title: Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 360/2014 al Comisiei din 9 aprilie 2014 de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de ferosiliciu originar din Republica Populară Chineză și din Rusia, în urma unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor în temeiul articolului 11 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului

text:
               10.4.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 107/13

         REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 360/2014 AL COMISIEI
   din 9 aprilie 2014
   de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de ferosiliciu originar din Republica Populară Chineză și din Rusia, în urma unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor în temeiul articolului 11 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1) (denumit în continuare „regulamentul de bază”), în special articolul 11 alineatele (2), (5) și (6),
   întrucât:
   A.   PROCEDURA
   1.   Măsuri în vigoare

               (1)

               În urma unei anchete antidumping (denumită în continuare „ancheta inițială”), Consiliul a instituit, prin Regulamentul (CE) nr. 172/2008 (2), o taxă antidumping definitivă la importurile de ferosiliciu (denumit în continuare „FeSi”) care se încadrează în prezent la codurile NC 7202 21 00, 7202 29 10 și 7202 29 90, originar din Republica Populară Chineză (denumită în continuare „RPC”), Egipt, Kazahstan, fosta Republică iugoslavă a Macedoniei și Rusia (denumite în continuare „măsurile antidumping definitive”).

               (2)

               Măsurile au luat forma unei taxe ad valorem de 31,2 % pentru importurile din RPC, cu excepția societăților Erdos Xijin Kuangye Co. (15,6 %) și Lanzhou Good Land Ferroalloy Factory Co. (29,0 %), de 18,0 % pentru importurile din Egipt, cu excepția societății The Egyptian Ferroalloys Co. (15,4 %), de 33,9 % pentru importurile din Kazahstan, de 5,4 % pentru importurile din fosta Republică iugoslavă a Macedoniei și de 22,7 % pentru importurile din Rusia, cu excepția societății Bratsk Ferroalloy Plant (17,8 %).

               (3)

               Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1297/2009 al Consiliului (3) a abrogat taxa antidumping instituită prin Regulamentul (CE) nr. 172/2008 la importurile de FeSi originar din fosta Republică iugoslavă a Macedoniei.

               (4)

               La 30 noiembrie 2009, Comisia Europeană (denumită în continuare „Comisia”) a primit o cerere de reexaminare intermediară parțială (denumită în continuare „reexaminarea intermediară”), în temeiul articolului 11 alineatul (3) din regulamentul de bază, înaintată de un producător-exportator din Rusia, Joint Stock Company Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant și de societatea afiliată acestuia Joint Stock Company Kuznetsk Ferroalloy Works (denumite în continuare, în mod colectiv, „grupul rus”). Consiliul, prin Regulamentul (UE) nr. 60/2012 (4), a încheiat reexaminarea intermediară parțială datorită lipsei de dovezi suficiente cu privire la caracterul durabil al modificării circumstanțelor. În mod special, grupul rus nu a demonstrat că comportamentul său în materie de prețuri are un caracter durabil. Prin urmare, marja de dumping stabilită pentru grupul rus în cadrul anchetei inițiale nu a fost modificată. Oferta de angajament depusă de grupul rus a fost respinsă din aceleași motive.

         2.   Cererea de reexaminare în perspectiva expirării măsurilor

               (5)

               În urma publicării unui aviz de expirare iminentă (5) a măsurilor antidumping definitive în vigoare, Comisia a primit, la 28 noiembrie 2012, o cerere de deschidere a unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării acestor măsuri, în temeiul articolului 11 alineatul (2) din regulamentul de bază. Cererea a fost depusă de Euroalliages (denumit în continuare „solicitantul”) în numele unor producători reprezentând mai mult de 25 % din producția totală de FeSi a Uniunii.

               (6)

               Cererea s-a referit la următoarele două țări: RPC și Rusia.

               (7)

               Cererea s-a bazat pe faptul că expirarea măsurilor ar conduce, probabil, la continuarea sau reapariția dumpingului și a prejudiciului pentru industria Uniunii.

         3.   Deschiderea unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor

               (8)

               Constatând, după consultarea Comitetului consultativ, existența unor dovezi suficiente pentru deschiderea unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor, Comisia a anunțat la 28 februarie 2013, printr-un aviz publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
                   (6) (denumit în continuare "avizul de deschidere"), deschiderea unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor în temeiul articolului 11 alineatul (2) din regulamentul de bază.

         4.   Ancheta
   4.1.   Perioada anchetei de reexaminare și perioada examinată

               (9)

               Ancheta privind continuarea sau reapariția dumpingului a vizat perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2012 și 31 decembrie 2012 (denumită în continuare „perioada anchetei de reexaminare” sau „PAR”). Analiza tendințelor relevante pentru evaluarea probabilității unei continuări sau reapariții a prejudiciului a acoperit perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2009 și 31 decembrie 2012 (denumită în continuare „perioada examinată”).

         4.2.   Părțile vizate de anchetă

               (10)

               Comisia a anunțat oficial solicitanții, ceilalți producători cunoscuți din Uniune, producătorii-exportatori din RPC și din Rusia, importatorii neafiliați, utilizatorii cunoscuți ca fiind interesați, precum și reprezentanții țărilor exportatoare, cu privire la deschiderea reexaminării efectuate în perspectiva expirării măsurilor. Părților interesate li s-a oferit posibilitatea de a-și face cunoscute punctele de vedere în scris și de a solicita o audiere până la termenul stabilit în avizul de deschidere.

               (11)

               Au fost audiate toate părțile interesate care au solicitat acest lucru și care au demonstrat că există motive speciale pentru a fi audiate.

               (12)

               Având în vedere numărul relativ mare de producători-exportatori din RPC și de importatori neafiliați din Uniune implicați în anchetă, s-a avut în vedere în avizul de deschidere să se recurgă la eșantionare, în conformitate cu articolul 17 din regulamentul de bază. Pentru a permite Comisiei să decidă dacă eșantionarea ar fi necesară și, în caz afirmativ, să selecteze un eșantion, s-a cerut părților menționate anterior să se facă cunoscute Comisiei în termen de 15 zile de la deschiderea reexaminării și să furnizeze Comisiei informațiile solicitate în avizul de deschidere.

               (13)

               Având în vedere faptul că un singur producător-exportator din RPC a furnizat informațiile solicitate în avizul de deschidere și și-a exprimat dorința de a coopera cu Comisia, s-a hotărât să nu se recurgă la eșantionare pentru producătorii-exportatori din RPC. După ce a primit chestionarul, producătorul-exportator a decis să nu continue cooperarea. Prin urmare, se consideră că niciun producător-exportator din RPC nu a cooperat în cadrul anchetei.

               (14)

               În ceea ce privește Rusia, toți producătorii ruși cunoscuți au fost invitați să coopereze la anchetă, și anume Bratsk Ferroalloy Plant, Serov Ferroalloy Plant, NLMK și grupul rus. Doar grupul rus a cooperat cu Comisia în cadrul prezentei anchete de reexaminare.

               (15)

               Nu s-a primit niciun răspuns la chestionar din partea importatorilor neafiliați. Prin urmare, se consideră că niciun importator neafiliat din Uniune nu a cooperat în cadrul anchetei.

               (16)

               S-au primit răspunsuri la chestionare de la șase dintre cei șapte producători cunoscuți de FeSi din Uniune. Având în vedere numărul relativ redus de producători din Uniune, nu s-a prevăzut eșantionarea în cadrul anchetei de reexaminare.

               (17)

               S-au efectuat vizite de verificare la sediile următoarelor societăți:

                           (a)

                           producători din Uniune:

                                       FERROATLANTICA Group:

                                       Ferroatlantica S.L. — Madrid, Spania

                                       Ferropem — Chambery, Franța

                                       HUTA LAZISKA S.A. — Laziska Gorne, Polonia

                                       OFZ a.s. — Istebne, Slovacia

                                       TDR LEGURE d.o.o. — Ruse, Slovenia

                                       VARGON ALLOYS A.B. — Vargon, Suedia

                           (b)

                           utilizatori din Uniune:

                                       Aperam SA — Luxemburg

                                       Ugitech — Ugine, Franța

                           (c)

                           producătorul-exportator din Rusia:

                                       Grupul rus:

                                       JSC Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant („JSC CHEMK”) — Chelyabinsk, Rusia

                                       JSC Kuznetsk Ferroalloy Works („JSC KF”) — Novokuznetsk, Rusia

                                       RFA International LP („RFAI”) — Mishawaka, SUA

                           (d)

                           producători din țara analogă:

                                       Elkem AS, Oslo, Norvegia

                                       FESIL Rana Metall AS, Trondheim, Norvegia

                                       Finnfjord AS, Finnsnes, Norvegia.

         B.   PRODUSUL ÎN CAUZĂ ȘI PRODUSUL SIMILAR
   1.   Produsul în cauză

               (18)

               Produsul în cauză este ferosiliciul încadrat în prezent la codurile NC 7202 21 00, 7202 29 10 și 7202 29 90, originar din RPC și Rusia.

               (19)

               FeSi este produs în cuptoare electrice cu arc prin procedeul reducerii cuarțului cu ajutorul unor produse conținând carbon. Acest proces este energointensiv. FeSi se comercializează sub formă de bucăți, granule sau pulbere și este disponibil în calități diferite, în funcție de raportul dintre conținutul de siliciu și cel de impurități (de exemplu, aluminiu). FeSi cu un conținut de siliciu de minimum 70 % este considerat un produs cu un grad înalt de puritate. FeSi cu un conținut de siliciu între 55 % și 70 %, este un produs cu o puritate medie, iar FeSi cu un conținut de siliciu sub 55 % este un produs cu un nivel scăzut de puritate. Produsul în cauză este utilizat în principal în industria fierului și a oțelului ca dezoxidant și compus de aliaj.

         2.   Produsul similar

               (20)

               Întrucât RPC nu este o țară cu economie de piață și nu a fost anchetată în cursul prezentei anchete, s-a constatat că FeSi produs și vândut în Uniune de către industria din Uniune, FeSi produs și vândut în Norvegia (denumită în continuare „țara analogă”) și FeSi produs în Rusia au, în esență, aceleași caracteristici fizice și chimice de bază și au aceleași utilizări ca și FeSi produs în RPC și în Rusia și vândut la export către Uniune. Acestea sunt, prin urmare, considerate produse similare în sensul articolului 1 alineatul (4) din regulamentul de bază.

         C.   PROBABILITATEA CONTINUĂRII SAU A REAPARIȚIEI DUMPINGULUI

               (21)

               În conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază, s-a examinat dacă expirarea măsurilor existente ar putea conduce la o continuare sau o reapariție a dumpingului din partea celor două țări în cauză.

         IMPORTURILE DIN RPC
   1.   Observații preliminare

               (22)

               Astfel cum se menționează în considerentul 13 de mai sus, niciun producător-exportator chinez nu a cooperat la anchetă. Astfel, în absența cooperării din partea producătorilor-exportatori din RPC, analiza globală, inclusiv calcularea dumpingului, se bazează pe faptele disponibile, în conformitate cu articolul 18 din regulamentul de bază.

               (23)

               Prin urmare, probabilitatea de continuare sau de reapariție a dumpingului a fost evaluată utilizându-se cererea de reexaminare în perspectiva expirării măsurilor, împreună cu alte surse de informații, cum ar fi statisticile comerciale privind importurile și exporturile (datele Eurostat și datele chineze privind exporturile), precum și alte informații aflate la dispoziția publicului.

               (24)

               Absența cooperării a afectat comparația între valoarea normală și prețul de export al diverselor tipuri de produs. Astfel cum se explică în considerentul 30 de mai jos, s-a considerat adecvat să se stabilească atât valoarea normală, cât și prețul de export la nivel global, și anume bazate pe un singur produs, în conformitate cu articolul 18 din regulamentul de bază.

