title: Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2020/568 al Comisiei din 23 aprilie 2020 de instituire a obligației de a prezenta o autorizație de export pentru exportul anumitor produse

text:
                  24.4.2020

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 129/7

         REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) 2020/568 AL COMISIEI
         din 23 aprilie 2020
         de instituire a obligației de a prezenta o autorizație de export pentru exportul anumitor produse
         COMISIA EUROPEANĂ,
         având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
         având în vedere Regulamentul (UE) 2015/479 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 martie 2015 privind instituirea unui regim comun aplicabil exporturilor (1), în special articolul 6,
         întrucât:

                     (1)

                     La 15 martie 2020, Comisia Europeană a publicat Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2020/402 (2) de instituire a obligației de a prezenta o autorizație de export pentru exportul anumitor produse, în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) 2015/479. Regulamentul respectiv a fost modificat prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2020/426 al Comisiei din 19 martie 2020 (3).

                     (2)

                     Regulamentul (UE) 2020/402 și regulamentul de modificare a acestuia sunt aplicabile pentru o perioadă limitată de șase săptămâni.

                     (3)

                     În timp ce criza epidemiologică cauzată de COVID-19 continuă, cererea din cadrul Uniunii de echipamente individuale de protecție („EIP”) constând în măști de protecție (și măști chirurgicale), mănuși, ochelari de protecție, viziere de protecție a feței și combinezoane, rămâne foarte ridicată și chiar continuă să crească. Cererea de anumite tipuri de EIP a provocat, în special, penurii pe piața internă. Având în vedere natura lor și circumstanțele actuale, acest tip de echipamente reprezintă un produs esențial, deoarece sunt necesare pentru a preveni răspândirea în continuare a bolii și pentru a proteja sănătatea personalului medical care îi tratează pe pacienții infectați.

                     (4)

                     Se depun, în continuare, eforturi pentru a sprijini furnizarea urgentă și adecvată de echipamente de protecție pe întreg teritoriul UE. Capacitățile de producție a echipamentelor individuale de protecție au fost mărite. Comisia a finalizat o achiziție publică comună pentru echipamente individuale de protecție, la care au participat 25 de state membre. Aceste inițiative se dovedesc a fi de succes și, conform planurilor, echipamentele vor fi disponibile în termen de două săptămâni de la semnarea contractelor între statele membre și ofertanți.

                     (5)

                     În temeiul Mecanismului de protecție civilă al Uniunii (MPCU), Comisia Europeană a decis să creeze rescEU, o rezervă strategică de echipamente medicale precum ventilatoarele și măștile de protecție, pentru a ajuta țările UE în contextul pandemiei de COVID-19. Finanțată integral de Comisie prin intermediul granturilor directe, această rezervă va fi găzduită de unul sau mai multe state membre.

                     (6)

                     Comisia a înființat, de asemenea, o Casă de compensare, inclusiv pentru EIP, având obiectivul de a coordona eforturile de corelare a cererii și ofertei la nivelul UE și de a facilita funcționarea adecvată a pieței interne.

                     (7)

                     În pofida acestor acțiuni, având în vedere creșterea cererii de EIP din Uniune, există încă un decalaj între cerere și ofertă în cadrul Uniunii, în special în ceea ce privește anumite tipuri de EIP, care sunt vitale pentru prevenirea răspândirii bolii și pentru tratarea pacienților.

                     (8)

                     În lumina acestor eforturi depuse cu scopul de a depăși situația critică a penuriei de anumite tipuri de EIP din Uniune, sunt necesare măsuri suplimentare pentru a contribui la remedierea și prevenirea penuriilor de EIP.

                     (9)

                     Aceste măsuri, menite să protejeze sănătatea și să aibă un impact asupra comerțului, trebuie să fie specifice, proporționale, transparente și temporare.

                     (10)

                     Într-o declarație comună din 26 martie, membrii Consiliului European au subliniat că adoptarea deciziei privind autorizarea exportului de EIP trebuie să conducă la ridicarea completă și efectivă a tuturor formelor de interdicții sau restricții interne.

                     (11)

                     Uniunea nu intenționează să restricționeze exporturile mai mult decât este absolut necesar; de asemenea, Uniunea dorește să respecte principiul solidarității internaționale în această situație de pandemie mondială. Prin urmare, măsurile Uniunii trebuie să fie proporționale și să garanteze faptul că exporturile rămân posibile, sub rezerva unei autorizări prealabile. În acest scop, statele membre trebuie să acorde autorizații de export în anumite circumstanțe, în cazul în care transportul în cauză nu constituie o amenințare la adresa nevoii reale de EIP din Uniune și răspunde unei nevoi legitime de utilizare medicală, de natură oficială sau profesională, dintr-o țară terță. În schimb, statele membre nu trebuie să autorizeze exporturile care ar crea distorsiuni speculative și ar servi stocării și acaparării de echipamente esențiale de către cei care au puține nevoi obiective sau care nu au nevoie de astfel de echipamente.

                     (12)

                     Un sistem de autorizații de export trebuie să remedieze sau să prevină o situație de penurie de produse esențiale în interiorul Uniunii. Obiectivul principal al unui astfel de sistem ar fi protejarea sănătății publice în cadrul Uniunii.

                     (13)

                     Modalitățile administrative pentru aceste autorizații trebuie să rămână la latitudinea statelor membre pe durata acestui sistem temporar.

                     (14)

                     Pe baza principiului solidarității internaționale, statele membre trebuie să autorizeze exporturile pentru a permite furnizarea de provizii de urgență în contextul ajutorului umanitar.

                     (15)

                     Statele membre trebuie să aibă în vedere acordarea de autorizații atunci când exporturile sunt destinate organismelor de stat, organismelor publice și altor organisme de drept public, responsabile cu distribuirea sau punerea la dispoziție a EIP către persoanele afectate sau care riscă să fie afectate de COVID-19 sau către persoanele implicate în combaterea pandemiei de COVID-19.

                     (16)

                     Autorizațiile trebuie acordate doar în măsura în care volumul exporturilor nu este de așa natură încât să constituie o amenințare la adresa disponibilității EIP pe piața statului membru în cauză sau pe alte piețe din cadrul Uniunii în scopul îndeplinirii obiectivului prezentului regulament. În acest sens, statele membre trebuie să contacteze Casa de compensare instituită de Comisie înainte de a acorda o astfel de autorizație. Cu toate acestea, statele membre nu sunt obligate să contacteze Casa de compensare în cazul autorizațiilor pentru provizii de urgență în contextul ajutorului umanitar.

                     (17)

                     Înainte de a lua o decizie cu privire la acordarea unei autorizații de export, statele membre trebuie, de asemenea, să aibă în vedere respectarea unei obligații de aprovizionare în temeiul achizițiilor publice comune sau al rescEU de către Uniune și statele membre, sprijinirea activităților Organizației Mondiale a Sănătății (OMS), sprijinirea răspunsurilor coordonate la nivelul UE la situațiile de criză sau răspunsul la solicitările de asistență din partea țărilor terțe sau a organizațiilor internaționale.

