo vlastníctvo kapitálu subjektu, považuje za osobu, ktorá má účasť na všetkých hlasovacích právach alebo vlastníctve kapitálu daného subjektu, ktoré má v držbe táto iná osoba.
                                       Pri nepriamej účasti sa plnenie požiadaviek podľa písmena c) určuje vynásobením podielov účasti v dcérskych spoločnostiach nižších úrovní. Osoba s viac ako 50 % hlasovacích práv sa považuje za držiteľa 100 % hlasovacích práv.
                                       Fyzická osoba, jej manžel/manželka a jej priami predkovia alebo potomkovia sa považujú za jednu osobu;

                                       24.

                                       ‚opatrenie určené pre trh’ je cezhraničné opatrenie, ktoré je navrhnuté, prešlo fázou ponúkania na trhu alebo je pripravené či sprístupnené na implementáciu bez toho, aby bolo potrebné jeho podstatné prispôsobenie;

                                       25.

                                       ‚individualizované opatrenie’ je každé cezhraničné opatrenie, ktoré nie je hotovým opatrením.“

               2.

               Vkladá sa tento článok:
               „Článok 8ab
               Rozsah a podmienky povinnej automatickej výmeny informácií o cezhraničných opatreniach podliehajúcich oznamovaniu
               1.   Každý členský štát prijme potrebné opatrenia s cieľom uložiť sprostredkovateľom povinnosť podávať príslušným orgánom informácie o cezhraničných opatreniach podliehajúcich oznamovaniu, o ktorých vedia, ktoré vlastnia alebo kontrolujú, do 30 dní odo:

                           a)

                           dňa nasledujúceho po dni, keď sa cezhraničné opatrenie podliehajúce oznamovaniu sprístupní na implementáciu;

                           b)

                           dňa nasledujúceho po dni, keď je cezhraničné opatrenie podliehajúce oznamovaniu pripravené na implementáciu, alebo

                           c)

                           dňa, keď sa uskutočnil prvý krok v implementácii cezhraničného opatrenia podliehajúceho oznamovaniu,

                     podľa toho, čo nastane skôr.
               Bez ohľadu na prvý pododsek sa od sprostredkovateľov uvedených v článku 3 bode 21 druhom odseku tiež vyžaduje, aby podávali informácie do 30 dní odo dňa nasledujúceho po dni, keď poskytli priamo alebo prostredníctvom iných osôb pomoc, podporu alebo poradenstvo.
               2.   V prípade opatrení určených pre trh prijmú členské štáty opatrenia potrebné na to, aby sprostredkovatelia museli každé tri mesiace predkladať pravidelné správy aktualizované o nové informácie podliehajúce oznamovaniu, ako sa uvádza v odseku 14 písm. a), d), g) a h), ktoré sú k dispozícii od predloženia poslednej správy.
               3.   Ak je sprostredkovateľ povinný podávať informácie o cezhraničných opatreniach podliehajúcich oznamovaniu príslušným orgánom z viac ako jedného členského štátu, takéto informácie sa podávajú len v členskom štáte, ktorý sa v nasledujúcom zozname uvádza ako prvý:

                           a)

                           členský štát, v ktorom je sprostredkovateľ rezidentom na daňové účely;

                           b)

                           členský štát, v ktorom má sprostredkovateľ stálu prevádzkareň, prostredníctvom ktorej sa poskytujú služby v súvislosti s daným opatrením;

                           c)

                           členský štát, v ktorom je sprostredkovateľ zriadený podľa právnych predpisov tohto členského štátu alebo sa nimi riadi;

                           d)

                           členský štát, v ktorom je sprostredkovateľ zaregistrovaný v profesijnom združení pre právne, daňové alebo poradenské služby.