               (25)

               În conformitate cu articolul 11 alineatul (9) din regulamentul de bază, aceeași metodologie ca cea folosită în ancheta inițială pentru a stabili existența dumpingului a fost folosită în cazurile în care s-a constatat că circumstanțele nu s-au schimbat.

         2.   Importurile care au făcut obiectul unui dumping în cursul PAR
   2.1.   Determinarea valorii normale

               (26)

               În avizul de deschidere, Comisia a invitat toate părțile interesate să prezinte observații cu privire la propunerea sa de a utiliza Norvegia ca țară terță cu economie de piață în scopul stabilirii valorii normale în ceea ce privește RPC. Norvegia a fost utilizată ca țară analogă în ancheta inițială. În absența comentariilor din partea vreunei părți cu privire la acest aspect, s-a concluzionat că Norvegia ar trebui să fie selectată din nou ca țară analogă în scopul stabilirii valorii normale pentru RPC, în conformitate cu articolul 2 alineatul (7) litera (a) din regulamentul de bază.

               (27)

               În conformitate cu articolul 2 alineatul (2) din regulamentul de bază, s-a examinat mai întâi dacă volumul total al vânzărilor interne ale produsului similar către clienți independenți efectuate de producătorii cooperanți din Norvegia a fost reprezentativ în comparație cu volumul total al exporturilor din RPC către Uniune, mai precis dacă volumul total al vânzărilor interne respective reprezenta cel puțin 5 % din volumul total al vânzărilor la export ale produsului în cauză către Uniune. Pe această bază, s-a constatat că vânzările interne din țara analogă au fost reprezentative.

               (28)

               Ulterior, s-a examinat dacă vânzările interne ale produsului similar puteau fi considerate ca fiind efectuate în cursul normal al unor operațiuni comerciale, conform articolului 2 alineatul (4) din regulamentul de bază. Examinarea s-a realizat prin stabilirea proporției de vânzări interne către clienți independenți de pe piața internă care au fost profitabile pe parcursul PAR.

               (29)

               Astfel, valoarea normală a fost stabilită pe baza prețului intern real, calculat ca medie ponderată a prețurilor de vânzare profitabile efectuate pe piața internă în cursul PAR.

         2.2.   Determinarea prețului de export

               (30)

               Astfel cum se menționează în considerentul 24 de mai sus, niciun producător-exportator chinez nu a cooperat la anchetă. Prin urmare, prețul de export a fost stabilit pe baza celor mai bune informații disponibile, în conformitate cu articolul 18 din regulamentul de bază.

               (31)

               Volumul și prețurile de import au fost extrase din baza de date privind importurile a Eurostat pentru cele trei coduri NC menționate în considerentul 18 de mai sus, care permit diferențierea în funcție de calitate. Având în vedere că s-a considerat adecvat să se determine prețul de export pe baza unei medii, datele extrase pentru codurile NC 7202 29 10 și 7202229210290 au fost ajustate în funcție de conținutul de siliciu prevăzut în codul NC 7202 21 00. Această metodă este cea propusă în cererea de reexaminare pentru a estima volumul total al importurilor în funcție de calitatea FeSi75. Volumul și prețurile importurilor din aceste trei coduri NC au fost agregate și ponderate pentru a reflecta o medie.

               (32)

               În cele din urmă, acest preț mediu de import la nivelul CIF a fost ajustat prin deducerea în special a costurilor de transport pentru a obține valoarea franco fabrică. Astfel, prețul de vânzare a fost stabilit în conformitate cu articolul 2 alineatul (8) din regulamentul de bază, pe baza prețului efectiv plătit sau de plătit care a fost raportat în statisticile Eurostat privind importurile.

         2.3.   Comparație și ajustări

               (33)

               Comparația dintre valoarea normală și prețul de export a fost efectuată pe o bază franco fabrică. Pentru a asigura o comparație echitabilă, s-au luat în considerare și diferențele care afectează comparabilitatea prețurilor, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază. În special, au fost făcute ajustări pentru a reflecta taxele vamale de export, pe baza datelor menționate în cererea de reexaminare, având în vedere lipsa cooperării din partea producătorilor-exportatori chinezi.

         2.4.   Dumpingul în cursul PAR

               (34)

               Pe baza celor de mai sus, s-a constatat că marja de dumping, exprimată ca procent al prețului franco frontiera Uniunii, înainte de vămuire, a fost de 165 %.

               (35)

               Cu toate acestea, trebuie remarcat faptul că volumul total al importurilor de produs în cauză în Uniune a scăzut dramatic după instituirea măsurilor inițiale și că marja de dumping menționată anterior a fost stabilită pe baza unui volum limitat de importuri (și anume mai puțin de 2 500 de tone pe parcursul PAR).

               (36)

               Prin urmare, pentru a asigura caracterul complet al analizei, s-a examinat, de asemenea, comportamentul în materie de prețuri al producătorilor-exportatori chinezi față de cele mai importante trei piețe din afara Uniunii, și anume Japonia, Coreea de Sud și Statele Unite ale Americii (denumită în continuare „SUA”).

               (37)

               În acest scop, cifrele de export chineze au fost utilizate pentru a stabili prețul exporturilor chineze către Japonia, Coreea de Sud și SUA. Comparația cu valoarea normală stabilită mai sus a arătat, de asemenea, existența unui dumping, variind între 86 % și 92 %, în funcție de țara de destinație.

         3.   Evoluția importurilor în cazul abrogării măsurilor
   3.1.   Capacitatea de producție a RPC

               (38)

               RPC este, de departe, țara cu cea mai ridicată producție de FeSi. Capacitatea sa de producție a fost estimată la 10-11 milioane de tone pe an în cursul PAR. Prin urmare, se estimează că industria din RPC a funcționat la 50 % din capacitatea sa de producție. Aceasta înseamnă că există o capacitate neutilizată de aproximativ 5,5 milioane de tone pe an, ceea ce reprezintă aproape de șapte ori consumul total din Uniune. În pofida acestei capacități excedentare, pe baza informațiilor furnizate de către solicitant, se pare că, întrucât în RPC se construiesc în prezent furnale mai mari și mai eficiente, capacitatea de producție a acesteia este în curs de extindere.

               (39)

               Nu există dovezi care să sugereze faptul că nivelul consumului de pe piața internă din China sau de pe piețele țărilor terțe ar crește semnificativ și ar absorbi, astfel, creșterea producției în cazul în care s-ar utiliza capacitățile neutilizate ale producătorilor chinezi.

         3.2.   Atractivitatea pieței Uniunii

               (40)

               După instituirea unor măsuri definitive în februarie 2008, importurile din RPC au scăzut în mod constant și au devenit marginale, reprezentând mai puțin de 1 % din consumul Uniunii în decursul PAR. După o creștere maximă a importurilor de aproximativ 330 400 de tone în 2007, importurile au scăzut până la mai puțin de 2 500 de tone în 2012. Cu toate acestea, piața UE pentru FeSi rămâne atractivă pentru exporturile chineze, având în vedere nivelurile observate ale prețurilor.

               (41)

               Astfel cum s-a menționat anterior, în RPC există o importantă capacitate excedentară de producție, care sugerează o motivație puternică pentru a găsi piețe alternative menite să absoarbă acest surplus de capacitate de producției. Cu toate acestea, având în vedere mai multe restricții pentru export aplicate de guvernul chinez (și anume o taxă de export de 25 %, TVA nerambursabilă de 17 % și licențe de export), exporturile chineze au scăzut, în general, de la un nivel maxim de 1,5 milioane în 2007 până la 0,4 milioane de tone în 2009. Cu toate acestea, începând din anul 2010, s-a observat o creștere generală a exporturilor, volumul exporturilor crescând până la 0,8 milioane de tone, iar în 2013 volumul acestora a fost estimat la 0,7 milioane de tone. Cele mai recente cifre indică un nivel susținut al exporturilor, al căror volum este mai mare decât consumul total al Uniunii.

               (42)

               În pofida acestor restricții privind exporturile, producătorii chinezi au exportat un volum semnificativ de FeSi către piețele internaționale care nu fac obiectul niciunei restricții privind importurile (și anume Japonia, Coreea de Sud și SUA).

               (43)

               La prima vedere, piața asiatică ar putea fi o alternativă pentru absorbirea unei părți a producției excedentare chineze. Cu toate acestea, conform informațiilor prezentate de către solicitant, evoluțiile recente de pe piața asiatică pot face ca aceasta să fie mai puțin atractivă pentru exporturile chineze.

               (44)

               Într-adevăr, piața asiatică va fi grav afectată de punerea în funcțiune în Malaysia a două noi instalații producătoare de ferosiliciu (uzinele Pertama Ferroalloys și Sarawak Ferroalloys). Se estimează că, începând cu 2014, producția anuală de ferosiliciu a Malaysiei va crește cu 420 000 de tone, ferosiliciul fiind vândut către țările vecine din Asia de Sud-Est, în special către Japonia, care are nevoie de 600 000 de tone de ferosiliciu pe an. Producția uzinelor din Malaysia va avea un impact negativ asupra exporturilor chineze către Asia de Sud-Est. În plus, producătorii de oțel din Japonia și oțelăriile din Coreea de Sud deja au încheiat acorduri de achiziționare anuală a unor volume semnificative de ferosiliciu de la noii producători din Malaysia, ceea ce face mai dificilă pătrunderea pe piață a exporturilor chinezești.

               (45)

               În observațiile sale privind comunicarea constatărilor, producătorul-exportator a afirmat că producția Malaysiei a fost supraevaluată. După verificare, această observație a fost considerată pertinentă și, prin urmare, producția Malaysiei a fost corectată la aproximativ 370 000 de tone.

               (46)

               Prin urmare, se preconizează că producția suplimentară a Malaysiei va duce la creșterea concurenței pe această piață deja saturată, pe care RPC și Rusia dețin, în prezent, o cotă semnificativă.

               (47)

               Prezența redusă a produselor chineze pe piața Uniunii în cursul perioadei de anchetă se explică, în principal, prin restricția privind exporturile instituită de guvernul chinez, menționată în considerentul 41 de mai sus.

               (48)

               Prețurile de pe piața UE ar acționa, de asemenea, ca un stimulent pentru absorbirea capacității excedentare a producătorilor chinezi. Într-adevăr, media prețurilor de pe piața Uniunii în 2012 a fost cel puțin la fel de ridicată ca prețurile de export ale producătorilor chinezi către principalele țări de destinație (Japonia, Coreea de Sud și SUA), subliniind și mai mult atractivitatea pieței Uniunii în cazurile în care vânzările către alte destinații devin mai problematice.

               (49)

               Prin urmare, se poate concluziona că piața europeană, una dintre cele mai mari la nivel mondial, rămâne atractivă pentru producătorii chinezi.

         4.   Constatările privind probabilitatea unei continuări a dumpingului

               (50)

               Capacitățile de producție neutilizate disponibile în RPC și prețurile relativ atractive de pe piața Uniunii conduc la concluzia că există un risc de creștere a exporturilor chineze de produs în cauză, dacă s-ar permite expirarea măsurilor în vigoare.

               (51)

               Având în vedere capacitățile de producție neutilizate actuale și cele potențiale din RPC și faptul că piața Uniunii este una dintre cele mai mari piețe din lume, precum și presiunile preconizate asupra exporturilor chineze în Asia de Sud-Est, se poate concluziona că este foarte probabil ca exportatorii din RPC să-și sporească exporturile către Uniune la prețuri de dumping, în cazul în care măsurile antidumping vor fi abrogate.