                     (18)

                     Statele membre trebuie să țină seama, de asemenea, de gradul de integrare a pieței pentru produsele în cauză între părți ale teritoriului vamal al Uniunii și alte țări sau teritorii, indiferent dacă integrarea se bazează pe un acord de instituire a unei zone de liber schimb sau pe alte motive precum proximitatea geografică sau legăturile istorice. În același timp, ar fi contraproductiv să se perturbe lanțurile valorice strâns integrate și rețelele de distribuție stabilite pe baza acordurilor respective sau în alte moduri, în particular în cazul țărilor și economiilor învecinate.

                     (19)

                     Prezentul regulament trebuie să se aplice anumitor tipuri de EIP. Pentru a asigura coerența, descrierea tipurilor de EIP care fac obiectul sistemului de autorizare prevăzut în prezentul regulament trebuie să fie aliniată cu specificațiile corespunzătoare privind echipamentele care fac obiectul achiziției publice comune, prin care s-au identificat nevoile specifice la nivelul Uniunii. Codurile NC trebuie să fie indicate doar cu titlu informativ.

                     (20)

                     Obiectivul Casei de compensare este de a garanta faptul că oferta este adecvată pentru satisfacerea cererii pentru toate tipurile de EIP de pe piața Uniunii. În acest sens, s-ar putea să fie necesar să se revizuiască domeniul de aplicare al anexei I și produsele reglementate de prezentul regulament. O revizuire a domeniului de aplicare trebuie să se bazeze pe o evaluare continuă a nevoilor de echipamente critice legate de combaterea COVID-19 și a eventualelor penurii de astfel de echipamente. Trebuie să se acorde o atenție deosebită produselor care fac obiectul achiziției publice comune, precum și celor solicitate în cadrul mecanismului de protecție civilă al Uniunii, cum ar fi alte tipuri de EIP, ventilatoarele și produsele de laborator (kiturile de testare).

                     (21)

                     Piața unică a echipamentelor medicale și a echipamentelor individuale de protecție, precum și lanțurile valorice de producție și rețelele de distribuție ale acestora, sunt strâns integrate dincolo de granițele Uniunii. Acesta este, în special, cazul statelor membre ale Asociației Europene a Liberului Schimb și al țărilor din Balcanii de Vest, care s-au angajat într-un proces de integrare profundă cu Uniunea. Supunerea exporturilor de anumite echipamente individuale de protecție către aceste țări la obligația de a prezenta o autorizație de export ar fi contraproductivă, având în vedere integrarea strânsă a lanțurilor valorice de producție și a rețelelor de distribuție, în condițiile în care aceste echipamente reprezintă un produs esențial necesar pentru a preveni răspândirea în continuare a bolii și pentru a proteja sănătatea personalului medical care tratează pacienții infectați. Prin urmare, este oportun să se excludă aceste țări din domeniul de aplicare al prezentului regulament.

                     (22)

                     De asemenea, este oportun să fie scutite de obligația de autorizare a exportului țările și teritoriile de peste mări enumerate în anexa II la tratat, precum și Insulele Feroe, Andorra, San Marino și Cetatea Vaticanului și Gibraltar, având în vedere dependența particulară a acestora de lanțurile de aprovizionare metropolitane din statele membre de care sunt atașate sau, respectiv, de lanțurile de aprovizionare ale statelor membre învecinate.

                     (23)

                     Prezentul regulament trebuie să se aplice exporturilor de mărfuri din Uniune de pe teritoriul vamal al Uniunii. Prin urmare, nu este necesar ca țările care fac parte din respectivul teritoriu vamal să fie scutite pentru a primi transferuri nerestricționate provenite din Uniune. Acesta este cazul în special al Principatului Monaco (4). În schimb, teritoriile statelor membre care sunt excluse în mod specific din teritoriul vamal al Uniunii nu trebuie să intre sub incidența obligației de autorizare a exportului și, prin urmare, trebuie să fie scutite la rândul lor. Această dispoziție vizează teritoriile Büsingen, Heligoland, Livigno, Ceuta și Melilla. De asemenea, exporturile către platoul continental al unui stat membru sau către zone economice exclusive declarate de un stat membru în temeiul UNCLOS trebuie să fie scutite de la aplicarea prezentului regulament.

                     (24)

                     Măsurile prevăzute în prezentul regulament nu trebuie să se aplice comerțului dintre statele membre ale UE. În conformitate cu articolul 127 alineatul (3) din Acordul de retragere, pe parcursul perioadei de tranziție, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord este considerat stat membru, nu țară terță.

                     (25)

                     În prezent, unele dintre țările menționate anterior mențin restricții la exportul de echipamente de protecție personală.

                     (26)

                     Autoritățile țărilor și teritoriilor excluse din sistemul de autorizare a exportului trebuie să ofere garanții adecvate că își vor controla propriile exporturi de produse în cauză, pentru a evita subminarea obiectivului urmărit de Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2020/402. Comisia trebuie să monitorizeze îndeaproape acest aspect.

                     (27)

                     Pentru a evita subminarea obiectivului urmărit de prezentul regulament, autoritățile țărilor și teritoriilor excluse trebuie să pună la dispoziție astfel de exporturi către Uniune.

                     (28)

                     În scopul evaluării situației în mod regulat și pentru a asigura transparența și coerența, statele membre trebuie să raporteze Comisiei deciziile lor de acordare sau de respingere a cererilor de autorizații de export. Comisia trebuie să publice în mod regulat aceste informații, ținând seama, în mod corespunzător, de caracterul lor confidențial.

                     (29)

                     Cerințele de autorizare prealabilă au un caracter excepțional, ele trebuie să fie specifice și să aibă o valabilitate limitată. Pentru a se asigura faptul că măsurile nu rămân în vigoare mai mult decât este necesar, acestea trebuie să se aplice pentru o perioadă de 30 de zile. Pe baza evoluțiilor atât în privința răspândirii COVID-19, cât și a echilibrului între cerere și ofertă, Comisia trebuie să analizeze în mod regulat situația și necesitatea de a scurta sau de a prelungi durata măsurilor, după caz.

                     (30)

                     Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul comitetului instituit în temeiul articolului 3 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2015/479,

               ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

            Articolul 1
            Definiții
            În sensul prezentului regulament:

                        1.

                        „export” înseamnă o procedură de export în sensul articolului 269 din Regulamentul (UE) nr. 952/2013;

                        2.

                        „teritoriul vamal al Uniunii Europene” înseamnă teritoriul în sensul articolului 4 din Regulamentul (UE) nr. 952/2013.

            Articolul 2
            Autorizația de export

               (1)   Pentru exportul anumitor tipuri de EIP enumerate în anexa I este necesară o autorizație de export întocmită în conformitate cu formularul din anexa II, indiferent dacă aceste echipamente sunt originare sau nu din Uniune. O astfel de autorizație este limitată la mărfurile din Uniune (5) și nu este necesară pentru mărfurile non-Uniune. Ea este acordată de către autoritățile competente ale statului membru în care este stabilit exportatorul și se eliberează în scris sau prin mijloace electronice.

               (2)   Este necesară o autorizație de export pentru toate exporturile, aceasta fiind acordată atunci când mărfurile sunt declarate pentru export și cel târziu la momentul acordării liberului de vamă pentru mărfuri.

               (3)   Dacă nu se prezintă o autorizație de export valabilă, exportul de astfel de mărfuri este interzis.

