title: Smernica Európskeho Parlamentu A Rady 94/60/ES z 20. decembra 1994, ktorou sa po štrnástykrát mení a dopĺňa smernica 76/769/EHS o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov vzťahujúcich sa na obmedzenia uvádzania na trh a používania niektorých nebezpečných látok a prípravkov

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31994L0060

Úradný vestník L 365 , 31/12/1994 S. 0001 - 0009 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 29 S. 0273  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 13 Zväzok 29 S. 0273

		Smernica Európskeho Parlamentu A Rady 94/60/ESz 20. decembra 1994,ktorou sa po štrnástykrát mení a dopĺňa smernica 76/769/EHS o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov vzťahujúcich sa na obmedzenia uvádzania na trh a používania niektorých nebezpečných látok a prípravkovEURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 100a,so zreteľom na návrh strany Komisie [1],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],v súlade s postupom, na ktorý sa vzťahuje článok 189b zmluvy [3],keďže by mali byť prijaté a schválené opatrenia na dotvorenie vnútorného trhu; keďže vnútorný trh predstavuje oblasť bez vnútorných hraníc, v rámci ktorej je zaručený voľný pohyb tovaru, osôb, služieb a kapitálu;keďže rozvoj vnútorného trhu by mal tiež postupne zlepšovať kvalitu života, ochranu zdravia a bezpečnosť spotrebiteľov; keďže opatrenia navrhnuté touto smernicou sú v zhode s uznesením Rady z 9. novembra 1989 o budúcich prioritách pričlenených opätovnej realizácii stratégie ochrany spotrebiteľa [4],keďže Rada a zástupcovia vlád členských krajín na zasadaní v rámci Rady prijali a schválili rozhodnutie 90/238/Euratom, ESUO, EHS [5] týkajúce sa plánu činnosti pre obdobie 1990 až 1994 v kontexte programu Európa proti rakovine;keďže látky, ktoré sú uvedené v prílohe I k smernici Rady 67/548/EHS [6], sú klasifikované ako karcinogény kategórie 1 alebo 2, alebo môžu spôsobovať rakovinu; keďže s cieľom zlepšenia ochrany zdravia by takéto látky a prípravky obsahujúce takéto látky nemali byť uvádzané na trh ako tovar určený na použitie širokou verejnosťou;keďže látky, ktoré sú uvedené v prílohe I k smernici 67/548/EHS a sú kvalifikované ako mutagény kategórie 1 alebo 2, môžu spôsobovať dedičné genetické poruchy; keďže s cieľom zlepšenia ochrany zdravia by takéto látky a prípravky obsahujúce takéto látky nemali byť uvádzané na trh ako tovar určený na použitie širokou verejnosťou;keďže látky, ktoré sú uvedené v prílohe I k smernici 67/548/EHS a sú klasifikované ako toxické látky kategórie 1 alebo 2 postihujúce rozmnožovanie, môžu spôsobovať defekty plodu; keďže na zlepšenie ochrany zdravia by takéto látky a prípravky obsahujúce takéto látky nemali byť uvádzané na trh ako tovar určený pre použitie širokou verejnosťou;keďže z dôvodov jednoznačnosti a jasnosti by sa na takéto látky malo vzťahovať označovanie podľa všeobecne platného názvoslovia, a to najmä názvoslovia Medzinárodnej únie teoretickej a aplikovanej chémie (International Union of Pure and Applied Chemistry – IUPAC); keďže príloha I k smernici 67/548/EHS (Zoznam nebezpečných látok) sa pravidelne aktualizuje formou jej prispôsobovania technickému rozvoju (pokroku); keďže s cieľom aktualizácie tejto smernice bude Komisia Európskemu parlamentu a Rade najneskôr do šiestich mesiacov od dátumu uverejnenia takéhoto prispôsobenia technickému rozvoju v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev predkladať návrh na smernicu upravujúcu látky nanovo klasifikované ako karcinogénne v kategóriách 1 a 2, mutagénne v kategóriách 1 a 2 a toxické pre rozmnožovanie v kategóriách 1 a 2;keďže horeuvedený návrh zo strany Komisie bude brať do úvahy nebezpečenstvá a prednosti nanovo klasifikovaných látok, ako aj právne ustanovenia spoločenstva pre analýzu nebezpečenstva;keďže príloha I k smernici 67/548/EHS stanovuje jednotlivé hraničné hodnoty koncentrácie pre takéto látky, a že v prípade absencie takýchto hraničných hodnôt, tabuľka VI prílohy I k smernici Rady 88/379/EHS [7] stanovuje všeobecné maximálne prípustné hodnoty koncentrácie, ktoré platia pre takéto látky obsiahnuté v prípravkoch;keďže podľa definície v prílohe k tejto smernici môže mať kreozot pre svoj obsah známych karcinogénov škodlivé účinky na zdravie; keďže z týchto dôvodov by používanie kreozotu pri úprave dreva, predaj a používanie dreva upravovaného kreozotom malo byť obmedzené;keďže niektoré zložky kreozotu sa vyznačujú slabou odbúrateľnosťou a sú škodlivé pre určité organizmy v životnom prostredí; keďže tieto zložky môžu v dôsledku používania upravovaného dreva prenikať do životného prostredia;keďže niektoré chlórované rozpúšťadlá predstavujú nebezpečenstvo pre zdravie a nemali by sa v látkach a prípravkoch predávať širokej verejnosti;keďže obmedzenia používania kreozotu pri úprave dreva, predaja a používania dreva upravovaného kreozotom a používania chlórovaných rozpúšťadiel stanovené touto smernicou berú do úvahy súčasnú úroveň znalostí a technológií týkajúcich sa bezpečnejších alternatív;keďže obmedzenia, ktoré už určité členské štáty prijali a schválili pre uvádzanie na trh a používanie uvedených látok alebo prípravkov obsahujúcich takéto látky, majú priamy dopad na vytvorenie a fungovanie vnútorného trhu; keďže je preto potrebné v tejto oblasti aproximovať právne predpisy členských štátov a následne pozmeniť prílohu I k smernici Rady 76/769/EHS [8];keďže táto smernica neovplyvňuje právne predpisy spoločenstva stanovujúce minimálne požiadavky na ochranu pracovníkov obsiahnuté v smernici Rady 89/391/EHS [9] a v samostatných smerniciach, ktoré sa na nej zakladajú, a to najmä v smernici 90/394/EHS [10],PRIJALI TÚTO SMERNICU:Článok 1Príloha I k smernici 76/769/EHS sa týmto mení a dopĺňa podľa znenia prílohy k tejto smernici.Článok 21. Členské štáty prijmú a uverejnia zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia, potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do jedného roka od dátumu jej prijatia a zároveň sú povinné o tom bezodkladne informovať Komisiu.Tieto ustanovenia uplatňujú od 20. júna 1995.2. Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.Článok 3Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 20. decembra 1994Za Európsky parlamentpredsedaK. HänschZa RadupredsedaK. Kinkel[1] Ú. v. ES C 157, 24.6.1992, s. 6[2] Ú. v. ES C 332, 16.12.1992, s. 8[3] Stanovisko Európskeho parlamentu z 19. januára 1994 (Ú. v. ES C 44, 14.2.1994, s. 2), spoločná pozícia Rady z 16. júna 1994 (Ú. v. ES C 244, 31.8.1994, s. 1) a rozhodnutie Európskeho parlamentu z 26. októbra 1994 (Ú. v. ES C 323, 21.11.1994)[4] Ú. v. ES C 294, 23.11.1989, s. 1[5] Ú. v. ES L 137, 30.5.1990, s. 31[6] Ú. v. ES 196, 16.8.1967, s. 1/67. Smernica naposledy pozmenená a doplnená smernicou Komisie 91/632/EHS (Ú. v. ES L 338, 10.12.1991, s. 23)[7] Ú. v. ES L 187, 16.7.1988, s. 14. Smernica naposledy pozmenená a doplnená smernicou Komisie 93/18/EHS (Ú. v. ES L 104, 29.4.1993, s. 46)[8] Ú. v. ES L 262, 27.9.1976, s. 201. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Komisie 91/659/EHS (Ú. v. ES L 363, 31.12.1991, s. 36);[9] Ú. v. ES L 183, 29.6.1989, s. 1[10] Ú. v. ES L 196, 26.7.1990, s. 1--------------------------------------------------PRÍLOHADo prílohy k Smernici 76/769/EHS sa pridáva nasledujúci text:"Označenie látky, skupiny látok alebo prípravkuPodmienky obmedzenia29.Látky, ktoré sú uvedené v prílohe I k smernici 67/548/EHS, klasifikované ako karcinogén kategórie 1 alebo karcinogén kategórie 2 a označené prinajmenšom ako "toxické (T)" s upozornením R45: "Môže spôsobovať rakovinu" alebo R49: "Pri vdychovaní môže spôsobovať rakovinu", a ktoré sú v zozname označené nasledovne:Karcinogén kategórie 1Pozri zoznam 1 v dodatkuKarcinogén kategórie 2Pozri zoznam 2 v dodatku | Nesmú byť použité v látkach a prípravkoch, ktoré sa umiestnia na trhu a sú určené na predaj širokej verejnosti v koncentráciách, ktoré dosahujú alebo prekračujú limit: buď koncentrácie špecifikovanej v prílohe I smernice 67/548/EHS, alebokoncentrácie špecifikovanej v bode 6, tabuľke VI prílohy I smernice 88/379EHS, ak nie je uvedený limit koncentrácie v prílohe I k smernici 67/548/EHS.Bez toho, aby bolo dotknuté vykonávanie iných ustanovení spoločenstva týkajúcich sa klasifikácie, balenia a štítkovania nebezpečných látok a prípravkov, obal takýchto látok a prípravkov musí byť čitateľne a nezmazateľne označený nasledovným textom: "Výlučne na odborné použitie".Udelením výnimky sa toto ustanovenie nevzťahuje na: a)medicínske a veterinárne výrobky definované smernicou 65/65/EHS;b)kozmetické výrobky definované smernicou 76/768/EHS;c)palivá, na ktoré sa vzťahuje smernica 85/210/EHS,výrobky z ropného oleja určené na použitie ako palivo v mobilných alebo stacionárnych spaľovacích zariadeniach,palivá predávané v uzavretých systémoch (napr. vo fľašiach na skvapalnený plyn);d)iné látky a prípravky uvedené v prílohe I k tejto smernici pod bodmi inými ako body 30 a 31;e)umelecké maliarske farby, na ktoré sa vzťahuje smernica 88/379/EHS. |30.Látky, ktoré sú uvedené v prílohe I k smernici 67/548/EHS, klasifikované ako mutagény kategórie 1 alebo kategórie 2 a označené upozornením R46: "Môže spôsobiť dedičnú genetickú poruchu" a označené takto:Mutagén kategórie 1Pozri zoznam 3 v dodatkuMutagén kategórie 2Pozri zoznam 4 v dodatku | Nesmú byť použité v látkach a prípravkoch uvádzaných na trh s cieľom predaja širokej verejnosti v individuálnych koncentráciách, ktoré sa rovnajú alebo sú vyššie ako: buď koncentrácia špecifikovaná v prílohe I k smernici 67/548/EHS, alebokoncentrácia špecifikovaná v bode 6, tabuľke VI prílohy I k smernici 88/379/EHS v prípadoch, ak nie sú v prílohe I k smernici 67/548/EHS uvedené hraničné hodnoty koncentrácie.Bez toho, aby bolo dotknuté vykonávanie iných ustanovení spoločenstva vzťahujúcich sa na klasifikáciu, balenie a označovanie nebezpečných látok a prípravkov, musí byť obal takýchto látok a prípravkov čitateľne a nezmazateľne označený nasledovným textom: "Výlučne na odborné potreby. Upozornenie – Nevystavujte sa vplyvu látky – pred použitím si zaobstarajte zvláštne pokyny".Udelením výnimky sa toto ustanovenie nevzťahuje na: a)lekárske alebo veterinárne výrobky definované smernicou 65/65/EHS;b)kozmetické výrobky definované smernicou 76/768/EHS;c)motorové palivá, na ktoré sa vzťahuje smernica 85/210/EHS:výrobky z ropného oleja určené na použitie ako palivo v mobilných alebo stacionárnych spaľovacích zariadeniach,palivá predávané v uzavretých systémoch (napr. vo fľašiach na skvapalnený plyn);d)iné látky a prípravky uvedené v prílohe I k tejto smernici pod bodmi inými ako body 29 a 31;e)umelecké maliarske farby, na ktoré sa vzťahuje smernica 88/379/EHS. |31.Látky, ktoré sú uvedené v prílohe I k smernici 67/548/EHS, klasifikované ako toxické z hľadiska reprodukcie kategórie 1 alebo toxické z hľadiska reprodukcie kategórie 2 a označené upozornením R60: "Môžu narušiť plodnosť", resp. upozornením R61: "Môžu spôsobiť ujmy nenarodenému dieťaťu", a ktoré sú v zozname uvedené nasledovne:toxické látky z hľadiska reprodukcie kategórie 1Pozri zoznam 5 v dodatkutoxické látky z hľadiska reprodukcie kategórie 2Pozri zoznam 6 v dodatku | Nesmú byť použité v látkach a prípravkoch uvádzaných na trh s cieľom predaja širokej verejnosti v individuálnych koncentráciách, ktoré sa rovnajú alebo sú vyššie ako: buď koncentrácia špecifikovaná v prílohe I k smernici 67/548/EHS, alebokoncentrácia špecifikovaná v bode 6, tabuľke VI prílohy I k smernici 88/379/EHS v prípadoch, ak nie sú v prílohe I k smernici 67/548/EHS uvedené hraničné hodnoty koncentrácie.Bez toho, aby bolo dotknuté vykonávanie iných ustanovení spoločenstva vzťahujúcich sa na klasifikáciu, balenie a označovanie nebezpečných látok a prípravkov, musí byť obal takýchto látok a prípravkov čitateľne a nezmazateľne označený nasledovným textom: "Výlučne na odborné potreby. Upozornenie – Nevystavujte sa vplyvu látky – pred použitím si zaobstarajte zvláštne pokyny".Udelením výnimky sa toto ustanovenie nevzťahuje na: a)lekárske alebo veterinárne výrobky definované smernicou 65/65/EHS;b)kozmetické výrobky definované smernicou 76/768/EHS;c)palivá, na ktoré sa vzťahuje smernica 85/210/EHS:výrobky z ropného oleja určené na použitie ako palivo v mobilných alebo stacionárnych spaľovacích zariadeniach,palivá predávané v uzavretých systémoch (napr. vo fľašiach na skvapalnený