         IMPORTURI DIN RUSIA
   1.   Observații preliminare

               (52)

               Astfel cum se menționează în considerentul 14 de mai sus, un singur grup de producători a cooperat la procedură. Cu toate acestea, s-a constatat că grupul rus a reprezentat o proporție semnificativă din producția totală a Rusiei — și anume aproximativ 78 % din producția totală de FeSi a Rusiei –, precum și cea mai mare parte a importurilor de FeSi originare din Rusia în Uniune. Prin urmare, s-a considerat că informațiile furnizate de grupul rus, combinate cu informații provenite din alte surse, cum ar fi cererea de reexaminare și statisticile comerciale disponibile privind importurile (transmise de Eurostat) trebuie să fie folosite pentru a evalua probabilitatea de continuare sau de reapariție a dumpingului.

               (53)

               Pentru calcularea marjei de dumping, se consideră că societățile care fac parte din grupul rus — JSC CHEMK și JSC KF — sunt afiliate în sensul articolului 143 din Codul vamal (7), la fel ca în cadrul anchetei inițiale. Prin urmare, s-a calculat o singură marjă de dumping pentru întregul grup, pe baza următoarei metodologii. Suma aferentă marjei de dumping a fost calculată pentru fiecare producător-exportator în parte, înainte de a determina o marjă medie ponderată de dumping pentru întregul grup. Trebuie remarcat faptul că această metodologie a fost diferită de metodologia utilizată în ancheta inițială, în care calcularea dumpingului a fost efectuată prin agregarea tuturor datelor privind producția și vânzările entităților producătoare. Metodologia diferită a fost utilizată în reexaminarea intermediară încheiată. Modificarea circumstanțelor care a justificat modificarea metodologiei s-a datorat unei schimbări în structura corporativă a grupului care a permis identificarea vânzărilor și producției fiecărui producător din cadrul grupului.

         2.   Importurile care au făcut obiectul unui dumping în cursul PAR
   2.1.   Determinarea valorii normale

               (54)

               În conformitate cu articolul 2 alineatul (2) din regulamentul de bază, s-a examinat mai întâi dacă volumul total al vânzărilor interne de produs similar către clienți independenți efectuate de producătorii-exportatori cooperanți a fost reprezentativ în comparație cu volumul total al exporturilor acestora către Uniune, mai precis dacă volumul total al vânzărilor interne respective a reprezentat cel puțin 5 % din volumul total al vânzărilor la export de produs în cauză către Uniune.

               (55)

               S-a examinat, de asemenea, dacă vânzările pe piața internă au fost suficient de reprezentative în sensul articolului 2 alineatul (2) din regulamentul de bază. Această examinare a fost efectuată pentru tipuri de produs vândute de un producător-exportator pe piața sa internă, despre care s-a constatat ca sunt direct comparabile cu tipul de produs vândut la export către Uniune. Vânzările pe piața internă ale unui anumit tip de produs au fost considerate ca fiind suficient de reprezentative atunci când volumul total al vânzărilor acestui tip de produs realizate pe piața internă de producătorul-exportator către clienți neafiliați a reprezentat cel puțin 5 % din volumul total al vânzărilor tipului de produs comparabil exportat de acesta către Uniune.

               (56)

               S-a examinat, de asemenea, dacă vânzările interne ale tipurilor de produs ar putea fi considerate ca fiind realizate în cadrul operațiunilor comerciale normale, conform articolului 2 alineatul (4) din regulamentul de bază. Examinarea s-a realizat prin stabilirea proporției de vânzări interne către clienți independenți de pe piața internă care au fost profitabile pentru fiecare tip de produs în cauză exportat pe durata PAR.

               (57)

               Pentru tipurile de produs ale căror vânzări (ca volum) pe piața internă a tipului de produs respectiv s-au realizat, în proporție de peste 80 %, la prețuri care erau superioare costului și al căror preț de vânzare mediu ponderat pentru acel tip a fost mai mare sau egal cu costul unitar de producție, valoarea normală, pentru fiecare tip de produs, a fost calculată ca fiind media ponderată a prețurilor interne reale ale tuturor vânzărilor tipului de produs în cauză, indiferent dacă aceste vânzări au fost sau nu profitabile.

               (58)

               În cazul în care volumul vânzărilor profitabile pentru un tip de produs a reprezentat 80 % sau mai puțin din volumul total al vânzărilor pentru acel tip sau atunci când prețul mediu ponderat pentru acel tip era mai mic decât costul unitar de producție, valoarea normală a fost stabilită pe baza prețului intern real, calculat ca preț mediu ponderat numai pentru vânzările interne profitabile ale acelui tip, în cursul PAR.

               (59)

               Atunci când nu au fost realizate vânzări interne ale unui anumit tip de produs și când vânzările interne au fost insuficiente pentru unele tipuri de produs, valoarea normală a fost stabilită în conformitate cu articolul 2 alineatul (3) din regulamentul de bază.

               (60)

               În momentul stabilirii valorii normale în conformitate cu articolul 2 alineatul (3) din regulamentul de bază, sumele corespunzătoare costurilor legate de vânzări, cheltuielilor generale și administrative, precum și profiturilor s-au bazat, în conformitate cu articolul 2 alineatul (6) din regulamentul de bază, pe datele efective privind producția și vânzările de produs similar, în cursul unor operațiuni comerciale normale, ale producătorilor-exportatori cooperanți sau pe datele disponibile.

         2.2.   Determinarea prețului de export

               (61)

               Pe parcursul PAR, vânzările la export ale grupului rus către Uniune au fost realizate prin intermediul societății sale afiliate (importatorul afiliat) RFAI care exercita toate funcțiile de import pentru mărfurile puse în liberă circulație în cadrul Uniunii, mai precis funcțiile unui importator afiliat.

               (62)

               Prin urmare, prețul de export a fost stabilit, în conformitate cu articolul 2 alineatul (9) din regulamentul de bază, pe baza prețurilor la care produsele importate au fost revândute pentru prima dată unui cumpărător independent, ajustate pentru a ține seama de toate costurile suportate între import și revânzare, precum și de o marjă rezonabilă pentru costurile VAG și pentru profit. În acest scop, s-a utilizat procentul efectiv al costurilor VAG și, în absența unor noi informații din partea importatorilor independenți cu privire la profitul realizat, s-a utilizat rata de profit aplicată în ancheta inițială, respectiv 6 %.

               (63)

               Grup rus a susținut că RFAI ar trebui să fie tratată ca făcând parte din aceeași entitate economică unică (denumită în continuare „EEU”), întrucât ambele sunt controlate și gestionate de către aceleași persoane, iar societățile funcționează ca o entitate economică unică. Prin urmare, la determinarea prețului de export nu ar trebui să se facă nicio deducere pentru profitul și cheltuielile VAG ale RFAI.

               (64)

               Dacă asocierea între grupul rus și RFAI a fost efectuată sau nu sub forma unei EEU nu este un aspect relevant în contextul unei ajustări pentru calcularea prețului de export, efectuată în temeiul articolului 2 alineatul (9).

               (65)

               Prin urmare, întrucât vânzările la export ale grupului rus au fost realizate prin intermediul unei societăți asociate (RFAI), prețul de export a trebuit să fie ajustat prin deducerea unei marje rezonabile pentru costurile VAG și pentru profit, astfel cum se prevede în mod explicit la articolul 2 alineatul (9) din regulamentul de bază. Din acest motiv, afirmația trebuie să fie respinsă.

               (66)

               Producătorul-exportator a reiterat afirmația cu privire la existența unei EEU și a susținut că existența acesteia nu permite efectuarea ajustărilor prin deducerea costurilor VAG și a profitului în temeiul articolului 2 alineatul (9) din regulamentul de bază. De asemenea, acesta a afirmat că, chiar dacă ajustările ar fi justificate, prețul de export construit ar trebui să includă doar cheltuielile aferente importurilor efectuate de RFAI și să excludă toate costurile VAG legate de exporturile EEU. În cele din urmă, acesta a declarat că nu este de acord cu constatarea inexistenței unei EEU în acest caz.

               (67)

               Existența unei EEU nu este relevantă în contextul construirii prețului de export, în conformitate cu articolul 2 alineatul (9) din regulamentul de bază. Atâta timp cât condițiile prevăzute la articolul 2 alineatele (1) și (9) din regulamentul de bază sunt îndeplinite, gradul de control sau integrarea sunt irelevante pentru evaluarea legalității ajustărilor în conformitate cu articolul 2 alineatul (9) (8). Articolul 2 alineatul (9) din regulamentul de bază prevede obligativitatea Comisiei de a construi, în anumite situații, un preț de export și de a-l ajusta în funcție de un anumit număr de parametri, inclusiv atunci când părțile „par a fi asociate”. Textul de la articolul 2 alineatul (9) din regulamentul de bază specifică în mod clar „operarea unei ajustări” (subliniere adăugată de către Comisie). Comisia a verificat îndeplinirea de către RFAI a tuturor funcțiilor care revin în mod normal unui importator afiliat din UE. Într-adevăr, RFAI este puternic implicat în activitatea internațională a grupului (asistență pentru clienți, logistică și calendarul livrărilor, achiziționarea de bunuri de capital și materii prime esențiale etc.). Prin urmare, condiția necesară pentru efectuarea unei ajustări în temeiul articolului 2 alineatul (9) din regulamentul de bază a fost îndeplinită, justificând ajustările efectuate. În consecință, se concluzionează că ajustările efectuate au fost necesare în temeiul articolului 2 alineatul (9) din regulamentul de bază.

               (68)

               Producătorul-exportator a afirmat că din hotărârea pronunțată în cauza Nikopolsky/Interpipe (9) rezultă că, dacă exportatorul și comerciantul afiliat constituie o EEU, nu este permisă efectuarea unei ajustări a prețului de export în temeiul articolului 2 alineatul (9) din regulamentul de bază. Afirmația este neîntemeiată. De fapt, hotărârea respectivă se referă la o ajustare efectuată în temeiul articolului 2 alineatul (10) litera (i) pentru comisioanele nominale primite de către un comerciant ale cărui funcții sunt similare cu cele ale unui agent care lucrează pe bază de comision. Această jurisprudență este, prin urmare, irelevantă pentru cazul de față, în care societatea elvețiană RFAI îndeplinește toate funcțiile care revin în mod normal unui importator afiliat. Existența unei EEU nu are același impact asupra ajustărilor efectuate în temeiul articolului 2 alineatul (10) din regulamentul de bază ca impactul din cazul ajustărilor solicitate în temeiul articolului 2 alineatul (9) din respectivul regulament. În plus, părțile nu au ocazia de a solicita o ajustare în vederea asigurării unei marje rezonabile pentru costurile VAG și profit. O astfel de ajustare se efectuează în temeiul articolului 2 alineatul (9) din regulamentul de bază, atunci când părțile sunt asociate.

               (69)

               În ceea ce privește domeniul de aplicare a ajustării, cererea de deducere parțială a costurilor VAG și a profitului nu poate fi acceptată, în absența unor dovezi relevante prezentate de către producătorul-exportator. Ajustările în temeiul articolului 2 alineatul (9) din regulamentul de bază sunt cele inerente construirii unui preț de export în cazurile cele mai des întâlnite de asociere. În cazul în care costurile VAG globale și profitul ar fi doar parțial ajustate, o astfel de modificare ar trebui să se bazeze pe dovezile furnizate de producătorul-exportator în ceea ce privește costurile, în special, pe dovezile care atestă că aceste costuri reprezintă cheltuieli speciale suportate între import și revânzarea ulterioară în legătură cu o activitate care nu este direct legată de importul produsului în cauză.