               (4)   Exporturile către Republica Albania, Andorra, Bosnia și Herțegovina, Insulele Feroe, Gibraltar, Republica Islanda, Kosovo (6), Principatul Liechtenstein, Muntenegru, Regatul Norvegiei, Republica Macedonia de Nord, Republica San Marino, Serbia, Confederația Elvețiană, Statul Cetății Vaticanului, precum și țările și teritoriile de peste mări enumerate în anexa II la tratat nu fac obiectul măsurilor prevăzute la alineatele (1) și (2). Aceeași dispoziție se aplică exporturilor către teritoriile Büsingen, Heligoland, Livigno, Ceuta și Melilla.

               (5)   Exporturile către instalații situate pe platoul continental al unui stat membru sau într-o zonă economică exclusivă declarată de un stat membru în temeiul UNCLOS nu fac obiectul măsurilor prevăzute la alineatele (1) și (2).

               (6)   Pe baza principiului solidarității, statele membre trebuie să autorizeze exporturile destinate utilizării în țări terțe pentru a permite furnizarea de provizii de urgență în contextul ajutorului umanitar. Statele membre procesează rapid cererile de autorizații de export, în cel mai scurt timp posibil, dar nu mai târziu de 2 zile lucrătoare de la data la care au fost furnizate autorităților competente toate informațiile necesare.

               (7)   Statele membre trebuie să aibă în vedere acordarea de autorizații atunci când exporturile sunt destinate organismelor de stat, organismelor publice și altor organisme de drept public, responsabile cu distribuirea sau punerea la dispoziție a EIP către persoanele afectate sau care riscă să fie afectate de COVID-19 sau către persoanele implicate în combaterea pandemiei de COVID-19. Aceste autorizații trebuie să fie acordate doar în măsura în care volumul exporturilor nu este de așa natură încât să reprezinte o amenințare pentru disponibilitatea EIP enumerate în anexa I pe piața statului membru în cauză sau pe alte piețe din cadrul Uniunii. În acest scop, statele membre informează Comisia înainte de a acorda o astfel de autorizație, la următoarea adresă e-mail SG-CCH@ec.europa.eu. Comisia emite un aviz în termen de 48 de ore după ce a fost informată.

            Articolul 3
            Aspecte procedurale

               (1)   În cazul în care EIP enumerate în anexa I se află în unul sau în mai multe state membre diferit(e) de cel în care s-a depus cererea de autorizație de export, acest lucru se indică în cerere. Autoritățile competente din statul membru în care a fost depusă cererea de autorizație de export trebuie să consulte de îndată autoritățile competente din statul membru sau statele membre în care se află marfa și să furnizeze informațiile necesare. Statul membru sau statele membre consultate trebuie să facă cunoscute, în cel mai scurt timp posibil, dar în termen de cel mult cinci zile lucrătoare, eventualele obiecții cu privire la acordarea unei astfel de autorizații, obiecții care au caracter obligatoriu pentru statul membru în care a fost depusă cererea.

               (2)   Statele membre procesează cererile de autorizații de export în cel mai scurt timp posibil, dar emit o decizie în termen de cel mult cinci zile lucrătoare de la data la care au fost furnizate autorităților competente toate informațiile necesare. În cazuri excepționale și din motive bine întemeiate, această perioadă poate fi prelungită cu o perioadă suplimentară de 5 zile lucrătoare.

               (3)   Atunci când decid să acorde sau nu o autorizație de export în temeiul prezentului regulament, statele membre iau în considerare toate aspectele relevante, inclusiv, dacă este cazul, dacă exportul este justificat, printre altele, de:

                           —

                           îndeplinirea obligațiilor de furnizare în cadrul unei proceduri comune de achiziții publice în conformitate cu articolul 5 din Decizia 1082/2013/UE a Parlamentului European și a Consiliului (7);

                           —

                           sprijinirea rezervei rescEU de produse farmaceutice și consumabile medicale sau echipamente de protecție destinate combaterii amenințărilor transfrontaliere grave la adresa sănătății, astfel cum se menționează în Decizia de punere în aplicare (UE) 2019/570 a Comisiei (8);

                           —

                           răspunsul la solicitarea de asistență adresată către MPCU (Mecanismul de protecție civilă al Uniunii) și gestionată de acesta și susținerea acțiunilor de sprijin concertate coordonate de mecanismul integrat al UE pentru un răspuns politic la crize (IPCR), de Comisie sau de alte instituții ale Uniunii;

                           —

                           sprijinirea activităților statutare ale organizațiilor cu rol umanitar din străinătate care beneficiază de protecție în temeiul Convenției de la Geneva, cu condiția să nu afecteze capacitatea de a funcționa ca organizație națională cu rol umanitar;

                           —

                           sprijinirea activităților Rețelei mondiale de alertă și reacție a Organizației Mondiale a Sănătății (GOARN);

                           —

                           asigurarea livrărilor necesare operațiunilor din străinătate ale statelor membre ale UE, inclusiv operațiuni militare, misiuni de poliție internaționale și/sau misiuni civile internaționale de menținere a păcii;

                           —

                           asigurarea livrărilor necesare delegațiilor UE și ale statelor membre în străinătate.

               (4)   Statele membre pot lua în considerare alte elemente, cum ar fi gradul de integrare a pieței pentru produsele în cauză, realizate sau nu în temeiul unor acorduri de stabilire a unei zone de liber schimb cu țara de export vizată, precum și apropierea geografică.

               (5)   Înainte de a decide dacă să acorde sau nu o autorizație de export, statele membre se asigură că există un nivel adecvat de aprovizionare în Uniune în scopul satisfacerii cererii de EIP enumerate în anexa I. Prin urmare, autorizațiile de export pot fi acordate numai în cazul în care transportul în cauză nu reprezintă o amenințare la adresa disponibilității mărfurilor respective pe piața statului membru în cauză sau pe alte piețe ale Uniunii. Pentru a evalua cât mai bine situația, statele membre informează Comisia la adresa e-mail următoare: SG-CCH@ec.europa.eu, în special atunci când volumul exporturilor planificate poate cauza o penurie.

               (6)   Comisia emite un aviz în termen de 48 de ore de la primirea cererii.

               (7)   Statele membre pot decide să utilizeze documente electronice în scopul prelucrării cererilor de autorizații de export.

            Articolul 4
            Notificări

               (1)   Statele membre notifică imediat Comisiei autorizațiile acordate și autorizațiile refuzate.

               (2)   Aceste notificări trebuie să conțină următoarele elemente:

                           (a)

                           numele și datele de contact al autorității competente;

                           (b)

                           identitatea exportatorului;

                           (c)

                           țara de destinație;

                           (d)

                           destinatarul final;

                           (e)

                           acceptarea sau refuzul de acordare a autorizației de export;

                           (f)

                           codul mărfii;

                           (g)

                           cantitatea;

                           (h)

                           unitățile și descrierea mărfurilor.

                     Notificarea se depune în format electronic la următoarea adresă: TRADE-EXPORTAUTHORISATIONPPE@ec.europa.eu

               (3)   Comisia publică aceste informații privind autorizațiile acordate și cele refuzate, ținând seama în mod corespunzător de confidențialitatea datelor transmise.

