title: Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/1831 al Comisiei din 7 octombrie 2015 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (UE) nr. 1144/2014 al Parlamentului European și al Consiliului privind acțiunile de informare și promovare referitoare la produsele agricole puse în aplicare pe piața internă și în țările terțe

text:
               13.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 266/14

         REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) 2015/1831 AL COMISIEI
   din 7 octombrie 2015
   de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (UE) nr. 1144/2014 al Parlamentului European și al Consiliului privind acțiunile de informare și promovare referitoare la produsele agricole puse în aplicare pe piața internă și în țările terțe
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1144/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 octombrie 2014 privind acțiunile de informare și promovare referitoare la produsele agricole puse în aplicare pe piața internă și în țările terțe și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 3/2008 al Consiliului (1), în special articolul 4 alineatul (3), articolul 13 alineatul (2) al doilea paragraf, articolul 14 alineatul (1) al doilea paragraf și articolul 25,
   întrucât:

               (1)

               Regulamentul (UE) nr. 1144/2014 a abrogat Regulamentul (CE) nr. 3/2008 al Consiliului (2) și stabilește noi reguli privind acțiunile de informare și promovare referitoare la produsele agricole puse în aplicare pe piața internă și în țările terțe. De asemenea, regulamentul respectiv conferă Comisiei competența de a adopta, în acest sens, acte delegate și de punere în aplicare. Pentru a se asigura că noul cadru juridic funcționează fără probleme și se aplică uniform, este necesar ca anumite norme să fie adoptate prin intermediul unor astfel de acte. Respectivele acte ar trebui să înlocuiască Regulamentul (CE) nr. 501/2008 al Comisiei (3), care este abrogat de Regulamentul delegat (UE) 2015/1829 al Comisiei (4).

               (2)

               Acțiunile de informare și de promovare nu ar trebui să se axeze pe originea produselor. Cu toate acestea, în conformitate cu articolul 4 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1144/2014, este posibil să se indice originea produselor, în anumite condiții. Ar trebui stabilite norme care să garanteze în special că indicarea originii nu subminează principalul mesaj al Uniunii transmis prin intermediul unui program.

               (3)

               Pentru a evita orice risc de confuzie în percepția publicului vizat în ceea ce privește diferența dintre o campanie generică referitoare la origine și o campanie care se referă la produse specifice înregistrate în cadrul sistemelor de calitate ale Uniunii cu o indicație geografică protejată, indicarea originii ar trebui să se limiteze doar la originea națională. Cu toate acestea, luând în considerare lista sistemelor eligibile stabilite la articolul 5 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 1144/2014, ar trebui să fie posibil ca pentru respectivele sisteme specifice să se indice originea și altfel decât ca origine națională. În plus, ar trebui să fie posibil să se menționeze o origine supranațională, de exemplu nordică, alpină sau mediteraneeană, corespunzătoare unei referințe comune paneuropene.

               (4)

               Acțiunile de informare și de promovare nu ar trebui să fie orientate în funcție de mărcile comerciale. Cu toate acestea, în conformitate cu articolul 4 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1144/2014, este posibil să se indice mărcile produselor în cursul anumitor operațiuni sau în anumite condiții. Afișarea mărcilor ar trebui limitată la demonstrații și degustări, cu alte cuvinte la activitățile prevăzute special pentru a crește vânzările, precum și la materialele de informare și de promovare corespunzătoare utilizate în cursul acestor activități specifice. Ar trebui stabilite reguli pentru a se asigura că fiecare marcă este vizibilă în aceeași măsură, iar imaginea sa grafică este de dimensiuni mai mici decât imaginea mesajului principal al campaniei Uniunii. Pentru a se garanta în continuare faptul că acțiunile nu sunt axate pe mărci comerciale, ar trebui prevăzute reguli care să asigure că sunt prezentate mai multe mărci, cu excepția unor circumstanțe bine justificate, și că suprafața dedicată mărcilor este limitată la un procentaj maxim din spațiul dedicat comunicării.

               (5)

               Regulamentul (UE) nr. 1144/2014 permite organizațiilor care formulează propuneri să pună în aplicare anumite părți din programele lor. Ar trebui să se stabilească normele de aplicare a acestor prevederi.

               (6)

               Programele simple vor fi puse în aplicare prin gestionare partajată între statele membre și Uniune, în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (5), în timp ce programele multinaționale vor fi finanțate potrivit normelor de gestionare directă, în conformitate cu Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (6). Dat fiind faptul că aceeași organizație care formulează o propunere ar putea avea atât programe simple, cât și programe multinaționale, normele de aplicare pentru cele două tipuri de programe ar trebui să varieze cât mai puțin posibil. În acest scop, programele simple ar trebui să facă obiectul unor norme echivalente dispozițiilor Regulamentului (UE, Euratom) nr. 966/2012 privind granturile care se aplică programelor multinaționale, cum ar fi, de exemplu, absența cerinței de depunere a unei garanții pentru a asigura executarea satisfăcătoare a contractului.

               (7)

               Statele membre sunt responsabile de punerea adecvată în aplicare a programelor simple selectate de către Comisie. Ar trebui să se prevadă dispoziții privind desemnarea autorităților naționale responsabile cu punerea în aplicare a prezentului regulament. În vederea asigurării unor condiții uniforme, ar trebui să fie stabilite normele privind încheierea de contracte pentru punerea în aplicare a programelor simple selectate. În acest scop, Comisia ar trebui să pună la dispoziția statelor membre un model de contract și ar trebui stabilit un termen rezonabil pentru încheierea contractelor. Cu toate acestea, având în vedere diferitele tipuri de acțiuni care ar putea fi prevăzute în cadrul unui program, ar trebui să se acorde flexibilitate în ceea ce privește data de începere a punerii în aplicare a programului.

               (8)

               În interesul unei bune gestiuni financiare, organizațiile care formulează propuneri și organismele de punere în aplicare ar trebui să aibă obligația de a păstra evidențe și alte documente justificative necesare pentru a dovedi punerea în aplicare corectă a programului și eligibilitatea pentru finanțare din partea Uniunii a cheltuielilor declarate.

               (9)

               Statele membre ar trebui să controleze punerea în aplicare a programelor simple, în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1306/2013. Ele ar trebui, de asemenea, să fie obligate să aprobe selectarea organismului de punere în aplicare înainte de încheierea contractului cu organizația care formulează propunerea și de a verifica orice cerere de plată înainte de efectuarea oricărei plăți. Cu excepția cererilor de plată a unui avans, toate cererile de plăți ar trebui să includă un raport financiar în care să se declare și să se specifice costurile eligibile suportate de organizația care formulează propunerea, un raport cu privire la execuția tehnică a programului și, în plus, un raport de evaluare pentru cererile de plată a soldului.

               (10)

               În vederea simplificării și reducerii efortului administrativ, perioada la care se referă rapoartele intermediare și cererile de plată aferente ar trebui stabilită la un an. Totodată, ar trebui să se prezinte un certificat privind declarațiile financiare, emis de un auditor independent și calificat, în cazul în care se solicită rambursarea anumitor sume. Certificatul ar trebui să furnizeze dovezi pentru statele membre în ceea ce privește eligibilitatea costurilor declarate.

               (11)

               Pentru a permite statelor membre să verifice dacă materialele produse în contextul punerii în aplicare a unui program respectă legislația Uniunii astfel cum se prevede la articolul 14 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1144/2014 și, în special, dacă au fost aplicate dispozițiile referitoare la mesajul principal al Uniunii, menționarea originii și afișarea mărcilor, ar trebui formulată o dispoziție care să impună prezentarea către statele membre a materialului utilizat, inclusiv a elementelor vizuale.

               (12)

               Pentru a furniza un fond de rulment organizațiilor care formulează propuneri, ar trebui să se ia măsuri pentru efectuarea unor plăți în avans. Pentru a proteja în mod eficient interesele financiare ale Uniunii, plata avansului ar trebui să fie condiționată de constituirea unei garanții. Această garanție ar trebui să rămână în vigoare până la plata soldului, când este lichidat avansul. Având în vedere că organizațiile care formulează propuneri stabilite în statele membre și care primesc asistență financiară pot întâmpina dificultăți în ceea ce privește furnizarea unei garanții pentru întreaga sumă a avansului, ar trebui prevăzute dispoziții specifice care să le permită să obțină avansuri în două tranșe.

               (13)

               În interesul unei bune gestiuni financiare, ar trebui să se prevadă dispoziții pentru ca plățile în avans și plățile intermediare să rămână inferioare contribuției totale a Uniunii, cu o marjă de siguranță.

               (14)

               Ținând seama de experiența acumulată, ar trebui să se stabilească conținutul controalelor la fața locului care trebuie efectuate de statele membre și în special frecvența, amploarea și locul acestora. Este, așadar, oportun să se prevadă ca fiecare program să facă obiectul unui control la fața locului cel puțin o dată în cursul punerii sale în aplicare. Ținând seama de faptul că activitățile de informare și de promovare sunt puse în aplicare la momente diferite și sunt adesea limitate în timp, precum și de faptul că anumite programe sunt puse în aplicare în afara statului membru de origine al organizației care formulează propunerea sau în afara Uniunii, controalele la fața locului ar trebui să fie efectuate la sediile organizațiilor care formulează propuneri și, dacă este cazul, la sediul organismului de punere în aplicare.

               (15)

               Rata dobânzii în cazul plăților necuvenite ar trebui aliniată la rata dobânzii corespunzătoare aplicabilă programelor multinaționale.

               (16)

               Pentru a evalua eficacitatea și eficiența programelor de informare și de promovare, ar trebui formulate dispoziții care să impună monitorizarea și evaluarea adecvate ale programelor, precum și ale rezultatelor generale ale politicii de promovare, atât de organizațiile care formulează propuneri, cât și de statele membre.