plyn);d)iné látky a prípravky uvedené v prílohe I k tejto smernici pod bodmi inými ako body 29 a 30;e)umelecké maliarske farby, na ktoré sa vzťahuje smernica 88/379/EHS. |32.Látky a prípravky obsahujúce jednu alebo viac nasledujúcich látok:a)kreozot, Einecs č. 232-287-5CAS č. 8001-58-9b)kreozotový olej, Einecs č. 263-047-8CAS č. 61789-28-4c)destiláty (uhoľné, dechtové), naftalénové olejeEinecs č. 283-484-8, CAS č. 84650-04-4d)kreozotový olej, acenafténová frakcia, Einecs č. 292-605-3CAS č. 90640-84-9e)destiláty (uhoľné, dechtové), vrchné, Einecs č. 266-026-1, CAS č. 65996-91-0f)antracénový olej, Einecs č. 292-602-7, CAS č. 90640-80-5g)surové fenoly z dechtu, uhlia, surovej ropy, Einecs č. 266-019-3, CAS č. 65996-85-2h)kreozot, drevo, Einecs č. 232-419-1,CAS č. 8021-39-4i)nízkoteplotný dechtový olej, alkalický, Einecs č. 310-191-5, CAS č. 122384-78-5 | 32.1.Nesmú sa použiť na úpravu dreva, ak obsahujú:a)benzo-a-pyrén v koncentrácii vyššej ako 0,005 % hmotnosti; alebob)vodou extrahovateľné fenoly v koncentrácii vyššej ako 3 % hmotnosti alebo obidva body, a) aj b).Navyše, takto upravené drevo nesmie byť uvedené na trh.Udelením výnimky však:i)pokiaľ ide o látky a prípravky: môžu byť použité na úpravu dreva v priemyselných zariadeniach, ak obsahujú:a)benzo-a-pyrén v koncentrácii nižšej ako 0,05 % hmotnosti; alebob)vodou extrahovateľné fenoly v koncentrácii nižšej ako 3 % hmotnosti.Takéto látky a prípravky:môžu byť uvedené na trh iba v baleniach, ktorých kapacita sa rovná alebo je vyššia ako 200 litrov,nesmú sa predávať širokej verejnosti.Bez toho, aby bolo dotknuté uplatňovanie iných ustanovení spoločenstva pre klasifikáciu, balenie a označovanie nebezpečných látok a prípravkov by mal byť obal takýchto látok a prípravkov čitateľne a nezmazateľne označený nasledovným textom: "Určené na použitie iba v priemyselných zariadeniach."ii)Pokiaľ ide o drevo upravené podľa bodu (i), ktoré je uvádzané na trh po prvýkrát: toto je povolené iba pre profesionálne a priemyselné použitie, napr. na železniciach, pri prenose elektrickej energie, v telekomunikáciách, pre účely oplotenia a v prístavoch a vodných cestách.Takéto drevo však nesmie byť použité:vo vnútri budov, či už na dekoratívne účely alebo nie, bez ohľadu na ich účel (obytné budovy, úžitkové budovy, rekreačné budovy),na výrobu nádob určených na pestovateľské účely a akúkoľvek opätovnú úpravu a na výrobu obalov, ktoré môžu prísť do kontaktu s polovýrobkami, medziproduktmi, resp. finálnymi výrobkami určenými na spotrebu (konzumáciu) človekom alebo zvieratami, alebo s materiálmi, ktoré môžu tieto výrobky kontaminovať, a na akúkoľvek opätovnú úpravu,na ihriskách a iných oddychových a zábavných miestach v prírode určených pre verejnosť, alebo v iných situáciách, kde dochádza k riziku, že sa dostanú do kontaktu s pokožkou.iii)Pokiaľ ide o staré upravované drevo: zákaz neplatí, ak je toto drevo uvedené na trh s použitým tovarom (second-hand market). Takéto drevo však nesmie byť použité:vo vnútri budov, či už na dekoratívne účely alebo nie, bez ohľadu na ich účel (obytné budovy, účelové budovy, rekreačné budovy),na výrobu nádob určených na pestovateľské účely a akúkoľvek opätovnú úpravu a na výrobu obalov, ktoré môžu prísť do kontaktu, alebo z iných materiálov, ktoré môžu kontaminovať, s polotovarmi, medziproduktmi, resp. finálnymi výrobkami určenými na spotrebu (konzumáciu) človekom alebo zvieratami a na akúkoľvek opätovnú úpravu.na ihriskách a iných oddychových a zábavných miestach v prírode určených pre verejnosť. |33.chloroform, CAS č. 67-66-334.tetrachlórmetán (chlorid uhličitý), CAS č. 56-23-535.1,1,2 trichlóretán, CAS č. 79-00-536.1,1,2,2 tetrachlóretán, CAS č. 79-34-537.1,1,1,2 tetrachlóretán, CAS č. 630-20-638.pentachlóretán, CAS č. 76-01-739.1,1 dichlóretylén, CAS č. 75-35-440.1,1,1 trichlóretán, CAS č. 71-55-6 | Nesmú sa používať v koncentráciách, ktoré sú rovné alebo väčšie ako 0,1 % hmotnosti látok a prípravkov umiestnených na trh s cieľom predaja širokej verejnosti. Bez toho, aby bolo dotknuté uplatňovanie iných predpisov spoločenstva týkajúcich sa klasifikácie, balenia a štítkovania nebezpečných látok a prípravkov musia byť obaly týchto látok a prípravkov, ktoré ich obsahujú v koncentrácii vyššej ako 0,1 % čitateľne a nezmazateľne označené týmto upozornením: "Výlučne na odborné použitie". Na základe stanovenej výnimky sa toto ustanovenie nebude týkať: c)lekárskych alebo veterinárnych výrobkov definované smernicou 65/65/EHS, ktorá bola naposledy zmenená a doplnená smernicou 89/381/EHS;d)kozmetických výrobkov definovaných smernicou 76/768/EHS, ktorá bola naposledy zmenená a doplnená smernicou 89/679/EHS." |"DODATOKBod 29 – KarcinogényZoznam 1, kategória 12-naftylamín; β-naftylamín | CAS č. 91-5999-8 |bifenyl-4-ylamín; xenylamín; 4-aminobifenyl | CAS č. 92-67-1 |benzidín; 4,4′-diaminobifenyl; bifenyl-4,4′-yléndiamín | CAS č. 92-87-5 |oxid chrómový | CAS č. 1333-82-0 |kyselina arzeničná a jej soli | CAS č. — |oxid arzeničný | CAS č. 1303-28-2 |oxid arzenitý | CAS č. 1327-53-3 |azbest | CAS č. 132207-33-1 132207-32-0 12172-73-5 77536-66-4 77536-68-6 77536-67-5 |benzén | CAS č. 71-43-2 |bis (chlórmetyl) éter | CAS č. 542-88-1 |chlórmetyl metyléter, chlórdimetyléter | CAS č. 107-30-2 |oxid niklitý | CAS č. 1314-06-3 |erionit | CAS č. 12510-42-8 |oxid nikličitý | CAS č. 12035-36-8 |oxid nikelnatý | CAS č. 1313-99-1 |subsulfán (subsírnik) nikelnatý | CAS č. 12035-72-2 |sírnik nikelnatý | CAS č. 16812-54-7 |soli 2-naftylamínu | CAS č.— |soli bifenyl-4-ylamínu; soli xenylamínu; soli 4-amínobifenylu | CAS č.— |soli benzidínu | CAS č.— |vinilchlorid; chlóretylén | CAS č. 75-01-4 |zinkové žlte (chróman zinočnatý) vrátane chrómanu zinočnato draselného | CAS č.— |Zoznam 2, kategória 21-metyl-3-nitro-1-nitrozoguanidín | CAS č. 70-25-7 |1,2-dibrómo-3-chlórpropán | CAS č. 96-12-8 |1,2-dimetylhydrazín | CAS č. 540-73-8 |1,3-butadién, buta-1,3-dién | CAS č. 106-99-0 |1,3-dichlór-2-propanol | CAS č. 96-23-1 |1,3-propánsulton | CAS č. 1120-71-4 |3-propanolid; 1,3-propiolaktón | CAS č. 57-57-8 |1,4-dichlórbut-2-én | CAS č. 764-41-0 |2-nitronaftalén | CAS č. 581-89-5 |2-nitropropán | CAS č. 79-46-9 |2,2′-dichlór-4,4′-metyléndianilín; 4,4′-metylén bis(2-chlóranilín) | CAS č. 101-14-4 |2,2′-(nitrózoimino)dietanol | CAS č. 1116-54-7 |3,3′-dichlórbenzidín; 3,3′-dichlórbifenyl-4,4′-yléndiamín | CAS č. 91-94-1 |3,3′-dimetoxybenzidín; o-dianizidín | CAS č. 119-90-4 |3,3′-dimetylbenzidín; o-tolidín | CAS č. 119-93-7 |4-aminoazobenzén | CAS č. 60-09-3 |4-amino-3-fluórfenol | CAS č. 399-95-1 |4-metyl-m-fenyléndiamín | CAS č. 95-80-7 |4-nitrobifenyl | CAS č. 92-93-3 |4,4′-metyléndi-o-toluidín | CAS č. 838-88-0 |4,4′-diaminodifenylmetán; 4,4′-metyléndianilín | CAS č. 101-77-9 |5-nitroacenaftén | CAS č. 602-87-9 |4-o-tolylazo-o-toluidín; 4-amino-2′-3-dimetylazobenzén; stála gametová GBC báza (zásada); AAT; o-aminoazotoluén | CAS č. 97-56-3 |meďnatan(2-)-{5[(4′-((2,6-hydroxy-3-((2-hydroxy-5-sulfofenyl) azo)fenyl)azo)(1,1′-bifenyl)-4-yl)azo]salicyláto(4-)}dvojsodný; CI pravá hnedá 95 | CAS č. 16071-86-6 |oxid kademnatý | CAS č. 1306-19-0 |extrakty (ropa), ťažké (koncentrované) naftalénové destilátové rozpúšťadlo | CAS č. 64742-11-6 |extrakty (ropa), ťažké (koncentrované) parafínové destilátové rozpúšťadlo | CAS č. 64742-04-7 |extrakty (ropa), ľahké naftalénové destilátové rozpúšťadlo | CAS č. 64742-03-6 |extrakty (ropa), ľahké parafínové destilátové rozpúšťadlo | CAS č. 64742-05-8 |extrakty (ropa), ľahké vákuové plynové olejové rozpúšťadlo | CAS č. 91995-78-7 |uhľovodíky, C26-55-, aromatické-bohaté | CAS č. 97722-04-8 |N,N-dimetylhydrazín | CAS č. 57-14-7 |akrylamid | CAS č. 79-06-1 |akrylonitril | CAS č. 107-13-1 |α,α,α-trichlórtoluén; benzotrichlorid | CAS č. 98-07-7 |benzo[a]antracén | CAS č. 56-55-3 |benzo[a]pyrén; benzo[d,e,f]chryzén | CAS č. 50-32-8 |benzo[b]fluórantén; benzo[e]acefenantrylén | CAS č. 205-99-2 |benzo[j]fluórantén | CAS č. 205-82-3 |benzo[k]fluórantén | CAS č. 207-08-9 |berýlium | CAS č. 7440-41-7 |zlúčeniny berýlia s výnimkou kremičitanov hlinito berylnatých | CAS č.— |chlorid kademnatý | CAS č.10108-64-2 |síran kademnatý | CAS č. 10124-36-4 |chróman kademnatý | CAS č. 13765-19-0 |kaptafol (ISO); 1,2,3,6-tetrahydro-N-(1,1,2,2-tetrachlóretyltio)ftalimid | CAS č. 2425-06-1 |karbadox (INN); metyl-3-(chinoxalín-2-ylmetylén)karbazát 1,4-dioxid; 2-(metoxykarbonylhydrazonometyl)chinoxalín 1,4-dioxid | CAS č. 6804-07-5 |chróman III chromitý | CAS č. 24613-89-6 |diazometán | CAS č. 334-88-3 |dibenz[a,h]antracén | CAS č. 53-70-3 |dietylsulfát | CAS č. 64-67-5 |dimetylsulfát | CAS č. 77-78-1 |dimetylkarbamoylchlorid | CAS č. 79-44-7 |N-nitrozodimetylamín; dimetylnitrozamín | CAS č. 62-75-9 |dimetylsulfamoylchlorid | CAS č.13360-57-1 |1-chlór-2,3-epoxidpropán; epichlórtydrin | CAS č. 106-89-8 |1,2-dichlóretán; etyléndichlorid | CAS č. 107-06-2 |etylénoxid; oxiran | CAS č. 75-21-8 |etylénimin; aziridin | CAS č. 151-56-4 |hexachlórbenzén | CAS č. 118-74-1 |triamid hexametylfosforečný; hexametylfosforamid | CAS č. 680-31-9 |hydrazín | CAS č. 302-01-2 |hydrazobenzén; 1,2-difenylhydrazín | CAS č. 122-66-7 |metyl akrylamidometoxyacetát (obsah akrylamidu ≥ 0,1 %) | CAS č.77402-03-0 |metyl-ONN-azoxymetylacetát; metylazoxymetylacetát | CAS č. 592-62-1 |nitrofen (ISO); 2,4-dichlórfenyl 4-nitrofenyléter | CAS č. 1836-75-5 |nitrozodipropylamín | CAS č. 621-64-7 |2-metoxyanilín; o-anizidin | CAS č. 90-04-0 |bromičnan draselný | CAS č. 7758-01-2 |propylénoxid; 1,2-epoxidpropán; metyloxiran | CAS č. 75-56-9 |o-toluidin | CAS č. 95-53-4 |2-metylaziridin; propylénimín | CAS č. 75-55-8 |soli 2,2′-dichlór-4,4′metyléndianilínu; soli 4,4′-metyléndi(2-chlóranilínu) | CAS č.— |soli 3,3′-dichlórbenzidínu; soli 3,3′-dichlórbifenyl-4,4′-yléndiamínu | CAS č. — |soli 3,3′-dimetoxybenzidínu; o-dianizidínu | CAS č. — |soli 3,3′-dimetylbenzidínu; soli o-tolidinu | CAS č. — |chróman strontnatý | CAS č.7789-06-2 |styrénoxid; vinylbenzénoxid; (epoxydetyl)benzén; fenyloxiran | CAS č. 96-09-3 |sulfalat (ISO); 2-chlóralyl dietylditiokarbamát | CAS č. 95-06-7 |tioacetamid | CAS č. 62-55-5 |uretán (INN); etylkarbamát | CAS č. 51-79-6 |Bod 30 – MutagényZoznam 3, kategória 1V tejto kategórii nie sú klasifikované žiadne látky | |Zoznam 4, kategória 21,2-dibróm-3-chlórpropán | CAS č. 96-12-8 |akrylamid | CAS č. 79-06-1 |benzo[a]pyrén; benzo[d,e,f]kryzén | CAS č. 50-32-8 |dietylsulfát | CAS č. 64-67-5 |etylénoxid; oxiran | CAS č. 75-21-8 |etylénimín, aziridin | CAS č. 151-56-4 |triamid hexametylfosforečný; hexametylfosforamid | CAS č. 680-31-9 |metylakrylamidometoxyacetát (obsah akrylamidu ≥ 0,1 %) | CAS č.77402-03-0 |Bod 31 – Látky toxické z hľadiska reprodukcieZoznam 5, kategória 1hexafluorokremičitan olovnatý | CAS č. 25808-74-6 |etanatan (octan) olovnatý; | CAS č. 1335-32-6 |alkyly olova (alkyl olovnatý) | CAS č. — |azid olovnatý | CAS č. 13424-46-9 |chróman olovnatý | CAS č. 7758-97-6 |zlúčeniny olova s výnimkou tých, ktoré sú špecifikované na inom mieste v tejto Prílohe | CAS č. — |etanatan (octan) olovičitý | CAS č. 301-04-2 |2,4,6-trinitrorezorcinoxid olovnatý; tricinát (TNRO) | CAS č. 15245-44-0 |metánsulfonát olovnatý | CAS č. 17570-76-2 |bis(ortofosfát) trojolovnatý | CAS č. 7446-27-7 |warfarin; 4-hydroxy-3-(3-oxo-1-fenylbutyl)kumarín | CAS č. 81-81-2 |Zoznam 6, kategória 22-etoxyetanol; etylénglykolmonoetyléter | CAS č.110-80-5 |2-etylhexyl 3,5-bis(1,1-dimetyletyl)-4-hydroxyfenylmetyltioacetát | CAS č. 80387-97-9 |2-metoxyetanol, etylénglykolmonometyléter | CAS č. 109-86-4 |benzo[a]pyrén; benzo[d,e,f]kryzén | CAS č. 50-32-8 |binapakryl (ISO); 2-sek-butyl-4,6-dinitrofenyl-3-metylkrotónan | CAS č. 485-31-4 |N,N-dimetylformamid; dimetylformamid | CAS č. 68-12-2 |dinoseb; 6-sek-butyl-2,4-dinitrofenol | CAS č. 88-85-7 |dinoterb; 2-terc-butyl-4,6-dinitrofenol | CAS č. 1420-07-1 |etyléntiomočovina; imidazolodín-2-tion; 2-imidazolín-2-tiol | CAS č. 96-45-7 |2-etoxyetylacetát; etylglykolacetát | CAS č. 111-15-9 |metyl-ONN-azoxymetylacetát; metylazoxymetylacetát | CAS č. 592-62-1 |2-metoxyetylacetát; metylglykolacetát | CAS č. 110-49-6 |tetrakarbonyl niklu | CAS č.13463-39-3 |nitrofen (ISO); 2,4-dichlórfenyl 4-nitrofenyléter | CAS č. 1836-75-6 |soli a estery dinosebu, s výnimkou tých, ktoré sú špecifikované na inom mieste v tejto Prílohe | CAS č. — |soli a estery dinoterbu | CAS č. — |"--------------------------------------------------