            Articolul 5
            Clauza de reexaminare
            Comisia monitorizează situația și, dacă este necesar, revizuiește cu rapiditate perioada de aplicare a prezentului regulament și domeniul de aplicare al acestuia, ținând seama de evoluția crizei epidemiologice cauzate de COVID-19 și de echilibrul între cerere și ofertă pe piața Uniunii.

            Articolul 6
            Dispoziții finale
            Regulamentul intră în vigoare la 26 aprilie 2020. Se aplică pentru o perioadă de 30 de zile.

            Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
            Adoptat la Bruxelles, 23 aprilie 2020.

                  Pentru Comisie

                  Președintele

               Ursula VON DER LEYEN

            (1)  JO L 83, 27.3.2015, p. 34.

            (2)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2020/402 al Comisiei din 14 martie 2020 de instituire a obligației de a prezenta o autorizație de export pentru exportul anumitor produse (JO L 77 I, 15.3.2020, p. 1).

            (3)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2020/426 al Comisiei din 19 martie 2020 de modificare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2020/402 de instituire a obligației de a prezenta o autorizație de export pentru exportul anumitor produse (JO L 84 I, 20.3.2020, p. 1).

            (4)  A se vedea articolul 4 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 952/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 9 octombrie 2013 de stabilire a Codului vamal al Uniunii (JO L 269, 10.10.2013, p. 1).

            (5)  Pentru tranzacțiile excluse, a se vedea articolul 269 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 952/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 9 octombrie 2013 de stabilire a Codului vamal al Uniunii (JO L 269, 10.10.2013, p. 1), astfel cum a fost modificat.

            (6)  Această denumire nu aduce atingere pozițiilor privind statutul și este conformă cu RCSONU 1244 /1999, precum și cu Avizul CIJ privind Declarația de independență a Kosovo.

            (7)  Decizia nr. 1082/2013/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 octombrie 2013 privind amenințările transfrontaliere grave pentru sănătate și de abrogare a Deciziei nr. 2119/98/CE (JO L 293, 5.11.2013, p. 1).

            (8)  Decizia de punere în aplicare (UE) 2019/570 a Comisiei din 8 aprilie 2019 de stabilire a normelor de punere în aplicare a Deciziei nr. 1313/2013/UE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește capacitățile rescEU și de modificare a Deciziei de punere în aplicare 2014/762/UE a Comisiei (JO L 99, 10.4.2019, p. 41).

            ANEXA I

               Echipamente de protecție

            Echipamentele enumerate în prezenta anexă sunt în conformitate cu dispozițiile din Regulamentul (UE) 2016/425 al Parlamentului European și al Consiliului (1), sau din Directiva 93/42/CEE (2), clasa I de dispozitive medicale.

                        Categorie

                        Descriere

                        Coduri NC

                        Ochelari și viziere de protecție

                                    —

                                    protecție împotriva materialelor potențial infecțioase;

                                    —

                                    acoperă ochii și zona din jurul acestora;

                                    —

                                    compatibile cu diferite modele de măști și măști faciale cu piese faciale filtrante (FFP),

                                    —

                                    lentile transparente;

                                    —

                                    reutilizabile (pot fi curățate și dezinfectate) sau articole de unică folosință;

                                    —

                                    pot izola pielea feței.

                        ex 9004 90 10
                        ex 9004 90 90

                        Echipamente de protecție a gurii și a nasului

                                    —

                                    măști pentru protejarea purtătorului împotriva materialelor potențial infecțioase sau pentru împiedicarea purtătorului să răspândească materiale potențial infecțioase;

                                    —

                                    reutilizabile (pot fi curățate și dezinfectate) sau articole de unică folosință;

                                    —

                                    pot include un dispozitiv de protecție a feței;

                                    —

                                    dotate sau nu cu un filtru care poate fi înlocuit.

                        ex 6307 90 98
                        ex 9020 00 00

                        Îmbrăcăminte de protecție

                                    —

                                    îmbrăcăminte nesterilă (de exemplu halat, costum) pentru protejarea purtătorului împotriva materialelor potențial infecțioase sau pentru împiedicarea purtătorului să răspândească materiale potențial infecțioase;

                                    —

                                    reutilizabile (pot fi curățate și dezinfectate) sau articole de unică folosință.

                        ex 3926 20 00
                        ex 4015 90 00
                        ex 6113 00
                        ex 6114
                        ex 6210 10 10
                        6210 10 92
                        ex 6210 10 98
                        ex 6210 20 00
                        ex 6210 30 00
                        ex 6210 40 00
                        ex 6210 50 00
                        ex 6211 32 10
                        ex 6211 32 90
                        ex 6211 33 10
                        ex 6211 33 90
                        ex 6211 39 00
                        ex 6211 42 10
                        ex 6211 42 90
                        ex 6211 43 10
                        ex 6211 43 90
                        ex 6211 49 00
                        ex 9020 00 00

               (1)  Regulamentul (UE) 2016/425 al Parlamentului European și al Consiliului din 9 martie 2016 privind echipamentele individuale de protecție și de abrogare a Directivei 89/686/CEE a Consiliului (JO L 81, 31.3.2016, p. 51).

               (2)  Directiva 93/42/CEE a Consiliului din 14 iunie 1993 privind dispozitivele medicale (JO L 69, 12.7.1993, p. 1).

            ANEXA II

               Cererea de autorizație de export menționată la articolul 2

            Atunci când acordă autorizațiile de export, statele membre vor depune eforturi pentru a asigura vizibilitatea tipului de autorizație pe formularul eliberat. Prezenta autorizație de export este valabilă în toate statele membre ale Uniunii Europene până la data expirării.

                        UNIUNEA EUROPEANĂ

                        Export de echipamente individuale de protecție [Regulamentul (UE) 2020/568]

                                    1.

                                    Exportatorul

                                       Numărul EORI (după caz)

                                    2.

                                    Numărul autorizației

                                    3.

                                    Data de expirare

                                    4.

                                    Autoritatea emitentă

                                    5.

                                    Țara de destinație

                                    6.

                                    Beneficiarul final

                                    6a.

                                    Exportul contribuie la unul dintre scopurile prevăzute la articolul 3 sau este menit să permită furnizarea de materiale de urgență în contextul ajutorului umanitar astfel cum se prevede la articolul 2 alineatul (6)?

                                    7.

                                    Codul mărfurilor

                                    8.

                                    Cantitatea

                                    9.

                                    Unitatea

                                    10.

                                    Descrierea mărfurilor

                                    11.

                                    Locul

                                    7.

                                    Codul mărfurilor

                                    8.

                                    Cantitatea

                                    9.

                                    Unitatea

                                    10.

                                    Descrierea mărfurilor

                                    11.

                                    Locul

                                    7.

                                    Codul mărfurilor

                                    8.

                                    Cantitatea

                                    9.

                                    Unitatea

                                    10.

                                    Descrierea mărfurilor

                                    11.

                                    Locul

                                    7.

                                    Codul mărfurilor

                                    8.

                                    Cantitatea

                                    9.

                                    Unitatea

                                    10.

                                    Descrierea mărfurilor

                                    11.

                                    Locul

                                    12.

                                    Semnătura, locul și data, ștampila

               Note explicative la formularul pentru autorizația de export

            Este obligatoriu să se completeze toate casetele, cu excepția cazului în care se menționează altfel.
            Casetele 7-11 se repetă de 4 ori pentru a se putea solicita o autorizație pentru 4 produse diferite.