               (17)

               Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului pentru organizarea comună a piețelor agricole,

         ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
   CAPITOLUL I

      DISPOZIȚII GENERALE

   Articolul 1
   Obiect
   Prezentul regulament stabilește normele de punere în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 1144/2014 în ceea ce privește vizibilitatea originii și a mărcilor în cadrul programelor simple și al celor multinaționale, precum și normele în baza cărora o organizație care formulează o propunere poate fi autorizată să pună în aplicare anumite părți ale unui program simplu.
   El stabilește totodată norme specifice pentru încheierea de contracte, pentru gestionarea, monitorizarea și controalele din cadrul programelor simple, precum și un sistem de indicatori pentru evaluarea impactului programelor de informare și de promovare.
   CAPITOLUL II

      DISPOZIȚII COMUNE PENTRU PROGRAMELE SIMPLE ȘI MULTINAȚIONALE

      SECȚIUNEA 1

      Vizibilitatea originii

   Articolul 2
   Cerințe generale pentru menționarea originii în toate materialele de informare și de promovare
   (1)   Mesajul principal al programului trebuie să fie mesajul Uniunii și nu trebuie să se axeze pe o anumită origine.
   (2)   Orice mențiune a originii trebuie să îndeplinească următoarele condiții cumulative:

               (a)

               nu conduce la o restricție a liberei circulații a produselor agricole și alimentare, încălcându-se astfel articolul 34 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene;

               (b)

               nu încurajează consumatorii să cumpere mărfuri autohtone doar datorită originii lor și se referă mai degrabă la proprietățile specifice ale produsului decât la simpla origine a acestuia; și

               (c)

               completează mesajul principal al Uniunii.

         (3)   Mesajul principal al Uniunii pe care îl comunică programul nu trebuie să fie eclipsat de materiale referitoare la originea produsului, cum ar fi imagini, culori, simboluri sau muzică. Mențiunea originii trebuie să figureze într-o zonă separată de cea rezervată mesajului principal al Uniunii.
   (4)   Menționarea originii pe materialele de informare și de promovare se limitează la materiale vizuale. În materialele audio nu se efectuează nicio mențiune privind originea.
   Articolul 3
   Menționarea explicită a originii pe materialele de informare și de promovare, în conformitate cu articolul 4 alineatul (2) literele (a) și (b) din Regulamentul (UE) nr. 1144/2014
   (1)   După cum se precizează la articolul 4 alineatul (2) literele (a) și (b) din Regulamentul (UE) nr. 1144/2014, menționarea originii pe materialele de informare și de promovare se limitează la originea națională, și anume la denumirea statului membru, sau la o origine comună supranațională. Mențiunea originii poate fi explicită sau implicită.
   (2)   Trebuie să se respecte condițiile prevăzute la articolul 4 alineatul (2) literele (a) și (b) din Regulamentul (UE) nr. 1144/2014 și trebuie să se țină cont de vizibilitatea textului sau a simbolului, inclusiv a imaginilor și a prezentării generale, care face trimitere la origine în raport cu importanța textului sau a simbolului care se referă la principalul mesaj al Uniunii transmis prin intermediul programului.
   Articolul 4
   Menționarea originii pe materialele de informare și de promovare care se referă la sisteme eligibile în conformitate cu articolul 5 alineatul (4) literele (c) și (d) din Regulamentul (UE) nr. 1144/2014
   (1)   Acțiunile de informare și de promovare care menționează sisteme eligibile în temeiul articolului 5 alineatul (4) litera (c) din Regulamentul (UE) nr. 1144/2014 pot include numele regiunilor ultraperiferice în simbolurile grafice aferente sub rezerva îndeplinirii condițiilor prevăzute în Regulamentul delegat (CE) nr. 179/2014 al Comisiei (7) și în materialele vizuale aferente sub rezerva îndeplinirii condițiilor prevăzute la articolul 4 alineatul (2) literele (a) și (b) din Regulamentul (UE) nr. 1144/2014.
   (2)   Prin derogare de la articolul 3 alineatul (1), acțiunile de informare și de promovare care menționează sisteme eligibile în temeiul articolului 5 alineatul (4) litera (d) din Regulamentul (UE) nr. 1144/2014 și care indică originea în denumirea lor pot menționa originea specifică respectivă sub rezerva respectării condițiilor prevăzute la articolul 4 alineatul (2) literele (a) și (b) din Regulamentul (UE) nr. 1144/2014.

      SECȚIUNEA 2

      Vizibilitatea mărcilor

   Articolul 5
   Cerințe generale
   (1)   După cum se menționează la articolul 4 din Regulamentul (UE) nr. 1144/2014, noțiunea de „mărci” se referă la mărcile comerciale, conform definițiilor de la articolele 4 și 66 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului (8) sau de la articolul 2 din Directiva 2008/95/CE a Parlamentului European și a Consiliului (9).
   (2)   Mărcile produselor promovate de organizațiile care formulează propuneri pot fi vizibile numai cu ocazia demonstrațiilor sau a degustărilor.
   Se aplică următoarele definiții:

               (a)

               „demonstrații” înseamnă toate mijloacele de a demonstra calitățile unui produs sau sistem în fața unui potențial client, cu scopul de a încuraja achiziționarea produsului în cadrul târgurilor, al evenimentelor business-to-business sau pe site-uri de internet;

               (b)

               „degustări” înseamnă orice activitate în cadrul căreia un produs poate fi degustat de un client potențial, cu ocazia târgurilor, a evenimentelor business-to-business sau la punctele de vânzare.

         (3)   Mărcile pot fi vizibile și pe materialele de informare și de promovare expuse sau distribuite în cursul demonstrațiilor și al degustărilor.
   (4)   Organizațiile care formulează propuneri trebuie să respecte următoarele condiții legate de expunerea mărcilor:

               (a)

               trebuie să explice în candidatura la program motivele pentru care menționarea mărcilor este necesară pentru atingerea obiectivelor campaniei și să confirme că afișarea mărcilor se limitează la demonstrații și degustări;

               (b)

               trebuie să păstreze dovezi ale faptului că toți membrii organizației care formulează propunerea în cauză au avut șanse egale de a-și afișa mărcile;

               (c)

               trebuie să se asigure că:

                           (i)

                           mărcile sunt prezentate împreună și sunt la fel de vizibile, într-o zonă separată de cea dedicată mesajului principal al Uniunii;

                           (ii)

                           afișarea mărcilor nu diminuează mesajul principal al Uniunii;

                           (iii)

                           mesajul principal al Uniunii nu este eclipsat de afișarea unor materiale care fac trimitere la mărci, cum ar fi fotografii, culori, simboluri;

                           (iv)

                           afișarea mărcilor se limitează la materialul vizual, cu excepția obiectelor promoționale și a mascotelor, într-un format mai mic decât cel al mesajului principal al Uniunii. În materialele audio nu se face nicio mențiune privind mărcile.

         Articolul 6
   Cerințe specifice
   (1)   În timpul demonstrațiilor și al degustărilor, mărcile pot fi afișate numai:

               (a)

               împreună, pe un banner situat în partea din față a standului sau pe un suport echivalent. Bannerul nu trebuie să depășească 5 % din suprafața totală a părții din față a standului sau a suportului echivalent; sau

               (b)

               individual, pe structuri expoziționale separate și identice, într-un mod neutru și identic, în partea din față a structurii expoziționale sau a suportului echivalent pentru fiecare marcă. În acest caz, spațiul de afișare a denumirii mărcii nu trebuie să depășească 5 % din suprafața totală a părții din față a structurii expoziționale sau a suportului echivalent.

         (2)   Pentru site-urile de internet, mărcile pot fi afișate doar împreună, într-unul dintre următoarele două moduri:

               (a)

               pe un banner situat în partea de jos a paginii de internet, care nu trebuie să depășească 5 % din suprafața totală a acesteia, în cadrul căruia fiecare marcă trebuie să fie reprezentată la dimensiuni mai mici decât cele ale emblemei Uniunii care face trimitere la cofinanțarea din partea Uniunii;

               (b)

               pe o pagină de internet specială diferită de pagina principală, într-un mod neutru și identic pentru fiecare marcă.

         (3)   Pentru materialele tipărite distribuite cu ocazia demonstrațiilor sau a degustărilor, mărcile pot fi afișate doar împreună pe un singur banner în partea de jos a paginii, iar bannerul nu trebuie să depășească 5 % din suprafața totală a paginii respective.
   Articolul 7
   Numărul de mărci care pot fi afișate
   (1)   Se poate afișa un număr de cel puțin cinci mărci.
   (2)   Prin derogare de la alineatul (1), se pot afișa mai puțin de cinci mărci dacă se îndeplinesc următoarele două condiții:

               (a)

               există mai puține mărci provenind din statul membru de origine al organizației care formulează propunerea pentru produsul sau sistemul care face obiectul programului;

               (b)

               din motive întemeiate, nu a fost posibil să se organizeze un program pentru mai multe produse sau pentru mai multe țări, care ar fi permis prezența unui număr mai mare de mărci.

         (3)   Îndeplinirea condițiilor menționate la alineatul (2) trebuie să fie bine justificată de organizația care formulează propunerea și susținută de toate documentele necesare, inclusiv de dovada faptului că au fost contactate și alte organizații care formulează propuneri, cărora li s-a făcut o propunere de către organizația în cauză cu privire la organizarea în comun a unui program pentru mai multe produse sau mai multe țări, precum și motivele pentru care un astfel de program nu a putut fi organizat.
   (4)   În cazul în care sunt afișate mai puțin de cinci mărci, se aplică normele stabilite la articolul 6, iar suprafața alocată mărcilor se reduce proporțional.
   Articolul 8
   Menționarea sistemelor eligibile în temeiul articolului 5 alineatul (4) litera (d) din Regulamentul (UE) nr. 1144/2014 care sunt înregistrate ca mărci comerciale
   În cazul în care programul se referă la un sistem menționat la articolul 5 alineatul (4) litera (d) din Regulamentul (UE) nr. 1144/2014, articolele 5, 6 și 7 nu se aplică denumirilor și logourilor sistemelor respective care sunt înregistrate ca mărci comerciale.
   CAPITOLUL III