title: Smernica 2001/41/ES Európskeho parlamentu a Rady z 19. júna 2001 ktorou sa mení a dopĺňa po dvadsiaty prvýkrát smernica Rady 76/769/EHS o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov vzťahujúcich sa na obmedzenia uvádzania na trh a používania niektorých nebezpečných látok a prípravkov a ich používaním, v súvislosti s látkami klasifikovanými ako karcinogény, mutagény alebo látky poškodzujúce reprodukciu

text:
Dôležité právne oznámenie

|

32001L0041

Úradný vestník L 194 , 18/07/2001 S. 0036 - 0037

		Smernica 2001/41/ES Európskeho parlamentu a Radyz 19. júna 2001ktorou sa mení a dopĺňa po dvadsiaty prvýkrát smernica Rady 76/769/EHS o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov vzťahujúcich sa na obmedzenia uvádzania na trh a používania niektorých nebezpečných látok a prípravkov a ich používaním, v súvislosti s látkami klasifikovanými ako karcinogény, mutagény alebo látky poškodzujúce reprodukciuEURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na jej článok 95,so zreteľom na návrh Komisie [1],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],konajúc v súlade s postupom, ktorý uvádza článok 251 zmluvy [3],keďže:(1) Článok 14 zmluvy upravuje zriadenie oblasti bez vnútorných hraníc, v ktorej je zabezpečený voľný pohyb tovaru, osôb, služieb a kapitálu.(2) Európsky parlament a Rada prijali 29. marca 1996 rozhodnutie 646/96/ES o akčnom pláne boja proti rakovine v rámci činnosti v oblasti verejného zdravia (od 1996 do 2000) [4].(3) S cieľom skvalitniť ochranu zdravia a bezpečnosť spotrebiteľa, látky klasifikované ako karcinogénne, mutagénne alebo škodlivé pre reprodukciu a prípravky, ktoré ich obsahujú, by sa nemali uvádzať na trh na použitie širokou verejnosťou.(4) Smernica 94/60/ES Európskeho parlamentu a Rady z 20. decembra 1994, ktorou sa mení a dopĺňa po štrnásty raz smernica 76/769/EHS [5] zavádza vo forme dodatku v súvislosti s bodmi 29, 30 a 31 prílohy I k smernici 76/769/EHS [6] zoznam látok klasifikovaných ako karcinogénne, mutagénne alebo škodlivé pre reprodukciu v kategóriách 1 alebo 2. Také látky by sa nemali uvádzať na trh pre používanie širokou verejnosťou.(5) Smernica 94/60/ES uvádza, že Komisia predloží Európskemu parlamentu a Rade návrh rozšíriť tento zoznam najneskôr do šiestich mesiacov po uverejnení prispôsobenia technickému pokroku prílohy I k smernici Rady 67/548/EHS z 27. júna 1967, ktorá sa vzťahuje na klasifikáciu, balenie a označovanie nebezpečných látok [7], ktorá obsahuje látky klasifikované ako karcinogénne, mutagénne alebo škodlivé pre reprodukciu v kategóriách 1 alebo 2.(6) Smernica Komisie 97/69/ES z 5. decembra 1997, ktorá prispôsobuje po dvadsiaty tretí raz smernicu 67/584/EHS, a konkrétne jej prílohu I technickému pokroku, obsahuje jednu látku novoklasifikovanú ako karcinogénnu v kategórii 2 a smernica Komisie 98/73/ES [8] z 18. septembra 1998, ktorá po dvadsiaty štvrtý raz prispôsobuje smernicu 67/584/EHS [9], a konkrétne jej prílohu I technickému pokroku, obsahuje jednu novoklasifikovanú látku ako karcinogénnu v kategórii 2 a jednu látku klasifikovanú ako škodlivú pre reprodukciu v kategórii 2. Tieto látky by sa mali pridať k dodatku v súvislosti s bodmi 29 a 31 prílohy I k smernici 76/769/EHS.(7) Riziká a výhody novoklasifikovaných látok smernicami 97/69/ES a 98/73/ES ako karcinogénne v kategórii 2 alebo škodlivé pre reprodukciu v kategórii 2 sa vzali do úvahy.(8) Táto smernica, ktorá predpisuje minimálne požiadavky ochrany pracovníkov, uvádzané v smernici Rady 89/391/EHS z 12. júna 1989 o zavádzaní opatrení podporujúcich zlepšenie bezpečnosti a zdravia pracovníkov pri práci [10] a na individuálne smernice, ktoré sa na nej zakladajú, konkrétne smernica Rady 90/394/EHS z 28. júna 1990 o ochrane pracovníkov pred rizikami z vystavenia účinkom karcinogénov pri práci (Šiesta individuálna smernica v zmysle článku 16 ods. 1 smernice 89/391/EHS) [11], platí bez vplyvu na právne predpisy Spoločenstva,PRIJALI TÚTO SMERNICU:Článok 1Dodatok k prílohe 1 k smernici 76/769/EHS sa zmení a doplní takto:1. V úvode sa pridáva poznámka R:"Poznámka R:Klasifikácia ako karcinogén sa nemusí uplatniť na vlákna s dĺžkou váženou geometrickým priemerným diametrom mínus dve štandardné chyby, väčšou než 6 mikrónov."2. Látky, ktoré sa nachádzajú v zozname v prílohe k tejto smernici, sa pridajú k tým látkam, ktoré obsahuje dodatok v súvislosti s bodmi 29 a 31.Článok 21. Členské štáty musia prijať a uverejniť zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 18. júla 2002. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.Tieto ustanovenia sa budú uplatňovať od 18. januára 2003.2. Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.Článok 3Táto smernica nadobúda účinnosť dňom jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Článok 4Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Luxemburgu 19. júna 2001Za Európsky parlamentpredsedníčkaN. FontaineZa RadupredsedaM. Winberg[1] Ú. v. ES C 116 E, 26.4.2000, s. 54.[2] Ú. v. ES C 140, 18.5.2000, s. 1.[3] Stanovisko Európskeho parlamentu zo 14. novembra 2000 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku), Spoločná pozícia Rady z 12. marca 2001 (Ú. v. ES C 142, 15.5.2001, s. 1) a rozhodnutie Európskeho parlamentu zo 16. mája 2001.[4] Ú. v. ES L 95, 16.4.1996, s. 9.[5] Ú. v. ES L 365, 31.12.1994, s. 1.[6] Ú. v. ES L 262, 27.9.1976, s. 201. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Komisie1999/77/ES (Ú. v. ES L 207, 6.8.1999, s. 18).[7] Ú. v. ES 196, 16.8.1967, s. 1. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Komisie 2000/33/ES (Ú. v. ES L 136, 8.6.2000, s. 90).[8] Ú. v. ES L 343, 13.12.1997, s. 19.[9] Ú. v. ES L 305, 16.11.1998, s. 1.[10] Ú. v. ES L 183, 29.6.1989, s. 1.[11] Ú. v. ES L 196, 26.7.1990, s. 1. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Rady 1999/38/ES (Ú. v. ES L 138, 1.6.1999, s. 66).--------------------------------------------------PRÍLOHABOD 29 -- KARCINOGÉNY: KATEGÓRIA 2Látky | Indexové číslo | číslo ES | číslo CAS | Poznámky |4-chlóranilín | 612-137-00-9 | 203-401-0 | 106-47-8 | |Refrakčné keramické vlákna; SP vlákna s výnimkou tých, ktoré sú uvedené na inom mieste prílohy 1 k smernici 67/548/EHS; [umelé sklené (živicové) vlákna s náhodnou orientáciou s alkalický oxid alebo alkalický zemný oxid (Na2O + K2O + CaO + MgO + BaO) obsah nižší alebo rovnajúci sa 18 % podľa váhy] | 650-017-00-8 | | | R |Bod 31 -- Škodlivé pre reprodukciu: kategória 2Látky | indexové číslo | číslo ES | číslo CAS | Poznámky |6-(2-chlóroetyl)-6(2-metoxyetoxy)-2,5,7,10-tetraoxa-6-silaundekan; etacelasil | 014-014-00-X | 253-704-7 | 37894-46-5 | |--------------------------------------------------


title: Smernica Európskeho parlamentu a Rady2002/45/ES z 25. júna 2002, ktorou sa po dvadsiatykrát mení a dopĺňa smernica Rady 76/769/EHS týkajúca sa na obmedzenia uvádzania na trh a používania niektorých nebezpečných látok a prípravkov (chlórované parafíny s krátkym reťazcom)

text:
488                   SK                                 Úradný vestník Európskej únie                                                   13/zv. 29

32002L0045

6.7.2002                                    ÚRADNÝ VESTNÍK EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV                                                      L 177/21

                                    SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2002/45/ES

                                                                z 25. júna 2002,

             ktorou sa po dvadsiatykrát mení a dopĺňa smernica Rady 76/769/EHS týkajúca sa na obmedzenia
             uvádzania na trh a používania niektorých nebezpečných látok a prípravkov (chlórované parafíny
                                                  s krátkym reťazcom)

             EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE

             so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva a najmä na jej článok 95,

             so zreteľom na návrh Komisie (1),

             so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru (2),

             konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 251 zmluvy (3), v zmysle spoločného textu schváleného
             Zmierovacím výborom dňa 22. apríla 2002,

             keďže:

             (1)      Obmedzenia, ktoré už boli prijaté alebo ktoré určité členské štáty plánujú prijať, o používaní chlórovaných
                      parafínov s krátkym reťazcom (SCCPs) na základe rozhodnutia PARCOMu (Dohovoru o ochrane pre
                      znečisťovaním mora zo zdrojov na pevnine) č. 95/1, priamo ovplyvnia ustanovenie a fungovanie
                      vnútorného trhu; preto je nevyhnutné aproximovať právne predpisy členských štátov v tejto oblasti
                      a v dôsledku toho zmeniť a doplniť prílohu I k smernici Rady 76/769/EHS z 27. júla 1976 o aproximácii
                      zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov vzťahujúcich sa na obmedzenia
                      uvádzania na trh a používania niektorých nebezpečných látok a prípravkov (4) berúc do úvahy hodnotenie
                      rizík spoločenstva a príslušné vedecké dôkazy podporujúce rozhodnutie PARCOMu č. 95/1.