                        Caseta 1

                        Exportatorul

                        Numele și adresa complete ale exportatorului pentru care se eliberează autorizația + numărul EORI, dacă este cazul.

                        Caseta 2

                        Numărul autorizației

                        Numărul autorizației este completat de autoritatea care eliberează autorizația de export și are următorul format: XXaaaa999999, unde XX este codul din geonomenclatură  (1), format din 2 litere, al statului membru emitent, aaaa este anul eliberării autorizației, format din 4 cifre, 999999 este un cod unic, format din 6 cifre, din cadrul XXaaaa, atribuit de autoritatea emitentă.

                        Caseta 3

                        Data de expirare

                        Autoritatea emitentă poate defini o dată de expirare a autorizației. Această dată de expirare nu poate fi ulterioară perioadei de 30 de zile de la intrarea în vigoare a prezentului regulament.
                        Dacă autoritatea emitentă nu stabilește o dată de expirare, autorizația expiră cel târziu la 30 de zile după intrarea în vigoare a prezentului regulament.

                        Caseta 4

                        Autoritatea emitentă

                        Numele și adresa complete ale autorității statului membru care a eliberat autorizația de export.

                        Caseta 5

                        Țara de destinație

                        Codul din geonomenclatură, format din 2 litere, al țării de destinație a mărfurilor pentru care a fost eliberată autorizația.

                        Caseta 6

                        Beneficiarul final

                        Numele și adresa complete ale beneficiarului final al mărfurilor, dacă sunt cunoscute în momentul eliberării, + numărul EORI, dacă este cazul. Dacă beneficiarul final nu este cunoscut în momentul eliberării, câmpul se lasă necompletat.

                        Caseta 6a

                        Exportul contribuie la unul dintre scopurile prevăzute la articolul 3 sau este menit să permită furnizarea de materiale de urgență în contextul ajutorului umanitar astfel cum se prevede la articolul 2 alineatul (6)?

                        În cazul în care exportul contribuie la unul dintre scopurile prevăzute la articolul 3 sau este menit să permită furnizarea de materiale de urgență în contextul ajutorului umanitar astfel cum se prevede la articolul 2 alineatul (6), acest lucru trebuie să fie indicat.

                        Caseta 7

                        Codul mărfurilor

                        Codul numeric din Sistemul armonizat sau din Nomenclatura combinată  (2) la care sunt clasificate mărfurile care urmează a fi exportate atunci când se eliberează autorizația.

                        Caseta 8

                        Cantitatea

                        Cantitatea de mărfuri măsurată în unitatea declarată în caseta 9.

                        Caseta 9

                        Unitatea

                        Unitatea de măsură în care este exprimată cantitatea declarată în caseta 8. Unitățile care trebuie utilizate sunt „P/ST” pentru mărfurile numărate ca număr de bucăți (de exemplu, măști).

                        Caseta 10

                        Descrierea mărfurilor

                        O descriere într-un limbaj simplu care să fie suficient de exactă pentru a permite identificarea mărfurilor.

                        Caseta 11

                        Locul

                        Codul din geonomenclatură al statului membru în care se află mărfurile. Dacă mărfurile se află în statul membru al autorității emitente, această casetă trebuie lăsată necompletată.

                        Caseta 12

                        Semnătura, ștampila, locul și data

                        Semnătura și ștampila autorității emitente. Locul și data eliberării autorizației.

               (1)  Regulamentul (UE) nr. 1106/2012 al Comisiei din 27 noiembrie 2012 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 471/2009 al Parlamentului European și al Consiliului privind statisticile comunitare privind comerțul exterior cu țările terțe, în ceea ce privește actualizarea nomenclatorului țărilor și teritoriilor (JO L 328, 28.11.2012, p. 7).

               (2)  Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful Vamal Comun (JO L 256, 7.9.1987, p. 1).


title: Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2020/600 al Comisiei din 30 aprilie 2020 de derogare de la Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/892, de la Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2016/1150, de la Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 615/2014, de la Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/1368 și de la Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/39 în ceea ce privește anumite măsuri de abordare a crizei provocate de pandemia de COVID-19

text:
                  4.5.2020

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 140/40

         REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) 2020/600 AL COMISIEI
         din 30 aprilie 2020
         de derogare de la Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/892, de la Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2016/1150, de la Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 615/2014, de la Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/1368 și de la Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/39 în ceea ce privește anumite măsuri de abordare a crizei provocate de pandemia de COVID-19
         COMISIA EUROPEANĂ,
         având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
         având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de instituire a unei organizări comune a piețelor produselor agricole și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 922/72, (CEE) nr. 234/79, (CE) nr. 1037/2001 și (CE) nr. 1234/2007 ale Consiliului (1), în special articolele 25, 31, 38, 54 și 57,
         întrucât:

                     (1)

                     Din cauza actualei pandemii de COVID-19 și a amplelor restricții de circulație rezultate în urma sa, fermierii, viticultorii, producătorii de ulei de măsline și apicultorii din toate statele membre se confruntă cu dificultăți excepționale. Problemele de logistică și deficitele de forță de muncă i-au făcut vulnerabili la perturbarea economică provocată de pandemie. Aceștia se confruntă în special cu dificultăți financiare și cu probleme de flux de numerar. Dată fiind această combinație fără precedent de condiții, este necesară atenuarea dificultăților respective prin introducerea de derogări de la anumite dispoziții ale diferitor regulamente de punere în aplicare aplicabile în domeniul politicii agricole comune.

                     (2)

                     În temeiul articolului 9 alineatul (1) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/892 al Comisiei (2), o cerere de ajutor sau de sold de ajutor trebuie depusă de organizații de producători la autoritatea competentă a statului membru, pentru fiecare program operațional pentru care se solicită ajutoare, până la data de 15 februarie a anului care urmează celui pentru care se solicită ajutoarele. În temeiul articolului 9 alineatul (3) din regulamentul respectiv, cererile de ajutor pot cuprinde cheltuielile programate, dar încă neefectuate, dacă se dovedesc anumite elemente. Aceste elemente includ faptul că operațiunile în cauză nu au putut fi desfășurate până la data de 31 decembrie a anului de punere în aplicare a programului operațional, din motive independente de voința organizației de producători în cauză, și că operațiunile respective se pot desfășura până la data de 30 aprilie a anului care urmează celui pentru care sunt solicitate ajutoarele. În contextul pandemiei de Covid-19, este necesar să se prevadă o derogare de la articolul 9 alineatul (3) litera (b) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/892 și să se prevadă că cererile de ajutor care trebuie depuse până la 15 februarie 2021 pot cuprinde cheltuieli aferente operațiunilor programate pentru anul 2020, dar nerealizate până la 31 decembrie 2020, dacă operațiunile respective se pot desfășura până la 15 august 2021. Din același motiv, este necesar totodată să se prevadă o derogare de la articolul 9 alineatul (3) litera (b) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/892 și să se prevadă că cererile de ajutor depuse până la 15 februarie 2020 pot cuprinde cheltuielile aferente operațiunilor programate pentru anul 2019, dar nerealizate până la 31 decembrie 2019, dacă operațiunile în cauză se pot desfășura până la 15 august 2020.