                     4.   V prípade viacnásobnej povinnosti oznamovania podľa odseku 3 je sprostredkovateľ od predkladania informácií oslobodený, ak má v súlade s vnútroštátnym právom dôkaz o tom, že tie isté informácie podal v inom členskom štáte.
               5.   Každý členský štát môže prijať potrebné opatrenia, na základe ktorých sa sprostredkovateľom udelí právo na výnimku z podávania informácií o cezhraničnom opatrení podliehajúcom oznamovaniu, ak by sa povinnosťou oznamovania porušila povinnosť zachovávať mlčanlivosť podľa vnútroštátnych právnych predpisov daného členského štátu. Za takýchto okolností prijme každý členský štát opatrenia potrebné na to, aby mali sprostredkovatelia povinnosť bezodkladne informovať každého iného sprostredkovateľa, alebo ak taký sprostredkovateľ neexistuje, príslušného daňovníka, o ich povinnosti oznamovania informácií podľa odseku 6.
               Sprostredkovatelia môžu byť oprávnení na výnimku podľa prvého pododseku, len v rozsahu príslušných vnútroštátnych právnych predpisov, ktorými je vymedzené ich povolanie.
               6.   Každý členský štát prijme opatrenia potrebné na to, aby sa v prípade, že sprostredkovateľ neexistuje alebo že sprostredkovateľ oznámi príslušnému daňovníkovi alebo inému sprostredkovateľovi uplatňovanie výnimky podľa odseku 5, vyžadovalo, aby mal povinnosť podávať informácie o cezhraničnom opatrení podliehajúcom oznamovaniu iný sprostredkovateľ, ktorému sa uplatňovanie výnimky oznámilo, alebo ak taký sprostredkovateľ neexistuje, príslušný daňovník.
               7.   Príslušný daňovník, ktorý má povinnosť oznamovania, podáva informácie do 30 dní odo dňa nasledujúceho po dni, keď sa cezhraničné opatrenie podliehajúce oznamovaniu sprístupní príslušnému daňovníkovi na implementáciu alebo je pripravené na implementáciu zo strany príslušného daňovníka, alebo keď sa vo vzťahu k príslušnému daňovníkovi uskutočnil prvý krok vo vykonávaní takého opatrenia, a to podľa toho, čo nastane skôr.
               Ak je príslušný daňovník povinný podávať informácie o cezhraničnom opatrení podliehajúcom oznamovaniu príslušným orgánom z viac ako jedného členského štátu, také informácie sa podávajú len príslušným orgánom toho členského štátu, ktorý sa uvádza ako prvý v tomto zozname:

                           a)

                           členský štát, v ktorom je príslušný daňovník rezidentom na daňové účely;

                           b)

                           členský štát, v ktorom má príslušný daňovník stálu prevádzkareň, ktorá má z opatrenia výhody;

                           c)

                           členský štát, v ktorom príslušný daňovník poberá príjem alebo vytvára zisk, hoci príslušný daňovník nie je rezidentom na daňové účely a nemá stálu prevádzkareň v žiadnom členskom štáte;

                           d)

                           členský štát, v ktorom príslušný daňovník vykonáva činnosť, hoci príslušný daňovník nie je rezidentom na daňové účely a nemá stálu prevádzkareň v žiadnom členskom štáte.

                     8.   V prípade viacnásobnej povinnosti oznamovania podľa odseku 7 je príslušný daňovník od predkladania informácií oslobodený, ak má v súlade s vnútroštátnym právom dôkaz o tom, že tie isté informácie podal v inom členskom štáte.
               9.   Každý členský štát prijme opatrenia potrebné na to, aby v prípade existencie viac ako jedného sprostredkovateľa mali povinnosť podávať informácie o cezhraničnom opatrení podliehajúcom oznamovaniu všetci sprostredkovatelia zapojení do toho istého cezhraničného opatrenia podliehajúceho oznamovaniu.
               Sprostredkovateľ je od podávania informácií oslobodený, len ak má v súlade s vnútroštátnym právom dôkaz o tom, že tie isté informácie uvedené v odseku 14 už boli podané iným sprostredkovateľom.
               10.   Každý členský štát prijme opatrenia potrebné na to, aby v prípade, že povinnosť oznamovania má príslušný daňovník a že existuje viac ako jeden príslušný daňovník, bol príslušný daňovník, ktorý podáva informácie v súlade s odsekom 6, ten, ktorý sa uvádza ako prvý v tomto zozname:

                           a)

                           príslušný daňovník, ktorý sa so sprostredkovateľom dohodol na cezhraničných opatreniach podliehajúcich oznamovaniu;

                           b)

                           príslušný daňovník, ktorý riadi implementáciu opatrenia.