      GESTIONAREA PROGRAMELOR SIMPLE

      SECȚIUNEA 1

      Punerea în aplicare și finanțarea programelor

   Articolul 9
   Desemnarea autorităților competente
   Statele membre desemnează autoritățile naționale competente responsabile de punerea în aplicare a prezentului regulament.
   Acestea comunică Comisiei denumirea și datele complete ale autorităților desemnate, precum și orice modificare a datelor respective.
   Comisia pune aceste informații la dispoziția publicului sub o formă adecvată.
   Articolul 10
   Încheierea contractelor
   (1)   De îndată ce adoptă un act de punere în aplicare menționat la articolul 11 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1144/2014, Comisia transmite copii ale programelor selectate statelor membre în cauză.
   (2)   Statele membre anunță, fără întârziere, organizațiile care formulează propuneri dacă le-au fost sau nu acceptate candidaturile.
   (3)   Statele membre încheie contracte pentru punerea în aplicare a programelor cu organizațiile care formulează propuneri selectate în termen de 90 de zile calendaristice de la data notificării actului Comisiei menționat la articolul 11 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1144/2014, cu condiția ca organismele de punere în aplicare menționate la articolul 13 din același regulament să fi fost selectate în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 2 din Regulamentul delegat (UE) 2015/1829. După expirarea acestui termen, nu mai poate fi încheiat niciun contract fără autorizare prealabilă din partea Comisiei.
   (4)   Data de începere a punerii în aplicare a programului este prima zi a lunii următoare datei semnării contractului. Cu toate acestea, data de începere poate fi amânată cu până la 6 luni, mai ales dacă este necesar să se ia în considerare caracterul sezonier al produsului vizat de program sau participarea la un anumit eveniment sau târg.
   (5)   Statele membre utilizează modelele de contracte pe care Comisia le pune la dispoziția acestora.
   (6)   Dacă este cazul, statele membre pot modifica anumiți termeni din aceste modele de contracte cu scopul de a respecta legislația națională, în măsura în care acest lucru nu aduce atingere legislației Uniunii.
   Articolul 11
   Punerea în aplicare a programelor de către organizațiile care formulează propuneri
   O organizație care formulează o propunere poate să pună în aplicare ea însăși anumite părți ale unui program simplu, sub rezerva îndeplinirii următoarelor condiții:

               (a)

               organizația care formulează propunerea are o experiență de cel puțin trei ani în punerea în aplicare a acțiunilor de informare și de promovare; și

               (b)

               organizația care formulează propunerea se asigură că costul acțiunilor pe care intenționează să le realizeze nu depășește tarifele practicate în mod curent pe piață.

         Articolul 12
   Obligații legate de informare și de păstrarea evidențelor
   (1)   Organizațiile care formulează propuneri păstrează informații actualizate și informează statul membru în cauză cu privire la evenimentele și circumstanțele de natură să afecteze în mod semnificativ punerea în aplicare a programului sau interesele financiare ale Uniunii.
   (2)   Organizațiile care formulează propuneri și organismele de punere în aplicare trebuie să păstreze evidențe și alte documente justificative care să ateste buna punere în aplicare a programului, precum și costurile declarate ca fiind eligibile; este vorba, mai precis, de următoarele:

               (a)

               pentru costurile reale: evidențe și alte documente justificative adecvate care să justifice costurile declarate, cum ar fi contractele, subcontractele, facturile și registrele contabile. Practicile de contabilizare a costurilor și procedurile de control intern trebuie să permită reconcilierea directă între sumele declarate, sumele înregistrate în evidențele lor și sumele menționate în documentele justificative.
               În ceea ce privește costurile cu personalul, organizația care formulează propunerea și organismele de punere în aplicare trebuie să păstreze fișele de pontaj aferente numărului de ore declarat. În absența unor fișe de pontaj fiabile cuprinzând numărul de ore lucrate în cadrul acțiunii, statul membru poate să accepte dovezi alternative care justifică numărul de ore declarat, în cazul în care consideră că acestea prezintă un grad adecvat de încredere.
               Pentru persoanele care lucrează exclusiv în cadrul programului, nu este necesară păstrarea fișelor de pontaj, ci o declarație semnată prin care se confirmă faptul că persoanele respective au lucrat exclusiv în cadrul acțiunii;

               (b)

               pentru costurile pe bază de rată fixă: evidențe și alte documente justificative adecvate pentru a demonstra eligibilitatea costurilor pe baza cărora se calculează rata fixă.

         Articolul 13
   Plata avansului
   (1)   În termen de 30 de zile de la data la care a fost semnat contractul menționat la articolul 10, organizația care formulează propunerea poate depune o cerere de plată în avans către statul membru în cauză, însoțită de garanția prevăzută la alineatul (2) din prezentul articol.
   (2)   Avansul este plătit cu condiția ca organizația care formulează propunerea să fi constituit o garanție egală cu valoarea avansului în favoarea statului membru, în conformitate cu capitolul IV din Regulamentul delegat (UE) nr. 907/2014 al Comisiei (10).
   (3)   O plată în avans se ridică la cel mult 20 % din contribuția financiară maximă a Uniunii, după cum se prevede la articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1144/2014.
   (4)   Statul membru efectuează plata unui avans fie în termen de 30 de zile de la data primirii garanției prevăzute la alineatul (2), fie în termen de 30 de zile de la data care precede cu 10 zile data de începere a perioadei de punere în aplicare a programului, în funcție de care dintre aceste două date este mai recentă.
   (5)   Avansul este lichidat la plata soldului.
   (6)   Prin derogare de la alineatele (1) și (5) din prezentul articol, organizațiile care formulează propuneri stabilite în statele membre care primesc asistență financiară în conformitate cu articolul 15 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1144/2014 pot depune o cerere de plată a avansului în două tranșe. Solicitanții care doresc să beneficieze de această opțiune trebuie să solicite prima tranșă a plății în avans în termenul prevăzut la alineatul (1) din prezentul articol. O nouă cerere pentru tranșa rămasă din avans nu poate fi depusă decât după ce prima tranșă din avans a fost lichidată.
   Articolul 14
   Cererea de plată intermediară
   (1)   Cu excepția ultimului an de punere în aplicare a programului, organizațiile care formulează propuneri trebuie să înainteze către statele membre cererile de plăți intermediare ale contribuțiilor financiare din partea Uniunii în termen de 60 de zile de la data la care a fost finalizată punerea în aplicare a unui an al programului.
   (2)   Aceste cereri acoperă costurile eligibile suportate pe parcursul anului respectiv și sunt însoțite de un raport intermediar care cuprinde un raport financiar periodic și un raport tehnic periodic.
   (3)   Raportul financiar periodic menționat la alineatul (2) cuprinde:

               (a)

               o declarație financiară din partea fiecărei organizații care formulează propuneri, prezentând în detaliu costurile eligibile incluse în program, însoțită de o declarație care atestă că:

                           —

                           informațiile furnizate sunt complete, fiabile și adevărate;

                           —

                           costurile declarate sunt eligibile în conformitate cu articolul 4 din Regulamentul delegat (UE) 2015/1829;

                           —

                           costurile pot fi justificate prin evidențe și documente justificative adecvate, care vor fi prezentate la cerere sau în contextul controalelor prevăzute de prezentul regulament;

               (b)

               un certificat privind declarațiile financiare întocmit de un auditor extern autorizat pentru organizația care formulează propunerea în cauză, în cazul în care contribuția financiară a Uniunii la costurile efective ale programului este de cel puțin 750 000 EUR, iar valoarea contribuției financiare a Uniunii la costurile reale solicitată prin intermediul unei plăți intermediare este de cel puțin 325 000 EUR. Certificatul atestă eligibilitatea costurilor propuse în conformitate cu articolul 4 din Regulamentul delegat (UE) 2015/1829 și respectarea obligațiilor stabilite la articolul 12 alineatul (2) din prezentul regulament;

               (c)

               copii ale facturilor și ale documentelor justificative relevante care atestă eligibilitatea costurilor în cazul în care certificatul menționat la litera (b) nu este necesar.

         (4)   Raportul tehnic periodic menționat la alineatul (2) cuprinde:

               (a)

               copii ale tuturor materialelor și elementelor vizuale utilizate care nu au fost deja transmise statului membru;

               (b)

               o descriere a activităților desfășurate în perioada la care se referă plata intermediară, care trebuie să utilizeze indicatorii de realizare și de rezultat din programul menționat la articolul 22; și

               (c)

               justificări pentru orice diferențe între activitățile planificate în cadrul programului și realizările și rezultatele preconizate ale acestora și cele realizate sau obținute în realitate.

         Articolul 15
   Cererea de plată a soldului
   (1)   Cererea de plată a soldului se înaintează statului membru de către organizația care formulează propunerea în termen de 90 de zile de la finalizarea programului care face obiectul contractului menționat la articolul 10.
   (2)   Cererea este considerată admisibilă dacă este însoțită de un raport intermediar final, de un raport final și de un studiu de evaluare a rezultatelor acțiunilor de promovare și de informare.
   (3)   Raportul intermediar final menționat la alineatul (2) se referă la ultimul an de punere în aplicare a programului. În declarațiile lor financiare, organizațiile care formulează propuneri certifică faptul că toate veniturile au fost declarate.
   (4)   Raportul final menționat la alineatul (2) cuprinde:

               (a)

               un raport financiar final care conține o declarație financiară finală rezumativă, elaborat de organizația care formulează propunerea, care consolidează declarațiile financiare aferente tuturor plăților intermediare și care prezintă toate cheltuielile efectuate;

               (b)

               un raport tehnic final care cuprinde:

                           (i)

                           un recapitulativ al activităților desfășurate și realizările și rezultatele programului, utilizând indicatorii menționați la articolul 22; și

                           (ii)

                           o sinteză destinată publicării.

         (5)   Studiul de evaluare a rezultatelor acțiunilor de promovare și de informare menționat la alineatul (2) trebuie să fie realizat de un organism extern independent. Organismul respectiv trebuie să utilizeze indicatorii menționați la articolul 22.
   Articolul 16
   Plățile efectuate de statele membre
   (1)   Plățile intermediare și plățile în avans menționate la articolele 13 și 14 luate împreună nu trebuie să depășească 90 % din contribuția financiară totală a Uniunii la care se face referire la articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1144/2014.
   (2)   Statele membre efectuează plățile menționate la articolele 14 și 15 în termen de 60 de zile de la primirea cererii de plată, cu condiția ca toate controalele să fi fost realizate în conformitate cu prezentul regulament.
   (3)   În cazul în care sunt necesare și alte controale administrative sau la fața locului, conform articolelor 19 și 20, termenul menționat la alineatul (2) poate fi prelungit de un stat membru prin notificarea organizației care prezintă propunerea.
   Articolul 17
   Respingerea costurilor neeligibile și recuperarea plăților necuvenite
   (1)   La momentul efectuării unei plăți intermediare, a plății finale sau după ce aceste plăți au fost efectuate, statele membre resping orice costuri considerate neeligibile, în special în urma controalelor prevăzute de prezentul regulament.
   (2)   Organizația care formulează propunerea trebuie să ramburseze plata necuvenită în conformitate cu secțiunea 1 din capitolul III din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 908/2014 al Comisiei (11).
   Se aplică rata dobânzii prevăzută la articolul 83 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul delegat (UE) nr. 1268/2012 al Comisiei (12).