                     (3)

                     Măsurile luate de guverne în ultimele luni pentru a aborda criza cauzată de pandemia de COVID-19, în special închiderea hotelurilor, a barurilor și a restaurantelor, limitarea circulației persoanelor și a mărfurilor la strictul necesar și închiderea unor granițe din interiorul Uniunii, au un impact negativ asupra sectorului vitivinicol din Uniune. Se estimează că închiderea hotelurilor, a barurilor și a restaurantelor afectează direct 30 % din volumele de vin consumate în Uniune, ceea ce echivalează cu 50 % din valoarea vinului consumat în Uniune. În același timp, deficitele de forță de muncă și dificultățile logistice cauzate de pandemie pun presiune pe viticultori și pe întregul sector vitivinicol. Viticultorii se confruntă cu probleme tot mai mari pentru recolta următoare: prețuri mici, consum redus, greutăți legate de transport și desfacere.

                     (4)

                     În plus, piața vitivinicolă a Uniunii a fost deja afectată de condiții care i-au agravat situația pe parcursul anului 2019, iar stocurile de vin se află la cel mai ridicat nivel din 2009 și până în prezent. Această evoluție este în principal rezultatul unei combinații între recolta record din 2018 și scăderea generală a consumului de vin în Uniune. În plus, impunerea de către Statele Unite ale Americii, principala piață de export de vinuri a Uniunii, a unor taxe suplimentare la import pentru vinurile din Uniune a afectat exporturile. Odată cu pandemia de COVID-19, sectorul deja fragilizat a avut și mai mult de suferit, nemaiputându-și comercializa sau distribui produsele în mod eficace, în principal din cauza închiderii celor mai importante piețe de export și din cauza măsurilor luate pentru a garanta o izolare și o limitare corespunzătoare a mișcării persoanelor, în special întreruperea tuturor activităților de alimentație publică și imposibilitatea de a-i aproviziona pe clienții obișnuiți. Toate acestea au determinat pierderi de venituri pentru toți actorii din sectorul vitivinicol. Incertitudinea legată de durata măsurilor luate pentru abordarea pandemiei și de impactul acestora asupra prețurilor, a modelelor de consum și a veniturilor pune și mai multă presiune asupra sectorului vitivinicol din Uniune.

                     (5)

                     În acest context, este prin urmare necesar să se ia măsuri urgente pentru abordarea situației, permițându-se mai multă flexibilitate în punerea în aplicare a anumitor măsuri de sprijin în temeiul articolului 43 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 prin derogarea de la mai multe dispoziții din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2016/1150 al Comisiei (3).

                     (6)

                     Articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2016/1150 al Comisiei prevede că modificările referitoare la programele de sprijin aplicabile menționate la articolul 41 alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 pot fi prezentate de cel mult două ori pe exercițiu financiar. Pentru a se permite statelor membre să își adapteze rapid programele naționale de sprijin din motive legate de criza provocată de pandemia de COVID-19, este necesar să se permită prezentarea unor astfel de modificări de mai mult de două ori pe exercițiu financiar, cu condiția ca aceste modificări să fie prezentate înainte de 15 octombrie 2020. Statele membre trebuie să fie în măsură să reacționeze rapid la circumstanțele excepționale legate de criza cauzată de pandemia de COVID-19 și să prezinte modificări ale programelor lor cât de devreme și cât de frecvent consideră că este nevoie. Această flexibilitate ar permite statelor membre să optimizeze măsurile deja existente, să sporească numărul de măsuri și să facă ajustări mai frecvente, ținând seama de situația pieței. În plus, acest lucru ar permite și statelor membre care doresc să includă măsuri suplimentare în programul lor național de sprijin să facă acest lucru imediat după intrarea în vigoare a prezentului regulament, fără a trebui să aștepte următorul termen de prezentare a modificărilor. Această flexibilitate mai mare le-ar oferi operatorilor, inclusiv celor nou-veniți, mai multe oportunități de a depune cereri de sprijin. Se urmăresc astfel acordarea unui sprijin sectorului vitivinicol și asigurarea flexibilității necesare pentru abordarea consecințelor crizei provocate de pandemia de COVID-19.

                     (7)

                     Prin urmare, este necesar să se prevadă o derogare temporară de la articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2016/1150, pentru a se permite modificări ale programelor naționale de sprijin ori de câte ori este necesar, inclusiv în legătură cu măsurile menționate la articolul 45 alineatul (1) litera (a) și la articolele 46-52 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013. În ceea ce privește măsura de promovare menționată la articolul 45 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013, Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2020/133 al Comisiei (4) permite statelor membre să introducă modificări ale programelor lor naționale de sprijin ori de câte ori este necesar.

                     (8)

                     Din cauza crizei provocate de pandemia de COVID-19 și a deficitului de resurse umane rezultat din aceasta, producătorilor le este practic imposibil să desfășoare operațiunile planificate în legătură cu recoltarea înainte de coacere. Prin urmare, este necesar să se amâne pentru anul 2020 termenul pentru depunerea cererilor de sprijin pentru recoltarea înainte de coacere, precum și termenul pentru desfășurarea acestor operațiuni astfel cum se stabilește la articolul 8 litera (b), respectiv (d), din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2016/1150. S-ar acorda astfel producătorilor mai mult timp pentru a-și planifica activitatea și a găsi forța de muncă necesară în vederea efectuării acestor operațiuni.

                     (9)

                     În plus, în contextul crizei cauzate de pandemia de COVID-19 și având în vedere surplusurile de vin în creștere de pe piață rezultate în urma acesteia, se dovedește inactual să se solicite statelor membre să furnizeze o justificare specială pentru aplicarea recoltării înainte de coacere. În consecință, este necesar să se prevadă o derogare de la articolul 8 litera (c) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2016/1150 și să se suspende temporar pentru anul 2020 cerința ca statele membre să stabilească o situație de piață preconizată care să justifice aplicarea recoltării înainte de coacere pentru a restabili echilibrul pieței și a preveni o situație de criză.

                     (10)

                     Articolul 29 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 prevede norme referitoare la programe de lucru trienale stabilite de organizații de producători pentru susținerea sectorului uleiului de măsline și al măslinelor de masă. Criza actuală legată de pandemia de Covid-19 reprezintă o provocare excepțională și fără precedent la adresa capacității beneficiarilor de a desfășura activitățile planificate pentru cel de-al doilea și cel de-al treilea an de implementare a programelor trienale pentru susținerea sectorului uleiului de măsline și al măslinelor de masă. În consecință, se acordă în mod excepțional flexibilitate beneficiarilor, permițându-se, în anumite condiții, modificarea acestor activități. Este așadar necesar să se prevadă o derogare de la anumite dispoziții din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 615/2014 al Comisiei (5) pentru a se acorda această flexibilitate, derogare care nu are însă niciun impact asupra termenului de plată a finanțării din partea UE.