                     Akýkoľvek príslušný daňovník je od podávania informácií oslobodený, len ak má v súlade s vnútroštátnym právom dôkaz o tom, že tie isté informácie uvedené v odseku 14 už boli podané iným príslušným daňovníkom.
               11.   Každý členský štát môže prijať opatrenia potrebné na to, aby každý príslušný daňovník musel daňovým správam podávať informácie o používaní opatrenia, a to v každom roku, v ktorom dané opatrenie použil.
               12.   Každý členský štát prijme opatrenia potrebné na to, aby sprostredkovatelia a príslušní daňovníci museli podávať informácie o cezhraničných opatreniach podliehajúcich oznamovaniu, v súvislosti s ktorými sa prvý krok vykonal v období medzi dátumom nadobudnutia účinnosti a dátumom uplatňovania tejto smernice. Sprostredkovatelia, respektíve príslušní daňovníci podajú informácie o cezhraničných opatreniach podliehajúcich oznamovaniu do 31. augusta 2020.
               13.   Príslušný orgán členského štátu, ktorému boli informácie podané v súlade s odsekmi 1 až 12 tohto článku, oznámi prostriedkami automatickej výmeny informácie uvedené v odseku 14 tohto článku príslušným orgánom všetkých ostatných členských štátov v súlade s praktickými opatreniami prijatými podľa článku 21.
               14.   Informácie, ktoré má príslušný orgán členského štátu oznamovať podľa odseku 13, v príslušných prípadoch zahŕňajú:

                           a)

                           identifikačné údaje sprostredkovateľov a príslušných daňovníkov vrátane ich mena/názvu, dátumu a miesta narodenia (v prípade fyzickej osoby), rezidencie na daňové účely a DIČ a v relevantných prípadoch osôb, ktoré sú pridruženými podnikmi príslušného daňovníka;

                           b)

                           podrobné údaje o charakteristických znakoch uvedených v prílohe IV, na základe ktorých podlieha cezhraničné opatrenie oznamovaniu;

                           c)

                           zhrnutie obsahu cezhraničného opatrenia podliehajúceho oznamovaniu vrátane odkazu na prípadný názov, pod akým je obvykle známe, a všeobecný opis príslušných podnikateľských činností alebo opatrení bez toho, aby to viedlo k zverejneniu obchodného, priemyselného alebo profesijného tajomstva alebo obchodného postupu alebo informácií, ktorých zverejnenie by odporovalo verejnému poriadku;

                           d)

                           deň, keď sa uskutočnil alebo sa uskutoční prvý krok v implementácii cezhraničného opatrenia podliehajúceho oznamovaniu;

                           e)

                           podrobnosti o vnútroštátnych ustanoveniach, ktoré tvoria základ cezhraničného opatrenia podliehajúceho oznamovaniu;

                           f)

                           hodnotu cezhraničného opatrenia podliehajúceho oznamovaniu;

                           g)

                           identifikáciu členského štátu príslušného daňovníka/príslušných daňovníkov a všetky ostatné členské štáty, na ktoré sa cezhraničné opatrenie podliehajúce oznamovaniu môže vzťahovať;

                           h)

                           identifikáciu akejkoľvek prípadnej inej osoby v členskom štáte, ktorej sa cezhraničné opatrenie podliehajúce oznamovaniu pravdepodobne týka, pričom sa uvedie, s ktorými členskými štátmi je táto osoba spojená.

                     15.   Skutočnosť, že sa daňová správa k cezhraničnému opatreniu podliehajúcemu oznamovaniu nevyjadrí, neznamená uznanie platnosti tohto opatrenia alebo daňového zaobchádzania s ním.
               16.   Na uľahčenie výmeny informácií uvedených v odseku 13 tohto článku Komisia prijme praktické opatrenia potrebné na vykonávanie tohto článku vrátane opatrení na štandardizáciu oznamovania informácií uvedených v odseku 14 tohto článku, ako súčasť postupu na vypracovanie štandardného formulára stanoveného v článku 20 ods. 5
               17.   Komisia nemá prístup k informáciám uvedeným v odseku 14 písm. a), c) a h).
               18.   Automatická výmena informácií sa uskutoční do jedného mesiaca od konca štvrťroka, v ktorom boli informácie podané. Prvé informácie sa oznámia do 31. októbra 2020.“

               3.

               V článku 20 sa odsek 5 nahrádza takto:
               „5.   Komisia prijme štandardné formuláre vrátane jazykového režimu v súlade s postupom uvedeným v článku 26 ods. 2 v týchto prípadoch:

                           a)

                           na automatickú výmenu informácií o cezhraničných záväzných stanoviskách a záväzných stanoviskách k stanoveniu metódy ocenenia podľa článku 8a pred 1. januárom 2017;

                           b)

                           na automatickú výmenu informácií o cezhraničných opatreniach podliehajúcich oznamovaniu podľa článku 8ab pred 30. júnom 2019.

