title: Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1239/2013 al Consiliului din 2 decembrie 2013 de instituire a unei taxe compensatorii definitive la importurile de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie (și anume celule) originare sau expediate din Republica Populară Chineză

text:
               5.12.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 325/66

      REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 1239/2013 AL CONSILIULUI

   din 2 decembrie 2013
   de instituire a unei taxe compensatorii definitive la importurile de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie (și anume celule) originare sau expediate din Republica Populară Chineză
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 597/2009 al Consiliului din 11 iunie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unor subvenții din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1), în special articolul 15,
   având în vedere propunerea Comisiei Europene, după consultarea comitetului consultativ,
   întrucât:
   1.   PROCEDURA
   1.1.   Inițierea procedurii

               (1)

               La 8 noiembrie 2012, Comisia Europeană („Comisia”) a anunțat, printr-un aviz publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
                   (2) (denumit în continuare „avizul de deschidere”), inițierea unei proceduri antisubvenții cu privire la importurile în Uniune de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie (și anume celule și plachete) originare din Republica Populară Chineză (denumită în continuare „RPC” sau „țara în cauză”).

               (2)

               Procedura antisubvenții a fost inițiată în urma unei plângeri înaintate la 26 septembrie 2012 de asociația EU ProSun (denumită în continuare „reclamantul”), în numele unor producători care reprezintă peste 25 % din producția totală a Uniunii de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie. Plângerea conținea elemente de probă prima facie care atestau subvenționarea produsului în cauză și prejudiciile importante rezultând din aceasta, care au fost considerate suficiente pentru a justifica inițierea unei proceduri.

               (3)

               Înainte de inițierea procedurii și în conformitate cu articolul 10 alineatul (7) din Regulamentul (CE) nr. 597/2009 („regulamentul de bază”), Comisia a notificat guvernul RPC că a primit o plângere documentată în mod corespunzător, conform căreia importurile de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componente cheie originare din RPC ar cauza un prejudiciu important industriei din Uniune. Guvernul RPC a fost invitat să angajeze consultări pentru a clarifica situația cu privire la conținutul plângerii și pentru a găsi o soluție reciproc agreată. Guvernul RPC a acceptat invitația la consultări și acestea s-au desfășurat ulterior. În cadrul consultărilor nu s-a putut ajunge la nicio soluție reciproc acceptată. Cu toate acestea, au fost luate în considerare, în mod corespunzător, observațiile formulate de guvernul RPC în ceea ce privește neaplicabilitatea măsurilor compensatorii enumerate în reclamație. În urma consultărilor au fost primite observații din partea guvernului RPC.

         1.2.   Procedura antidumping paralelă

               (4)

               La 6 septembrie 2012, Comisia Europeană a anunțat, printr-un aviz publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
                   (3), inițierea unei proceduri antidumping cu privire la importurile în Uniune de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie (și anume celule și plachete) originare din RPC.

               (5)

               La 6 iunie 2013, Comisia Europeană, prin Regulamentul (EU) nr. 513/2013 (4) al Comisiei, a instituit o taxă antidumping provizorie la importurile de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie (și anume celule și plachete) originare sau expediate din RPC („regulamentul antidumping provizoriu”).

               (6)

               Analizele prejudiciului efectuate în cadrul prezentei anchete antisubvenție și al anchetei antidumping paralele se bazează pe aceeași definiție a industriei din Uniune, a producătorilor reprezentativi din Uniune și a perioadei anchetei și au condus la aceleași concluzii, în cazul în care nu se specifică altceva. S-a considerat că aceasta este cea mai adecvată cale pentru a raționaliza analiza prejudiciului și a ajunge la constatări coerente în cadrul ambelor proceduri. Din acest motiv, observațiile privind aspecte referitoare la prejudiciu formulate în cadrul oricăreia dintre aceste două proceduri au fost, în egală măsură, luate în considerare în cealaltă procedură.

         1.3.   Înregistrarea

               (7)

               În urma unei cereri adresate de către reclamant și susținute de documente justificative, Comisia a adoptat, la 1 martie 2013, Regulamentul (EU) nr. 182/2013 al Comisiei (5) prin care se supun înregistrării importurile de module fotovoltaice din siliciu cristalin și componentele lor cheie (și anume celule și plachete) originare sau expediate din Republica Populară Chineză începând cu 6 martie 2013.