                     (11)

                     Normele referitoare la programele apicole sunt stabilite în Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/1368 al Comisiei (6) în ceea ce privește ajutoarele acordate în acest sector. În temeiul articolului 2 din regulamentul menționat, anul apicol este perioada de 12 luni consecutive cuprinsă între 1 august și 31 iulie. În consecință, anul apicol 2020 este cuprins între 1 august 2019 și 31 iulie 2020. În conformitate cu articolul 3 din regulamentul respectiv, fiecare stat membru trebuie să informeze Comisia cu privire la propunerea sa privind un program apicol unic pentru întregul său teritoriu. În temeiul articolului 6 din regulamentul respectiv, statele membre pot modifica în cursul anului apicol măsurile incluse în programele lor apicole. Plafonul total al cheltuielilor anuale prevăzute nu trebuie însă depășit. Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/1368 trebuie modificat pentru a permite statelor membre să aplice măsurile planificate pentru anul apicol 2020 chiar și după 31 iulie 2020. Modificarea nu trebuie să aibă niciun impact asupra perioadei de plată. În conformitate cu articolul 55 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013, programele apicole trebuie elaborate în cooperare cu organizațiile reprezentative din domeniul apicol. Înainte de a solicita orice modificări ale programelor apicole, statele membre trebuie să consulte organizațiile în cauză.

                     (12)

                     Articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/39 al Comisiei (7) stabilește definiția „anului școlar” în scopul implementării schemei de ajutoare menționate la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 („programul pentru școli”). Măsurile instituite de statele membre pentru abordarea pandemiei de COVID-19, care includ închiderea temporară a instituțiilor de învățământ, au perturbat implementarea programului pentru școli în anul școlar 2019/2020. Aceste măsuri au împiedicat temporar distribuirea de fructe, legume și lapte în instituțiile de învățământ și punerea în practică a măsurilor educative însoțitoare și a activităților publicitare și de monitorizare și evaluare conexe. Prin urmare, este necesar să se prevadă o derogare de la articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/39, prin care să se prelungească durata anului școlar 2019/2020, astfel încât statele membre să poată continua să desfășoare activitățile avute în vedere pentru anul școlar respectiv până la 30 septembrie 2020.

                     (13)

                     Articolul 4 alineatele (3), (4) și (5) și articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/39 stabilesc perioada pe care o pot viza cererile de ajutor privind furnizarea și distribuirea de produse și privind măsurile educative însoțitoare, precum și termenul-limită pentru depunerea cererilor de ajutor și pentru plata ajutoarelor în cadrul programului pentru școli. Având în vedere prelungirea duratei anului școlar 2019/2020, trebuie prevăzută o derogare de la articolul 4 alineatele (3), (4) și (5) și de la articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/39 în ceea ce privește cererile de ajutor pentru activitățile din cadrul programului pentru școli care au loc după 31 iulie 2020, astfel încât acestea să vizeze perioade mai scurte de două săptămâni, și în scopul de a se stabili termenele-limită pentru depunerea cererilor de ajutor și pentru plata ajutoarelor.

                     (14)

                     Articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/39 stabilește normele referitoare la realocarea ajutoarelor din partea Uniunii rămase nesolicitate către statele membre care participă la programul pentru școli și care și-au notificat dorința de a utiliza mai mult decât propriile repartizări orientative. Cuantumul repartizării orientative care poate fi realocat unui alt stat membru se bazează pe nivelul de utilizare de către statul membru respectiv a repartizării definitive a ajutoarelor din partea Uniunii în anul școlar precedent. Regulile referitoare la izolare instituite de statele membre pentru abordarea pandemiei de COVID-19, care includ închiderea temporară a instituțiilor de învățământ, ar putea duce la o utilizare mai scăzută a ajutoarelor din partea Uniunii în anul școlar 2019/2020. În consecință, este necesar să se prevadă o derogare de la articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/39, în scopul de a nu se ține seama de nivelul de utilizare a ajutoarelor din partea Uniunii în anul școlar 2019/2020 pentru realocarea ajutoarelor nesolicitate din partea Uniunii între statele membre care participă la programul pentru școli în anul școlar 2021/2022.

                     (15)

                     Dată fiind necesitatea de a se întreprinde acțiuni imediat, prezentul regulament trebuie să intre în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene,

                     (16)

                     Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului pentru organizarea comună a piețelor agricole,

               ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
         TITLUL I

            FRUCTE ȘI LEGUME

            Articolul 1
            Derogări de la Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/892

               (1)   Prin derogare de la articolul 9 alineatul (3) litera (b), cererile de ajutor depuse până la 15 februarie 2020 pot cuprinde cheltuielile aferente operațiunilor programate pentru anul 2019, dar nerealizate până la 31 decembrie 2019, dacă operațiunile în cauză se pot desfășura până la 15 august 2020.

               (2)   Prin derogare de la articolul 9 alineatul (3) litera (b), cererile de ajutor care trebuie depuse până la 15 februarie 2021 pot cuprinde cheltuieli aferente operațiunilor programate pentru anul 2020, dar nerealizate până la 31 decembrie 2020, dacă operațiunile respective se pot desfășura până la 15 august 2021.

         TITLUL II

            VIN

            Articolul 2
            Derogări de la Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2016/1150

               (1)   Prin derogare de la articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2016/1150, statele membre pot introduce, în legătură cu măsurile menționate la articolul 45 alineatul (1) litera (a) și la articolele 46-52 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013, ori de câte ori este necesar pe parcursul exercițiului financiar 2020, dar nu mai târziu de 15 octombrie 2020, modificări ale programelor lor naționale de sprijin în sectorul vitivinicol, menționate la articolul 41 alineatul (5) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1308/2013.

               (2)   Prin derogare de la articolul 8 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2016/1150, pe parcursul exercițiului financiar 2020, statele membre pot:

                           (a)

                           să stabilească termenul pentru depunerea cererilor de sprijin pentru recoltarea înainte de coacere, astfel cum se menționează la litera (b) de la articolul respectiv, între 15 aprilie și 30 iunie;

                           (b)

                           să aleagă să nu stabilească o situație de piață preconizată care să justifice aplicarea recoltării înainte de coacere, astfel cum se menționează la litera (c) de la articolul respectiv;

                           (c)

                           să stabilească, până la 30 iunie, un termen la o dată ulterioară termenului pentru depunerea cererilor de sprijin pentru recoltarea înainte de coacere prevăzut la litera (a) de la prezentul articol, pentru realizarea operațiunilor de recoltare înainte de coacere în conformitate cu cerințele stabilite la articolul 47 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013. Acest termen se stabilește înaintea momentului obișnuit al recoltării (stadiul N după Baggiolini, stadiul 89 din codul BBCH) în orice zonă dată.

         TITLUL III

            ULEI DE MĂSLINE ȘI MĂSLINE DE MASĂ

            Articolul 3
            Derogări de la Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 615/2014

               (1)   Prin derogare de la articolul 2 alineatele (2) și (4) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 615/2014, autoritatea competentă poate accepta modificările unui program de lucru, cu condiția ca:

                           (a)

                           modificările propuse să vizeze modificarea și reprogramarea după 31 martie 2020 a activităților din cel de-al doilea an de implementare a programului de lucru trienal care a început la 1 aprilie 2018;

                           (b)

                           activitățile respective să nu fi avut loc la timp din cauza obstacolelor create de pandemia de COVID-19;

                           (c)

                           organizațiile beneficiare să depună până la 30 iunie 2020 cererile menționate la articolul 5a din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 615/2014 pentru plata parțială a ajutoarelor corespunzătoare activităților din cel de-al doilea an de implementare care s-au desfășurat înainte de 1 aprilie 2020;

                           (d)

                           finanțarea de către UE a activităților în cauză să aibă loc în cadrul celui de-al doilea an de implementare, în conformitate cu articolul 5 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 615/2014.