                     Uvedené štandardné formuláre neobsahujú iné prvky, ako prvky na výmenu informácií uvedené v článku 8a ods. 6 a článku 8ab ods. 14, a iné súvisiace kolónky prepojené s týmito prvkami, ktoré sú potrebné na dosiahnutie cieľov článku 8a, resp. článku 8ab.
               Jazykovým režimom uvedeným v prvom pododseku sa členským štátom nebráni v oznamovaní informácií uvedených v článkoch 8a a 8ab v ktoromkoľvek úradnom jazyku Únie. V uvedenom jazykovom režime sa však môže stanoviť, aby sa kľúčové prvky takýchto informácií zasielali aj v inom úradnom jazyku Únie.“

               4.

               V článku 21 sa odsek 5 nahrádza takto:
               „5.   Komisia do 31. decembra 2017 zriadi bezpečný centrálny register členských štátov pre administratívnu spoluprácu v oblasti daní, kde sa zaznamenávajú informácie, ktoré sa majú oznamovať v rámci článku 8a ods. 1 a 2, s cieľom vykonávať automatickú výmenu stanovenú v uvedených odsekoch, a poskytne mu technickú a logistickú podporu.
               Komisia do 31. decembra 2019 zriadi bezpečný centrálny register členských štátov pre administratívnu spoluprácu v oblasti daní, kde sa zaznamenávajú informácie, ktoré sa majú oznamovať v rámci článku 8ab ods. 13, 14 a 16, s cieľom vykonávať automatickú výmenu stanovenú v uvedených odsekoch, a poskytne mu technickú a logistickú podporu.
               Príslušné orgány všetkých členských štátov majú prístup k informáciám zaznamenaným v uvedenom registri. Komisia má takisto prístup k informáciám zaznamenaným v uvedenom registri, avšak v rámci obmedzení stanovených v článku 8a ods. 8 a článku 8ab ods. 17 Komisia prijme potrebné praktické opatrenia v súlade s postupom uvedeným v článku 26 ods. 2
               Kým nebude uvedený bezpečný centrálny register prevádzkyschopný, automatická výmena stanovená v článku 8a ods. 1 a 2 a článku 8ab ods. 13, 14 a 16 sa uskutočňuje v súlade s odsekom 1 tohto článku a uplatniteľnými praktickými opatreniami.“

               5.

               V článku 23 sa odsek 3 nahrádza takto:
               „3.   Členské štáty oznamujú Komisii každoročné posúdenie účinnosti automatickej výmeny informácií podľa článkov 8, 8a, 8aa a 8ab, ako aj dosiahnuté praktické výsledky. Komisia prijme prostredníctvom vykonávacích aktov formu a podmienky oznamovania uvedeného každoročného posúdenia. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom uvedeným v článku 26 ods. 2“.

               6.

               Článok 25a sa nahrádza takto:
               „Článok 25a
               Sankcie
               Členské štáty stanovia pravidlá týkajúce sa sankcií za porušenia vnútroštátnych ustanovení prijatých podľa tejto smernice a v súvislosti s článkami 8aa a 8ab a prijmú všetky potrebné opatrenia na to, aby zabezpečili ich vykonávanie. Stanovené sankcie musia byť účinné, primerané a odrádzajúce.“

               7.

               Článok 27 sa nahrádza takto:
               „Článok 27
               Predkladanie správ
               1.   Každých päť rokov od 1. januára 2013 Komisia predloží Európskemu parlamentu a Rade správu o uplatňovaní tejto smernice.
               2.   Členské štáty a Komisia každé dva roky po 1. júli 2020 posúdia relevantnosť prílohy IV a Komisia predloží Rade správu. K uvedenej správe sa podľa potreby pripojí legislatívny návrh.“

               8.

               Dopĺňa sa príloha IV, ktorej text sa uvádza v prílohe k tejto smernici.

         Článok 2
   1.   Členské štáty prijmú a uverejnia najneskôr do 31. decembra 2019 zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.
   Uvedené ustanovenia sa uplatňujú od 1. júla 2020.
   Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
   2.   Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
   Článok 3
   Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 4
   Táto smernica je určená členským štátom.

      V Bruseli 25. mája 2018

            Za Radu

            predseda

         V. GORANOV

      (1)  Stanovisko z 1. marca 2018 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).