             (2)      SCCPs sú klasifikované ako nebezpečné pre životné prostredie, pretože sú veľmi jedovaté pre vodné
                      organizmy a môžu mať vo vodnom prostredí dlhodobý nepriaznivý vplyv.

             (3)      Komisia prijala odporúčanie, v rámci nariadenia Rady (EHS) č. 793/93 z 23. marca 1993 o vyhodnotení
                      a kontrole rizík, ktoré spôsobujú existujúce látky, (5) ktoré vyzýva k prijatiu osobitných opatrení, ktoré by
                      obmedzili používanie SCCPs, najmä v kvapalinách pri obrábaní kovov a v prípravkoch na povrchovú
                      úpravu kože, s cieľom chrániť vodné prostredie.

             (4)      Zvyšné spôsoby použitia všetkých chlórovaných parafínov je potrebné prehodnotiť z hľadiska príslušných
                      vedeckých vedomostí, najmä čo sa týka emisií obsahujúcich chlórované parafíny. Komisia by mala predložiť
                      primerané návrhy na obmedzenie takýchto použití.

             (5)      27. novembra 1998 doručil Vedecký výbor pre toxicitu, ekotoxicitu a životné prostredie (CSREE) svoje
                      stanovisko k rizikám SCCPs, ktoré sú uvedené v odporúčaní.

             (1) Ú. v. ES C 337 E, 28.11.2000, s. 138
                 a Ú. v. ES C 213 E, 31.7.2001, s. 296.
             (2) Ú. v. ES C 116, 20.4.2001, s. 27.
             (3) Stanovisko Európskeho parlamentu z 1. februára 2001 (Ú. v. ES C 267, 21.9.2001, s. 41), spoločná pozícia Rady
                 z 27. júna 2001 (Ú. v. ES C 301, 26. 10. 2001, s. 39) a rozhodnutie Európskeho parlamentu z 29. novembra 2001 (zatiaľ
                 neuverejnené v úradnom vestníku). Rozhodnutie Európskeho parlamentu z 30. mája 2002 (zatiaľ neuverejnené v úradnom
                 vestníku) a rozhodnutie Rady z 21. mája 2002.
             (4) Ú. v. ES L 262, 27.9.1976, s. 201. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Komisie 99/77/ES (Ú. v. ES L 207,
                 6.8.1999, s. 18).
             (5) Ú. v. ES L 84, 5.4.1993, s. 1.
 ---pagebreak--- 13/zv. 29           SK                                Úradný vestník Európskej únie                                                  489

            (6)    Táto smernica sa uplatňuje bez toho, aby boli dotknuté právne predpisy o ochrane bezpečnosti a zdravia
                   pracovníkov pri práci, najmä smernica Rady 89/391/EHS z 12. júna 1989 o zavádzaní opatrení na podporu
                   zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pracovníkov pri práci (1) a smernica Rady 98/24/ES
                   zo 7. apríla 1998 o ochrane zdravia a bezpečnosti pracovníkov pred rizikami súvisiacimi s chemickými
                   faktormi pri práci (štrnásta individuálna smernica v zmysle článku 16 ods. 1 smernice 89/391/EHS) (2),

            PRIJALI TÚTO SMERNICU:

                                                                  Článok 1
            V prílohe I k smernici 76/769/EHS sa dopĺňa tento bod:

            „42. Alkány, C10 — C13, chloro (chlórované    1. Nesmú sa dodávať na trh pre použitie ako látky alebo ako zložky iných
                 parafíny s krátkym reťazcom)                látok alebo prípravkov v koncentráciách vyšších ako 1 %:
                                                               — pri obrábaní kovov;
                                                               — pri mastení usní.

                                                          2.    Európska Komisia v spolupráci s členskými štátmi a Komisiou OSPAR
                                                                do 1. januára 2003 preskúma všetky ostatné spôsoby použitia SCCPs
                                                                z hľadiska príslušných nových vedeckých údajov o rizikách, ktoré
                                                                SCCPs predstavujú pre zdravie ľudí a pre životné prostredie.
                                                                O výsledkoch tohto preskúmania bude informovať Európsky parla-
                                                                ment.“

                                                                  Článok 2

            1. Členské štáty najneskôr do 6. júla 2003 prijmú a uverejnia zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia
            potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.
            Tieto opatrenia sa budú uplatňovať najneskôr od 6. januára 2004.

            2. Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto
            smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.

                                                                  Článok 3
            Táto smernica nadobúda účinnosť dňom jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.

                                                                  Článok 4

            Táto smernica je adresovaná členským štátom.

                  V Luxemburgu 25. júna 2002

                              Za Európsky parlament                                             za Radu
                                     predseda                                                   predseda
                                      P. COX                                               J. MATAS I PALOU

            (1) Ú. v. ES L 183, 29.6.1989, s. 1.
            (2) Ú. v. ES L 131, 5.5.1998, s. 11.


title: Smernica Komisie 2001/9/ES z 12. februára 2001, ktorou sa technickému pokroku prispôsobuje smernica Rady 96/96/ES o aproximácii právnych predpisov členských štátov o kontrole technického stavu motorových vozidiel a ich prípojných vozidielText s významom pre EHP.

text:
Dôležité právne oznámenie

|

32001L0009

Úradný vestník L 048 , 17/02/2001 S. 0018 - 0019

		Smernica Komisie 2001/9/ESz 12. februára 2001,ktorou sa technickému pokroku prispôsobuje smernica Rady 96/96/ES o aproximácii právnych predpisov členských štátov o kontrole technického stavu motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel(Text s významom pre EHP)KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,so zreteľom na smernicu Rady 96/96/ES z 20. decembra 1996 o aproximácii právnych predpisov členských štátov o kontrole technického stavu motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel [1], zmenenú a doplnenú smernicou Komisie 1999/52/ES [2] a najmä na jej článok 8,keďže:(1) programy auto-oil začaté v roku 1992, ktoré mali zabezpečiť analytickú základňu pre stanovenie emisií z vozidiel a normy týkajúce sa kvality paliva na rok 2000 a po roku 2000, aby sa s osobitným ťažiskom na zníženie emisií cestnej dopravy dosiahli ciele v oblasti kvality ovzdušia, identifikovali normy údržby motorového vozidla ako kľúčový faktor vplyvu prepravy na kvalitu ovzdušia;(2) smernica 96/96/ES špecifikuje testy, ktoré sa majú vykonávať pri pravidelných kontrolách, aby sa overilo, či sú ešte stále prijateľné limity emisií z benzínových a naftových motorov vozidiel;(3) obsah oxidu uhoľnatého vo výfukových emisiách vozidiel s benzínovými motormi vybavenými niektorými výfukovými systémami dodatočného spracovania (normy Euro 1), sa musí testovať pri nízkych ako aj pri vysokých otáčkach motora;(4) smernica Európskeho parlamentu a Rady 98/69/ES z 13. októbra 1998 týkajúca sa opatrení, ktoré sa majú prijať proti znečisťovaniu ovzdušia emisiami motorových vozidiel, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 70/220/EHS, [3] vyžaduje, aby sa od roku 2000 zaviedli palubné diagnostické (OBD) systémy u osobných automobilov a ľahkých úžitkových vozidiel poháňaných benzínom s cieľom monitorovania funkcie systémov emisnej kontroly vozidiel v prevádzke. Podobne sa budú systémy OBD vyžadovať u nových dieselových vozidiel od roku 2003;(5) rozvoj OBD systémov, ktoré sú schopné monitorovať a zaznamenávať poruchy vozidla počas prevádzky, by mohol v budúcnosti znížiť rozdiel medzi testovacími podmienkami a skutočnou prevádzkou;(6) touto smernicou sa odstraňuje nutnosť testovať vozidlá s benzínovými motormi pri nízkych voľnobežných otáčkach, a tým sa znižuje komplexnosť testu, no zvyšuje sa presnosť pomocou monitorovania funkcie OBD systémov vozidla;(7) opatrenia ustanovené v tejto smernici sú v súlade so stanoviskom Výboru na prispôsobenie smernice o kontrolách technického stavu motorových a ich prípojných vozidiel technickému pokroku, ktorý bol ustanovený podľa článku 8 smernice 96/96/ES,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Smernica 96/96/ES sa mení a dopĺňa tak, ako je uvedené v prílohe k tejto smernici.Článok 21. Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do jedného roku po nadobudnutí účinnosti smernice. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.Článok 3Táto smernica nadobúda účinnosť 20. deň po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Článok 4Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 12. februára 2001Za KomisiuLoyola De Palaciopodpredseda[1] Ú. v. ES L 46, 17.2.1997, s. 1.[2] Ú. v. ES L 142, 5.6.1999, s. 26.[3] Ú. v. ES L 350, 28.12.1998, s. 1.--------------------------------------------------PRÍLOHABod 8.2.1 písm. b) bod 4 prílohy II k smernici 96/96/ES sa nahrádza týmto:"4. Výfukové emisie — limitné hodnotya) Meranie pri voľnobežných otáčkach motora:Maximálny prípustný obsah CO vo výfukových plynoch je stanovený výrobcom vozidla. Ak nie je táto informácia dostupná, maximálny obsah CO nesmie presiahnuť 0,5 % objemu.b) Meranie pri vysokých voľnobežných otáčkach, otáčky motora minimálne 2000 min−1:Maximálny prípustný obsah CO vo výfukových plynoch je stanovený výrobcom vozidla pri vysokých voľnobežných otáčkach. Ak nie je táto informácia dostupná, maximálny obsah CO nesmie presiahnuť 0,3 % objemu.Pomer vzduch/palivo, Lamda = 1 ± 3 % alebo v súlade so špecifikáciou výrobcuc) U motorových vozidiel vybavených palubnými diagnostickými systémami v súlade so smernicou 98/69/ES môžu členské štáty ako alternatívu testu špecifikovaného pod písm. a) stanoviť správnu funkciu emisného systému odčítaním z OBD zariadenia a súčasne kontrolovať správnu funkciu OBD systému."--------------------------------------------------


title: Smernica Komisie 2003/27/ES z 3. apríla 2003, ktorou sa smernica Rady 96/96/ES prispôsobuje technickému pokroku z hľadiska testovania výfukových emisií motorových vozidielText s významom pre EHP.