               (70)

               Grupul rus a susținut, de asemenea, că nicio deducere a taxei antidumping nu ar trebui să fie efectuată la calcularea prețului de export în conformitate cu articolul 11 alineatul (10) din regulamentul de bază, întrucât taxa se reflectă în mod corespunzător în prețurile de revânzare și în prețurile de vânzare ulterioară în Uniune.

               (71)

               Ancheta a stabilit, în special, că în cazul a 99 % dintre operațiunile raportate, prețurile de revânzare a produsului în cauză în Uniune nu au reflectat taxa plătită. Prin urmare, se poate concluziona că taxa antidumping nu s-a reflectat în mod corespunzător în prețurile de revânzare practicate de grupul rus. Prin urmare, solicitarea respectivă a grupului rus nu a putut fi acceptată, iar valoarea taxelor antidumping a fost dedusă la calcularea prețurilor de export, în conformitate cu articolul 2 alineatul (9) din regulamentul de bază.

         2.3.   Comparație și ajustări

               (72)

               Comparația dintre valoarea normală și prețul de export a fost efectuată pe o bază franco fabrică. Pentru a asigura o comparație echitabilă, s-au luat în considerare diferențele care afectează comparabilitatea prețurilor, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază.

               (73)

               Au fost efectuate ajustări pentru a ține seama de costurile de transport, cheltuielile de asigurare, costurile terminale și de manipulare, costurile de credit și comisioanele, în cazul în care acestea erau aplicabile și justificate, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază.

         2.4.   Dumpingul în cursul PAR

               (74)

               În conformitate cu articolul 2 alineatele (11) și (12) din regulamentul de bază, valoarea normală medie ponderată a fost comparată cu prețul de export mediu ponderat pe tip de produs, pe o bază franco fabrică, separat pentru fiecare dintre producătorii-exportatori care fac parte din grupul rus.

               (75)

               Producătorul-exportator în cauză a formulat mai multe reclamații privind calculul marjei de dumping.

               (76)

               În primul rând, în ceea ce privește ajustarea costului cuarțitului achiziționat de către o societate producătoare din cadrul grupului de la cealaltă societate producătoare din cadrul grupului, a fost contestată adăugarea unei marje de profit de 5 % la prețul de achiziție revizuit. Argumentul utilizat este că ambele societăți fac parte din aceeași entitate economică unică.

               (77)

               Deși argumentul referitor la EEU este irelevant în contextul ajustării costului cuarțitului, se recunoaște faptul că tranzacțiile între părțile afiliate pot fi făcute fără realizarea unui profit. În absența vânzărilor de cuarțit către părți externe, existența unui profit nu a putut fi demonstrată. Prin urmare, a fost omisă marja de profit aferentă costului ajustat al cuarțitului, iar determinarea existenței unui dumping a fost revizuită în consecință.

               (78)

               O a doua reclamație s-a referit la aplicarea de către Comisie a recomandărilor Organului OMC de soluționare a litigiilor în cazul litigiului cu Norvegia referitor la somon. În cazul respectiv, s-a recomandat ca, atunci când vânzările interne ale unui anumit tip de produs nu sunt reprezentative, costurile VAG și profitul realizat în urma tranzacțiilor respective să fie utilizate la construirea valorii normale. Producătorul-exportator a afirmat, de asemenea, că aplicarea noii metodologii în cadrul unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor nu este permisă întrucât nu a avut loc nicio modificare substanțială a circumstanțelor care să permită acest lucru.

               (79)

               În cadrul unei audieri acordate producătorului-exportator, Comisia a explicat metodologia utilizată de Organul de soluționare a litigiilor pentru cazul referitor la somon, producătorul-exportator continuând să considere că recomandarea Organului OMC încalcă articolul 2 alineatele (4) și (6) din regulamentul de bază. Cu toate acestea, este de datoria Comisiei să pună în aplicare astfel de hotărâri în contextul obligațiilor care îi revin în cadrul OMC. O astfel de metodologie afectează toate cazurile și nu numai anchetele deschise în temeiul articolului 5 din regulamentul de bază.

               (80)

               Ca urmare a unei a treia reclamații, Comisia a corectat ocurențele în care costurile suportate de un producător-exportator din grup au fost comparate cu anumite vânzări ale celuilalt producător-exportator.

               (81)

               De asemenea, Comisia confirmă că cifra de afaceri a fost ajustată în același mod ca și costurile de producție — cum ar fi costurile de transport, de asigurare și de manipulare — în vederea stabilirii analizei de rentabilitate și, respectiv, ca și costurile de ambalare în vederea determinării marjelor de dumping.

               (82)

               Într-o a patra cerere, producătorul-exportator consideră că taxa antidumping în vigoare a fost dedusă în mod nejustificat din prețul de export. Pentru a demonstra acest lucru, producătorul-exportator afirmă că prețurile de vânzare la export au fost mai mari cu peste 100 % în perioada anchetei de reexaminare decât în perioada anchetei inițiale, fapt care ar dovedi, conform afirmațiilor acestuia, că taxa antidumping a fost încorporată în prețurile de export. În plus, anumite drepturi de import și taxe antidumping nu ar fi trebuit deduse, întrucât se presupune că acestea au fost plătite în avans și s-au referit la o perioadă viitoare. În cele din urmă, costurile aferente unui birou în Japonia și impozitele pe profit federale și cantonale elvețiene nu ar fi trebuit, nici ele, să fie luate în considerare de către Comisie.

               (83)

               Dovezile furnizate de producătorul-exportator nu sunt concludente în sensul dovedirii faptului că taxa antidumping s-a reflectat în mod corespunzător în prețul de export în acest caz și pentru acest produs. Atât prețurile de revânzare, cât și costurile de producție au crescut puternic de la ancheta inițială. Prin urmare, creșterea prețurilor de export nu poate fi atribuită în mod convingător presupusei reflectări a taxei. Pentru a ilustra caracterul neconcludent al dovezilor prezentate, Comisia a comparat prețurile de export cu costul produselor, inclusiv taxa antidumping, în perioada anchetei de reexaminare, iar din această comparație a rezultat faptul că 99 % dintre tranzacțiile de export nu au un preț de export suficient de mare pentru a acoperi taxa antidumping. În cele din urmă, chiar în cazul în care nu se deduce taxa, acest lucru nu ar fi suficient pentru a elimina constatarea privind dumpingul considerabil și nici nu ar afecta concluziile privind probabilitatea unei continuări a dumpingului. Prin urmare, aceasta nu ar avea niciun impact asupra rezultatului prezentei anchete de reexaminare în perspectiva expirării măsurilor.

               (84)

               Comisia a observat că plata în avans a unor taxe de import și taxe antidumping este imposibilă și că aceste taxe sunt percepute la import. În plus, grupul a utilizat un antrepozit vamal, ceea ce înseamnă că taxele au fost datorate numai atunci când importurile și vânzările au fost realizate efectiv. De asemenea, pe baza unei comparații între balanța de verificare din 31 decembrie 2012 și conturile auditate, s-a stabilit în mod clar că auditorii au recalificat taxele antidumping despre care s-a presupus că au fost plătite în avans în taxe antidumping plătite efectiv, cu titlu de costuri în contul de profit și pierdere.

               (85)

               Costurile aferente biroului din Japonia nu erau legate de produsul în cauză și, prin urmare, nu au influențat calculul efectuat de către Comisie. Prin urmare, afirmația a fost respinsă. În cele din urmă, impozitele elvețiene menționate ar fi putut să fie excluse numai în cazul în care acestea s-ar fi referit la plata impozitului pe profit, fapt care pare a fi adevărat, conform răspunsului la comunicarea concluziilor. Prin urmare, calcularea dumpingului a fost ajustată în consecință.

               (86)

               Dobânda ajustată aferentă unui împrumut acordat de o societate din grup localizată în Insulele Virgine britanice către o altă societate din grup a fost revizuită de Comisie ca răspuns la afirmația conform căreia astfel de împrumuturi pot fi efectuate sub condițiile pieței și, în esență, sunt justificate numai în cazul în care dobânda aferentă împrumutului este mai scăzută decât dobânda solicitată de o bancă. De asemenea, Comisia confirmă faptul că marja de profit a RFAI a fost aplicată valorii nete facturate în deviza contului societății și că aceasta nu a fost bazată pe nivelul CIF după adăugarea anumitor costuri.

               (87)

               Ținând cont de considerațiile de mai sus și în urma revizuirii calcului având în vedere acceptarea argumentelor privind vânzările de cuarțit în interiorul grupului, împrumutul acordat în interiorul grupului și impozitele pe profit federale și cantonale elvețiene, marja de dumping, exprimată ca procent al prețului franco frontiera Uniunii, înainte de vămuire, a fost revizuită și stabilită la 43 %.

               (88)

               Trebuie reamintit că reexaminarea intermediară menționată în considerentul 4 de mai sus a concluzionat că importurile grupului din Rusia s-au efectuat la prețuri de dumping în cursul perioadei cuprinse între octombrie 2009 și septembrie 2010.

         3.   Evoluția importurilor în cazul abrogării măsurilor

               (89)

               Pe lângă analiza existenței dumpingului pe parcursul PAR, s-a examinat și probabilitatea continuării sau a reapariției dumpingului.

         3.1.   Capacitatea de producție a Rusiei

               (90)

               Rusia se situează pe locul al doilea, la nivel mondial, în ceea ce privește producția de FeSi. Conform societății de cercetare a pieței Metal Expert, capacitatea de producție de FeSi a Rusiei se ridică la aproximativ 900 000 de tone. Această cifră include producția cuptoarelor care pot fabrica FeSi, dar și alte tipuri de feroaliaje. Într-adevăr, echipamentele de producție ale celor doi producători (și anume JSC CHEMK și Serov Ferroalloy Plant) permit trecerea de la producția de FeSi la producția de alte tipuri de feroaliaje, într-o perioadă scurtă de timp. Cu toate acestea, echipamentul celorlalți producători ruși (și anume Bratsk Ferroalloy Plant, NLMK și JSC KF) permite numai producerea de FeSi.

               (91)

               În urma comunicării concluziilor, singurul producător-exportator care a cooperat la anchetă a afirmat că informațiile sale nu au fost luate în considerare la calcularea capacității de producție a Rusiei. Cu toate acestea, astfel cum s-a menționat în considerentul 52, principala sursă de informare folosită a fost cea oferită de grupul rus respectiv. Raportul realizat de societatea Metal Expert a fost utilizat pentru a stabili capacitățile de producție ale altor producători ruși. Prin urmare, această afirmație este respinsă.

               (92)

               În plus, producătorul-exportator respectiv a susținut că producția JSC CHEMK a fost evaluată în mod greșit, afirmând că este, practic, imposibil să se treacă de la producerea unui feroaliaj la producerea altuia, fără costuri suplimentare semnificative și fără întârzieri. Cu toate acestea, dovezile colectate în timpul verificării la fața locului la sediul JSC CHEMK arată faptul că cuptoarele JSC CHEMK pot trece de la producerea unui feroaliaj la producerea altuia, fără întârzierile menționate mai sus. Prin urmare, această afirmație este respinsă.

               (93)

               Producția reală în cursul PAR a fost estimată la aproximativ 633 000 de tone (baza FeSi75), cu o capacitate de producție neutilizată de până la 267 000 de tone. Utilizând o abordare prudentă și luând în considerare capacitatea de producție utilizată pentru fabricarea celorlalte feroaliaje, capacitatea neutilizată pentru FeSi este de cel puțin 120 000 de tone.

               (94)

               Grupul rus a susținut că estimarea capacității neutilizate a Rusiei a fost incorectă, întrucât Comisia nu a ținut cont de faptul că grupul rus a funcționat la 95-100 % din capacitatea sa de producție. Cu toate acestea, astfel cum se menționează în considerentul de mai sus, a fost urmată o abordare prudentă, fiind luată în considerare capacitatea de producție neutilizată efectivă. Prin urmare, această afirmație este respinsă.