      SECȚIUNEA 2

      Controlul punerii în aplicare a programelor și notificările transmise de statele membre

   Articolul 18
   Controale privind procedura de selecție a organismelor de punere în aplicare
   Înainte de semnarea contractului menționat la articolul 10, statele membre verifică dacă organismele de punere în aplicare au fost selectate în conformitate cu procedura concurențială prevăzută la articolul 2 din Regulamentul delegat (UE) 2015/1829.
   Articolul 19
   Controalele administrative din cadrul programelor simple
   (1)   În cadrul controalelor administrative, statele membre verifică în mod sistematic cererile de plată, în special rapoartele care însoțesc cererile și eligibilitatea costurilor în temeiul articolului 4 din Regulamentul delegat (UE) 2015/1829.
   (2)   Statele membre solicită orice informații suplimentare considerate necesare și, dacă este cazul, efectuează controale suplimentare, în special atunci când:

               (a)

               rapoartele solicitate nu au fost prezentate sau nu sunt complete;

               (b)

               examinarea administrativă a certificatului privind declarațiile financiare nu aduce dovezi adecvate cu privire la eligibilitatea costurilor în temeiul articolului 4 din Regulamentul delegat (UE) 2015/1829 și la respectarea obligațiilor menționate la articolul 12 alineatul (2) din prezentul regulament; sau

               (c)

               există îndoieli cu privire la eligibilitatea costurilor declarate în declarațiile financiare.

         Articolul 20
   Controalele la fața locului din cadrul programelor simple
   (1)   Statele membre selectează cererile de plată care trebuie să fie controlate pe baza unei analize a riscurilor.
   Selecția se efectuează în așa fel încât să se asigure că fiecare program simplu este supus controalelor la fața locului cel puțin o dată în timpul punerii în aplicare, între prima plată intermediară și plata soldului.
   (2)   Controalele la fața locului constau în controale tehnice și contabile efectuate la sediul organizației care formulează propunerea și, dacă este cazul, al organismului de punere în aplicare. Statele membre verifică dacă:

               (a)

               informațiile și documentele prezentate sunt corecte;

               (b)

               costurile au fost declarate în conformitate cu articolul 4 din Regulamentul delegat (UE) 2015/1829 și cu articolul 12 alineatul (2) din prezentul regulament;

               (c)

               au fost îndeplinite toate obligațiile prevăzute în contractul menționat la articolul 10;

               (d)

               au fost respectate dispozițiile articolelor 10 și 15 din Regulamentul (UE) nr. 1144/2014.

         Fără a aduce atingere Regulamentului (CE) nr. 1848/2006 al Comisiei (13), statele membre informează în cel mai scurt timp Comisia cu privire la orice neregulă constatată în timpul controalelor.
   Controalele la fața locului pot să se limiteze la un eșantion care să reprezinte cel puțin 30 % din costurile eligibile. Un astfel de eșantion trebuie să fie fiabil și reprezentativ.
   Dacă se detectează orice neconformitate, statul membru trebuie să verifice toate documentele referitoare la costurile declarate sau rezultatele eșantionului trebuie extrapolate.
   (3)   Statele membre întocmesc un raport pentru fiecare control la fața locului. Acest raport prezintă în mod clar sfera de cuprindere și rezultatele controalelor efectuate.
   Articolul 21
   Notificări transmise Comisiei cu privire la programele simple
   (1)   În ceea ce privește toate plățile efectuate pentru programele simple, până la data de 15 iulie a fiecărui an, statele membre transmit Comisiei următoarele date aferente anului calendaristic precedent referitoare la:

               (a)

               execuția financiară și indicatorii de realizare, astfel cum se menționează la articolul 22;

               (b)

               impactul programelor evaluate folosind sistemul de indicatori menționați la articolul 22;

               (c)

               rezultatele controalelor administrative și ale controalelor la fața locului efectuate în conformitate cu articolele 19 și 20.

         (2)   Notificarea se efectuează prin mijloace electronice conform specificațiilor tehnice pentru transferul datelor puse la dispoziție de către Comisie.
   CAPITOLUL IV

      DISPOZIȚII FINALE

   Articolul 22
   Sistemul de indicatori pentru evaluarea impactului programelor de informare și promovare
   (1)   Prezentul regulament stabilește un cadru comun pentru evaluarea impactului programelor de informare și de promovare pe baza unui sistem de indicatori. Acest sistem este alcătuit din următoarele trei seturi de indicatori de performanță: indicatori de realizare, de rezultat și de impact.

               (a)

               Indicatorii de realizare măsoară gradul de punere în aplicare a activităților prevăzute în cadrul fiecărui program.

               (b)

               Indicatorii de rezultat măsoară efectele directe și imediate ale activităților.

               (c)

               Indicatorii de impact măsoară beneficiile dincolo de efectele imediate.

         (2)   Fiecare propunere de program de informare și de promovare transmisă Comisiei de către organizația care formulează propunerea precizează care indicatori din fiecare set de indicatori de performanță vor fi utilizați pentru a evalua impactul programului în cauză. Dacă este cazul, organizația care formulează propunerea utilizează indicatorii prezentați în anexă sau poate utiliza alți indicatori, dacă poate demonstra că, având în vedere natura programului în cauză, indicatorii respectivi sunt mai adecvați.
   Articolul 23
   Intrarea în vigoare
   Prezentul regulament intră în vigoare în a șaptea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Se aplică de la 1 decembrie 2015 pentru propunerile de programe depuse cu începere de la 1 decembrie 2015.

      Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
      Adoptat la Bruxelles, 7 octombrie 2015.

            Pentru Comisie

            Președintele

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  JO L 317, 4.11.2014, p. 56.

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 3/2008 al Consiliului din 17 decembrie 2007 privind acțiunile de informare și promovare pentru produsele agricole pe piața internă și în țările terțe (JO L 3, 5.1.2008, p. 1).

      (3)  Regulamentul (CE) nr. 501/2008 al Comisiei din 5 iunie 2008 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 3/2008 al Consiliului privind acțiunile de informare și promovare pentru produsele agricole pe piața internă și în țările terțe (JO L 147, 6.6.2008, p. 3).

      (4)  Regulamentul delegat (UE) 2015/1829 al Comisiei din 23 aprilie 2015 de completare a Regulamentului (UE) nr. 1144/2014 al Parlamentului European și al Consiliului privind acțiunile de informare și promovare referitoare la produsele agricole puse în aplicare pe piața internă și în țările terțe (a se vedea pagina 3 din prezentul Jurnal Oficial).

      (5)  Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 privind finanțarea, gestionarea și monitorizarea politicii agricole comune și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 352/78, (CE) nr. 165/94, (CE) nr. 2799/98, (CE) nr. 814/2000, (CE) nr. 1290/2005 și (CE) nr. 485/2008 ale Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 549).

      (6)  Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (JO L 298, 26.10.2012, p. 1).

      (7)  Regulamentul delegat (UE) nr. 179/2014 al Comisiei din 6 noiembrie 2013 de completare a Regulamentului (UE) nr. 228/2013 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește registrul operatorilor, valoarea ajutorului pentru comercializarea produselor în afara regiunii, logoul, scutirea de taxe de import pentru anumite bovine și finanțarea anumitor măsuri referitoare la măsurile specifice din domeniul agriculturii în favoarea regiunilor ultraperiferice ale Uniunii (JO L 63, 4.3.2014, p. 3).

      (8)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, 24.3.2009, p. 1).

      (9)  Directiva 2008/95/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 octombrie 2008 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci (JO L 299, 8.11.2008, p. 25).

      (10)  Regulamentul delegat (UE) nr. 907/2014 al Comisiei din 11 martie 2014 de completare a Regulamentului (UE) nr. 1306/2013 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește agențiile de plăți și alte organisme, gestiunea financiară, verificarea și închiderea conturilor, garanțiile și utilizarea monedei euro (JO L 255, 28.8.2014, p. 18).

      (11)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 908/2014 al Comisiei din 6 august 2014 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (UE) nr. 1306/2013 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește agențiile de plăți și alte organisme, gestiunea financiară, verificarea conturilor, normele referitoare la controale, valorile mobiliare și transparența (JO L 255, 28.8.2014, p. 59).

      (12)  Regulamentul delegat (UE) nr. 1268/2012 al Comisiei din 29 octombrie 2012 privind normele de punere în aplicare a Regulamentului (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii (JO L 362, 31.12.2012, p. 1).

      (13)  Regulamentul (CE) nr. 1848/2006 al Comisiei din 14 decembrie 2006 privind neregulile și recuperarea sumelor acordate pe nedrept în cadrul finanțării politicii agricole comune și organizarea unui sistem de informare în acest domeniu și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 595/91 al Consiliului (JO L 355, 15.12.2006, p. 56).

      ANEXĂ

         Listă de indicatori pentru evaluarea impactului programelor de informare și de promovare menționate la articolul 22

      Sistemul de indicatori referitori la acțiunile întreprinse de organizațiile care formulează propuneri în cadrul programelor de informare și de promovare nu ține cont neapărat de toți factorii care pot interveni și afecta realizările, rezultatele și impactul unui program operațional. În acest context, informațiile furnizate de indicatori ar trebui interpretate în lumina informațiilor cantitative și calitative legate de alți factori-cheie care contribuie la succesul sau eșecul punerii în aplicare a programului.

                  1.

                  Indicatorii de realizare includ, spre exemplu:

                              —

                              numărul de evenimente organizate;

                              —

                              numărul de spoturi difuzate la televiziune/radio sau de texte publicitare tipărite sau difuzate online;

                              —

                              numărul de comunicate de presă;

                              —

                              dimensiunea grupului țintă vizat de anumite activități (de exemplu, numărul de profesioniști cărora le-au fost trimise materiale prin poștă);

                              —

                              numărul abonaților la buletinele informative electronice.

                  2.