text:
Dôležité právne oznámenie

|

32003L0027

Úradný vestník L 090 , 08/04/2003 S. 0041 - 0044

		Smernica Komisie 2003/27/ESz 3. apríla 2003,ktorou sa smernica Rady 96/96/ES prispôsobuje technickému pokroku z hľadiska testovania výfukových emisií motorových vozidiel(Text s významom pre EHP)KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,so zreteľom na smernicu Rady 96/96/ES z 20. decembra 1996 o aproximácii právnych predpisov členských štátov o kontrole technického stavu motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel [1], naposledy zmenenú a doplnenú smernicou Komisie 2001/11/ES [2], a najmä na jej článok 7 ods. 2,keďže:(1) Programy Auto-Oil začaté v roku 1992, ktoré poskytli analytickú základňu pre stanovenie emisií vozidla a normy kvality paliva na rok 2000 a nasledujúce obdobie, aby sa dosiahli ciele kvality ovzdušia s osobitným zreteľom na zníženie emisií cestnej dopravy, určili normy údržby motorového vozidla ako kľúčový faktor vplyvu dopravy na kvalitu ovzdušia.(2) Smernica 96/96/ES špecifikuje testy, ktoré je potrebné vykonať pri pravidelných kontrolách emisií z benzínových aj naftových motorov, aby sa zistilo, či sú ešte stále v rámci prijateľných limitov.(3) Komisia vytvorila pracovnú skupinu z Medzinárodnej organizácie pre kontroly vozidiel (CITA) a z iných relevantných organizácií, ktorá sa stretla v priebehu roku 2000. Skupina preskúmala možnosti zmeny limitov pre emisné testy predpísaných v smernici 96/96/ES a smernici Európskeho parlamentu a Rady 2000/30/ES zo 6. júna 2000 o cestnej technickej kontrole úžitkových automobilov prevádzkovaných v spoločenstve [3], aby zistila, či by sa mohol zvýšiť prínos pre životné prostredie. Skupina dospela k záveru, že súčasné predpísané limity sú stále nad úrovňou, ktorú môže vozidlo dosiahnuť v praxi za predpokladu, že je správne udržiavané; súčasné limity nie sú preto tak účinné, ako by mohli byť, z hľadiska možnosti zistenia veľkých znečisťovateľov, t. j. vozidiel, ktorých výfukové emisie sú aspoň o 50 % vyššie, než by sa očakávalo u správne udržiavaného vozidla.(4) Opatrenia tejto smernice sú v súlade so stanoviskom Výboru na prispôsobenie smernice o kontrolách technického stavu motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel technickému pokroku, ktorý bol ustanovený podľa článku 8 smernice 96/96/ES,PRIJALA TÚTO SMERNICU:Článok 1Príloha II k smernici 96/96/ES sa mení a dopĺňa v súlade s prílohou k tejto smernici.Článok 21. Členské štáty najneskôr do 1. januára 2004 uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.Článok 3Táto smernica nadobúda účinnosť v 20. deň po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.Článok 4Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 3. apríla 2003Za KomisiuLoyola De Palaciopodpredsedníčka[1] Ú. v. ES L 46, 17.2.1997, s. 1.[2] Ú. v. ES L 48, 17.2.2001, s. 20.[3] Ú. v. ES L 203, 10.8.2000, s. 1.--------------------------------------------------PRÍLOHAŠtvrtá zarážka bodu 7.10 prílohy II k smernici 96/96/ES sa nahrádza takto:"— kontrola, ak je to uskutočniteľné, či zariadenia obmedzujúce rýchlosť bránia vozidlám uvedeným v článku 2 a článku 3 smernice 92/6/EHS v prekročení predpísaných hodnôt."Bod 8.2 prílohy II k smernici 96/96/ES sa nahrádza takto:"8.2 Výfukové emisie8.2.1 Motorové vozidlá vybavené zážihovými (benzínovými) motormia) Ak nie sú výfukové emisie regulované moderným riadiacim emisným systémom, ako je trojcestný katalyzátor s Lambda sondou:1. vizuálna kontrola výfukového systému, aby sa skontrolovala jeho úplnosť, riadny stav a tesnosť;2. vizuálna kontrola zariadenia na kontrolu emisií inštalovaného výrobcom, aby sa skontrolovala jeho úplnosť, riadny stav a tesnosť.Po primeranom období kondicionovania motora (berúc do úvahy odporúčania výrobcu) sa meria obsah oxidu uhoľnatého (CO) vo výfukových plynoch pri voľnobehu motora (bez zaťaženia).Maximálne povolený obsah CO vo výfukových plynoch musí zodpovedať údajom výrobcu. Ak také informácie nie sú k dispozícii alebo ak príslušné orgány členského štátu sa rozhodnú, že také hodnoty nepoužijú ako referenčné hodnoty, obsah CO nesmie presiahnuť nasledovné hodnoty:i) u vozidiel registrovaných alebo uvedených prvýkrát do prevádzky v čase medzi dátumom, od ktorého členský štát požadoval, aby vozidlá spĺňali požiadavky smernice 70/220/EHS [1], a 1. októbrom 1986: obsah CO — 4,5 % objemu,ii) u vozidiel registrovaných alebo uvedených prvýkrát do prevádzky po 1. októbri 1986: obsah CO — 3,5 % objemu.b) Ak sú výfukové emisie regulované moderným riadiacim emisným systémom, ako je trojcestný katalyzátor s Lambda sondou:1. vizuálna kontrola výfukového systému, aby sa skontrolovala jeho úplnosť, riadny stav a tesnosť;2. vizuálna kontrola zariadenia na kontrolu emisií inštalovaného výrobcom, aby sa skontrolovala jeho úplnosť, riadny stav a tesnosť;3. stanovenie účinnosti emisného riadiaceho systému vozidla meraním lambda hodnoty a obsahu CO vo výfukových plynoch podľa oddielu 4, alebo podľa postupov navrhovaných výrobcom a schválených v čase typového schválenia. Pre každý z týchto testov sa motor kondicionuje v súlade s odporúčaniami výrobcu;4. Emisie z výfukového potrubia - limitné hodnotyMaximálne povolený obsah CO vo výfukových plynoch musí zodpovedať údajom výrobcu. Ak také informácie nie sú k dispozícii, obsah CO nesmie presiahnuť nasledovné hodnoty:i) meranie pri voľnobežných otáčkach motora:maximálne povolený obsah CO vo výfukových plynoch nesmie presiahnuť 0,5 % objemu a u vozidiel, ktoré boli typovo schválené podľa limitných hodnôt uvedených v riadku A alebo riadku B tabuľky v oddieli 5.3.1.4 prílohy I k smernici 70/220/EHS, zmenenej a doplnenej smernicou 98/69/ES [2], alebo neskoršími zmenami a doplnkami, maximálny obsah CO nesmie presiahnuť 0,3 % objemu. Ak zhoda so smernicou 70/220/EHS, zmenenou a doplnenou smernicou 98/69/ES, nie je možná, potom sa predchádzajúce ustanovenia uplatňujú na vozidlá registrované alebo prvýkrát uvedené do prevádzky po 1. júli 2002;ii) meranie pri vysokých voľnobežných otáčkach motora (bez zaťaženia), otáčky motora aspoň 2000 min.−1:obsah CO: maximálne 0,3 % objemu a u vozidiel, ktoré boli typovo schválené podľa limitných hodnôt uvedených v riadku A alebo riadku B tabuľky v oddieli 5.3.1.4 prílohy I k smernici 70/220/EHS, zmenenej a doplnenej smernicou 98/69/ES alebo neskoršími zmenami a doplnkami, maximálny obsah CO nesmie presiahnuť 0,2 % objemu. Ak zhoda so smernicou 70/220/EHS, zmenenou a doplnenou smernicou 98/69/ES, nie je možná, potom sa predchádzajúce ustanovenia uplatňujú na vozidlá registrované alebo prvýkrát uvedené do prevádzky po 1. júli 2002;lambda: 1 ± 0,03 alebo podľa špecifikácií výrobcu;iii) u motorových vozidiel vybavených palubnými diagnostickými (OBD) systémami v súlade so smernicou 70/220/EHS (zmenenou a doplnenou smernicou 98/69/ES alebo ďalšími zmenami a doplnkami), môžu členské štáty ako alternatívu k testu špecifikovanému v i) zistiť správne fungovanie emisného systému pomocou príslušného odčítania zo zariadenia OBD a súčasnej kontroly správneho fungovania OBD systému.8.2.2 Motorové vozidlá vybavené vznetovými (dieselovými) motormia) Meranie opacity výfukových plynov sa vykonáva počas voľnej akcelerácie (bez zaťaženia z voľnobežných až na medzné otáčky) s radiacou pákou v neutráli a zapnutou spojkou.b) Predkondicionovanie vozidla:1. Vozidlá sa môžu testovať bez predkondicionovania, hoci by sa malo z bezpečnostných dôvodov skontrolovať, či je motor zahriaty a či je v riadnom mechanickom stave.2. S výnimkou uvedenou v písm. d) bode 5 sa žiadne vozidlo nesmie hodnotiť ako nevyhovujúce, ak nebolo predkondicionované podľa týchto požiadaviek:i) motor dosiahol úplnú prevádzkovú teplotu, napríklad teplota oleja meraná sondou v trubici na meranie hladiny oleja je aspoň 80 °C, alebo normálnu prevádzkovú teplotu, ak je nižšia, alebo teplota motorového bloku meraná úrovňou infračerveného žiarenia je aspoň ekvivalentná. Ak na základe konfigurácie vozidla sa toto meranie nedá uskutočniť, stanovenie normálnej prevádzkovej teploty motora sa môže robiť inými prostriedkami, napríklad pomocou chladiaceho ventilátora motora;ii) výfukový systém sa prepláchne aspoň troma cyklami voľnej akcelerácie pri voľnobežných otáčkach alebo ekvivalentnou metódou.c) Postup testu:1. vizuálna kontrola zariadenia na kontrolu emisií inštalovaného výrobcom, aby sa skontrolovala jeho úplnosť, riadny stav a tesnosť;2. motor a akékoľvek namontované turbodúchadlo musia pred začiatkom cyklu voľnej akcelerácie dosiahnuť voľnobežné otáčky. U ťažkých dieselových motorov to znamená čakať aspoň 10 sekúnd po uvoľnení akcelerátora;3. na začatie každého cyklu voľnej akcelerácie sa akceleračný pedál musí rýchlo (v priebehu menej než jednej sekundy) úplne stlačiť a podržať, ale nie násilne tak, aby sa dosiahla maximálna dodávka zo vstrekovacieho čerpadla;4. počas každého cyklu voľnej akcelerácie motor musí dosiahnuť medzné otáčky alebo u vozidiel a automatickým prevodom, otáčky špecifikované výrobcom, alebo ak takýto údaj nie je k dispozícii, dve tretiny medzných otáčok predtým, než sa uvoľní akceleračný pedál. Toto by sa mohlo kontrolovať napríklad monitorovaním otáčok motora alebo dostatočným časom, ktorý uplynie medzi počiatočným stlačením pedálu a uvoľnením, čo by v prípade vozidiel kategórie 1 a 2 z prílohy I predstavovalo minimálne dve sekundy.d) Limitné hodnoty1. Úroveň koncentrácie nesmie prekročiť úroveň zaznamenanú na štítku podľa smernice Rady 72/306/EHS [3].2. Ak také informácie nie sú k dispozícii alebo ak príslušné orgány členského štátu rozhodnú, že také hodnoty nepoužijú ako referenčné hodnoty, úroveň koncentrácie nesmie prekročiť úroveň stanovenú výrobcom alebo limitné hodnoty koeficientu absorpcie, ktoré sú nasledovné:Maximálny koeficient absorpcie pre:- dieselové motory s prirodzeným nasávaním = 2,5 m−1,- turbopreplňované dieselové motory = 3,0 m−1,- limit 1,5 m−1 platí pre nasledovné vozidlá, ktoré boli typovo schválené podľa limitných hodnôt uvedených v:a) riadku B tabuľky v oddieli 5.3.1.4 prílohy I k smernici 70/220/EHS, zmenenej a doplnenej smernicou 98/69/ES - (Ľahké úžitkové vozidlá diesel - Euro 4);b) riadku B1 tabuľky v oddieli 6.2.1 prílohy I k smernici 88/77/EHS, zmenenej a doplnenej smernicou 1999/96/ES [4] - (Ťažké úžitkové vozidlá diesel - Euro 4);c) riadku B2 tabuľky v oddieli 6.2.1 prílohy I k smernici 88/77/EHS, zmenenej a doplnenej smernicou 1999/96/ES - (Ťažké úžitkové vozidlá diesel - Euro 5);d) riadku C tabuľky v oddieli 6.2.1 prílohy I k smernici 88/77/EHS, zmenenej a doplnenej smernicou 1999/96/ES - (Ťažké úžitkové vozidlá diesel - EEV);alebo limitných hodnôt v neskorších zmenách a doplnkoch smernice 70/220/EHS, zmenenej a doplnenej smernicou 98/69/ES, alebo limitných hodnôt v neskorších zmenách a doplnkoch smernice 88/77/EHS, zmenenej a doplnenej smernicou 1999/96/ES, alebo ekvivalentných hodnôt pri použití zariadenia iného typu než je zariadenie použité pre ES typové schválenie.Ak nie je možné dodržať požiadavky oddielu 5.3.1.4 prílohy I k smernici 70/220/EHS, zmenenej a doplnenej smernicou 98/69/ES, alebo oddielu 6.2.1 prílohy I k smernici 88/77/EHS, zmenenej a doplnenej smernicou 1999/96/ES, potom sa predchádzajúce ustanovenia uplatňujú na vozidlá registrované alebo prvýkrát uvedené do prevádzky po 1. júli 2008.3. Na vozidlá registrované alebo prvýkrát uvedené do prevádzky pred 1. januárom 1980 sa tieto požiadavky nevzťahujú.4. Vozidlá v teste neobstoja len vtedy, keď aritmetické priemery minimálne troch cyklov voľnej akcelerácie prekročia limitné hodnoty. To sa môže vypočítať tak, že sa nebude brať do úvahy žiadne meranie, ktoré sa značne odchyľuje od nameraného priemeru, alebo výsledok ktoréhokoľvek iného štatistického výpočtu, ktorý zohľadňuje rozptyl meraní. Členské štáty môžu obmedziť počet testovacích cyklov.5. Aby sa zabránilo nepotrebnému testovaniu, členské štáty môžu, odchylne od ustanovení bodu 8.2.2 písm. d) bodu 4, medzi nevyhovujúce vozidlá zaradiť vozidlá, u ktorých namerané hodnoty značne prekračujú limitné hodnoty po menej než troch cykloch voľnej akcelerácie alebo po preplachovacích cykloch (alebo po ekvivalentnom postupe) špecifikovaných v bode 8.2.2 písm. b) ods. 2 bode ii). Rovnako, aby sa zabránilo nepotrebnému testovaniu, členské štáty môžu, odchylne od ustanovení bodu 8.2.2 písm. d) bodu 4, medzi vyhovujúce vozidlá zaradiť vozidlá, u ktorých sú namerané hodnoty značne pod limitnými hodnotami po menej než troch cykloch voľnej akcelerácie alebo po preplachovacích cykloch (alebo po ekvivalentnom postupe) špecifikovaných v bode 8.2.2 písm. b) ods. 2 bode ii).8.2.3 Testovacie prístrojeEmisie vozidiel sa testujú s použitím prístrojov konštruovaných tak, aby sa dalo presne stanoviť, či boli splnené limitné hodnoty predpísané alebo udané výrobcom.8.2.4 Keď sa počas ES typového schvaľovania zistí, že typ vozidla nevyhovuje limitným hodnotám stanoveným touto smernicou, členské štáty môžu stanoviť vyššie limitné hodnoty pre takýto typ vozidla na základe dôkazu poskytnutého výrobcom. Musia o tom okamžite informovať Komisiu, ktorá informuje ostatné členské štáty."[1] Ú. v. ES L 76, 9.3.1970, s. 1.[2] Ú. v. ES L 350, 28.12.1998, s. 1.[3] Ú. v. ES L 190, 20.8.1972, s. 1.[4] Ú. v. ES L 44, 16.2.2000, s. 1.--------------------------------------------------


title: Smernica Európskeho parlamentu a Rady 94/19/ES z 30. mája 1994 o systémoch ochrany vkladov