               (95)

               Pe baza raportului realizat de societatea Metal Expert, capacitatea neutilizată semnificativă este explicată de o scădere pronunțată, de 50 %, a cererii interne în perioada 2002-2009, aceasta rămânând stabilă până în 2012. Capacitatea de producție depășește, prin urmare, cu mult, cererea de pe piața internă. Prin urmare, producătorii ruși depind de exporturi.

         3.2.   Atractivitatea pieței Uniunii

               (96)

               În pofida existenței măsurilor actuale, piața UE este încă atractivă pentru exportatorii ruși. Nivelul importurilor observat în cursul PAR arată că importurile din Rusia au fost afectate, într-o anumită măsură, de taxele antidumping instituite, dar au fost încă puternic prezente pe parcursul PAR.

               (97)

               Una dintre părți a afirmat că piața pentru FeSi a Uniunii Europene ar fi neatractivă pentru un furnizor global precum grupul rus și că a avut loc o puternică scădere generală a importurilor, care a continuat în 2012. Partea respectivă a susținut că această tendință nu se va schimba în viitor. Cu toate acestea, în urma examinării datelor privind comerțul colectate de la Eurostat și în conformitate cu articolul 14 alineatul (6) din regulamentul de bază, reiese faptul că importurile din Rusia au fost destul de stabile în perioada 2010-2012.

               (98)

               În plus, atunci când se compară prețurile de export ale produsului în cauză către Uniunea Europeană cu prețurile FeSi practicate pe piețele țărilor terțe, se constată că prețurile practicate de grupul rus față de UE sunt mai ridicate, în funcție de țara de destinație.

               (99)

               Prin urmare, afirmația conform căreia piața Uniunii nu este atractivă pentru producătorii ruși trebuie să fie respinsă.

               (100)

               Una dintre părți a afirmat că piața din Rusia devine din ce în ce mai atractivă, având în vedere mai multe proiecte în curs de realizare, cum ar fi Jocurile Olimpice de iarnă din 2014, care ar trebui să stimuleze cererea internă pentru oțel și, în consecință, să contribuie la creșterea consumului intern de FeSi. Cu toate acestea, ar trebui să se menționeze, în primul rând, faptul că partea în cauză nu a furnizat date relevante sau o estimare a impactului acestor proiecte asupra consumului intern de FeSi. În orice caz, în cazul în care această situație s-ar fi materializat, efectul respectiv ar fi trebuit să fie deja vizibil în 2012 și 2013. Cu toate acestea, datele disponibile arată că consumul intern a rămas stabil. În final, efectul acestor proiecte ar fi, în orice caz, limitat și cu caracter temporar. Prin urmare, această afirmație este respinsă. Una dintre părți a afirmat că supracapacitatea Rusiei este absorbită, în mare parte, de exporturile către piețele asiatice și către SUA. Într-adevăr, în cursul PAR, producătorii ruși au exportat în întreaga lume peste 73 % din producția lor. Cu toate acestea, astfel cum s-a menționat în considerentul 93 de mai sus, există încă o importantă supracapacitate de producție în Rusia, cauzată de scăderea consumului intern, ceea ce sugerează o nevoie puternică de a găsi piețe alternative pentru a compensa diminuarea vânzărilor interne și a absorbi surplusul de capacitate de producție.

               (101)

               Astfel cum s-a menționat în considerentul 44 de mai sus, concurența va spori pe piețele asiatice, ca urmare a construirii unor noi instalații în Malaysia, care vor începe să producă aproximativ 420 000 de tone în 2014. Această situație va face mai dificile exporturile ruse către piața asiatică.

               (102)

               Astfel cum se explică în considerentul 45, estimarea producției Malaysiei a fost revizuită la 370 000 de tone.

               (103)

               În plus, exportatorii ruși fac deja obiectul unei anchete antidumping în SUA — una dintre principalele lor piețe de export -, ca urmare a unei plângeri în care se afirmă că aceștia practică marje de dumping substanțiale.

               (104)

               Prin urmare, trebuie concluzionat că producătorii-exportatori ruși depind, în mare măsură, de exporturile către piețele țărilor terțe, care vor face obiectul unei concurențe mai acerbe. Acest lucru va face ca piața Uniunii să fie și mai atractivă pentru ei.

         4.   Concluzii privind probabilitatea unei continuări a dumpingului

               (105)

               Ținând cont de constatările descrise mai sus, se poate trage concluzia că dumpingul continuă să afecteze importurile din Rusia și că este foarte probabil ca această practică să continue. Având în vedere capacitatea de producție neutilizată actuală și cea potențial viitoare din Rusia și faptul că piața Uniunii este una dintre cele mai mari piețe din lume, precum și expansiunea preconizată a capacității de producție a pieței din Asia de Sud-Est, se poate trage concluzia că este foarte probabil ca exportatorii ruși să-și sporească, în continuare, exporturile la prețuri de dumping către Uniune, în cazul în care s-ar permite expirarea măsurilor antidumping.

         5.   Concluzie

               (106)

               Având în vedere considerațiile anterioare, se concluzionează că există un risc important și real de continuare a dumpingului cu privire la FeSi originar din RPC și din Rusia, în cazul în care s-ar permite expirarea măsurilor existente.

         D.   DEFINIȚIA INDUSTRIEI DIN UNIUNE

               (107)

               În cursul PAR, produsul similar a fost fabricat de către șapte producători cunoscuți din Uniune. Aceștia constituie industria din Uniune în sensul articolului 4 alineatul (1) din regulamentul de bază și vor fi denumiți în continuare „industria din Uniune”.

               (108)

               Astfel cum se menționează în considerentul 16 de mai sus, șase producători din Uniune au furnizat informațiile solicitate. Se estimează că întreprinderile în cauză reprezintă aproximativ 90 % din producția totală a Uniunii, iar situația lor este considerată reprezentativă pentru industria din Uniune.

         E.   SITUAȚIA PE PIAȚA UNIUNII
   1.   Consumul la nivelul Uniunii

               (109)

               Consumul la nivelul Uniunii a fost stabilit pe baza volumului vânzărilor efectuate pe piața Uniunii de industria din Uniune către clienți independenți și către clienți afiliați, a unei estimări privind producătorul care nu a cooperat la anchetă (pe baza datelor din cererea de reexaminare) și a datelor Eurostat privind importurile, la nivelul codului NC.

               (110)

               În perioada examinată, consumul la nivelul Uniunii a crescut cu 40 %. Cu toate acestea, ar trebui să se țină seama de faptul că primul an al perioadei examinate (2009) a fost un an extrem de dificil din pricina efectelor negative ale crizei economice. În pofida redresării parțiale ulterioare anului 2009, consumul din Uniune nu a atins nivelurile înregistrate în cursul anchetei inițiale când, în fiecare an, consumul a fost mai mare de 850 000 de tone.

                  Tabelul 1

                  Consumul

                           2009

                           2010

                           2011

                           PAR

                           Consumul (tone)

                           544 093

                           799 233

                           841 796

                           760 128

                              Indice (2009 = 100)

                              100

                              147

                              155

                              140

                              Sursa: Răspunsurile la chestionar, cererea de reexaminare în perspectiva expirării măsurilor, Eurostat.

         2.   Volumul, prețul și cota de piață ale importurilor din țările în cauză

               (111)

               Volumele și cotele de piață ale importurilor din RPC și din Rusia au fost analizate pe baza datelor Eurostat și a datelor colectate în conformitate cu articolul 14 alineatul (6) din regulamentul de bază. Dat fiind faptul că volumele importurilor din RPC sunt foarte scăzute, importurile din țările în cauză nu au fost evaluate cumulativ.

         (a)   Volumul și cota de piață a importurilor vizate

               (112)

               S-a constatat că, în perioada examinată, importurile care fac obiectul unui dumping în Uniune au crescut, în ceea ce privește volumul și cota de piață, după cum urmează:

                  Tabelul 2

                  Volumul și cota de piață a importurilor vizate

                           2009

                           2010

                           2011

                           PAR

                              RPC

                           Volumul importurilor (tone)

                           8 105

                           13 828

                           5 125

                           2 516

                              Indice (2009 = 100)

                              100

                              171

                              63

                              31

                           Cota de piață (%)

                           1,5

                           1,7

                           0,6

                           0,3

                              Indice (2009 = 100)

                              100

                              116

                              41

                              22

                              Rusia

                           Volumul importurilor (tone)

                           74 678

                           53 671

                           29 338

                           40 725

                              Indice (2009 = 100)

                              100

                              72

                              39

                              55

                           Cota de piață (%)

                           13,7

                           6,7

                           3,5

                           5,4

                              Indice (2009 = 100)

                              100

                              49

                              25

                              39

                              Total țări vizate

                           Volumul importurilor (tone)

                           82 783

                           67 499

                           34 463

                           43 241

                              Indice (2009 = 100)

                              100

                              82

                              42

                              52

                           Cota de piață (%)

                           15,2

                           8,4

                           4,1

                           5,7

                              Indice (2009 = 100)

                              100

                              56

                              27

                              37

                              Sursa: Eurostat.

               (113)

               Volumele importurilor din țările în cauză au scăzut în mod considerabil, cu 48 %, în cursul perioadei examinate. Cota de piață a acestora a scăzut, de asemenea, de la 15,2 % în anul 2009 până la 5,7 % în cursul PAR. Ca urmare a acestei tendințe, exporturile chineze aproape au încetat să existe pe piața Uniunii. Cu toate acestea, producătorii-exportatori ruși își mențin o cotă de piață considerabilă, ceea ce face ca Rusia să fie cel de al patrulea mare exportator în Uniune.

         (b)   Prețurile importurilor și subcotarea prețurilor

               (114)

               Tabelul de mai jos indică prețul mediu al importurilor care fac obiectul unui dumping. În cursul perioadei examinate, prețul mediu de import din RPC a scăzut cu 38 %. Prețul mediu al importurilor din Rusia a crescut cu 31 % în această perioadă, dar a rămas sub prețurile de vânzare practicate de industria din Uniune.

                  Tabelul 3

                  Prețul mediu al importurilor care fac obiectul unui dumping

                           2009

                           2010

                           2011

                           PAR

                              RPC

                           Preț mediu (EUR/tonă)

                           991

                           1 088

                           873

                           611

                              Indice (2009 = 100)

                              100

                              110

                              88

                              62

                              Rusia

                           Preț mediu (EUR/tonă)

                           716

                           776

                           889

                           999

                              Indice (2009 = 100)

                              100

                              108

                              124

                              140

                              Total țări vizate

                           Preț mediu (EUR/tonă)

                           742

                           840

                           887

                           976

                              Indice (2009 = 100)

                              100

                              113

                              119

                              131

                              Sursa: Eurostat.

               (115)

               Pentru a determina subcotarea prețului pe parcursul PAR, prețurile de vânzare medii ponderate pe tip de produs practicate de producătorii cooperanți din Uniune față de clienții neafiliați de pe piața Uniunii, ajustate la un nivel franco fabrică, au fost comparate cu prețurile medii ponderate corespondente, pe tip de produs, pentru importurile care fac obiectul unui dumping efectuate de producătorii cooperanți din Rusia către primul client independent de pe piața Uniunii, stabilite pe o bază CIF și ajustate în mod corespunzător pentru a ține seama de taxele vamale.

               (116)

               Întrucât niciun producător-exportator chinez nu a cooperat la ancheta de reexaminare, subcotarea prețurilor de export chineze a fost determinată prin compararea prețurilor medii ponderate practicate de producătorii din Uniune către clienți independenți de pe piața Uniunii, pe bază franco fabrică, cu prețurile de export medii ale exporturilor chineze, stabilite pe o bază CIF și ajustate în mod corespunzător pentru a ține seama de taxele vamale.