      (2)  Stanovisko z 18. januára 2018 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).

      (3)  Smernica Rady 2011/16/EÚ z 15. februára 2011 o administratívnej spolupráci v oblasti daní a zrušení smernice 77/799/EHS (Ú. v. EÚ L 64, 11.3.2011, s. 1).

      (4)  Smernica Rady 2014/107/EÚ z 9. decembra 2014, ktorou sa mení smernica 2011/16/EÚ, pokiaľ ide o povinnú automatickú výmenu informácií v oblasti daní (Ú. v. EÚ L 359, 16.12.2014, s. 1).

      (5)  Smernica Rady (EÚ) 2015/2376 z 8. decembra 2015, ktorou sa mení smernica 2011/16/EÚ, pokiaľ ide o povinnú automatickú výmenu informácií v oblasti daní (Ú. v. EÚ L 332, 18.12.2015, s. 1).

      (6)  Smernica Rady (EÚ) 2016/881 z 25. mája 2016, ktorou sa mení smernica 2011/16/EÚ, pokiaľ ide o povinnú automatickú výmenu informácií v oblasti daní (Ú. v. EÚ L 146, 3.6.2016, s. 8).

      (7)  Smernica Rady (EÚ) 2016/2258 zo 6. decembra 2016, ktorou sa mení smernica 2011/16/EÚ, pokiaľ ide o prístup daňových orgánov k informáciám získaným v rámci boja proti praniu špinavých peňazí (Ú. v. EÚ L 342, 16.12.2016, s. 1).

      (8)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/849 z 20. mája 2015 o predchádzaní využívaniu finančného systému na účely prania špinavých peňazí alebo financovania terorizmu, ktorou sa mení nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 648/2012 a zrušuje smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/60/ES a smernica Komisie 2006/70/ES (Ú. v. EÚ L 141, 5.6.2015, s. 73).

      (9)  Smernica Rady (EÚ) 2016/1164 z 12. júla 2016, ktorou sa stanovujú pravidlá proti praktikám vyhýbania sa daňovým povinnostiam, ktoré majú priamy vplyv na fungovanie vnútorného trhu (Ú. v. EÚ L 193, 19.7.2016, s. 1).

      (10)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 zo 16. februára 2011, ktorým sa ustanovujú pravidlá a všeobecné zásady mechanizmu, na základe ktorého členské štáty kontrolujú vykonávanie vykonávacích právomocí Komisie (Ú. v. EÚ L 55, 28.2.2011, s. 13).

      (11)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 z 18. decembra 2000 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi Spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov (Ú. v. ES L 8, 12.1.2001, s. 1).

      (12)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov (Ú. v. ES L 281, 23.11.1995, s. 31).

      PRÍLOHA
      „
            PRÍLOHA IV

               CHARAKTERISTICKÉ ZNAKY

            Časť I.   Test hlavného účelu
            Všeobecné charakteristické znaky podľa kategórie A a osobitné charakteristické znaky podľa kategórie B a podľa kategórie C bodu 1 písm. b) bodu i),písm. c) a d) sa môžu zohľadniť, len ak vyhovejú „testu hlavného účelu“.
            Charakteristický znak vyhovie uvedenému testu, ak je možné stanoviť, že hlavným alebo jedným z hlavných účelov, ktoré so zreteľom na všetky relevantné skutočnosti a okolnosti môže daná osoba ako výsledok opatrenia odôvodnene očakávať, je získanie daňového zvýhodnenia.
            V súvislosti s charakteristickým znakom kategórie C bodu 1 nemôže byť splnenie podmienok stanovených v kategórii C bode 1 písm. b) bode i), písm. c) alebo písm. d) samo osebe dôvodom na vyvodenie záveru, že opatrenie vyhovuje testu hlavného účelu.
            Časť II.   Kategórie charakteristických znakov
            A.   Všeobecné charakteristické znaky prepojené s testom hlavného účelu

                        1.

                        Opatrenie, v prípade ktorého sa príslušný daňovník alebo účastník v rámci daného opatrenia zaväzuje dodržiavať podmienku zachovania dôvernosti, čo si môže vyžadovať, aby nezverejňoval iným sprostredkovateľom alebo daňovým orgánom spôsob, akým sa daným opatrením môže zabezpečiť daňové zvýhodnenie.

                        2.