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31994L0019

Úradný vestník L 135 , 31/05/1994 S. 0005 - 0014 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 6 Zväzok 4 S. 0227  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 6 Zväzok 4 S. 0227

		Smernica Európskeho parlamentu a Rady 94/19/ESz 30. mája 1994o systémoch ochrany vkladovEURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na prvú a tretiu vetu jej článku 57 ods. 2,so zreteľom na návrh Komisie [1],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],konajúc v súlade s postupom uvedeným v článku 189b zmluvy [3],keďže v súlade cieľmi tejto zmluvy treba napomáhať zosúladený rozvoj činnosti úverových inštitúcií v celom spoločenstve odstraňovaním všetkých obmedzení práva ustanovovania a slobody poskytovania služieb, zvyšujúc súčasne stabilitu bankového systému a ochranu vkladateľov;keďže po odstránení obmedzení činnosti úverových inštitúcií bude potrebné zaoberať sa situáciou, ktorá by mohla vzniknúť, keby vklady v úverovej inštitúcii s pobočkami v iných členských štátoch prestali byť dostupné; keďže je nevyhnutné zabezpečiť zosúladenú minimálnu úroveň ochrany vkladov, kdekoľvek sú v spoločenstve umiestnené; keďže takáto ochrana vkladov je rovnako podstatná ako prezieravé zákony na dobudovanie jednotného bankového trhu;keďže v prípade zatvorenia insolventnej úverovej inštitúcie vkladatelia ktorejkoľvek pobočky umiestnenej inom v členskom štáte, než je ten, v ktorom má táto úverová inštitúcia svoje ústredie, musia byť chránení rovnakým systémom ochrany ako ostatní vkladatelia tejto inštitúcie;keďže náklady úverovej inštitúcie spojené s účasťou v systéme ochrany neznesú nijaké porovnanie s nákladmi, ktoré by mohli vyplynúť z hromadného výberu bankových vkladov nielen z tých úverových inštitúcií, ktoré majú ťažkosti, ale aj zo zdravých inštitúcií, v dôsledku straty dôvery vkladateľov vo funkčnosť bankového systému;keďže opatrenia členských štátov uskutočnené v ohlase na odporúčanie Komisie 87/63/EHS z 22. decembra 1986 týkajúce sa zavádzania systémov ochrany vkladov v spoločenstve [4] nedosiahli v plnom rozsahu požadované výsledky; keďže táto situácia sa môže ukázať ako predurčujúca pre správne fungovanie vnútorného trhu;keďže druhá smernica Rady 89/646/EHS z 15. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa začatia a výkonu podnikania úverových inštitúcií a o zmene a doplnení smernice 77/780/EHS [5] ustanovuje systém jednoduchých oprávnení každej úverovej inštitúcie a ich kontroly úradmi jej domovského členského štátu, ktorý nadobudol účinnosť 1. januára 1993;keďže pre pobočku sa už nevyžaduje oprávnenie v žiadnom hostiteľskom členskom štáte, pretože jednoduché oprávnenie je platné v celom spoločenstve a jej platobná schopnosť bude sledovaná príslušnými orgánmi jej domovského členského štátu; keďže táto situácia odôvodňuje pokrytie všetkých pobočiek tej istej úverovej inštitúcie sídliacich v spoločenstve jedným systémom ochrany; keďže to môže byť len ten systém, ktorý existuje pre túto kategóriu inštitúcií v štáte, v ktorom je umiestnené ústredie tejto inštitúcie, zvlášť z dôvodu prepojenia, ktoré existuje medzi kontrolou platobnej schopnosti pobočky a jej členstvom v systéme ochrany vkladov;keďže zosúladenie sa musí obmedziť na hlavné prvky systému ochrany vkladov a zaručiť výplatu náhrady vypočítanej na základe zosúladenej minimálnej úrovne počas veľmi krátkeho obdobia;keďže systémy ochrany vkladov musia zasiahnuť, len čo vklady prestanú byť dostupné;keďže je vhodné vylúčiť z krytia zvlášť vklady uskutočnené úverovými inštitúciami v ich vlastnom záujme a na ich vlastný účet; keďže by to nemalo ovplyvniť právo systému ochrany prijať opatrenia potrebné na záchranu úverovej inštitúcie, ktorá sa ocitla v ťažkostiach;keďže zosúladenie systémov ochrany vkladov v rámci spoločenstva samo osebe nespochybňuje existenciu prevádzkovaných systémov určených na ochranu úverových inštitúcií, zvlášť zaručením ich platobnej schopnosti a likvidity tak, aby vklady v týchto úverových inštitúciách, vrátane ich pobočiek založených v iných členských štátoch, neprestali byť dostupné; keďže za istých podmienok sa môžu príslušné orgány domnievať, že takéto alternatívne systémy, slúžiace rozličným ochranným účelom, spĺňajú ciele tejto smernice; keďže bude úlohou týchto príslušných orgánov overiť súhlas s predmetnými podmienkami;keďže v niektorých členských štátoch sú systémy ochrany vkladov na zodpovednosti profesionálnych organizácií, iné členské štáty majú systémy ustanovené a riadené na základe štatútu a niektoré systémy, aj keď ustanovené na zmluvnom základe, sú čiastočne riadené štatútom; keďže táto rozmanitosť štatútov predstavuje problém len vzhľadom na povinné členstvo v systéme a vylúčenie z neho; keďže je preto potrebné uskutočniť opatrenia na obmedzenie vplyvu systémov v tejto oblasti;keďže zachovanie systémov zabezpečujúcich krytie vkladov v spoločenstve, ktoré je vyššie než zosúladené minimum, môže v rámci toho istého územia viesť k nezrovnalostiam v kompenzácii a nerovnakým podmienkam v súťažení medzi národnými inštitúciami a pobočkami inštitúcií z iných členských štátov; keďže kvôli odstráneniu týchto nevýhod pobočky by mali byť oprávnené pripojiť sa k systému ich hostiteľských krajín tak, aby mohli ponúknuť svojim vkladateľom rovnaké záruky, aké ponúkajú systémy krajín, v ktorých sú umiestnené; keďže je vhodné, aby Komisia po rokoch mohla referovať o rozsahu, v akom pobočky využili túto možnosť, a o ťažkostiach, s ktorými sa mohli stretnúť ony alebo systémy ochrany pri realizácii týchto opatrení; keďže nie je vylúčené, aby domáce systémy členského štátu mohli samy ponúknuť takéto doplnkové krytie podľa podmienok, aké môžu stanoviť tieto systémy;keďže poruchy trhu by mohli byť spôsobené pobočkami úverových inštitúcií, ktoré ponúkajú úrovne krytia vyššie než úverové inštitúcie povolené v hostiteľských krajinách; keďže nie je vhodné, aby sa úroveň rozsahu krytia ponúkaná systémami ochrany stala nástrojom súťaže; keďže je preto potrebné, prinajmenšom v počiatočnom období, stanoviť, aby úroveň a rozsah krytia ponúkaná systémom domáceho členského štátu vkladateľom v pobočkách umiestnených v inom členskom štáte neprevyšovala maximálnu úroveň a rozsah ponúkaný príslušným systémom hostiteľského členského štátu; keďže možné poruchy trhu by mali byť posúdené po rokoch na základe získaných skúseností a so zreteľom na rozvoj v oblasti bankovníctva;keďže v podstate táto smernica vyžaduje od každej úverovej inštitúcie pripojiť sa k systému ochrany vkladov; keďže smernice riadiace prijatie akejkoľvek úverovej inštitúcie, ktorá má svoje ústredie v nečlenskej krajine, a zvlášť prvá smernica Rady (77/780/EHS) z 12. decembra 1977 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa začatia a výkonu činnosti úverových inštitúcií [6], umožňujú členským štátom rozhodnúť sa, či povoliť a za akých podmienok pobočkám takých úverových inštitúcií pôsobiť v rámci ich územia; keďže takéto pobočky nebudú využívať slobodu poskytovania služieb podľa druhého odseku článku 59 zmluvy ani právo založenia v iných členských štátoch než v tých, v ktorých už založené sú; keďže podľa toho členský štát odmietajúci také pobočky by mal rozhodnúť, ako uplatniť princípy tejto smernice na také pobočky v súlade s článkom 9 ods. 1 smernice 77/780/EHS a s nutnosťou chrániť vkladateľov a udržiavať celistvosť finančného systému; keďže je podstatné, aby si vkladatelia v takých pobočkách boli vedomí úprav ochrany, ktoré sa ich týkajú;keďže na jednej strane minimálna úroveň ochrany predpísaná v tejto smernici by nemala ponechať príliš veľkú časť vkladov bez ochrany v záujme ochrany spotrebiteľa, ako aj stability finančného systému; keďže na strane druhej by nebolo vhodné vnucovať v celom spoločenstve úroveň ochrany, ktorá by mohla v určitých prípadoch podnietiť nespoľahlivé spravovanie úverových inštitúcií; keďže by bolo treba brať do úvahy náklady na financovanie systémov; keďže by sa javilo primeraným stanoviť zosúladenú minimálnu úroveň náhrad na 20000 ECU; keďže by mohli byť potrebné obmedzené prechodné úpravy, aby sa umožnilo systémom dodržať túto čiastku;keďže niektoré členské štáty ponúkajú vkladateľom vyššie krytie ich vkladov, než je zosúladená minimálna úroveň ochrany stanovená v tejto smernici; keďže sa nezdá byť vhodným požadovať, aby takéto systémy, z ktorých určité boli zavedené len nedávno v dôsledku odporúčania 87/63/EHS, boli zmenené a doplnené vzhľadom na tento bod;keďže členský štát musí byť schopný vylúčiť určité kategórie zvlášť uvádzaných vkladov alebo vkladateľov, ak sa nenazdáva, že potrebujú zvláštnu ochranu, z ochrany poskytovanej systémami ochrany vkladov;keďže v určitých členských štátoch s cieľom povzbudiť vkladateľov k starostlivému overeniu si kvality úverových inštitúcií nedostupné vklady nie sú plne nahrádzané; keďže takéto praktiky by mali byť obmedzené s ohľadom na vklady znižujúce sa pod minimálnu zosúladenú úroveň;keďže sa ponecháva princíp zosúladenej minimálnej hranice radšej na vkladateľa než na vklad; keďže je z tohto dôvodu vhodné brať do úvahy vklady uskutočnené vkladateľmi, ktorí buď nie sú uvedení ako držitelia účtu, alebo nie sú jedinými držiteľmi; keďže táto hranica musí byť preto použitá pre každého identifikovateľného vkladateľa; keďže toto by sa nemalo uplatňovať na podniky spoločného investovania, ktoré sú predmetom zvláštnych ochranných zásad, ktoré neplatia pre vyššie uvedené vklady;keďže informácie sú podstatným prvkom ochrany vkladateľa a musia byť preto tiež predmetom minimálneho počtu záväzných opatrení; keďže však neregulované odvolávanie sa na množstvo a rozsah systémov ochrany vkladov v reklame by mohlo ovplyvniť stabilitu bankového systému alebo dôveru vkladateľov; keďže členské štáty by mali z tohto dôvodu stanoviť pravidlá obmedzenia takýchto odkazov;keďže vo zvláštnych prípadoch v určitých členských štátoch, v ktorých nie sú nijaké systémy ochrany vkladov pre určité druhy úverových inštitúcií, ktoré predstavujú len veľmi malú časť vkladov, zavedenie takéhoto systému môže v niektorých prípadoch trvať dlhšie ako lehotu stanovenú na vykonávanie smernice v praxi; keďže v takých prípadoch môže byť odôvodnené prechodné oslabenie požiadavky na zaradenie sa do systému ochrany vkladov; keďže, ak však takéto úverové inštitúcie majú pôsobiť v zahraničí, členský štát má byť oprávnený požadovať ich účasť v systéme ochrany vkladov, ktorý ustanovil;keďže nie je nevyhnutné v tejto smernici zosúladiť metódy financovania systémov zaručujúcich vklady alebo vlastné úverové inštitúcie, dané na jednej strane tým, že náklady financovania takýchto systémov musia znášať v zásade samotné úverové inštitúcie a na strane druhej, že finančný objem takýchto systémov musí byť úmerný k ich finančným záväzkom; keďže však toto nesmie ohroziť stabilitu bankového systému v danom členskom štáte;keďže táto smernica nemôže viesť k tomu, že členské štáty alebo ich príslušné orgány budú niesť zodpovednosť vzhľadom na vkladateľov, ak zabezpečili, že jeden alebo viac systémov ochraňujúcich vklady alebo vlastné úverové inštitúcie a zaručujúcich odškodnenie alebo ochranu vkladateľov za podmienok predpísaných v tejto smernici, budú zavedené a oficiálne uznané;keďže ochrana vkladu je podstatným prvkom v dotvorení vnútorného trhu a nepostrádateľným doplnkom systému dohľadu nad úverovými inštitúciami z dôvodu solidarity, ktorú vytvára medzi všetkými inštitúciami na danom finančnom trhu v prípade zlyhania