               (8)

               Unele părți interesate au susținut că decizia de înregistrare a importurilor este neîntemeiată, deoarece nu sunt întrunite condițiile prevăzute la articolul 24 alineatul (5) din regulamentul de bază. Aceste afirmații nu au fost însă întemeiate sau susținute de dovezi concrete. În momentul în care s-a luat decizia de înregistrare a importurilor, Comisia dispunea de suficiente elemente de probă prima facie pentru a justifica necesitatea înregistrării importurilor, între care se remarcă în special creșterea abruptă a acestora, atât ca valoare absolută, cât și în ceea ce privește cota de piață. Prin urmare, argumentele în această privință au fost respinse.

         1.4.   Părțile vizate de procedură

               (9)

               Comisia a informat în mod oficial reclamanții, alți producători cunoscuți din Uniune, producătorii-exportatori cunoscuți din RPC, autoritățile din RPC și importatorii cunoscuți cu privire la inițierea procedurii. Părților interesate li s-a acordat posibilitatea de a-și face cunoscute în scris punctele de vedere și de a solicita o audiere până la termenul stabilit în avizul de deschidere.

               (10)

               Având în vedere numărul aparent ridicat de producători-exportatori, de producători din Uniune și de importatori neafiliați, toți producătorii-exportatori cunoscuți și importatorii neafiliați au fost invitați să se facă cunoscuți și să furnizeze Comisiei, astfel cum este specificat în avizul de deschidere, informații de bază cu privire la activitățile pe care le desfășoară în legătură cu produsul în cauză în cursul perioadei de anchetă, astfel cum este definită la considerentul (38). Aceste informații au fost solicitate în temeiul articolului 27 din regulamentul de bază pentru a permite Comisiei să decidă dacă eșantionarea ar fi necesară și, în caz afirmativ, să selecteze eșantioane. De asemenea, au fost consultate autoritățile din RPC.

         (a)   Alcătuirea eșantionului de producători-exportatori

               (11)

               Inițial, 121 de producători-exportatori/grupuri de producători din China au furnizat informațiile solicitate și au acceptat să fie incluși într-un eșantion. Societățile care au cooperat reprezintă peste 80 % din volumul total al exporturilor chineze. Pe baza informațiilor primite din partea producătorilor-exportatori și în conformitate cu articolul 27 din regulamentul de bază, Comisia a propus inițial un eșantion de șapte producători-exportatori/grupuri de producători-exportatori.

               (12)

               Eșantionul selectat de șapte grupuri de societăți este format din primii trei exportatori cooperanți cu cel mai mare volum de exporturi de module, din primii doi exportatori cooperanți cu cel mai mare volum de exporturi de celule și din primii doi exportatori cooperanți cu cel mai mare volum de exporturi de plachete. Eșantionul format din aceste șapte grupuri de producători-exportatori a servit drept bază pentru stabilirea nivelului de subvenționare pentru aceste grupuri, precum și a nivelului de subvenționare pentru toți producătorii-exportatori neincluși în eșantion care au cooperat, în conformitate cu articolul 15 alineatele (2) și (3) din regulamentul de bază. Astfel cum se explică la considerentul (46) de mai jos, Comisia a exclus plachetele din definiția produsului în etapa definitivă a anchetei. Anumite societăți au fost introduse în eșantion deoarece au realizat cele mai mari volume de export de plachete. Cu toate acestea, ținând seama de faptul că deja Comisia anchetase aceste societăți și verificase datele transmise de ele, precum și de faptul că toate aceste societăți au realizat exporturi semnificative de module și/sau celule, nu s-a considerat necesară modificarea eșantionului.

               (13)

               S-a decis în final ca eșantionul să fie alcătuit dintr-un număr de opt societăți/grupuri de producători-exportatori. Acest lucru s-a datorat faptului că, deși inițial s-a raportat că Jinko Solar Co. Ltd și Renesola Jiangsu Ltd erau afiliate, ulterior s-a stabilit că de fapt nu erau.