                  Indicatorii de rezultat includ, spre exemplu:

                              —

                              numărul de profesioniști/experți/specialiști/importatori/consumatori care au participat la evenimente (cum ar fi seminare, ateliere, degustări etc.);

                              —

                              numărul de profesioniști/experți/specialiști/importatori/consumatori care au recepționat un spot TV/radio/un material tipărit/online;

                              —

                              numărul de profesioniști/experți/specialiști/importatori/consumatori care au participat la evenimente și au luat legătura cu organizația de producători/cu producătorii;

                              —

                              numărul de articole neplătite publicate în presă în perioada la care se referă raportul campaniei de informare;

                              —

                              numărul de vizitatori de pe site-ul web sau numărul de like-uri de pe Facebook;

                              —

                              valoarea extraselor din presă (press clippings).

                  3.

                  Indicatorii de impact includ, spre exemplu:

                              —

                              tendințele vânzărilor din sector în anul de după campaniile de promovare în regiunea în care au avut loc, în comparație cu anul precedent și cu tendințele generale ale vânzărilor pe piața respectivă;

                              —

                              evoluția consumului pentru produsul respectiv în țara vizată;

                              —

                              valoarea și volumul exporturilor Uniunii pentru produsul promovat;

                              —

                              variația cotei de piață a produselor Uniunii;

                              —

                              evoluția prețului mediu de vânzare al produsului exportat în țara în care au avut loc campaniile;

                              —

                              schimbarea gradului de recunoaștere a logourilor sistemelor de calitate ale Uniunii;

                              —

                              schimbarea imaginii produselor de calitate ale Uniunii;

                              —

                              creșterea gradului de conștientizare a valorii sau a altor merite intrinseci ale produselor agricole din Uniune enumerate la articolul 3 litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 1144/2014;

                              —

                              creșterea încrederii consumatorilor în urma punerii în aplicare a programului;

                              —

                              randamentul investițiilor.


title: Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 260/2013 al Consiliului din 18 martie 2013 de extindere a taxei antidumping definitive instituite prin Regulamentul (CE) nr. 1458/2007 privind importurile de brichete de buzunar cu piatră și gaz, nereîncărcabile, originare din Republica Populară Chineză, la importurile de brichete de buzunar cu piatră și gaz, nereîncărcabile, expediate din Republica Socialistă Vietnam, indiferent dacă acestea sunt declarate sau nu ca fiind originare din Republica Socialistă Vietnam

text:
               22.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 82/10

         REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 260/2013 AL CONSILIULUI
   din 18 martie 2013
   de extindere a taxei antidumping definitive instituite prin Regulamentul (CE) nr. 1458/2007 privind importurile de brichete de buzunar cu piatră și gaz, nereîncărcabile, originare din Republica Populară Chineză, la importurile de brichete de buzunar cu piatră și gaz, nereîncărcabile, expediate din Republica Socialistă Vietnam, indiferent dacă acestea sunt declarate sau nu ca fiind originare din Republica Socialistă Vietnam
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1) („regulamentul de bază”), în special articolul 13,
   având în vedere propunerea Comisiei Europene, după consultarea Comitetului consultativ,
   întrucât:
   1.   PROCEDURA

   1.1.   Context

               (1)

               În 1991, prin Regulamentul (CEE) nr. 3433/91 (2), Consiliul a instituit o taxă antidumping definitivă de 16,9 % pentru importurile de brichete de buzunar cu piatră și gaz, nereîncărcabile, originare, printre altele, din Republica Populară Chineză („RPC”) (produsul care face obiectul anchetei).

               (2)

               În 1995, prin Regulamentul (CE) nr. 1006/95 al Consiliului (3), taxa inițială ad valorem a fost înlocuită cu taxa specială de 0,065 ECU per brichetă.

               (3)

               Ca urmare a unei anchete întreprinse în conformitate cu articolul 13 din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 („regulamentul de bază”), măsurile menționate au fost extinse prin Regulamentul (CE) nr. 192/1999 al Consiliului (4), pentru: 1. importurile de brichete de buzunar cu piatră și gaz, nereîncărcabile, expediate sau originare din Taiwan; și 2. importurile de anumite brichete reîncărcabile originare din RPC sau expediate ori originare din Taiwan cu preț net franco frontieră comunitară înainte de vămuire mai mic de 0,15 euro pe unitate.

               (4)

               În 2001, prin Regulamentul (CE) nr. 1824/2001 (5), Consiliul a confirmat taxele antidumping definitive instituite prin Regulamentul (CE) nr. 1006/95 și extinse prin Regulamentul (CE) nr. 192/1999 („măsurile existente”), în temeiul articolului 11 alineatul (2) din regulamentul de bază.

               (5)

               În 2007, Consiliul, prin Regulamentul (CE) nr. 1458/2007 (6) („regulamentul inițial”), a confirmat taxa antidumping definitivă instituită prin Regulamentul (CE) nr. 1824/2001 în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază. Măsurile respective sunt denumite în continuare „măsurile inițiale”, iar ancheta care a condus la măsurile instituite prin regulamentul inițial este denumită în continuare „ancheta inițială”.

               (6)

               Comisia a publicat la 12 decembrie 2012 (7) un aviz de expirare a măsurilor antidumping.

               (7)

               Odată cu expirarea măsurilor la 13 decembrie 2012, prin Regulamentul (UE) nr. 1192/2012 al Comisiei (8), înregistrarea importurilor de brichete de buzunar cu piatră și gaz, nereîncărcabile, expediate din Vietnam, indiferent dacă au fost declarate sau nu ca fiind originare din Vietnam, a fost întreruptă începând de la data respectivă (a se vedea de asemenea considerentul 14).

         1.2.   Cerere

               (8)

               La 17 aprilie 2012, Comisia Europeană a primit, în conformitate cu articolul 13 alineatul (3) și cu articolul 14 alineatul (5) din regulamentul de bază, o cerere de anchetă („cerere”) cu privire la o eventuală circumvenție a măsurilor antidumping instituite la importurile de brichete de buzunar cu piatră și gaz nereîncărcabile originare din RPC și de instituire a obligativității înregistrării importurilor de brichete de buzunar cu piatră și gaz nereîncărcabile expediate din Republica Socialistă Vietnam („Vietnam”), indiferent dacă au fost declarate sau nu ca fiind originare din Vietnam.

               (9)

               Cererea a fost introdusă de Société BIC, producător de brichete de buzunar cu piatră și gaz nereîncărcabile din cadrul Uniunii.

               (10)

               Cererea conținea suficiente elemente de probă prima facie care indicau faptul că măsurile inițiale erau eludate prin operațiuni de asamblare în Vietnam.

               (11)

               În cerere se arăta că, în urma instituirii măsurilor inițiale, s-a produs o modificare semnificativă a configurației schimburilor comerciale în ceea ce privește exporturile din RPC și din Vietnam către Uniune, pentru care nu există o motivație suficientă sau o justificare economică în afară de instituirea măsurilor originale. Această modificare a configurației schimburilor comerciale ar rezulta din operațiunile de asamblare din Vietnam în care se utilizează componente originare din RPC.

               (12)

               Mai mult, elementele de probă prima facie au indicat faptul că efectele corective ale măsurilor inițiale erau compromise atât în ceea ce privește cantitatea, cât și prețul. Dovezile au arătat că în special aceste importuri în creștere din Vietnam erau efectuate la prețuri inferioare prețului neprejudiciabil stabilit în ancheta inițială.

               (13)

               În fine, au existat de asemenea suficiente elemente de probă prima facie conform cărora prețurile brichetelor de buzunar cu piatră și gaz, nereîncărcabile, expediate din Vietnam au făcut obiectul unui dumping în raport cu valoarea normală stabilită în cadrul anchetei inițiale.

         1.3.   Deschiderea procedurii

               (14)

               Stabilind, în urma consultării comitetului consultativ, că există suficiente elemente de probă prima facie pentru deschiderea unei anchete în conformitate cu articolul 13 din regulamentul de bază, Comisia a deschis o anchetă prin Regulamentul (UE) nr. 548/2012 al Comisiei (9) („regulamentul de deschidere”). În conformitate cu articolul 13 alineatul (3) și cu articolul 14 alineatul (5) din regulamentul de bază, Comisia, prin regulamentul de deschidere, a cerut de asemenea autorităților vamale să înregistreze importurile de brichete de buzunar cu piatră și gaz, nereîncărcabile, expediate din Vietnam, indiferent dacă acestea sunt declarate sau nu ca fiind originare din Vietnam.

         1.4.   Ancheta

               (15)

               Comisia a informat în mod oficial autoritățile din RPC și Vietnam, producătorii-exportatori din țările respective, importatorii din Uniune despre care se cunoaște că sunt vizați de această chestiune și Société BIC („solicitantul”), un producător din Uniune reprezentând mai mult de 75 % din producția de brichete de buzunar cu piatră și gaz, nereîncărcabile, din Uniunea Europeană, cu privire la deschiderea anchetei.

               (16)

               Au fost trimise chestionare unui număr de 70 de producători-exportatori din RPC și 15 producători-exportatori din Vietnam, despre care Comisia a aflat din cerere. De asemenea, au fost trimise chestionare și unui număr de 59 de importatori din Uniune menționați în cerere. Părțile interesate au avut posibilitatea să își facă cunoscute punctele de vedere în scris și să solicite să fie audiate în termenul stabilit în regulamentul de deschidere. Toate părțile au fost informate asupra faptului că lipsa de cooperare ar putea duce la aplicarea dispozițiilor articolului 18 din regulamentul de bază și la stabilirea constatărilor pe baza datelor disponibile.

               (17)

               Opt dintre cei 15 producători-exportatori cunoscuți din Vietnam au reacționat, unul declarând că nu dorește să fie considerat parte interesată, deoarece nu a produs produsul care face obiectul anchetei și nu a realizat exporturi către Uniune.

               (18)

               Următoarele șapte societăți au răspuns la chestionar și s-au efectuat vizite de verificare ulterioare, în localurile acestora:

                           —

                           Viet Giai Thanh Co. Ltd, Ho Chi Minh City;

                           —

                           Hoa Hung Co. Ltd, Tay Ninh Province;

                           —

                           Trung Lai Gas Lighter Manufacture Co. Ltd, Nghe An Province;

                           —

                           Textion Plastic Co. Ltd, Binh Duong Province;

                           —

                           Cherry Year Vietnam Lighter Manufacture Co. Ltd, Tay Ninh Province;

                           —

                           Huaxing Vietnam Manufacture Co. Ltd, Tay Ninh Province;

                           —

                           Top Field Enterprises Co. Ltd, Tay Ninh Province.

               (19)

               Niciunul dintre producătorii-exportatori cunoscuți din RPC nu a reacționat și nu a răspuns la chestionar.