                        Opatrenie, v prípade ktorého má sprostredkovateľ nárok na odmenu (alebo úrok, náhradu za finančné náklady a iné poplatky) za opatrenie, a táto odmena je určená:

                                    a)

                                    podľa výšky daňového zvýhodnenia plynúceho z daného opatrenia alebo

                                    b)

                                    podľa toho, či z daného opatrenia skutočne plynie daňové zvýhodnenie. To by zahŕňalo povinnosť sprostredkovateľa vrátiť celú odmenu, resp. jej časť, keď sa nedosiahne celé zamýšľané daňové zvýhodnenie plynúce z opatrenia alebo sa dosiahne len jeho časť.

                        3.

                        Opatrenie, ktoré obsahuje podstatne štandardizovanú dokumentáciu a/alebo štruktúru a je k dispozícii viac ako jednému príslušnému daňovníkovi bez toho, aby ho bolo potrebné podstatne prispôsobiť na implementáciu.

                  B.   Osobitné charakteristické znaky prepojené s testom hlavného prínosu

                        1.

                        Opatrenie, na základe ktorého účastník opatrenia vykoná vykonštruované kroky, ktoré spočívajú v získaní stratovej spoločnosti, prerušení hlavnej činnosti takejto spoločnosti a využívaní jej strát na zníženie svojej daňovej povinnosti, a to aj prostredníctvom presunu strát do inej jurisdikcie alebo zrýchlenia využívania týchto strát.

                        2.

                        Opatrenie, ktorého účinkom sa príjem mení na kapitál, dary alebo iné kategórie výnosu, ktoré sú zdanené nižšou sadzbou alebo sú od dane oslobodené.

                        3.

                        Opatrenie, ktoré zahŕňa kruhové transakcie, ktorých výsledkom je spätný obeh (round-tripping) finančných prostriedkov, konkrétne zapojením sprostredkovateľských subjektov bez inej hlavnej obchodnej úlohy alebo prostredníctvom transakcií, ktoré sa navzájom kompenzujú alebo rušia alebo ktoré majú iné podobné vlastnosti.

                  C.   Osobitné charakteristické znaky súvisiace s cezhraničnými transakciami

                        1.

                        Opatrenie, ktoré zahŕňa odpočítateľné cezhraničné platby medzi dvoma alebo viacerými pridruženými podnikmi, keď nastane aspoň jedna z týchto podmienok:

                                    a)

                                    príjemca nie je rezidentom na daňové účely v žiadnej daňovej jurisdikcii;

                                    b)

                                    aj keď je príjemca rezidentom na daňové účely v určitej jurisdikcii, táto jurisdikcia:

                                                i)

                                                neukladá žiadnu daň z príjmov právnických osôb alebo ukladá daň z príjmov právnických osôb s nulovou sadzbou alebo takmer nulovou sadzbou; alebo

                                                ii)

                                                sa uvádza v zozname jurisdikcií tretích krajín, ktoré členské štáty spoločne alebo v rámci OECD posúdili ako nespolupracujúce;

                                    c)

                                    v jurisdikcii, v ktorej je príjemca rezidentom na daňové účely, sa na platbu vzťahuje úplné oslobodenie od dane;

                                    d)

                                    v jurisdikcii, v ktorej je príjemca rezidentom na daňové účely, sa na platbu vzťahuje preferenčný daňový režim;

                        2.

                        Odpisy za tie isté aktíva sa uplatňujú vo viac ako jednej jurisdikcii.

                        3.

                        Zamedzenie dvojitého zdanenia v súvislosti s tou istou príjmovou alebo kapitálovou položkou sa požiadalo vo viac než jednej jurisdikcii.

                        4.

                        Ide o opatrenie, ktoré zahŕňa prevody aktív, pričom existuje značný rozdiel v sume, ktorá sa považuje za splatnú v súvislosti s týmito aktívami v týchto dotknutých jurisdikciách.

                  D.   Osobitné charakteristické znaky týkajúce sa automatickej výmeny informácií a skutočného vlastníctva

                        1.