         (b)   Eșantionarea producătorilor din Uniune

               (14)

               În avizul de deschidere, Comisia a anunțat că a selectat provizoriu un eșantion de producători din Uniune. Toți producătorii cunoscuți din Uniune și asociația de producători cunoscută au fost informați cu privire la selecția eșantionului provizoriu de producători din Uniune. Eșantionul provizoriu a fost format din nouă producători din Uniune dintre cei aproximativ 215 de producători din Uniune care erau cunoscuți, înainte de deschiderea anchetei, ca fabricând produse similare, selectați pe baza celui mai mare volum reprezentativ al producției, luând în considerare volumul vânzărilor și situarea geografică, ce ar putea face în mod rezonabil obiectul anchetei în intervalul de timp disponibil. S-a asigurat reprezentarea în eșantion atât a producătorilor din Uniune integrați pe verticală, cât și a celor neintegrați. Părțile interesate au fost, de asemenea, invitate să își facă cunoscute punctele de vedere în privința eșantionului provizoriu.

               (15)

               Mai multe părți interesate au ridicat următoarele obiecții cu privire la eșantionul provizoriu de producători din Uniune:

                           (i)

                           unele părți au susținut că informațiile limitate furnizate cu privire la eșantionul provizoriu selectat au fost insuficiente și le-au împiedicat să formuleze observații pertinente legate de eșantionul propus. În special, acestea au criticat faptul că identitatea producătorilor din Uniune a fost păstrată confidențială și au solicitat să fie comunicate statele membre în care sunt situați producătorii din Uniune incluși în eșantion, precum și cota de producție a producătorilor din Uniune selecționați din volumul total al producției de module fotovoltaice și celule, precum și procentul din producție și vânzări reprezentat de către societățile din eșantion în mod individual și de eșantion în ansamblu;

                           (ii)

                           metoda utilizată pentru selectarea eșantionului a fost contestată pe motivul că aceasta „confundă trei etape diferite”, și anume sprijinul pentru deschiderea anchetei, definiția industriei din Uniune și eșantionarea. Prin urmare, s-a afirmat că nu este clar dacă industria din Uniune era deja definită în momentul selectării eșantionului și, prin urmare, dacă eșantionul poate fi considerat reprezentativ. Fără definirea industriei din Uniune în stadiul de eșantionare, părțile interesate au fost împiedicate să verifice dacă eșantionul provizoriu a fost reprezentativ și, în consecință, dacă pe baza eșantionului, situația industriei din Uniune în cursul perioadei de anchetă, astfel cum este definită în considerentul 38 de mai jos, poate fi evaluată corect. În plus, s-a afirmat că este inadecvat să se selecteze eșantionul provizoriu pe baza răspunsurilor primite din partea producătorilor din Uniune la examinarea sprijinului pentru deschiderea anchetei;

                           (iii)

                           s-a afirmat, de asemenea, că eșantionul provizoriu a fost selectat doar dintre societățile care și-au exprimat sprijinul în favoarea prezentei anchete;

                           (iv)

                           una dintre părți a afirmat că, deoarece societățile integrate pe verticală sunt incluse în eșantionul provizoriu, volumul producției de celule ar putea fi luat în calcul de două sau de trei ori, ceea ce creează îndoieli cu privire la reprezentativitatea globală a eșantionului. S-a cerut ca, pentru producătorii integrați pe verticală, să se ia în considerare numai volumul producției de module, nu și volumul de celule;

                           (v)

                           aceeași parte a afirmat că datele pe care s-a bazat selectarea eșantionului au fost cel puțin parțial nefiabile, ceea ce ar putea afecta reprezentativitatea eșantionului provizoriu în ansamblu;

                           (vi)

                           una dintre părți a furnizat o listă care ar conține circa 150 de producători suplimentari de produse similare din Uniune, afirmând că și aceștia ar fi trebuit luați în considerare pentru selectarea unui eșantion de producători din Uniune.

               (16)

               Argumentelor aduse de părți li s-a răspuns după cum urmează: producătorii din Uniune au solicitat păstrarea confidențialității numelor lor din cauza riscului de represalii. Au existat, într-adevăr, amenințări reale împotriva producătorilor din Uniune de a-și vedea afectate interesele comerciale atât în Uniune, cât și în afara acesteia. Comisia a considerat că aceste cereri au fost suficient de întemeiate pentru a li se da curs. Divulgarea amplasării sau a ponderii în producție și vânzări a producătorilor individuali din Uniune selectați pentru eșantion ar putea foarte ușor să dezvăluie identitatea producătorului în cauză și cererile în această privință au trebuit respinse.