               (20)

               În ceea ce privește importatorii, opt au răspuns la chestionar, în vreme ce șase societăți au reacționat declarând că nu doresc să fie considerate părți interesate, deoarece nu au importat în Uniune brichete de buzunar cu piatră și gaz, nereîncărcabile din Vietnam („produsul care face obiectul anchetei”). Celelalte societăți cunoscute nu au reacționat în niciun fel.

               (21)

               În urma deschiderii anchetei, doi importatori au solicitat și li s-a acordat o audiere, care a avut loc în cursul lunii septembrie 2012. Importatorii și-au prezentat de asemenea observațiile în scris. Observațiile lor au pus la îndoială motivele deschiderii anchetei în ceea ce privește domeniul de aplicare al produsului, volumele importurilor, justificarea economică a modificării configurației schimburilor comerciale, motivația cererii și situația financiară a producătorului din Uniune care a făcut cererea. În opinia a doi dintre importatori, nu au existat motive suficiente pentru a deschide o anchetă.

               (22)

               Comisia a furnizat un răspuns detaliat la observații și a oferit părților posibilitatea de a face răspunde. Comisia a prezentat motivele pentru care consideră că cererea conține suficiente elemente de probă prima facie care să justifice deschiderea anchetei. Observațiile transmise de cei doi importatori nu au demonstrat că nu ar exista suficiente elemente de probă prima facie care să justifice deschiderea anchetei.

         1.5.   Perioada de anchetă

               (23)

               Ancheta a acoperit perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2008 și 31 martie 2012 („PA”). În cursul PA au fost colectate date pentru a studia, între altele, modificarea configurației schimburilor comerciale. Pentru perioada de raportare („PR”) cuprinsă între 1 aprilie 2011 și 31 martie 2012, au fost colectate date mai detaliate, pentru a examina eventuala subminare a efectului corectiv al măsurilor și existența dumpingului.

         2.   REZULTATELE ANCHETEI

   2.1.   Considerații generale

               (24)

               În conformitate cu articolul 13 alineatul (1) din regulamentul de bază, existența circumvenției a fost constatată analizând, în mod succesiv, dacă configurația schimburilor comerciale dintre RPC, Vietnam și Uniune a suferit modificări; dacă această modificare este rezultatul unei practici, al unui proces sau al unei activități pentru care nu există o motivație suficientă sau o justificare economică în afară de instituirea taxei; dacă existau elemente de probă pentru a dovedi existența unui prejudiciu sau compromiterea efectelor corective ale taxei, în ceea ce privește prețurile și/sau cantitățile din produsul care face obiectul anchetei; și dacă au existat elemente de probă care să ateste existența dumpingului în raport cu valorile normale stabilite anterior în ancheta inițială, dacă este cazul în conformitate cu articolul 2 din regulamentul de bază.

         2.2.   Produsul în cauză și produsul care face obiectul anchetei

               (25)

               Produsul în cauză este cel definit în ancheta inițială: brichete de buzunar cu piatră și gaz, nereîncărcabile, încadrate în prezent la codul NC ex 9613 10 00 și originare din RPC („produsul în cauză”).

               (26)

               Produsul care face obiectul anchetei este același cu cel descris în considerentul anterior, dar expediat din Vietnam, indiferent dacă este sau nu declarat ca fiind originar din Vietnam, încadrat în prezent la același cod NC ca și produsul în cauză („produsul care face obiectul anchetei”).

               (27)

               Ancheta a arătat că brichetele de buzunar cu piatră și gaz, nereîncărcabile, astfel cum sunt definite mai sus, exportate în Uniune din RPC și cele expediate către Uniune din Vietnam prezintă aceleași caracteristici fizice și tehnice de bază, sunt destinate acelorași utilizări și, prin urmare, ar trebui considerate produse similare în sensul articolului 1 alineatul (4) din regulamentul de bază.

         2.3.   Gradul de cooperare și determinarea volumului schimburilor comerciale

               (28)

               Așa cum s-a menționat la considerentul 18, șapte societăți au trimis răspunsuri la chestionar. Pentru perioada de raportare, volumul total de brichete raportate ca vândute către Uniune, conform acestor răspunsuri, a reprezentat mai mult de 100 % din volumul total de brichete raportate ca importate în Uniune conform bazei de date Eurostat Comext. În ciuda faptului că informațiile cu privire la volumele de vânzări cuprinse în răspunsuri au fost considerate ca nefiind fiabile, astfel cum se precizează la considerentul 29, se consideră că acestea indică totuși că nivelul de cooperare este ridicat și că societățile care fac obiectul anchetei sunt reprezentative.

               (29)

               În timpul vizitelor de verificare efectuate la localurile celor șapte producători-exportatori din Vietnam, s-a constatat că toți producătorii transmiseseră informații care nu puteau fi considerate fiabile în scopul stabilirii constatărilor anchetei. Mai concret, s-a constatat că cele șapte societăți au declarat în mod incorect volumele de producție, importurile de componente de brichete și vânzările totale. S-a mai constatat că o parte a activităților legate de produsul care face obiectul anchetei nu au fost incluse în evidențele oficiale și că anumite operațiuni de asamblare erau efectuate de subcontractanți neoficiali. În plus, unele cantități de importuri de componente din RPC nu au fost declarate sau au fost declarate incorect, iar o parte din vânzări nu au fost contabilizate în evidențele societăților. Drept urmare, nu a fost posibil să se stabilească în mod fiabil mai ales producția totală și volumul total al vânzărilor societăților în cauză sau să se reconcilieze prețurile efective de vânzare a produsului în cauză și costurile legate de materiile de intrare esențiale, cum ar fi gazele, cu datele furnizate în răspunsurile la chestionar.

               (30)

               Ținând seama de situația descrisă la considerentul 29, producătorii-exportatori au fost informați cu privire la faptul că, în conformitate cu articolul 18 din regulamentul de bază, se are în vedere să se fundamenteze constatările și concluziile anchetei pe cele mai bune informații disponibile. Părților li s-a oferit posibilitatea de a face observații și, la cerere, li s-a acordat o audiere. Fiecare parte a primit o scrisoare individuală în care se prezintă constatările specifice și detaliate care au condus la concluzia că datele furnizate nu puteau fi considerate fiabile și nu erau adecvate pentru a stabili elementele necesare anchetei.

               (31)

               Doi producători-exportatori nu au transmis observații cu privire la intenția de a aplica articolul 18 din regulamentul de bază. Ceilalți cinci producători-exportatori, care cuprindeau două societăți individuale și un grup de trei societăți, au solicitat și li s-a acordat o audiere, care a avut loc în cursul lunii noiembrie 2012. Totodată, acești producători-exportatori și-au prezentat observațiile în scris. Aceștia au contestat intenția Comisiei de a nu ține cont de datele pe care ei le-au furnizat, precum și posibila concluzie – bazată pe utilizarea celor mai bune informații disponibile – a existenței unei eludări.

               (32)

               Patru dintre producătorii-exportatori nu au contestat faptul că informațiile pe care le-au furnizat nu erau complete sau fiabile și au recunoscut discrepanțele din contabilitatea lor, precum și faptul că nu toate operațiunile au fost comunicate sau înregistrate în evidențele lor. Cu toate acestea, ei au susținut că diferențele au vizat doar vânzările interne și nu au avut niciun efect asupra vânzărilor la export. Una dintre părți a susținut că evidențele sale au fost distruse de un incendiu, ceea ce ar constitui o explicație pentru caracterul incomplet al informațiilor disponibile. De asemenea, producătorii-exportatori au afirmat că estimarea Comisiei privind cantitatea de gaz conținută de brichete a fost greșită și că, prin urmare, concluziile privind volumele de producție nu sunt corecte. O societate a susținut că discrepanța legată de consumul de gaz se explică prin scurgeri de gaz intenționate efectuate în cursul lunilor călduroase. Cu toate acestea, părțile respective nu au putut furniza elemente de probă solide care să susțină aceste afirmații.

               (33)

               De asemenea, societățile au susținut că ele cooperează pe deplin și furnizează toate informațiile legate de activitatea lor. Acestea au recunoscut că au transmis răspunsuri lacunare, dar au contestat cu vehemență că ar fi prezentat informații false și înșelătoare. În opinia lor, datele nedezvăluite și neverificabile nu constituie în sine o dovadă de circumvenție și, conform opiniei acestora, Comisia nu a demonstrat pe baza unor elemente de probă pozitive că circumvenția a avut loc.

               (34)

               Deși societățile nu au furnizat ele însele date complete și exacte privind activitățile lor, Comisia a utilizat metode alternative, precum consumul de materii prime, pentru a concilia datele principale introduse în răspunsurile la chestionar cu informațiile comunicate și descoperite la fața locului. Metodele alternative respective, deși, inevitabil, mai puțin precise decât evidențele reale, au arătat că datele furnizate nu sunt fiabile. De exemplu, rezultatul privind volumul de producție a arătat că există o neconcordanță între cantitățile produse declarate de societăți și consumul de materii prime al acestora.

               (35)

               În urma unui proces de verificare, Comisia consideră că absența unor evidențe fiabile, necomunicarea unor informații relevante pentru anchetă și transmiterea de informații false sau înșelătoare au făcut ca datele să fie nefiabile.

               (36)

               Având în vedere cele de mai sus, constatările referitoare la importurile de brichete de buzunar cu piatră și gaz, nereîncărcabile, din Vietnam în Uniune, au trebuit să fie stabilite pe baza datelor disponibile, în conformitate cu articolul 18 alineatul (1) din regulamentul de bază. În consecință, pentru a se asigura că netransmiterea informațiilor de către părți nu împiedică ancheta, Comisia a înlocuit datele neverificabile furnizate de producătorii vietnamezi cu alte date disponibile, cum ar fi datele Comext ale Eurostat, pentru a stabili volumele totale ale importurilor din Vietnam în Uniune, și datele privind costurile furnizate în cerere, pentru a stabili proporția componentelor chinezești (a se vedea considerentul 50).

               (37)

               Din partea producătorilor-exportatori chinezi nu a existat cooperare. Prin urmare, constatările referitoare la importurile produsului în cauză în Uniune și la exporturile de brichete de buzunar cu piatră și gaz, nereîncărcabile, din RPC în Vietnam au trebuit să fie stabilite pe baza datelor disponibile, în conformitate cu articolul 18 alineatul (1) din regulamentul de bază. Statisticile Comtrade ale Organizației Națiunilor Unite furnizate în cerere au fost utilizate pentru a stabili exporturile totale din RPC către Vietnam.