                     Articolul 5 alineatul (4) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 615/2014 nu este aplicabil programelor de lucru modificate în temeiul primului paragraf litera (d) de la prezentul articol.

               (2)   Prin derogare de la articolul 2 alineatul (6) litera (a) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 615/2014, termenul-limită de două luni nu este aplicabil notificării modificărilor aduse unui program de lucru, cu condiția ca:

                           (a)

                           modificările propuse să fie legate de activitățile din cel de-al treilea an de implementare a programului de lucru trienal care a început la 1 aprilie 2018;

                           (b)

                           activitățile planificate inițial să nu fi avut loc sau să nu poată avea loc în totalitate sau parțial din cauza obstacolelor create de pandemia de COVID-19;

                           (c)

                           activitatea modificată să aibă loc după acceptarea de către autoritatea competentă.

         TITLUL IV

            PROGRAME NAȚIONALE APICOLE

            Articolul 4
            Derogări de la Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/1368
            Prin derogare de la articolul 6 alineatul (1) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/1368, statele membre își pot modifica programele apicole astfel încât măsurile planificate pentru anul apicol 2020 să poată fi realizate după 31 iulie 2020, dar numai târziu de 15 septembrie 2020. Măsurile sunt considerate ca fiind realizate în legătură cu anul apicol 2020.
            Modificările respective se notifică Comisiei de către statul membru și se aprobă de către Comisie înainte de punerea în aplicare. Solicitările de modificare și aprobarea modificărilor se efectuează în conformitate cu procedura stabilită la articolul 6 alineatele (2) și (3) din regulamentul menționat.

         TITLUL V

            PROGRAMUL PENTRU ȘCOLI

            Articolul 5
            Derogări de la Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/39

               (1)   Prin derogare de la articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/39, durata anului școlar 2019/2020 se prelungește până la 30 septembrie 2020.

               (2)   Prin derogare de la articolul 4 alineatul (3) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/39, cererile de ajutor privind activitățile din anul școlar 2019/2020 care au loc după 31 iulie 2020 pot viza perioade mai scurte de 2 săptămâni.

               (3)   Prin derogare de la articolul 4 alineatele (4) și (5) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/39, cererile de ajutor privind activitățile din anul școlar 2019/2020 care au loc după 31 iulie 2020 se depun până la 30 septembrie 2020. Dacă se depășește acest termen, ajutoarele nu se plătesc.

               (4)   Prin derogare de la articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/39, ajutoarele pentru activitățile din anul școlar 2019/2020 care au loc după 31 iulie 2020 se plătesc de către autoritățile competente până la 15 octombrie 2020.

               (5)   Prin derogare de la articolul 7 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/39, calculul descris la paragraful menționat nu se aplică în cazul calculării repartizării definitive a ajutoarelor din partea Uniunii pentru anul școlar 2021/2022.

            Articolul 6
            Intrare în vigoare
            Prezentul regulament intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

            Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
            Adoptat la Bruxelles, 30 aprilie 2020.

                  Pentru Comisie

                  Președintele

               Ursula VON DER LEYEN

            (1)  JO L 347, 20.12.2013, p. 671.

            (2)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/892 al Comisiei din 13 martie 2017 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește sectorul fructelor și legumelor și sectorul fructelor și legumelor prelucrate (JO L 138, 25.5.2017, p. 57).

            (3)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2016/1150 al Comisiei din 15 aprilie 2016 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește programele naționale de sprijin în sectorul vitivinicol (JO L 190, 15.7.2016, p. 23).

            (4)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2020/133 al Comisiei din 30 ianuarie 2020 de derogare de la Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2016/1150 al Comisiei de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește programele naționale de sprijin în sectorul vitivinicol (JO L 27, 31.1.2020, p. 24).

            (5)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 615/2014 al Comisiei din 6 iunie 2014 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (UE) nr. 1306/2013 al Parlamentului European și al Consiliului și a Regulamentului (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește programele de lucru pentru susținerea sectorului uleiului de măsline și al măslinelor de masă (JO L 168, 7.6.2014, p. 95).

            (6)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/1368 al Comisiei din 6 august 2015 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește ajutoarele din sectorul apicol (JO L 211, 8.8.2015, p. 9).

            (7)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/39 al Comisiei din 3 noiembrie 2016 privind normele de aplicare a Regulamentului (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește ajutoarele din partea Uniunii pentru furnizarea de fructe și legume, de banane și de lapte în instituțiile de învățământ (JO L 5, 10.1.2017, p. 1).


title: Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2020/915 al Comisiei din 25 iunie 2020 de aprobare a unei modificări care nu este minoră a caietului de sarcini al unei denumiri înregistrate în Registrul denumirilor de origine protejate și al indicațiilor geografice protejate [„Riso Nano Vialone Veronese” (IGP)]

text:
                  2.7.2020

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 209/5

         REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) 2020/915 AL COMISIEI
         din 25 iunie 2020
         de aprobare a unei modificări care nu este minoră a caietului de sarcini al unei denumiri înregistrate în Registrul denumirilor de origine protejate și al indicațiilor geografice protejate [„Riso Nano Vialone Veronese” (IGP)]
         COMISIA EUROPEANĂ,
         având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
         având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 noiembrie 2012 privind sistemele din domeniul calității produselor agricole și alimentare (1), în special articolul 52 alineatul (2),
         întrucât:

                     (1)

                     În conformitate cu articolul 53 alineatul (1) primul paragraf din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012, Comisia a examinat cererea Italiei de aprobare a unei modificări a caietului de sarcini al indicației geografice protejate „Riso Nano Vialone Veronese”, înregistrată în temeiul Regulamentului (CE) nr. 205/2009 al Comisiei (2).

                     (2)

                     Deoarece modificarea respectivă nu este minoră în sensul articolului 53 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012, Comisia a publicat cererea de modificare în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (3), în conformitate cu articolul 50 alineatul (2) litera (a) din regulamentul respectiv.

                     (3)

                     Deoarece Comisiei nu i s-a comunicat nicio declarație de opoziție în conformitate cu articolul 51 din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012, modificarea caietului de sarcini trebuie aprobată,

               ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

            Articolul 1
            Se aprobă modificarea caietului de sarcini publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene cu privire la denumirea „Riso Nano Vialone Veronese” (IGP).

            Articolul 2
            Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

            Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
            Adoptat la Bruxelles, 25 iunie 2020.

                  Pentru Comisie,

                  Pentru Președinte,

               Janusz WOJCIECHOWSKI

                  Membru al Comisiei

            (1)  JO L 343, 14.12.2012, p. 1.

            (2)  Regulamentul (CE) nr. 205/2009 al Comisiei din 16 martie 2009 de aprobare a unor modificări minore ale caietului de sarcini al unei denumiri înregistrate în Registrul denumirilor de origine protejate și al indicațiilor geografice protejate [Riso Nano Vialone Veronese (IGP)] (JO L 71, 17.3.2009, p. 15).

            (3)  JO C 70, 4.3.2020, p. 33.