               (17)

               Comisia nu a „confundat” determinarea sprijinului pentru deschiderea unei anchete, definirea industriei din Uniune și selectarea eșantionului provizoriu, întrucât aceste etape au rămas independente una de alta, iar deciziile în legătură cu fiecare dintre ele au fost luate separat. Nu s-a demonstrat în ce măsură utilizarea datelor privind producția și vânzările furnizate de producătorii din Uniune în contextul examinării sprijinului pentru deschiderea anchetei a afectat reprezentativitatea eșantionului. La deschiderea anchetei, industria din Uniune a fost, într-adevăr, definită provizoriu. Toate informațiile disponibile cu privire la producătorii din Uniune, inclusiv informațiile furnizate în plângere și datele colectate de la producătorii din Uniune și de la alte părți înainte de deschiderea anchetei au fost utilizate în scopul stabilirii producției totale din Uniune în mod provizoriu pentru perioada de anchetă, astfel cum este definită în considerentul (38).

               (18)

               Toți producătorii din Uniune care au răspuns la întrebările legate de sprijinul acordat pentru deschiderea anchetei au fost luați în considerare pentru eșantion, indiferent dacă aceștia au sprijinit, s-au opus sau nu au exprimat nicio opinie cu privire la anchetă. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă.

               (19)

               Problema dublei sau triplei contabilizări a fost luată în considerare în momentul în care a fost selectat eșantionul provizoriu. S-a constatat că excluderea producției și vânzărilor de celule ale producătorilor din Uniune integrați pe verticală nu ar ține seama de o parte din producția de celule vândute pe piața liberă. Prin urmare, s-a considerat că excluderea vânzărilor de celule din volumul total de producție nu ar conduce neapărat la un eșantion mai reprezentativ. În plus, reprezentativitatea eșantionului a fost stabilită nu numai pe baza volumului producției, ci și în funcție de răspândirea geografică și de o reprezentare echilibrată a producătorilor integrați pe verticală și a celor neintegrați. Reprezentativitatea relativă a volumului producției a fost calculată la nivelul fiecărui tip de produs similar. Pe această bază, s-a considerat că metodologia pentru selectarea eșantionului provizoriu a fost rezonabilă și, prin urmare, eșantionul este considerat reprezentativ pentru industria din Uniune în ceea ce privește produsul care face obiectul anchetei în ansamblu. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă. În ceea ce privește fiabilitatea datelor, eșantionul a fost selectat pe baza informațiilor disponibile în momentul efectuării selecției eșantionului, astfel cum se prevede la articolul 27 din regulamentul de bază. În privința fiabilității datelor utilizate în sprijinul deschiderii anchetei, ancheta nu a descoperit nicio dovadă că datele colectate înaintea deschiderii ar cuprinde lacune semnificative. Prin urmare, se poate presupune în mod rezonabil că baza pe care a fost selectat eșantionul provizoriu a fost suficient de fiabilă. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă.

               (20)

               În ceea ce privește lista de aproximativ 150 de producători suplimentari din Uniune, trebuie remarcat faptul că această informație a fost transmisă cu mult după termenul prevăzut pentru ca părțile interesate să prezinte observații privind componența eșantionului provizoriu, iar producătorii din Uniune să se manifeste și să solicite să fie incluși în eșantion. În plus, aproximativ 30 de producători din Uniune incluși în această listă erau de fapt cunoscuți de Comisie la momentul selectării eșantionului. Mai mult, toți producătorii din Uniune care s-au prezentat după publicarea avizului de deschidere au fost luați în considerare la selectarea eșantionului. Pe această bază, reprezentativitatea eșantionului nu a fost afectată. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă.