                        Opatrenie, ktoré môže mať za účinok narušenie povinnosti oznamovania podľa zákonov, ktorými sa vykonávajú právne predpisy Únie, alebo akékoľvek rovnocenné dohody o automatickej výmene informácií o finančných účtoch vrátane dohôd s tretími krajinami, alebo opatrenie, ktorým sa využíva neexistencia takýchto právnych predpisov alebo dohôd. Takéto opatrenia zahŕňajú aspoň:

                                    a)

                                    použitie účtu, produktu alebo investícií, ktoré nie sú finančným účtom, alebo vytvárajú dojem, že ním nie sú, ale majú prvky, ktoré sú podstatným spôsobom podobné prvkom finančného účtu;

                                    b)

                                    prevod finančných účtov alebo aktív do jurisdikcií alebo použitie jurisdikcií, ktoré nie sú viazané automatickou výmenou informácií o finančných účtoch so štátom rezidencie príslušného daňovníka;

                                    c)

                                    zmenu klasifikácie príjmu a kapitálu na produkty alebo platby, ktoré nepodliehajú automatickej výmene informácií o finančných účtoch;

                                    d)

                                    premenu alebo zmenu finančnej inštitúcie alebo finančného účtu alebo ich aktív na finančnú inštitúciu alebo finančný účet alebo aktíva, ktoré nie sú predmetom oznamovania v rámci automatickej výmeny informácií o finančných účtoch;

                                    e)

                                    používanie právnických osôb, právnych usporiadaní alebo štruktúr, ktorými sa eliminuje alebo ktoré vytvárajú dojem, že sa nimi eliminuje oznamovanie jedného alebo viacerých majiteľov účtu alebo ovládajúcich osôb v rámci automatickej výmeny informácií o finančných účtoch;

                                    f)

                                    opatrenia, ktorými sa narúšajú postupy hĺbkového preverovania alebo využívajú slabé miesta v postupoch hĺbkového preverovania, ktoré používajú finančné inštitúcie pri plnení svojich povinností oznamovať informácie o finančných účtoch, vrátane využívania jurisdikcií s nedostatočnými alebo so slabými režimami presadzovania právnych predpisov zameraných proti praniu špinavých peňazí alebo s nedostatočnými požiadavkami na transparentnosť právnických osôb alebo právnych usporiadaní.

                        2.

                        Opatrenie zahŕňajúce netransparentný reťazec právneho alebo skutočného vlastníctva s použitím osôb, právnych mechanizmov alebo štruktúr:

                                    a)

                                    ktoré nevykonávajú podstatnú hospodársku činnosť podporovanú primeraným počtom zamestnancov, zariadením, majetkom a priestormi; a

                                    b)

                                    ktoré sú zaregistrované, riadené, majú sídlo, sú kontrolované alebo zriadené v akejkoľvek jurisdikcii inej ako v jurisdikcii, v ktorej má sídlo jeden alebo viacerí koneční užívatelia výhod v súvislosti s aktívami držanými takýmito osobami, právnymi mechanizmami alebo štruktúrami a

                                    c)

                                    ak sa koneční užívatelia výhod v súvislosti s takýmito osobami, právnymi usporiadaniami alebo štruktúrami, ako sa vymedzujú v smernici (EÚ) 2015/849, stali neidentifikovateľnými.

                  E.   Osobitné charakteristické znaky týkajúce sa transferového oceňovania

                        1.

                        Opatrenie, ktoré zahŕňa používanie jednostranných pravidiel bezpečného prístavu.

                        2.

                        Opatrenie zahŕňajúce prevod ťažko ohodnotiteľného nehmotného majetku. Pojem ťažko ohodnotiteľný nehmotný majetok sa vzťahuje na nehmotný majetok alebo práva na nehmotný majetok, v súvislosti s ktorými v čase ich prevodu medzi pridruženými podnikmi:

                                    a)

                                    neexistujú žiadne spoľahlivé porovnateľné údaje a

                                    b)

                                    v čase, keď sa transakcia uzavrela, sú odhady budúcich peňažných tokov alebo očakávané príjmy, ktoré sa majú získať z prevádzaného nehmotného majetku, alebo predpoklady použité pri ohodnocovaní nehmotného majetku veľmi neisté, a preto je v čase prevodu ťažké predpovedať úroveň konečného prospechu, ktorý má vyplynúť z nehmotného majetku.

                        3.

                        Opatrenie zahŕňajúce cezhraničný presun funkcií a/alebo rizík a/alebo prevod majetku v rámci skupiny, ak odhadované ročné zisky prevodcu alebo prevodcov pred započítaním úrokov a daní (EBIT) počas trojročného obdobia po presune alebo prevode predstavujú menej ako 50 % odhadovaných ročných ziskov pred započítaním úrokov a daní (EBIT) takého prevodcu alebo prevodcov v prípade, že by sa presun alebo prevod neuskutočnil.

                  “