ktorejkoľvek z nich,PRIJALI TÚTO SMERNICU:Článok 1Na účely tejto smernice:1. "vklad" je aktívny zostatok, ktorý vznikne z peňažných prostriedkov ponechaných na účte alebo z dočasných úložiek vyplývajúcich z bežných bankových činností, ktoré musí úverová inštitúcia splatiť v zmysle platných zákonných a zmluvných podmienok, ako aj z pohľadávok potvrdených listinou vydanou úverovou inštitúciou.Podiely v stavebných spoločnostiach Spojeného kráľovstva a Írska okrem podielov kapitálového charakteru v zmysle článku 2 sa považujú za vklady.Dlhopisy, ktoré spĺňajú podmienky predpísané v článku 22 ods. 4 smernice Rady 85/611/EHS z 20. decembra 1985 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa podnikov kolektívneho investovania do prevoditeľných cenných papierov (PKIPCP) [7], sa nepovažujú za vklady.Na výpočet aktívneho zostatku použijú členské štáty predpisy a pravidlá platné pre započítanie a vzájomné pohľadávky podľa zákonných a zmluvných podmienok použiteľných pre vklad;2. "spoločný účet" je účet otvorený na mená dvoch alebo viacerých osôb, alebo s ktorým majú právo nakladať dve alebo viaceré osoby proti podpisu jednej alebo viacerých z týchto osôb;3. "nedostupný vklad" je vklad, ktorý je v zmysle zákonných a zmluvných podmienok, ktoré sa naň vzťahujú, splatný a má byť vyplatený, ale úverová inštitúcia ho ešte nevyplatila, pričom buď:i) príslušné oprávnené orgány rozhodli, že z ich pohľadu úverová inštitúcia, ktorej sa to týka, nie je schopná v súčasnosti z dôvodov, ktoré priamo súvisia s jej finančnou situáciou, splatiť vklad a v súčasnosti ani nemá predpoklady, aby tak mohla urobiť neskôr.Príslušné orgány urobia toto rozhodnutie čo najskôr, ako je to možné, a najneskôr 21 dní po tom, čo sa prvýkrát presvedčia, že úverová inštitúcia nesplatila vklady, ktoré sú splatné, aleboii) súd vydal z dôvodov, ktoré priamo súvisia s finančnou situáciou úverovej inštitúcie, rozhodnutie, ktoré spôsobilo pozastavenie schopnosti vkladateľov vznášať požiadavky voči nej, ak by sa toto vyskytlo pred vydaním vyššie spomenutého rozhodnutia;4. "úverová inštitúcia" je podnik, ktorého činnosť spočíva v prijímaní vkladov alebo iných splatiteľných peňažných prostriedkov od verejnosti a poskytovaní úverov na jeho vlastný účet;5. "pobočka" je miesto obchodnej činnosti, ktoré vytvára právne závislú súčasť úverovej inštitúcie a ktoré vedie priamo všetky alebo niektoré operácie obsiahnuté v obchodnej činnosti úverových inštitúcií; ľubovoľný počet pobočiek zriadených v tom istom členskom štáte úverovou inštitúciou, ktorá má svoje ústredie v inom členskom štáte, sa považuje za jednu pobočku.Článok 2Z náhrad prostredníctvom systémov ochrany vkladov sa vylučujú nasledujúce vklady a listiny:- podľa článku 8 ods. 3 vklady uskutočnené inými úverovými inštitúciami v ich vlastnom mene a na ich vlastný účet,- všetky listiny, ktoré by patrili pod definíciu "vlastné finančné zdroje" v článku 2 smernice Rady 89/299/EHS zo 17. apríla 1989 o vlastných finančných zdrojoch úverových inštitúcií [8],- vklady, ktoré vznikli z transakcií, v súvislosti s ktorými bol vynesený výrok o vine obžalovaných z prania špinavých peňazí, ako je definované v článku 1 smernice Rady 91/308/EHS z 10. júna 1991 o predchádzaní zneužívania finančného systému na účely prania špinavých peňazí [9].Článok 31. Každý členský štát zabezpečí, aby na jeho území bol zavedený a oficiálne uznaný jeden alebo viac systémov ochrany vkladov. Okrem okolností uvedených v druhom pododseku a v odseku 4 žiadna úverová inštitúcia povolená v tomto členskom štáte podľa článku 3 smernice 77/780/EHS nemôže prijímať vklady, ak nie je členom takéhoto systému.Členský štát však môže oslobodiť úverovú inštitúciu od povinnosti prináležať k systému ochrany vkladov, ak táto úverová inštitúcia patrí k nejakému systému, ktorý sám chráni úverovú inštitúciu a zvlášť zaisťuje jej likviditu a platobnú schopnosť a takto zaručuje ochranu vkladateľov prinajmenšom rovnocennú s tou, ktorú poskytuje systém ochrany vkladov, a ktorý podľa stanoviska príslušných orgánov spĺňa nasledujúce podmienky:- tento systém musí trvať a musí byť oficiálne uznaný v čase prijatia tejto smernice,- tento systém musí byť navrhnutý tak, aby predchádzal vznik nedostupnosti vkladov v úverových inštitúciách, ktoré k nemu patria, a musí mať k dispozícii zdroje potrebné na tento účel,- tento systém sa nezakladá na ochrane, ktorú úverovej inštitúcii poskytuje samotný členský štát alebo jeho miestne, alebo oblastné orgány,- tento systém musí zaručovať, aby boli vkladatelia informovaní v súlade s podmienkami stanovenými v článku 9.Tie členské štáty, ktoré použijú túto možnosť, to oznámia Komisii; najmä Komisiu oboznámia s vlastnosťami takýchto systémov ochrany vkladov a o nimi pokrytých úverových inštitúciách a o akýchkoľvek následných zmenách v poskytnutých informáciách. Komisia o tom informuje Poradný výbor pre bankovníctvo.2. Ak úverová inštitúcia nesplní svoje povinnosti člena systému ochrany vkladov, príslušné orgány, ktoré jej vydali oprávnenie, budú o tom upovedomené a v spolupráci so systémom ochrany vkladov urobia všetky vhodné opatrenia vrátane uloženia sankcií, aby tým zabezpečili, že táto úverová inštitúcia splní svoje povinnosti.3. Ak tieto opatrenia neuspejú pri zabezpečovaní nápravy zo strany úverovej inštitúcie, tento systém môže v prípadoch, keď štátne právo dovoľuje vylúčiť člena s výslovným súhlasom príslušných orgánov, vydať upozornenie o svojom zámere pozbaviť úverovú inštitúciu členstva v tomto systéme v lehote najmenej 12 mesiacov. Vklady uskutočnené pred uplynutím výpovednej lehoty budú naďalej kryté týmto systémom. Ak do uplynutia lehoty na upozornenie úverová inštitúcia nesplní svoje povinnosti, systém ochrany vkladov môže po opätovnom obdržaní výslovného súhlasu príslušných orgánov prikročiť k vylúčeniu.4. Ak to vnútroštátne právne predpisy povoľujú a s výslovným súhlasom príslušných orgánov, ktoré jej vydali oprávnenie, úverová inštitúcia vylúčená zo systému ochrany vkladov môže pokračovať v prijímaní vkladov, ak pred svojím vylúčením urobila iné ochranné opatrenia, ktoré zaručujú, že vkladatelia budú požívať úroveň a rozsah ochrany prinajmenšom rovnocennú s tou, ktorú ponúka oficiálne uznaný systém.5. Ak úverová inštitúcia, ktorej vylúčenie je navrhnuté podľa odseku 3, nemôže urobiť iné opatrenia, ktoré spĺňajú podmienky predpísané v odseku 4, potom príslušné orgány, ktoré jej vydali povolenie, toto bezodkladne odnímu.Článok 41. Systémy ochrany vkladov zavedené a oficiálne uznané v členskom štáte v súlade s článkom 3 ods. 1 sa vzťahujú aj na vkladateľov v pobočkách zriadených úverovými inštitúciami v iných členských štátoch.Do 31. decembra 1999 ani úroveň, ani rozsah vrátane percenta poskytovaného krytia nesmú presiahnuť maximálnu úroveň alebo rozsah krytia ponúkaného príslušným systémom ochrany vkladov na území hostiteľského členského štátu.Pred týmto dátumom Komisia na základe skúseností získaných pri uplatňovaní druhého pododseku zostaví správu a zváži potrebu pokračovať v týchto opatreniach. Ak to bude vhodné, Komisia predloží Európskemu parlamentu a Rade návrh na smernicu o predĺžení ich účinnosti.2. Ak úroveň a/alebo rozsah vrátane percenta krytia ponúkaného systémom ochrany vkladov hostiteľského členského štátu presahuje úroveň a/alebo rozsah krytia poskytovaného v členskom štáte, v ktorom bolo úverovej inštitúcii udelené povolenie, hostiteľský štát zabezpečí, že na jeho území bude úradne uznaný systém ochrany vkladov, ku ktorému sa pobočka môže dobrovoľne pripojiť, aby sa doplnila ochrana, ktorú už vkladatelia užívajú na základe jej členstva v systéme jej domovského členského štátu.Systém, ku ktorému by sa mala pobočka v hostiteľskom štáte pripojiť, sa má vzťahovať na typ inštitúcie, ku ktorému patrí alebo ktorému v hostiteľskom štáte najviac zodpovedá.3. Členské štáty zabezpečia, aby boli stanovené objektívne a všeobecne používané podmienky pre členstvo pobočiek v systéme hostiteľského členského štátu v súlade s odsekom 2. Prijatie je podmienené splnením príslušných povinností pre získanie členstva vrátane najmä platieb všetkých príspevkov a iných poplatkov. Členské štáty sa pri vykonávaní tohto odseku spravujú základnými zásadami uvedenými v prílohe II.4. Ak pobočka, ktorej bolo priznané členstvo podľa odseku 2 na základe dobrovoľnosti, neplní svoje povinnosti člena systému ochrany vkladov, príslušné orgány, ktoré jej vydali povolenie, budú s tým oboznámené a v spolupráci so systémom ochrany vkladov prijmú všetky príslušné opatrenia, aby sa zabezpečilo splnenie vyššie uvedených povinností.Ak sa týmito opatreniami nepodarí zabezpečiť splnenie vyššie uvedených povinností pobočkou po uplynutí primeranej výpovednej lehoty, najmenej 12 mesiacov, systém ochrany vkladov môže so súhlasom príslušných orgánov, ktoré vydali povolenie, pobočku vylúčiť. Vklady uskutočnené pred dátumom vylúčenia budú naďalej kryté dobrovoľným systémom až do dňa ich splatnosti. Vkladatelia budú o odvolaní dodatočného krytia informovaní.5. Komisia podá správu o uplatňovaní odsekov 2, 3 a 4 najneskôr 31. decembra 1999, a ak to bude vhodné, navrhne ich zmeny a doplnenie.Článok 5Vklady držané po odňatí povolenia úverovej inštitúcii oprávnenej podľa článku 3 smernice 77/780/EHS sú naďalej kryté systémom ochrany vkladov.Článok 61. Členské štáty kontrolujú, či pobočky zriadené úverovou inštitúciou, ktorá má svoje ústredie mimo spoločenstva, majú krytie rovnocenné predpísanému v tejto smernici.Ak nie, členské štáty môžu podľa článku 9 ods. 1 smernice 77/780/EHS stanoviť, že pobočky založené úverovou inštitúciou, ktorá má svoje ústredie mimo spoločenstva, sa musia pripojiť k systémom ochrany vkladov pôsobiacich na ich územiach.2. Súčasným a potenciálnym vkladateľom v pobočkách založených úverovou inštitúciou, ktorá má svoje ústredie mimo spoločenstva, poskytne úverová inštitúcia všetky príslušné informácie týkajúce sa ochranných opatrení, ktoré kryjú ich vklady.3. Informácie, na ktoré sa odvoláva odsek 2, budú sprístupnené v úradnom jazyku alebo jazykoch členského štátu, v ktorom je pobočka zriadená, spôsobom predpísaným vnútroštátnym právom a budú zostavené v jasnej a zrozumiteľnej forme.Článok 71. Systémy ochrany vkladov stanovia, že úhrnné vklady každého vkladateľa musia byť kryté do 20000 ECU v prípade, že sa vklady stanú nedostupnými.Do 31. decembra 1999 členské štáty, v ktorých pri prijatí tejto smernice vklady nie sú kryté do 20000 ECU, môžu zachovať maximálny objem stanovený v ich systémoch ochrany za podmienky, že tento objem nie je menší ako 15000 ECU.2. Členské štáty môžu stanoviť, že určití vkladatelia alebo vklady budú vyňaté z ochrany alebo im bude poskytnutá nižšia úroveň ochrany. Tieto výnimky sú uvedené v prílohe I.3. Tento článok nezabraňuje ponechať alebo prijať opatrenia, ktoré poskytujú vyššie alebo rozsiahlejšie krytie vkladov. Najmä so zreteľom na sociálne záujmy môžu systémy ochrany vkladov kryť určité druhy vkladov v plnom rozsahu.4. Členské štáty môžu obmedziť ochranu stanovenú v odseku 1 alebo uvedenú v odseku 3 na presne stanovené percento vkladov. Zaručované percento sa však musí rovnať alebo prekročiť 90 % úhrnných vkladov, ak objem, ktorý má byť zaplatený v rámci ochrany vkladov, nedosiahne objem stanovený v odseku 1.5. Objem uvedený v odseku 1 Komisia pravidelne posúdi najmenej raz za päť rokov. Ak je to vhodné, Komisia predloží Európskemu parlamentu a Rade návrh na smernicu upravujúcu objem stanovený v odseku 1, a to najmä vzhľadom na rozvoj v bankovom sektore a na hospodársku a peňažnú situáciu v spoločenstve. Prvé posúdenie sa neuskutoční skôr než o päť rokov po skončení doby stanovenej v článku 7 ods. 1, druhý pododsek.6. Členské štáty zabezpečia, aby vkladatelia mohli uplatniť svoje práva na náhradu voči systému ochrany vkladov v súdnom konaní.