               (21)

               După primirea observațiilor, componența eșantionului a fost revizuită, din cauză că au existat indicii că una dintre societățile selectate nu ar fi fost în situația de a coopera pe deplin. Pentru a menține nivelul de reprezentativitate a eșantionului, a fost selectat un producător suplimentar din Uniune. Eșantionul revizuit este constituit, prin urmare, din zece societăți, selectate pe baza celui mai mare volum reprezentativ pentru fiecare nivel de producție, luând în considerare volumul vânzărilor pe piața UE și situarea geografică, ce puteau face în mod rezonabil obiectul anchetei în intervalul de timp disponibil. În urma excluderii plachetelor din definiția produsului în cauză, și astfel din domeniul de aplicare al acestei anchete [a se vedea considerentele (42) — (46) și (349)], eșantionul este alcătuit din opt societăți. Ca urmare, eșantionul de producători din Uniune analizat reprezintă, ca procent din totalul producției din Uniune, între 18 % și 21 % pentru module și între 17 % și 24 % pentru celule și acoperă producătorii integrați pe verticală și pe cei neintegrați. Având în vedere că un procentaj exact ar permite calcularea volumului de producție al producătorului suplimentar din Uniune menționat mai sus și, prin urmare, determinarea identității acestuia, nu se pot dezvălui procentele exacte.

               (22)

               Producătorii din Uniune care au furnizat Comisiei informațiile solicitate în vederea selectării unui eșantion în cadrul prezentei proceduri antisubvenții coincid cu producătorii din Uniune care au furnizat informații relevante în cadrul anchetei paralele antidumping în desfășurare. Mai mult, toți producătorii din Uniune selectați în eșantionul final în cadrul anchetei antidumping au furnizat informațiile relevante și în cadrul prezentei anchete antisubvenții, fapt care i-a permis Comisiei să selecteze un eșantion. Prin urmare, s-a considerat adecvat ca eșantioanele finale ale producătorilor din Uniune în cadrul ambelor proceduri să fie identice.

               (23)

               Guvernul RPC și-a reiterat afirmația potrivit căreia utilizarea confidențialității numelor reclamanților și a producătorilor din Uniune incluși în eșantion nu este garantată. Astfel cum s-a afirmat deja în considerentul 9 din regulamentul provizoriu, producătorii din Uniune au solicitat păstrarea confidențialității numelor lor din cauza riscului de represalii. Comisia a considerat că aceste cereri au fost suficient de întemeiate pentru a li se da curs. Informațiile furnizate Comisiei pentru susținerea riscului de represalii nu pot fi dezvăluite părților terțe, deoarece o astfel de dezvăluire ar contraveni scopului cererii de păstrare a confidențialității. Mai mult, în cazul în care, astfel cum afirmă guvernul RPC, un producător din Uniune își reevaluează poziția și își dezvăluie identitatea prin completarea unei cereri de atac în instanță a regulamentului provizoriu, motivul dezvăluirii informațiilor pe baza cărora a fost acordată anonimitatea nu mai există, deoarece identitatea a fost deja dezvăluită.

               (24)

               În urma comunicării constatărilor finale, China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products („CCCME”) și-a reiterat argumentele referitoare la metoda utilizată pentru selecția eșantionului provizoriu de producători din Uniune. Aceasta susține, în special, că instituțiile nu au luat în considerare 120 de producători. Comisia a abordat deja această problemă în considerentul (9) din regulamentul provizoriu. În plus, instituțiile au verificat activitățile societăților incluse în lista respectivă. S-a dovedit că lista menționată include în special societăți care realizează instalarea, distribuitori, importatori afiliați și producători-exportatori din China, Taiwan și India. Prin urmare, nu s-a putut demonstra că instituțiile nu au luat în considerare un număr important de producători din Uniune. Mai mult, CCCME nu a contestat producția totală a Uniunii prin furnizarea unor cifre alternative, nici nu a oferit dovezi care să arate că reprezentativitatea eșantionului ar fi putut fi afectată, deoarece niciunul dintre eventualii producători suplimentari din Uniune nu ar fi fost inclus în eșantion dacă ar fi fost cunoscut de Comisie.