               (117)

               Rezultatul comparației, exprimat ca procentaj din cifra de afaceri a producătorilor cooperanți din Uniune pe parcursul PAR, a arătat o marjă medie ponderată de subcotare pe piața Uniunii cuprinsă între 6 % și 39 % în cazul Rusiei și, respectiv, de 46 % în cazul RPC.

         3.   Importuri din alte țări terțe care nu fac obiectul măsurilor

               (118)

               Volumul importurilor din țările terțe către piața Uniunii a crescut cu 33 % în cursul perioadei examinate, urmând tendința de creștere a consumului. Cota de piață deținută de importurile din țările terțe a rămas relativ stabilă în cursul perioadei examinate, aceasta reprezentând aproximativ 70 % din consumul Uniunii, cu o ușoară scădere în cursul PAR. Cu toate acestea, structura geografică a importurilor a fost mai schimbătoare, cu o creștere vizibilă a volumelor importate și a cotelor de piață ale Braziliei și Norvegiei, care par a fi principalele țări care au beneficiat de pe urma creșterii consumului.

               (119)

               Prețurile medii ale importurilor din țări terțe au crescut cu 22 % în cursul perioadei examinate și rămân cu mult peste nivelul prețurilor importurilor din RPC și din Rusia.

         4.   Situația economică a industriei din Uniune

               (120)

               În conformitate cu articolul 3 alineatul (5) din regulamentul de bază, Comisia a examinat toți factorii și indicii economici care influențează situația industriei din Uniune.

               (121)

               În scopul analizei prejudiciului, situația economică a industriei din Uniune este evaluată pe baza unor indicatori precum producția, capacitatea de producție, gradul de utilizare a capacității de producție, volumul vânzărilor, cota de piață și creșterea economică, ocuparea forței de muncă, productivitatea, amploarea marjei de dumping efective și redresarea în urma practicilor de dumping anterioare, prețurile unitare medii, costul unitar, rentabilitatea, fluxul de numerar, investițiile, randamentul investițiilor și capacitatea de a mobiliza capitaluri, stocurile și costul forței de muncă.

         (a)   Producția, capacitatea de producție și gradul de utilizare a capacității de producție

               (122)

               Producția industriei din Uniune a crescut semnificativ în cursul perioadei examinate. Creșterea a fost însemnată în special între 2009 și 2011, când producția a crescut cu 178 %. Aceasta a rămas stabilă, ulterior, în cursul PAR. Se reamintește faptul că primul an din perioada examinată a fost excepțional datorită crizei economice, fiind caracterizat printr-un nivel de producție neobișnuit de redus. Într-adevăr, deși a existat o redresare semnificativă după 2009, ar trebui să se reamintească faptul că producția industriei din Uniune nu a atins încă nivelul înregistrat la începutul anchetei inițiale (anul 2003), când a fost raportată o producție de peste 270 000 de tone.

                  Tabelul 5

                  Producția totală a industriei din Uniune

                           2009

                           2010

                           2011

                           PAR

                           Producție (tone)

                           81 147

                           192 495

                           225 376

                           224 540

                              Indice (2009 = 100)

                              100

                              237

                              278

                              277

                              Sursa: Răspunsurile la chestionar și cererea de reexaminare.

               (123)

               Capacitatea de producție a rămas relativ stabilă în cursul perioadei examinate, deși s-a înregistrat o ușoară creștere în cursul PAR. Având în vedere că producția a crescut semnificativ în perioada 2009-2011, gradul de utilizare a capacității a crescut, în total, cu 179 %. Această tendință s-a schimbat în PAR, când gradul de utilizare a capacității a scăzut. Această evoluție negativă nu a rezultat, cu toate acestea, din scăderea producției efective, ci din creșterea capacității.

                  Tabelul 6

                  Capacitatea de producție și gradul de utilizare a capacității

                           2009

                           2010

                           2011

                           PAR

                           Capacitatea de producție (tone)

                           301 456

                           301 456

                           299 914

                           324 884

                              Indice (2009 = 100)

                              100

                              100

                              99

                              108

                           Gradul de utilizare a capacității (%)

                           27

                           64

                           75

                           69

                              Indice (2009 = 100)

                              100

                              237

                              279

                              257

                              Sursa: Răspunsurile la chestionar și cererea de reexaminare.

         (b)   Volumul vânzărilor, cota de piață și creșterea

               (124)

               Volumul vânzărilor industriei din Uniune pe piața Uniunii către clienți independenți (stabilit pe baza vânzărilor către clienți afiliați și către clienți independenți de pe piața Uniunii) a urmat tendința consumului în perioada 2009-2011. Un alt salt brusc înregistrat în cursul PAR rezultă din redirecționarea vânzărilor industriei din Uniune de la clienți afiliați către clienți independenți din Uniune, care a fost observată în acest an. Aceasta s-a datorat unei schimbări a structurii corporative a unui producător din Uniune.

                  Tabelul 7

                  Vânzările realizate de industria din Uniune către clienți independenți

                           2009

                           2010

                           2011

                           PAR

                           Volum (tone)

                           60 257

                           113 048

                           122 860

                           191 525

                              Indice (2009 = 100)

                              100

                              188

                              204

                              318

                              Sursa: Răspunsurile la chestionar și cererea de reexaminare.

               (125)

               În timp ce volumul vânzărilor pe piața Uniunii a urmat tendința consumului, cota de piață a industriei din Uniune, după o creștere inițială în 2010, a rămas relativ stabilă în cursul perioadei examinate, cu o tendință ușor ascendentă.

                  Tabelul 8

                  Cota de piață a industriei din Uniune

                           2009

                           2010

                           2011

                           PAR

                           Cota de piață a industriei din Uniune (%)

                           14

                           21

                           22

                           25

                              Indice (2009 = 100)

                              100

                              155

                              165

                              187

                              Sursa: Răspunsurile la chestionar, Eurostat.

               (126)

               Astfel cum se menționează în considerentul 111 de mai sus, consumul la nivelul Uniunii a crescut cu 40 % între 2009 și PAR. Industria din Uniune a putut beneficia de această creștere, sporindu-și volumul vânzărilor și cota de piață, în aceeași perioadă.

         (c)   Ocuparea forței de muncă și productivitatea

               (127)

               Ocuparea forței muncă a industriei din Uniune în legătură cu produsul în cauză a crescut cu aproape 50 % în perioada examinată. Această creștere a numărului de angajați a fost, în același timp, însoțită de o creștere și mai pronunțată a productivității, măsurată ca producție (tone) pe salariat pe an, care a reprezentat 86 % în aceeași perioadă.

                  Tabelul 9

                  Ocuparea forței de muncă și productivitatea

                           2009

                           2010

                           2011

                           PAR

                           Numărul de angajați

                           701

                           869

                           1064

                           1042

                              Indice (2009 = 100)

                              100

                              124

                              152

                              149

                           Productivitate (unitate/angajat)

                           116

                           222

                           212

                           216

                              Indice (2009 = 100)

                              100

                              191

                              183

                              186

                              Sursa: Răspunsurile la chestionar, cererea de reexaminare.

         (d)   Amploarea marjei de dumping efective și redresarea în urma practicilor anterioare de dumping

               (128)

               Astfel cum se precizează în considerentele 37 și 87 de mai sus, marjele de dumping ale importurilor din țările în cauză rămân ridicate. Analiza indicatorilor de prejudiciu a dovedit că industria se redresează de pe urma practicilor de dumping anterioare. Cu toate acestea, redresarea este recentă, observându-se un anumit declin al mai multor indicatori de prejudiciu precum rentabilitatea, fluxul de numerar și randamentul investițiilor pe piața Uniunii în cursul PAR. În plus, ar trebui subliniat faptul că această evoluție pozitivă are loc sub protecția actualelor măsuri antidumping. În caz de abrogare a măsurilor, impactul marjelor de dumping efective asupra industriei din Uniune ar fi semnificativ.

         (e)   Prețurile de vânzare unitare medii practicate pe piața din Uniune și costurile unitare de producție

               (129)

               Prețurile de vânzare medii practicate de producătorii cooperanți din Uniune față de clienți neafiliați din Uniune au crescut cu 25 % în perioada 2009-2011 și apoi au scăzut, din nou, în cursul PAR. Aceste fluctuații ale prețurilor reflectă, în general, modificări ale costurilor materiilor prime și energiei în cursul aceleiași perioade. O tendință similară, și anume creșterea în perioada 2009-2011 și scăderea în cursul PAR, poate fi observată în cazul prețurilor de vânzare ale importurilor din țări terțe care acoperă cea mai mare parte din piața Uniunii.

                  Tabelul 10

                  Prețurile de vânzare și costurile

                           2009

                           2010

                           2011

                           PAR

                           Prețul de vânzare mediu unitar practicat în Uniune față de clienți independenți (EUR/tonă)

                           1 136

                           1 282

                           1 421

                           1 151

                              Indice (2009 = 100)

                              100

                              113

                              125

                              101

                           Costul de producție unitar (EUR/tonă)

                           1 094

                           1 031

                           1 228

                           1 063

                              Indice (2009 = 100)

                              100

                              94

                              112

                              97

                              Sursa: Răspunsurile la chestionar.

         (f)   Rentabilitatea, fluxul de lichidități, investițiile, randamentul investițiilor și capacitatea de a mobiliza capital

               (130)

               În cursul perioadei luate în considerare, fluxul de lichidități, investițiile, randamentul investițiilor și capacitatea de a mobiliza capital ale producătorilor din Uniune au evoluat după cum urmează:

                  Tabelul 11

                  Rentabilitatea, fluxul de lichidități, investițiile, randamentul investițiilor

                           2009

                           2010

                           2011

                           PAR

                           Rentabilitatea vânzărilor în Uniune către clienți independenți (% vânzărilor din cifra de afaceri)

                           2,3

                           27,0

                           18,3

                           7,4

                           Fluxul de lichidități (în EUR)

                           4 554 714

                           44 888 689

                           39 959 668

                           19 353 017

                           Investițiile (în EUR)

                           26 599 036

                           20 962 570

                           25 274 658

                           27 076 802

                              Indice (2009 = 100)

                              100

                              79

                              95

                              102

                           Randamentul investițiilor (%)

                           – 62,6

                           159,2

                           58,3

                           24,8

                              Sursa: Răspunsurile la chestionar.

               (131)

               Rentabilitatea producătorilor cooperanți din Uniune a fost stabilită prin exprimarea profitului net înainte de impozitare al vânzărilor produsului similar către clienți independenți, ca procent din cifra de afaceri relevantă. În 2009, marja de profit a fost foarte scăzută și chiar negativă pentru unii producători din Uniune; cu toate acestea, marja de profit a început să se redreseze în 2010, în paralel cu o creștere a consumului și a vânzărilor. Ar trebui să se remarce, totuși, faptul că, în cursul PAR, marja de profit este în scădere, în pofida faptului că volumul vânzărilor industriei cooperante din Uniune (ținând seama, de asemenea, de modificările survenite în structura corporativă) a rămas stabil. Acest aspect dă naștere unor preocupări privind evoluția viitoare a marjelor de profit realizate de industria din UE.

               (132)

               Fluxul de numerar, care reprezintă capacitatea industriei de a-și autofinanța activitățile și care a fost calculat pe baza operațiunilor, a fost pozitiv în întreaga perioadă examinată. Cu toate acestea, indicatorul respectiv s-a îmbunătățit abia în 2010, iar ulterior, în următorii doi ani, s-a deteriorat considerabil. Ancheta a arătat, de asemenea, că deteriorarea fluxului de lichidități a fost mai pronunțată pentru micii producători din Uniune. Acest aspect dă naștere unor preocupări cu privire la capacitatea industriei din UE de a continua autofinanțarea necesară a activităților sale în contextul economic actual.