Článok 81. Obmedzenia stanovené v článku 7 ods. 1, 3 a 4 sa použijú na úhrnné vklady uložené v tej istej úverovej inštitúcii bez ohľadu na počet vkladov, menu a miesto vrámci spoločenstva.2. Podiel každého vkladateľa na spoločnom účte je pri výpočte obmedzení stanovených v článku 7 ods. 1, 3 a 4 potrebné vziať do úvahy.Ak chýba osobitné určenie, vklad na účte sa rozdelí medzi vkladateľov rovnakým dielom.Členské štáty môžu stanoviť, že vklady, na účet ktorých majú oprávnenie dve alebo viaceré osoby ako členovia obchodného spoločenstva, združenia alebo zoskupenia podobného charakteru bez právnej subjektivity, sa môžu združovať a pri výpočte obmedzení stanovených v článku 7 ods. 1, 3 a 4 sa môže s nimi zaobchádzať ako s vkladmi uskutočnenými jedným vkladateľom.3. Ak vkladateľ nemá úplné právo nakladať s čiastkami uloženými na účte, vzťahuje sa krytie na osobu, ktorá je plne oprávnená, pod podmienkou, že táto osoba bola určená alebo je zistiteľná predtým, než príslušné orgány vykonali zistenie opísané v článku 1 ods. 3 bod i) alebo súdne orgány vydali rozhodnutie opísané v článku 1 ods. 3 bode ii). Ak je niekoľko osôb, ktoré sú plne oprávnené, pri výpočte obmedzení stanovených v článku 7 ods. 1, 3 a 4 sa zoberie do úvahy podiel každej z nich s úpravami, podľa ktorých sa spravujú tieto čiastky.Toto ustanovenie sa nevzťahuje na podniky spoločného investovania.Článok 91. Členské štáty zabezpečia, aby úverové inštitúcie sprístupnili pre jestvujúcich a potenciálnych vkladateľov údaje potrebné na oboznámenie sa so systémom ochrany vkladov, ktorého je táto inštitúcia a jej pobočky členom v rámci spoločenstva, alebo akékoľvek alternatívne úpravy stanovené v článku 3 ods. 1, druhý pododsek, alebo v článku 3 ods. 4. Vkladatelia majú byť informovaní o ustanoveniach systému ochrany vkladov alebo o akejkoľvek použiteľnej alternatívnej úprave vrátane objemu a rozsahu krytia poskytovaného systémom ochrany vkladov. Tieto informácie majú byť ľahko prístupné zrozumiteľným spôsobom.Na požiadanie sa podávajú aj informácie o podmienkach pre náhradu a o formálnych požiadavkách, ktoré musia byť splnené pre získanie náhrady.2. Informácie stanovené v odseku 1 budú sprístupnené spôsobom predpísaným vnútroštátnym právom v úradnom jazyku alebo v jazykoch členského štátu, v ktorom je pobočka zriadená.3. Členské štáty stanovia pravidlá ohraničujúce použitie informácií uvedených v odseku 1 v reklame, aby sa zabránilo ovplyvňovaniu stability bankového systému alebo dôvery vkladateľov v dôsledku takéhoto použitia. Členské štáty môžu najmä obmedziť takúto reklamu len na vecné odkazy týkajúce sa systému ochrany, ku ktorému úverová inštitúcia patrí.Článok 101. Systémy ochrany vkladov majú byť schopné uhradiť riadne overené nároky vkladateľov týkajúce sa nedostupných vkladov do troch mesiacov odo dňa, keď príslušné orgány vykonajú zistenie opísané v článku 1 ods. 3 bode i) alebo súdny orgán urobí rozhodnutie opísané v článku 1 ods. 3 bode ii).2. Za celkom výnimočných okolností a v zvláštnych prípadoch môže systém ochrany vkladov požiadať príslušné orgány o výnimku z lehoty. iadna takáto výnimka nemá presiahnuť tri mesiace. Príslušné orgány môžu na požiadanie systému ochrany vkladov poskytnúť najviac dve ďalšie výnimky, z ktorých žiadna nemá presiahnuť tri mesiace.3. Lehota stanovená v odsekoch 1 a 2 nemôže byť zahrnutá do systému ochrany vkladov s cieľom odoprieť prospech z ochrany ktorémukoľvek vkladateľovi, ktorý nemohol načas vzniesť svoj nárok vyplývajúci z ochrany.4. Doklady vzťahujúce sa na podmienky a formálne požiadavky, ktoré sa majú splniť, aby sa uvažovalo o odškodnení zo systému ochrany podľa odseku 1, sa vystavia podrobne spôsobom predpísaným vo vnútroštátnom práve, v úradnom jazyku alebo v jazykoch členského štátu, vktorom je umiestnený chránený vklad.5. Napriek lehote stanovenej v odsekoch 1 a 2, ak vkladateľ alebo iná osoba, ktorá má nárok alebo iný právny záujem na vklade na účte, bola obvinená z protiprávneho konania vyplývajúceho z prania peňazí alebo súvisiaceho s ním, ako je definované v článku 1 smernice 91/308/EHS, systém ochrany vkladov môže pozastaviť výplatu náhrady do rozhodnutia súdu.Článok 11Bez toho, aby boli dotknuté iné práva podľa vnútroštátnych právnych predpisov, majú systémy, ktoré uskutočňujú výplaty v rámci ochrany vkladov, právo subrogácie (zmeny veriteľov) k právam vkladateľov pri likvidačnom konaní v hodnote rovnajúcej sa ich výplatám.Článok 12Napriek článku 3 inštitúcie oprávnené v Španielsku alebo v Grécku a vymenované v prílohe III sú oslobodené od požiadavky patriť k systému ochrany vkladov do 31. decembra 1999.Takéto inštitúcie výslovne upozornia svojich jestvujúcich a možných vkladateľov na skutočnosť, že nie sú členmi žiadneho systému ochrany vkladov.Počas tohto obdobia, ak by nejaká úverová inštitúcia založila alebo mala založenú pobočku v inom členskom štáte, tento členský štát môže požadovať od tejto pobočky, aby patrila k systému ochrany vkladov zriadenému na jeho území za podmienok zhodných s podmienkami predpísanými v článku 4 ods. 2, 3 a 4.Článok 13V zozname oprávnených úverových inštitúcií, ktorý musí byť zostavený v súlade s článkom 3 ods. 7 smernice 77/780/EHS, Komisia uvedie status každej úverovej inštitúcie vzhľadom na túto smernicu.Článok 141. Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 1. júla 1995. Bezodkladne o tom informujú Komisiu.Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.Článok 15Táto smernica nadobudne účinnosť dňom jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Článok 16Táto smernica je adresovaná členským štátom.V Bruseli 30. mája 1994Za Európsky parlamentpredsedaE. KlepschZa RadupredsedaG. Romeos[1] Ú. v. ES C 163, 30.6.1992, s. 6, a Ú. v. ES C 178, 30.6.1993, s. 14.[2] Ú. v. ES C 332, 16.12.1992, s. 13.[3] Ú. v. ES C 115, 26.4.1993, s. 96, a rozhodnutie Európskeho parlamentu z 9. marca 1994 (Ú. v. ES C 91, 28.3.1994).[4] Ú. v. ES L 33, 4.2.1987, s. 16.[5] Ú. v. ES L 386, 30.12.1989, s. l. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 92/30/EHS (Ú. v. ES L 110, 28.4.1992, s. 52).[6] Ú. v. ES L 322, 17.12.1977, s. 30. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 89/646/EHS (Ú. v. ES L 386, 30.12.1989, s. l).[7] Ú. v. ES L 375, 31.12.1985, s. 3. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 88/220/EHS (Ú. v. ES L 100, 19.4.1988, s. 31).[8] Ú. v. ES L 124, 5.5.1989, s. 16. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 92/16/EHS (Ú. v. ES L 75, 21.3.1992, s. 48).[9] Ú. v. ES L 166, 28.6.1991, s. 77.--------------------------------------------------PRÍLOHA IZoznam výnimiek podľa článku 7 ods. 21. Vklady finančných inštitúcií podľa definície v článku 1 ods. 6 smernice 89/646/EHS.2. Vklady poisťovní.3. Vklady štátu a ústredných orgánov štátnej správy.4. Vklady oblastných a miestnych správnych orgánov.5. Vklady podnikov kolektívneho investovania.6. Vklady dôchodkových fondov.7. Vklady členov správnej rady, riaditeľov, osobne ručiacich spoločníkov, osôb vlastniacich najmenej 5 % základného imania úverovej inštitúcie, osôb poverených zákonným auditom účtovných dokladov úverovej inštitúcie a vkladateľov, ktorí majú porovnateľné postavenie v iných spoločnostiach tej istej podnikateľskej skupiny.8. Vklady blízkych príbuzných a tretích osôb konajúcich v mene vkladateľov uvedených v bode 7.9. Vklady iných spoločností tej istej skupiny.10. Vklady, ktoré nie sú na jedno meno.11. Vklady, na ktoré získal vkladateľ od úverovej inštitúcie na individuálnom základe úrokové sadzby a finančné výhody, ktoré prispeli k zhoršeniu finančnej situácie úverového ústavu.12. Dlhopisy úverového ústavu a záväzky z vlastných akceptácií zmeniek a vlastných vystavených zmeniek.13. Vklady v iných menách, ako sú:- meny členských štátov,- ECU.14. Vklady spoločností, ktoré sú také veľké, že pri nich neprichádza do úvahy možnosť zostaviť skrátenú súvahu podľa článku 11 štvrtej smernice Rady (78/660/EHS) z 25. júla 1978 o ročnej účtovnej závierke niektorých typov obchodných spoločností, vychádzajúcej z článku 54 ods. 3 písm. g) zmluvy [1].[1] Ú. v. ES L 222, 14.8.1978, s. 11, Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 90/605/EHS ( Ú. v. ES L 317, 16.11.1990, s. 60).--------------------------------------------------PRÍLOHA IIZákladné zásadyAk pobočka s cieľom doplniť svoje krytie požiada o pripojenie k systému hostiteľského členského štátu, tento systém ochrany spoločne so systémom ochrany vkladov domovského členského štátu stanoví primerané pravidlá a postupy týkajúce sa výplaty náhrady vkladateľom danej pobočky. Na zostavenie takých postupov, ako aj na vymedzenie podmienok členstva pobočky v zmysle článku 4 ods. 2 platia nasledujúce zásady:a) systém hostiteľského členského štátu si ponechá neobmedzené právo ukladať pripojeným úverovým ústavom vlastné objektívne a všeobecne platné predpisy; môže vyžadovať poskytovanie príslušných údajov a má právo overovať si tieto údaje u príslušných orgánov domovského členského štátu;b) systém hostiteľského členského štátu splní požiadavky na úhradu doplnkovej náhrady, ak príslušné orgány domovského členského štátu vyhlásia vklady za nedostupné. Systém hostiteľského členského štátu má naďalej neobmedzené právo, aby si v súlade so svojimi pravidlami a postupmi pred úhradou doplnkového odškodnenia overil, či má na ňu vkladateľ právo;c) systémy ochrany domovského a hostiteľského členského štátu navzájom úzko spolupracujú, aby vkladateľov odškodnili ihneď a v správnej hodnote. Najmä sa dohodnú, ako sa vyúčtujú prípadné vzájomné pohľadávky, ktoré môžu vzniknúť podľa predpisov jedného alebo druhého systému z odškodnenia vkladateľa z každého z oboch systémov;d) systémy hostiteľského štátu majú právo primeraným spôsobom účtovať pobočkám náklady na doplnkové krytie, pričom zoberú do úvahy krytie financované domovským členským štátom. Na zjednodušenie účtovania môže systém hostiteľského členského štátu vychádzať z toho, že jeho záväzky sa za každých okolností obmedzujú na časť prevyšujúcu financované krytie systému domovského členského štátu, a to nezávisle od toho, či domovský členský štát skutočne platí, alebo neplatí náhradu z vkladov na území hostiteľského členského štátu.--------------------------------------------------PRÍLOHA IIIZoznam úverových inštitúcií podľa článku 12a) Skupiny špecializovaných španielskych úverových inštitúcií, ktorých právna forma sa v súčasnosti novoutvára, povolených ako:- Entitades de Financiación o Factoring,- Sociedades de Arrendamiento Financiero,- Sociedades de Crédito Hipotecario.b) Nasledujúce španielske verejnoprávne úverové inštitúcie:- Banco de Crédito Agrícola, SA,- Banco Hipotecario de España, SA,- Banco de Crédito Local, SA.c) Nasledujúce grécke úverové družstvá:- úverové družstvo Lamia,- úverové družstvo Ioannina,- úverové družstvo Xylocastron,ako aj tie úverové družstvá podobnej povahy uvedené nižšie, ktoré majú v deň prijatia tejto smernice povolenie alebo sa nachádzajú v povoľovacom procese:- úverové družstvo Chania,- úverové družstvo Iraklion,- úverové družstvo Magnissia,- úverové družstvo Larissa,- úverové družstvo Patras,- úverové družstvo Thessaloniki.--------------------------------------------------