         (c)   Alcătuirea eșantionului de importatori neafiliați

               (25)

               Dintre cei aproximativ 250 de importatori neafiliați prezentați de reclamant și pe care i-a contactat Comisia, douăzeci de părți au răspuns la formularul de eșantionare anexat la avizul de deschidere, douăsprezece pentru module și un singur răspuns pentru celule. În plus, alte șapte părți s-au prezentat, dar nu au raportat importuri sau revânzări ale produsului în cauză. Eșantionul a fost selectat, în conformitate cu articolul 27 din regulamentul de bază, pentru a acoperi cel mai mare volum reprezentativ de importuri care poate face în mod rezonabil obiectul anchetei ținând seama de timpul disponibil. Pe această bază a fost selectat eșantionul importatorilor neafiliați, alcătuit din doi importatori pentru module și un importator pentru celule, reprezentând aproximativ 2 % — 5 % din totalul importurilor din țara în cauză. Totuși, după primirea răspunsului la chestionar, a devenit evident că activitatea de bază a unuia dintre cei trei importatori se concentrează, de fapt, pe instalațiile solare, și nu pe comerțul cu produsul în cauză. În ceea ce privește activitatea celui de-al doilea importator, aceasta consta în importul de module, și nu în importul de celule. Cu toate acestea, calitatea informațiilor oferite în răspunsul la chestionar nu a fost suficientă pentru ca acesta să fie inclus în analiza importatorilor neafiliați. În plus, ancheta a arătat că majoritatea importurilor pentru produsul în cauză intră pe piața Uniunii prin societățile afiliate producătorilor-exportatori din RPC sau prin societățile care realizează instalarea ori prin dezvoltatorii de proiecte.

               (26)

               În urma instituirii unor măsuri antidumping provizorii în cadrul anchetei antidumping paralele, Comisia a luat legătura și cu alți importatori care cooperaseră deja în cadrul anchetei în etapa deschiderii acesteia, oferind informații de bază cu privire la activitățile lor care au legătură cu produsul ce face obiectul anchetei în cursul perioadei de anchetă, astfel cum se precizează în avizul de deschidere. Scopul a fost acela de a stabili în ce măsură se poate crește mărimea eșantionului de importatori neafiliați. S-au prezentat șase societăți calificate drept importatori neafiliați angajați în comercializarea produsului în cauză (și anume în cumpărarea și revânzarea acestuia), care și-au manifestat disponibilitatea de a coopera în continuare în cadrul anchetei. Dintre cele șase societăți, cinci au oferit răspunsuri până la termenul-limită prevăzut. Din cele cinci răspunsuri primite, numai trei au fost suficient de complete și au permis efectuarea unei evaluări adecvate. Pe această bază, eșantionul de importatori neafiliați a fost extins, fiind alcătuit din patru importatori pentru module, reprezentând cu aproximație între 2 % și 5 % din totalul importurilor efectuate din țara în cauză. Având în vedere structura importatorilor neafiliați, care erau în special IMM-uri, nu a fost posibilă alcătuirea unui eșantion care să dețină o cotă mai importantă, ținând cont de resursele limitate aflate la dispoziția instituțiilor.

         (d)   Răspunsuri la chestionare și verificări

               (27)

               Comisia a trimis chestionare reprezentanților RPC (inclusiv chestionare specifice pentru China Development Bank, Export Import Bank of China, Bank of China, Bank of Shanghai, Sinosure, precum și pentru alte instituții financiare relevante și producători aflați în proprietatea statului care fabrică polisiliciu, sticlă și aluminiu și care au furnizat aceste materii prime industriei vizate în cursul perioadei de anchetă), celor opt producători-exportatori din RPC incluși în eșantion, altor producători-exportatori din RPC care au solicitat aceasta, precum și producătorilor din Uniune incluși în eșantion, importatorilor neafiliați incluși în eșantion și operatorilor din amonte și din aval, precum și asociațiilor acestora care s-au prezentat până la termenele-limită prevăzute în avizul de deschidere. Comisia a contactat și o asociație reprezentativă a consumatorilor.

               (28)

               S-au primit răspunsuri de la guvernul RPC, de la toți producătorii-exportatori incluși în eșantion și de la societățile afiliate acestora din RPC, de la cinci producători-exportatori care au solicitat o examinare individuală, de la toți producătorii din Uniune incluși în eșantion, de la toți importatorii neafiliați din Uniune incluși în eșantion, precum și de la 21 de operatori din amonte și din aval și de la trei asociații ale acestora.