               (133)

               Evoluția rentabilității și a fluxului de lichidități pe parcursul perioadei examinate a influențat capacitatea producătorilor cooperanți din Uniune de a investi în propriile activități. Prin urmare, nivelul investițiilor rămâne relativ ridicat și stabil pe parcursul perioadei examinate. Randamentul investițiilor, exprimat ca profit în procente din valoarea contabilă netă a investițiilor, a devenit pozitiv doar după 2009. Cu toate acestea, urmând tendința rentabilității și a fluxului de lichidități, acest indicator a atins, de asemenea, nivelul său maxim în 2010 și a scăzut în mod constant în perioada 2011-2012.

               (134)

               Având în vedere cele de mai sus, se poate ajunge la concluzia că, deși performanța financiară a producătorilor cooperanți din Uniune a rămas solidă în cea mai mare parte a perioadei examinate, aceasta a început să se deterioreze spre sfârșitul acestei perioade, în special în cursul PAR. După cum se prezintă în tabelul 11, rentabilitatea vânzărilor UE a scăzut în mod considerabil, iar fluxul de lichidități generat de industria din Uniune a fost mai mic decât valoarea investițiilor, ceea ce indică faptul că industria a trebuit să recurgă la finanțare externă în cursul PAR.

               (135)

               În același timp, au fost comunicate preocupări cu privire la capacitatea de a mobiliza capital. Acest factor ar putea constitui un element critic de fragilizare a industriei din Uniune, în cazul în care se va permite expirarea măsurilor. În situația economică actuală, este probabil că industria din Uniune va avea dificultăți în a găsi mijloacele financiare pentru a face față revenirii importurilor care fac obiectul unui dumping din țările în cauză și că aceasta ar putea suferi, din nou, un prejudiciu grav, într-un interval foarte scurt de timp. Acest lucru este deosebit de îngrijorător pentru IMM-urile care fac parte din industria din Uniune.

         (g)   Stocuri

               (136)

               Deși nivelul stocurilor finale ale producătorilor cooperanți din Uniune a crescut cu 32 % între 2009 și PAR, acesta a scăzut proporțional cu nivelurile de producție și nu este considerat de către producători ca fiind anormal de ridicat.

                  Tabelul 12

                  Stocuri finale

                           2009

                           2010

                           2011

                           PAR

                           Stocuri finale (tone)

                           23 946

                           21 214

                           26 117

                           31 504

                              Indice (2009 = 100)

                              100

                              89

                              109

                              132

                              Sursa: Răspunsurile la chestionar.

         (h)   Costurile cu forța de muncă

               (137)

               În timp ce numărul de persoane angajate de producătorii cooperanți din Uniune a crescut cu aproape 50 % în perioada examinată, salariile medii ale acestora au rămas stabile în această perioadă.

                  Tabelul 13

                  Costurile cu forța de muncă

                           2009

                           2010

                           2011

                           PAR

                           Costurile medii cu forța de muncă, pe angajat
                           (EUR)

                           29 705

                           30 296

                           28 991

                           29 837

                              Indice (2009 = 100)

                              100

                              102

                              98

                              100

                              Sursa: răspunsurile la chestionar

         CONCLUZIE PRIVIND SITUAȚIA INDUSTRIEI DIN UNIUNE

               (138)

               Ancheta a arătat că importurile de produse la prețuri de dumping din țările în cauză au scăzut pe piața Uniunii după instituirea măsurilor inițiale, în 2008. Acest lucru a permis industriei din Uniune să obțină un nivel ridicat de producție, să-și crească volumul de vânzări, cota de piață și rentabilitatea și să-și îmbunătățească situația financiară generală.

               (139)

               Prin urmare, se trage concluzia că industria din Uniune nu a suferit un prejudiciu important pe parcursul PAR. Cu toate acestea, având în vedere scăderea consumului și deteriorarea anumitor indicatori financiari în cursul PAR, cum ar fi rentabilitatea, fluxul de lichidități și randamentul investițiilor, situația industriei din Uniune rămâne vulnerabilă.

         F.   PROBABILITATEA REAPARIȚIEI PREJUDICIULUI
   1.   Observații preliminare

               (140)

               Pentru a evalua probabilitatea reapariției prejudiciului în cazul în care se permite expirarea măsurilor, a fost analizat impactul potențial al importurilor chineze și ruse asupra pieței și industriei din Uniune, în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază.

               (141)

               Analiza s-a axat pe evoluția consumului pieței din Uniune, capacitățile neutilizate, fluxurile comerciale și atractivitatea pieței Uniunii, precum și pe comportamentul în materie de prețuri al țărilor în cauză.

         2.   Consumul în Uniune

               (142)

               Consumul de produs în cauză în Uniune a scăzut cu 10 % în PAR, în comparație cu anul precedent. În același timp, aceasta reprezintă o reducere de peste 25 % în raport cu nivelul înregistrat înainte de criză, în 2007. Scăderea consumului de produs în cauză este determinată de scăderea producției de oțel în Uniune și se poate preconiza o scădere suplimentară în următorii ani. Aceasta va fi o provocare pentru industria din Uniune, care se va confrunta cu un mediu puternic concurențial. Prin urmare, se consideră că prezența importurilor la prețuri de dumping din RPC și din Rusia nu poate fi tolerată. Aceasta va exercita o presiune descrescătoare asupra prețurilor de pe piață și va denatura concurența și, prin urmare, va cauza un prejudiciu material substanțial producătorilor din Uniune.

         3.   Capacitățile de producție neutilizate, fluxurile comerciale, atractivitatea pieței Uniunii și comportamentul în materie de prețuri al țărilor în cauză
   (a)   RPC

               (143)

               Trebuie remarcat faptul că capacitatea totală de producție a produsului în cauză în RPC este estimată la 10-11 milioane de tone, ceea ce depășește consumul mondial de FeSi. În același timp, gradul general de utilizare a capacității de producție este în jur de 50 %.

               (144)

               Exporturile chineze de FeSi în întreaga lume au fost relativ stabile în cursul perioadei examinate, situându-se la un nivel de 0,8 milioane de tone. Acest nivel al exporturilor este, în principal, o consecință a restricțiilor la export, conform descrierii din considerentul 41. Cu toate acestea, Uniunea nu deține niciun control asupra acestor mecanisme, iar restricțiile la export pot fi îndepărtate de către guvernul chinez în orice moment, provocând o amenințare serioasă de inundare a pieței Uniunii de către exporturile de produs în cauză din China.

               (145)

               Chiar și în cazul în care restricțiile la export rămân în vigoare, ar trebui subliniat faptul că actualele volume de exporturi chinezești la nivel mondial depășesc consumul total din Uniune.

               (146)

               Se poate anticipa în mod justificat, având în vedere atractivitatea pieței UE conform descrierii din considerentele 40-49 de mai sus, că, în cazul abrogării măsurilor, cel puțin o parte dintre exporturile chineze actuale ar fi redirecționate către piața Uniunii, mai ales dat fiind faptul că, foarte curând, RPC se va confrunta cu o creștere a concurenței pe piețele sale tradiționale asiatice, ca urmare a unei capacități suplimentare de producție a Malaysiei, astfel cum se explică în considerentul 44 de mai sus.

               (147)

               Expirarea taxelor antidumping combinată cu concurența mai acerbă din Asia vor face, cu siguranță, ca piața Uniunii să devină o destinație atrăgătoare pentru exportatorii chinezi. În acest context, se reamintește faptul că, înainte de instituirea măsurilor, China a fost un exportator important către piața Uniunii.

               (148)

               În cele din urmă, nivelul actual al prețurilor de export chineze, amploarea marjei de dumping constatate și existența unei subcotări semnificative a prețurilor confirmă faptul că, în absența măsurilor antidumping, concurența neloială exercitată de exporturile chineze va reapărea, cauzând un prejudiciu material industriei din Uniune.

         (b)   Rusia

               (149)

               Pe parcursul anchetei de reexaminare s-a stabilit faptul că producția produsului în cauză în Rusia în cursul PAR a fost de 633 000 de tone, în timp ce capacitatea de producție este estimată la 900 000 de tone. Aceasta lasă aproximativ 267 000 de tone de capacitate de producție neutilizată, care este suficientă pentru a aproviziona o treime din cererea Uniunii.

               (150)

               În ceea ce privește exporturile ruse de produs în cauză, ar trebui să se remarce faptul că Rusia exportă, în prezent, 73 % din producția sa. Pe lângă Uniune, celelalte piețe de export tradiționale sunt SUA, Japonia și Coreea de Sud. Având în vedere creșterea concurenței pe piețele asiatice, astfel cum se descrie în considerentul 44 de mai sus, există indicii clare care arată că cele mai multe dintre aceste fluxuri comerciale vor fi redirecționate către Uniune, în cazul abrogării măsurilor antidumping. Acest efect ar putea fi accentuat și mai mult în cazul în care ancheta antidumping aflată în desfășurare în SUA cu privire la importurile din Rusia (ca urmare a anchetei deschise în iulie 2013) ar conduce la instituirea de măsuri.

               (151)

               În această privință, un producător-exportator din Rusia a susținut că instituirea de taxe în SUA pentru ferosiliciul originar din Rusia este puțin probabilă. Pentru a susține această afirmație, au fost furnizate unele constatări neoficiale din cadrul anchetei aflate în curs de desfășurare. Cu toate acestea, producătorul nu furnizează documente justificative care să îi susțină afirmațiile și, dat fiind că ancheta antidumping realizată în SUA a fost deschisă și este încă în curs de desfășurare, instituirea de măsuri nu poate fi exclusă.

               (152)

               Expirarea taxelor antidumping combinată cu concurența mai acerbă pe piețele lor principale de export vor face, cu siguranță, ca piața Uniunii să devină o destinație atrăgătoare pentru exportatorii ruși. În acest context, se reamintește faptul că, înainte de instituirea măsurilor, Rusia era un exportator important pe piața Uniunii și este încă prezentă pe aceasta, în pofida a cinci ani de aplicare a măsurilor.

               (153)

               În cele din urmă, ar trebui subliniat faptul că amenințarea pe care o reprezintă Rusia în ceea ce privește volumul exporturilor este completată de politica sa în materie de prețuri pe piețele de export. Atât ancheta inițială, cât și ancheta actuală în perspectiva expirării măsurilor, au arătat că practica de dumping a Rusiei pare a fi structurală: prețul său de export este, în mod sistematic, mai mic decât prețul practicat pe piața internă din Rusia. În plus, prezenta anchetă confirmă faptul că prețurile importurilor din Rusia încă subcotează prețurile de vânzare practicate de producătorii din Uniune.

         4.   Concluzie

               (154)

               Având în vedere constatările anchetei, și anume capacitatea neutilizată disponibilă în țările în cauză, continuarea dumpingului și capacitatea scăzută a exportatorilor din China și din Rusia de a vinde pe piețe principale ale altor țări terțe, capacitatea limitată a exportatorilor chinezi de a vinde pe alte piețe principale din țări terțe, fapt care crește atractivitatea pieței Uniunii, se consideră că abrogarea măsurilor ar fragiliza poziția industriei din Uniune pe piața de bază și că prejudiciul suferit ar reapărea din cauza probabilității destul de mari ca importurile din China și din Rusia să se realizeze la prețuri de dumping.