         2.4.   Modificarea configurației schimburilor comerciale

               (38)

               Importurilor din RPC ale produsului în cauză au scăzut în 1991, când măsurile au fost introduse pentru prima dată. Importurile au rămas scăzute pe durata modificărilor și a prelungirilor succesive ale măsurilor, în 1995, 1999, 2001 și 2007.

               (39)

               Între 1 ianuarie 2008 și 31 martie 2012, importurile de brichete din RPC au fost relativ stabile ca volum: aproximativ 50 de milioane de unități în 2008 și 2009, 70 de milioane de unități în 2010 și 60 de milioane de unități în 2011 și în perioada de raportare. Totuși, acestea au constat în modele reîncărcabile și brichete piezoelectrice, care nu au făcut obiectul măsurilor.

               (40)

               Importurile din Vietnam ale produsului care face obiectul anchetei au crescut în timp. În vreme ce în 1997 nu existau practic importuri din Vietnam în Uniune ale produsului care face obiectul anchetei, începând din 2007, s-a înregistrat o creștere rapidă a volumului de importuri pentru produsul în cauză.

               (41)

               În perioada de raportare, importurile din Vietnam au reprezentat 84 % din toate importurile în UE.

                  Importurile de brichete nereîncărcabile din Vietnam în Uniune, ca % din totalul importurilor

                           2008

                           2009

                           2010

                           2011

                           PR

                           Cota de piață

                           80 %

                           84 %

                           83 %

                           84 %

                           84 %

                              Sursa: statistici furnizate în cerere.

               (42)

               În cursul perioadei de raportare, s-au exportat componente de brichete cu piatră din RPC către Vietnam. Vietnam este cea mai importantă destinație a exporturilor de componente de brichete cu piatră din RPC. Conform statisticilor furnizate în cerere, exporturile de componente de brichete din RPC către Vietnam au crescut considerabil începând din 1999. În 1999, exporturile de componente de brichete din RPC către Vietnam reprezentau mai puțin de 3 % din totalul exporturilor, în timp ce în 2010 Vietnam a devenit principala destinație a exporturilor de componente de brichete, cu o cotă de piață de 26 %. Ca volum, aceasta ar corespunde unei creșteri de la mai puțin de 50 de milioane de unități la 200 de milioane de brichete (produs finit).

               (43)

               Dat fiind că informațiile furnizate de producătorii vietnamezi au trebuit să fie ignorate, nu s-au putut obține informații verificabile privind posibilele niveluri ale producției efective de brichete de buzunar cu piatră și gaz, nereîncărcabile.

         2.5.   Concluzie cu privire la modificarea configurației schimburilor comerciale

               (44)

               Scăderea generală a exporturilor din RPC către Uniune și creșterea exporturilor din Vietnam către Uniune începând din 2007 și creșterea semnificativă a exporturilor de componente de brichete din RPC către Vietnam începând din 1999 au constituit o modificare a configurației schimburilor comerciale între RPC și Vietnam, pe de o parte, și Uniune, pe de altă parte.

         2.6.   Natura practicii de circumvenție

               (45)

               Articolul 13 alineatul (1) din regulamentul de bază prevede că modificarea configurației schimburilor comerciale trebuie să rezulte din practici, operațiuni sau lucrări pentru care nu există altă motivație suficientă sau justificare economică decât instituirea taxei. Practicile, operațiunile și lucrările cuprind, printre altele, asamblarea de componente într-o țară terță. În acest sens, existența operațiunilor de asamblare a fost determinată în conformitate cu articolul 13 alineatul (2) din regulamentul de bază.

               (46)

               Așa cum s-a menționat mai sus, lipsa unor evidențe fiabile și necomunicarea informațiilor relevante pentru anchetă au condus la aplicarea articolului 18 din regulamentul de bază. Pentru a stabili dacă o operațiune de asamblare în Vietnam putea fi considerată drept circumvenție a măsurilor, a fost necesar să se utilizeze datele disponibile.

               (47)

               Ancheta a evidențiat faptul că circumvenția are loc prin operațiuni de asamblare efectuate de societăți vietnameze care își desfășoară activitatea în strânsă cooperare cu societăți chineze sau înregistrate în Hong Kong. Producătorii vietnamezi care au cooperat sunt, în marea lor majoritate, deținuți de societăți din RPC și Hong Kong. În plus, conducerea societăților vietnameze este, într-o mare măsură, compusă din specialiști chinezi care au lucrat anterior pentru producători de brichete din RPC.

               (48)

               Producătorii vietnamezi importă componente de brichete din RPC prin intermediul unor societăți afiliate înregistrate în Hong Kong. Unii dintre producătorii vietnamezi își desfășoară activitatea în cadrul unor contracte de lohn cu beneficiari din RPC sau Hong Kong. În cadrul acestor contracte, beneficiarul chinez furnizează fabricii vietnameze componentele de brichete și plasticul și vinde brichetele (produsul finit). Chiar și în absența unor astfel de contracte de lohn, brichetele produse în Vietnam sunt în general vândute către societăți din Hong Kong care sunt responsabile de relația comercială cu importatorii din Uniune.

               (49)

               Din cauza lipsei de fiabilitate a informațiilor furnizate de producătorii vietnamezi, nu a fost posibil să se stabilească dacă pragurile procentuale prevăzute la articolul 13 alineatul (2) din regulamentul de bază sunt îndeplinite sau nu. Nu a fost posibil să se verifice dacă componentele de brichete originare din RPC reprezintă mai mult sau mai puțin de 60 % din valoarea totală a brichetelor asamblate și dacă valoarea adăugată componentelor încorporate este mai mică sau mai mare de 25 % din costul de fabricație.

               (50)

               În lipsa unor informații fiabile de la producătorii vietnamezi, concluziile trebuie să fie formulate pe baza datelor disponibile. Informațiile furnizate în cerere arată că componentele de brichete originare din RPC reprezintă între 60 % și 70 % din valoarea totală și că valoarea adăugată componentelor încorporate corespunde unei valori de 12 % din costurile de fabricație. Aceste valori se bazează pe costurile de producție comparabile ale unui producător stabilit în RPC. Se consideră că calculele subiacente sunt suficient de exacte și reflectă repartizarea costurilor în Vietnam, deoarece componentele de brichete și materiile prime utilizate sunt aceleași în RPC și Vietnam. Orice ajustare pentru a ține cont de costurile locale mai scăzute din Vietnam ar avea ca efect creșterea părții valorii chineze în brichete (produsul finit).

         2.7.   Lipsa unei motivații suficiente sau justificări economice, alta decât instituirea taxei antidumping

               (51)

               Ancheta nu a relevat niciun alt motiv întemeiat sau altă justificare economică pentru operațiunile de asamblare, în afară de evitarea măsurilor inițiale privind produsul în cauză. Producătorii vietnamezi au susținut că mutarea producției a avut ca motiv costurile mai scăzute ale forței de muncă în Vietnam, dar afirmația nu a fost susținută prin dovezi. În orice caz, o diferență generală în ceea ce privește costurile forței de muncă nu ar explica de ce producția dintr-un sector specific (brichete) ar fi mutată în Vietnam, în vreme ce în alte sectoare, inclusiv cel al componentelor de brichete, producția continuă să se desfășoare în RPC.

         2.8.   Prejudiciul sau neutralizarea efectului corectiv al taxei antidumping

               (52)

               În vreme ce existența prejudiciului a fost abordată în regulamentul inițial, ancheta actuală își propune să evalueze dacă efectele corective ale taxelor în vigoare sunt compromise în ceea ce privește prețurile și/sau cantitățile produsului similar.

               (53)

               Pentru a evalua dacă produsul importat care face obiectul anchetei a compromis, în ceea ce privește cantitățile și prețurile, efectele corective ale măsurilor inițiale privind importurile produsului în cauză, datele Comext ale Eurostat au fost utilizate ca cele mai bune date disponibile privind cantitățile și prețurile importurilor din Vietnam. Prețurile astfel determinate au fost comparate cu nivelul de eliminare a prejudiciului stabilit pentru producătorii din Uniune la considerentul 63 din Regulamentul (CE) nr. 1006/95.

               (54)

               Creșterea importurilor din Vietnam către Uniune de la 0,6 % din importurile Uniunii în 1998 la 80 % în 2008 (începutul perioadei de anchetă) și la 84 % din importurile Uniunii în cursul perioadei de raportare (sfârșitul perioadei de anchetă) – a se vedea tabelul de la punctul 2.4 –, a fost considerată semnificativă în ceea ce privește cantitățile. În aceeași perioadă, importurile din RPC în Uniune au scăzut semnificativ, de la 30 % la 10 % din totalul importurilor.

               (55)

               Comparația dintre nivelul de eliminare a prejudiciului, astfel cum a fost stabilit în cursul anchetei inițiale, și prețul mediu ponderat al exporturilor vietnameze declarate a arătat o subcotare semnificativă a prețurilor. Prin urmare, s-a concluzionat că efectele corective ale taxei, astfel cum au fost stabilite în regulamentul inițial, sunt compromise în ceea ce privește atât cantitățile, cât și prețurile.

         2.9.   Dovada existenței dumpingului

               (56)

               În fine, în conformitate cu articolul 13 alineatele (1) și (2) din regulamentul de bază, Comisia a examinat dacă există elemente de probă ale existenței unui dumping, comparându-se valoarea normală stabilită anterior în ancheta inițială cu prețurile de export din Vietnam.

               (57)

               În ancheta inițială, valoarea normală a fost stabilită pe baza prețurilor din Brazilia, țară cu economie de piață care, în cadrul anchetei respective, a fost considerată adecvată ca țară analogă cu RPC pentru ancheta în cauză.

               (58)

               Prețurile de export din Vietnam s-au bazat pe datele disponibile, și anume prețul mediu de export al brichetelor de buzunar cu piatră și gaz, nereîncărcabile, în cursul perioadei de raportare, așa cum a fost raportat în datele Comext ale Eurostat. Utilizarea datelor disponibile s-a datorat lipsei de fiabilitate a informațiilor de la producătorii vietnamezi cu privire la produsul care face obiectul anchetei.