               (29)

               Comisia a căutat și a verificat toate informațiile considerate necesare pentru stabilirea subvenționării, a prejudiciului care rezultă din aceasta și a interesului Uniunii. S-au efectuat vizite de verificare la sediile următoarelor autorități de stat și instituții financiare, ale societăților incluse în eșantion, la sediul unui importator neafiliat, la sediile a doi operatori din amonte și a patru operatori din aval, la sediul asociațiilor și al consultantului independent:

                           (a)

                           Guvernul Republicii Populare Chineze

                                       —

                                       Ministerul Comerțului din China, Beijing, China

                                       —

                                       Huaxia Bank, Beijing, China

                                       —

                                       China Development Bank, Beijing, China

                                       —

                                       Export Import Bank of China, Beijing, China

                                       —

                                       China Export & Credit Insurance Corporation (SINOSURE), Beijing, China

                           (b)

                           Producători din Uniune

                                       —

                                       opt producători din Uniune incluși în eșantion

                           (c)

                           Grupuri de producători-exportatori (și societăți afiliate acestora) din RPC

                                       —

                                       Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd, China

                                       —

                                       Delsolar (Wujiang) Ltd. (Wujiang) Co. Ltd., China

                                       —

                                       Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd., China

                                       —

                                       JingAo Group, China

                                       —

                                       Wuxi Suntech Power Co. Ltd, PRC Power Co. Ltd, China

                                       —

                                       Yingli Green Energy Holding Company, China

                                       —

                                       Zhejiang Yuhui Solar Energy Source Co. Ltd și Renesola Jiangsu Ltd, China

                                       —

                                       Jinko Solar Co. Ltd, China

                           (d)

                           Importator neafiliat din Uniune

                                       —

                                       IBC SOLAR AG, Bad Staffelstein, Germania

                           (e)

                           Operatori din amonte

                                       —

                                       Roth & Rau AG, Hohenstein-Ernsthal, Germania

                                       —

                                       WACKER Chemie AG, Burghausen, Germania

                           (f)

                           Operatori din aval

                                       —

                                       Juwi Solar GmbH, Worrstadt, Germania

                                       —

                                       ValSolar SL, Badajoz, Spania

                                       —

                                       Jayme de la Costa, Pedroso, Portugalia

                                       —

                                       Sunedison, Spain Construction, Madrid, Spania

                           (g)

                           Asociații

                                       —

                                       European Photovoltaic Industry Association („EPIA”), Bruxelles, Belgia

                           (h)

                           Consultant independent

                                       —

                                       Europressedienst, Bonn, Germania

               (30)

               Observațiile prezentate de părțile interesate au fost examinate și luate în considerare după caz.

               (31)

               The Association for Affordable Solar Energy („AFASE”), care reprezintă importatorii, operatorii din aval și operatorii din amonte a pus sub semnul întrebării temeiul juridic al vizitei efectuate la sediul societății Europressedienst, susținând că un consultant independent nu este o parte interesată în conformitate cu articolul 26 din regulamentul de bază. Cu toate acestea, constatări ar trebui să se bazeze pe date fiabile și verificabile ori de câte ori este posibil. Societatea Europressedienst a furnizat informații cu privire la indicatorii macroeconomici pe baza unui contract. Comisia a efectuat o verificare la fața locului la sediul societății respective în virtutea principiului bunei administrări pentru a verifica fiabilitatea și acuratețea datelor pe care și-a bazat constatările.

               (32)

               Guvernul RPC a afirmat că au fost violate drepturile sale la apărare în legătură cu accesul la dosarele puse la dispoziție pentru consultare de către părțile interesate deoarece (i) din dosarele neconfidențiale au lipsit informații fără furnizarea unor „motive întemeiate” sau a unor rezumate suficient de detaliate sau, în mod excepțional, a motivelor pentru lipsa rezumatului neconfidențial, (ii) versiunea neconfidențială a unui întreg răspuns la chestionar din partea unui producător din Uniune lipsea și (iii) întârzierile pentru punerea la dispoziția părților interesate a versiunilor neconfidențiale ale răspunsurilor producătorilor din Uniune la chestionar erau excesive.