               (155)

               Nu există motive pentru a crede că îmbunătățirea performanței industriei din Uniune datorită măsurilor în vigoare s-ar menține sau s-ar consolida dacă măsurile ar fi abrogate. Dimpotrivă, există condiții favorabile pentru o redirecționare probabilă a importurilor din țările în cauză către piața Uniunii, la prețuri de dumping și în cantități considerabile, iar acest lucru ar putea submina evoluțiile pozitive de pe piața Uniunii care au fost înregistrate în cursul perioadei examinate. Importurile la preț de dumping preconizate ar putea exercita presiuni asupra prețurilor de vânzare ale industriei din Uniune, făcând-o să piardă cote de piață, și ar avea un impact negativ asupra performanței financiare a industriei Uniunii, care este încă vulnerabilă.

               (156)

               În această privință, am primit un comentariu din partea unui producător-exportator din Rusia, care susține că reapariția prejudiciului nu se poate fundamenta pe simpla posibilitate a reapariției prejudiciului, ci mai degrabă pe probabilitatea acestuia. Cu toate acestea, ancheta a evidențiat o serie de elemente concrete, printre care faptul că practicile de dumping ale producătorilor ruși nu au încetat și existența unei capacități neutilizate în Rusia. În plus, este o realitate faptul că consumul din Uniune este mai scăzut în PAR decât înaintea anchetei inițiale. În cele din urmă, la nivel global, se preconizează o cantitate mai mare de produse, în special pe piața asiatică. Aceste elemente considerate împreună conduc, cu certitudine, la concluzia că, pe baza datelor disponibile, în cazul în care se va permite expirarea măsurilor, industria din Uniune va suferi din nou un prejudiciu generat de importurile care fac obiectul unui dumping.

         G.   INTERESUL UNIUNII
   1.   Introducere

               (157)

               În conformitate cu articolul 21 din regulamentul de bază, s-a analizat dacă menținerea măsurilor existente ar fi împotriva interesului Uniunii, în ansamblu. Determinarea interesului Uniunii s-a bazat pe evaluarea diferitelor interese implicate, și anume cele ale industriei din Uniune, ale importatorilor și ale utilizatorilor. Părțile interesate au avut posibilitatea de a-și exprima punctul de vedere în temeiul articolului 21 alineatul (2) din regulamentul de bază.

               (158)

               Dat fiind că această anchetă este o reexaminare a măsurilor în vigoare, ea a permis evaluarea oricărui impact negativ nejustificat al actualelor măsuri antidumping asupra părților interesate.

         2.   Interesul industriei din Uniune

               (159)

               În considerentul 154 de mai sus s-a concluzionat că situația industriei din Uniune ar suferi, probabil, o deteriorare gravă în cazul în care s-ar permite expirarea măsurilor antidumping. În consecință, menținerea măsurilor ar fi avantajoasă pentru industria din Uniune, deoarece producătorii din Uniune ar trebui să fie capabili să își mențină volumul vânzărilor, cota de piață, rentabilitatea și situația lor economică, în general, pozitivă. În caz contrar, suprimarea măsurilor ar amenința în mod serios viabilitatea industriei din Uniune, deoarece există motive să se preconizeze o reorientare a importurilor chineze și ruse către piața Uniunii, la prețuri de dumping și în cantități considerabile, fapt care ar determina o reapariție a prejudiciului.

         3.   Interesul utilizatorilor

               (160)

               În cadrul reexaminării actuale, 10 utilizatori din Uniune (turnătorii și producători de oțel) au cooperat cu Comisia. Patru dintre răspunsuri au constat în observații generale, în timp ce doar șase dintre acestea au cuprins răspunsuri complete la chestionar. Pe baza acestor date, s-a stabilit că impactul avut de costul produsului în cauză este, în medie, de aproximativ 1 % din costul total de producție al utilizatorilor și că acesta nu atinge procentul de 2 % pentru niciunul dintre utilizatorii care au cooperat. Astfel, deși unii dintre utilizatori au suferit pierderi în 2011 și în cursul PAR, acest fapt nu poate fi pus pe seama existenței taxelor antidumping la importurile de FeSi.

               (161)

               Ar trebui să se țină cont de faptul că, în cursul anchetei inițiale, cota de piață a Chinei și a Rusiei a fost de aproximativ 40 % din piața Uniunii, iar taxele vamale pentru aceste două țări variază între 15,6 % și 31,2 %. Prin urmare, impactul potențial al expirării taxelor ar putea fi estimat ca fiind o economie medie de cel mult 0,1 % (calculată pe baza unei cote de piață de 40 % pentru țările care fac obiectul măsurilor și a unei taxe ad valorem medii de 20 %). Din acest motiv, este puțin probabil ca expirarea taxei să aibă un efect în sensul redresării rentabilității utilizatorilor care au suferit pierderi în cursul ultimilor doi ani ai perioadei examinate. În plus, date fiind natura produsului și numărul mare de surse de aprovizionare disponibile pe piață, utilizatorii pot să schimbe furnizorii cu ușurință.

         4.   Interesul importatorilor

               (162)

               Toți importatorii cunoscuți au fost informați cu privire la deschiderea reexaminării. Niciun importator al produsului în cauză nu a răspuns la chestionarul de eșantionare anexat la avizul de deschidere. Ancheta a arătat că importatorii pot cumpăra cu ușurință de la surse diferite care sunt disponibile în prezent pe piață, în special de la industria din Uniune și de la exportatorii din principalele țări terțe care vând la prețuri care nu fac obiectul unui dumping. De asemenea, în lipsa interesului din partea importatorilor, s-a concluzionat că menținerea măsurilor nu ar contraveni interesului acestora.

         5.   Concluzie

               (163)

               Având în vedere cele menționate mai sus, se consideră, în concluzie, că nu există motive imperioase legate de interesul Uniunii împotriva menținerii actualelor măsuri antidumping.

         H.   MĂSURILE ANTIDUMPING

               (164)

               Toate părțile au fost informate cu privire la faptele și la considerentele esențiale pe baza cărora se intenționează să se recomande menținerea măsurilor în vigoare. De asemenea, s-a acordat părților un termen pentru a-și prezenta observațiile în urma respectivei notificări. Declarațiile și observațiile au fost luate în considerare în mod corespunzător, atunci când acestea erau întemeiate.

               (165)

               Având în vedere cele de mai sus, se consideră că, în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază, măsurile antidumping aplicabile importurilor de ferosiliciu originar din RPC și din Rusia, instituite prin Regulamentul (CE) nr. 172/2008 al Consiliului, ar trebui menținute.

               (166)

               Pentru a reduce la minimum riscul de eludare datorat diferenței mari existente în privința nivelurilor taxei, se consideră că este nevoie de măsuri speciale în acest caz pentru a asigura aplicarea adecvată a taxelor antidumping. Aceste măsuri speciale, care se aplică numai societăților pentru care se introduce un nivel individual al taxei, includ prezentarea către autoritățile vamale ale statului membru a unei facturi comerciale valabile, care să fie conformă cu cerințele prevăzute în anexa la prezentul regulament. Importurile care nu sunt însoțite de o astfel de factură fac obiectul taxei antidumping reziduale care se aplică tuturor producătorilor,

               (167)

               Comitetul instituit în temeiul articolului 15 alineatul (1) din Regulamentul de bază nu a emis niciun aviz,

         ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
   Articolul 1
   (1)   Se instituie o taxă antidumping definitivă la importurile de ferosiliciu care se încadrează, în prezent, la codurile NC 7202 21 00, 7202 29 10 și 7202 29 90 și care este originar din Republica Populară Chineză și din Rusia.
   (2)   Nivelul taxei antidumping definitive aplicabil prețului net franco-frontiera Uniunii, înainte de vămuire, al produselor descrise la alineatul (1) și fabricate de societățile menționate mai jos este după cum urmează:

               Țară

               Societatea

               Nivelul taxei antidumping (%)

               Cod adițional TARIC

               Republica Populară Chineză

               Erdos Xijin Kuangye Co. Ltd., Qipanjing Industry Park

               15,6

               A829

               Lanzhou Good Land Ferroalloy Factory Co., Ltd., Xicha Villa

               29,0

               A830

               Toate celelalte societăți

               31,2

               A999

               Rusia

               Bratsk Ferroalloy Plant, Bratsk

               17,8

               A835

               Toate celelalte societăți

               22,7

               A999

         (3)   Aplicarea nivelurilor individuale ale taxei specificate pentru societățile menționate la alineatul (2) este condiționată de prezentarea către autoritățile vamale ale statelor membre a unei facturi comerciale valabile, care corespunde cerințelor stabilite în anexă. În cazul în care nu se prezintă o astfel de factură, se aplică nivelul taxei aplicabil societăților incluse în categoria "toate celelalte societăți".
   (4)   În lipsa unor dispoziții contrare, se aplică dispozițiile în vigoare în materie de taxe vamale.
   Articolul 2
   Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
      Adoptat la Bruxelles, 9 aprilie 2014.

            Pentru Comisie

            Președintele

         José Manuel BARROSO

      (1)  JO L 343, 22.12.2009, p. 51.

      (2)  JO L 55, 28.2.2008, p. 6.

      (3)  JO L 351, 30.12.2009, p. 1.

      (4)  JO L 22, 25.1.2012, p. 1.

      (5)  JO C 186, 26.6.2012, p. 8.

      (6)  JO C 58, 28.2.2013, p. 15.

      (7)  În conformitate cu articolul 143 din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei (JO L 253, 11.10.1993, p. 1) referitor la punerea în aplicare a Codului vamal comunitar, se consideră că persoanele sunt afiliate numai dacă: (a) una dintre ele face parte din conducerea sau consiliul de administrație al întreprinderii celeilalte persoane și reciproc; (b) au calitatea juridică de asociați; (c) una este angajatul celeilalte; (d) oricare dintre aceste persoane posedă, controlează sau deține direct sau indirect 5 % sau mai mult din acțiunile sau părțile emise cu drept de vot de ambele persoane; (e) una dintre ele o controlează pe cealaltă în mod direct sau indirect; (f) ambele sunt controlate în mod direct sau indirect de către o a treia persoană; (g) împreună controlează în mod direct sau indirect o a treia persoană; sau (h) sunt membre ale aceleiași familii. Persoanele se consideră ca aparținând aceleiași familii numai dacă sunt legate prin oricare dintre următoarele relații: (i) soț și soție; (ii) ascendenți și descendenți, în linie directă de gradul I; (iii) frați și surori (buni, consangvini și uterini); (iv) ascendenți și descendenți, în linie directă de gradul II; (v) unchi sau mătușă și nepot sau nepoată; (vi) socri și ginere sau noră; (vii) cumnați sau cumnate. În acest context, prin „persoană” se înțelege orice persoană fizică sau juridică.

      (8)  Cauza C-260/84, Minebea Company Limited/Consiliul Comunităților Europene, paragraful 37.

      (9)  Cauza T-249/06, Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) și Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT)/Consiliul, Rec., 2009, p. II-00383. Hotărârea a fost ulterior confirmată de Curtea de Justiție în apelul din cauzele conexate C-191/09 P și C-200/09 P.

      ANEXĂ
      Pe factura comercială valabilă menționată la articolul 1 alineatul (3) trebuie să figureze o declarație semnată de un reprezentant al entității care emite factura comercială, cuprinzând următoarele elemente:

                  1.

                  Numele și funcția reprezentantului oficial al entității care emite factura comercială.

                  2.

                  Următoarea declarație:
                  „Subsemnatul certific că (volumul) de ferosiliciu vândut la export către Uniunea Europeană care face obiectul prezentei facturi a fost fabricat de (denumirea și adresa societății) (cod adițional TARIC) din (țara în cauză). Declar că informațiile furnizate în această factură sunt complete și corecte.”
                  Data și semnătura