               (59)

               În scopul asigurării unei comparații juste între valoarea normală și prețul de export, s-a ținut seama în mod corespunzător, sub forma ajustărilor, de diferențele care afectează prețurile și comparabilitatea acestora, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază. În consecință, s-au făcut ajustări pentru diferențele de transport, asigurare și costuri de ambalare. Având în vedere faptul că nu s-au obținut informații fiabile de la producătorii din Vietnam și RPC, ajustările au trebuit să fie stabilite pe baza celor mai bune date disponibile. Astfel, ajustările pentru aceste diferențe s-au bazat pe un procentaj calculat ca parte din totalul cheltuielilor cu transportul, asigurarea și ambalarea din valoarea vânzărilor realizate către Uniune, în condiții de livrare CIF, comunicată de producătorii-exportatori chinezi care au cooperat în cadrul anchetei inițiale.

               (60)

               În conformitate cu articolul 2 alineatele (11) și (12) din regulamentul de bază, dumpingul a fost calculat comparând valoarea normală medie ponderată stabilită în regulamentul inițial cu prețul mediu ponderat corespunzător al exporturilor vietnameze declarate în cursul perioadei de raportare a prezentei anchete, conform bazei de date Comext, exprimat ca procentaj din prețul CIF la frontiera Uniunii, înainte de vămuire.

               (61)

               Comparația dintre valoarea normală medie ponderată și prețul de export mediu ponderat, după ajustările precizate la considerentul 59, a arătat existența unui dumping important.

         2.10.   Observații privind informarea părților

               (62)

               În urma informării părților, un grup de părți interesate compus din producători vietnamezi și importatori din Uniune, deși au recunoscut că nu sunt direct vizați de măsuri, au transmis observații privind constatările anchetei. Aceștia au susținut din nou că nu s-au transmis în mod intenționat informații înșelătoare, că Comisia nu a găsit elemente de probă pozitive privind circumvenția și că nu se obține niciun efect corectiv prin instituirea retroactivă a măsurilor, după cum ar demonstra-o și neprelungirea măsurilor inițiale împotriva RPC. În opinia respectivelor părți, neprelungirea măsurilor inițiale împotriva RPC s-a bazat pe constatări privind aceeași perioadă de timp ca și cea vizată de concluzia conform căreia practicile de circumvenție compromit efectele corective ale măsurilor inițiale. În fine, acestea au contestat efectul urmărit și interesul Uniunii în a prelungi măsurile care au expirat în decembrie 2012. În opinia acestora, prelungirea măsurilor nu ar aduce niciun beneficiu industriei din Uniune, ci doar ar sancționa importatorii din Uniune.

               (63)

               După prezentarea și acceptarea unei cereri valabile de deschidere a unei anchete anti-circumvenție, Comisia are obligația legală de a examina problema în mod temeinic și de a lua măsuri adecvate, dacă este cazul. În cazul de față, s-a constatat că toate condițiile prevăzute la articolul 13 din regulamentul de bază, care permit să se stabilească existența unei eludări, au fost îndeplinite. În consecință, măsurile au trebuit extinse în mod corespunzător la importurile din Vietnam.

               (64)

               Atunci când evaluează dacă practicile de circumvenție compromit efectele corective ale măsurilor inițiale, Comisia trebuie să efectueze o analiză pe baza evoluției de după instituirea acestor măsuri și să ia în considerare constatările anchetei inițiale pe baza căreia au fost stabilite efectele corective. Din contră, evaluarea necesității de a iniția o reexaminare în perspectiva expirării măsurilor este efectuată în funcție de probabilitatea de continuare sau de reapariție a dumpingului și a prejudiciului în viitor, pe baza constatărilor legate de o perioadă de timp diferită. Prin urmare, contrar celor afirmate de părțile interesate, cele două seturi de constatări nu vizează aceeași perioadă de timp. În ceea ce privește afirmația că doar importatorii din Uniune ar fi afectați și că nu ar fi niciun beneficiu pentru industria din Uniune, ancheta inițială a confirmat că instituirea măsurilor este în interesul Uniunii. În conformitate cu articolul 13 din regulamentul de bază, extinderea efectelor corective ale măsurilor inițiale împotriva eludării este, din acest punct de vedere, justificată, atât timp cât măsurile inițiale sunt în vigoare. Scopul extinderii măsurilor nu este în niciun caz acela de a penaliza părțile, ci de a corecta efectul de denaturare pe care importurile din Vietnam care fac obiectul dumpingului și care generează denaturarea îl au asupra pieței Uniunii, prin instaurarea unor condiții de concurență egale în ceea ce privește prețurile și cantitățile importurilor în cauză. În orice caz, este de remarcat că afirmația conform căreia măsurile ar afecta doar importatorii nu este susținută de nicio dovadă sau analiză.

               (65)

               O altă parte interesată, un importator, a transmis observații privind ancheta, susținând că nu a fost informată cu privire la deschiderea anchetei anti-circumvenție. Cu privire la acest aspect, trebuie notat că Comisia nu a avut cunoștință de existența acestei părți înainte de deschiderea anchetei și că avizul de deschidere a fost făcut public prin publicarea în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

               (66)

               Un alt importator a reacționat anunțând că, în termen de șase luni, va prezenta elemente de probă care arată că importurile sale de brichete nu au implicat o circumvenție. Comisia observă că toate părțile interesate au fost invitate, prin avizul de deschidere, să prezinte elemente de probă în cursul anchetei [a se vedea în special considerentele 10, 19 și 20, precum și articolul 3 alineatul (2) din Regulamentul (EU) nr. 548/2012]. Comisia trebuie să închidă ancheta în termenul legal de 9 luni și prin urmare nu poate aștepta comunicarea unor elemente suplimentare în acest stadiu.

         3.   MĂSURI

               (67)

               Având în vedere aspectele prezentate anterior, s-a concluzionat că taxa antidumping definitivă instituită la importurile de brichete de buzunar cu piatră și gaz, nereîncărcabile, originare din RPC a fost eludată prin operațiuni de asamblare în Vietnam, în sensul articolului 13 alineatele (1) și (2) din regulamentul de bază.

               (68)

               În conformitate cu articolul 13 alineatul (1) prima teză din regulamentul de bază, măsurile inițiale privind importurile produsului în cauză ar trebui să fie extinse și la importurile produsului care face obiectul anchetei, și anume același produs, dar expediat din Vietnam, indiferent dacă este sau nu declarat ca provenind din Vietnam.

               (69)

               Ținând seama de lipsa de cooperare din cadrul prezentei anchete, măsurile care trebuie extinse trebuie să fie cele prevăzute la articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1458/2007 și anume o taxă antidumping definitivă de 0,065 euro per brichetă.

               (70)

               În conformitate cu articolul 13 alineatul (3) și cu articolul 14 alineatul (5) din regulamentul de bază, care prevede ca orice măsură extinsă să se aplice importurilor care au fost înregistrate la intrarea în Uniune în conformitate cu regulamentul de deschidere, trebuie să se perceapă taxe la importurile înregistrate de brichete de buzunar cu piatră și gaz, nereîncărcabile, expediate din Vietnam. Dat fiind că măsurile inițiale au expirat la 13 decembrie 2012 și că înregistrarea a încetat în aceeași zi, perceperea taxelor s-ar aplica numai până la data respectivă.

         4.   CERERI DE SCUTIRE

               (71)

               Cele șapte societăți din Vietnam care au trimis răspunsuri la chestionar au solicitat scutirea de la eventualele măsuri extinse în conformitate cu articolul 13 alineatul (4) din regulamentul de bază.

               (72)

               S-a constatat că aceste șapte societăți au furnizat informații false sau înșelătoare. În conformitate cu articolul 18 alineatul (4) din regulamentul de bază, societățile respective au fost informate cu privire la intenția de a nu se ține cont de informațiile furnizate de ele și li s-a acordat un termen în vederea furnizării unor explicații suplimentare.

               (73)

               Explicațiile suplimentare furnizate de aceste societăți nu au fost de natură să conducă la modificarea concluziei. Prin urmare, în conformitate cu articolul 18 alineatul (1) din regulamentul de bază, concluziile cu privire la aceste societăți s-au bazat pe datele disponibile.

               (74)

               Luând în considerare natura informațiilor false și/sau înșelătoare menționate anterior, scutirile solicitate de aceste șapte societăți nu au putut fi acordate în conformitate cu articolul 13 alineatul (4) din regulamentul de bază.

         5.   COMUNICAREA

               (75)

               Toate părțile interesate au fost informate cu privire la elementele și considerațiile esențiale care au condus la concluziile de mai sus și au fost invitate să prezinte observații. Observațiile prezentate oral sau în scris de către părțile interesate au fost analizate. Niciunul dintre argumentele prezentate nu a determinat o modificare a concluziilor.

         ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
   Articolul 1
   (1)   Taxa antidumping definitivă instituită prin articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1458/2007 privind importurile de brichete de buzunar cu piatră și gaz, nereîncărcabile, originare din Republica Populară Chineză se extinde la importurile de brichete de buzunar cu piatră și gaz, nereîncărcabile, expediate din Vietnam, indiferent dacă au fost sau nu declarate ca fiind originare din Vietnam; acestea sunt încadrate în prezent la codul NC ex 9613 10 00.
   (2)   Taxa extinsă în temeiul alineatului (1) din prezentul articol se percepe la importurile expediate din Vietnam între 27 iunie 2012 și 13 decembrie 2012, indiferent dacă au fost sau nu declarate ca fiind originare din Vietnam, înregistrate în conformitate cu articolul 2 din Regulamentul (UE) nr. 548/2012 și cu articolul 13 alineatul (3) și articolul 14 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009.
   (3)   În absența unor dispoziții contrare, se aplică dispozițiile în vigoare cu privire la taxele vamale.
   Articolul 2
   Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
      Adoptat la Bruxelles, 18 martie 2013.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         S. COVENEY

      (1)  JO L 343, 22.12.2009, p. 51.

      (2)  JO L 326, 28.11.1991, p. 1.

      (3)  JO L 101, 4.5.1995, p. 38.

      (4)  JO L 22, 29.1.1999, p. 1.

      (5)  JO L 248, 18.9.2001, p. 1.

      (6)  JO L 326, 12.12.2007, p. 1.

      (7)  JO C 382, 12.12.2012, p. 12.

      (8)  JO L 340, 13.12.2012, p. 37.

      (9)  JO L 165, 26.6.2012, p. 37.