               (33)

               (i) Referitor la afirmația privind lipsa informațiilor din dosarul deschis consultării, partea interesată nu a specificat informațiile la care se referă. (ii) Afirmația referitoare la lipsa versiunii neconfidențiale pentru un întreg răspuns la chestionar este incorectă. (iii) În ceea ce privește întârzierile în punerea la dispoziție a răspunsurilor neconfidențiale la chestionare ale producătorilor din Uniune incluși în eșantion, părții interesate i s-a explicat că adăugarea chestionarelor la dosarul neconfidențial se făcea numai după verificarea acestora cu privire la caracterul lor complet și la caracterul rezonabil al rezumatelor. Pentru a asigura dreptul producătorilor din Uniune la anonimitate, s-a confirmat, de asemenea, faptul că versiunile neconfidențiale ale chestionarelor nu dezvăluiau identitatea producătorului din Uniune în cauză. Prin urmare, în anumite cazuri, versiunile neconfidențiale trebuiau să fie corectate în consecință de către partea care le-a transmis, înainte ca acestea să poată fi puse la dispoziția celorlalte părți interesate.

               (34)

               În orice caz, se consideră că aceasta nu a afectat în niciun fel drepturile părților la apărare. Comisia a oferit tuturor părților interesate ocazia de a răspunde la informațiile incluse în dosarul pus la dispoziție pentru consultare în timp util pentru luarea în considerare a observațiilor lor, dacă acestea erau întemeiate și garantate înainte ca în cursul anchetei să fi fost trase concluzii. Părțile interesate au avut ocazia de a prezenta observații la chestionarele producătorilor din Uniune și după comunicarea constatărilor provizorii și finale. Prin urmare, deși comunicările constatărilor și accesul la dosarul pus la dispoziție pentru consultarea de către părțile interesate se bazează pe dispoziții legale diferite, este de remarcat faptul că părțile interesate au avut nenumărate ocazii de a-și prezenta observațiile cu privire la toate informațiile puse la dispoziție de orice parte la anchetă. Prin urmare, această afirmație trebuie respinsă.

               (35)

               Toate părțile interesate au fost informate cu privire la faptele și considerațiile esențiale pe baza cărora se intenționa recomandarea instituirii de taxe compensatorii la importurile de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie (și anume celule) originare sau expediate din Republica Populară Chineză (denumită în continuare „comunicarea constatărilor finale”). Tuturor părților le-a fost acordată o perioadă în care au putut trimite observații cu privire la comunicarea constatărilor finale.

               (36)

               Observațiile prezentate de părțile interesate au fost examinate și luate în considerare după caz.

         1.5.   Acceptarea unui angajament în vederea stabilirii taxelor definitive

               (37)

               În urma comunicării constatărilor finale, Comisia a primit o ofertă modificată pentru un angajament din partea producătorilor-exportatori, împreună cu China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products, care se referă și la ancheta antidumping desfășurată în paralel. Prin Decizia de punere în aplicare 2013/707/UE a Comisiei din 4 decembrie 2013 de confirmare a acceptării unui angajament oferit în legătură cu procedurile antidumping și antisubvenție privind importurile de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie (și anume celule) originare sau expediate din Republica Populară Chineză pentru perioada de aplicare a măsurilor definitive (6), Comisia a confirmat acceptarea angajamentului menționat.

         1.6.   Perioada de anchetă și perioada luată în considerare

               (38)

               Ancheta privind subvenționarea și prejudiciul a vizat perioada cuprinsă între 1 iulie 2011 și 30 iunie 2012 (denumită în continuare „perioada de anchetă” sau „PA”). Examinarea tendințelor relevante pentru evaluarea prejudiciului a acoperit perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2009 și sfârșitul PA (denumită în continuare „perioada luată în considerare”).

         2.   PRODUSUL ÎN CAUZĂ ȘI PRODUSUL SIMILAR
   2.1.   Produsul în cauză

               (39)

               Produsul în cauză, definit în etapa deschiderii anchetei, constă în module sau panouri fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin, precum și celule și plachete de tipul celor utilizate în modulele sau panourile fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin, originare sau expediate din Republica Populară Chineză. Celulele și plachetele au o grosime de maximum 400 de micrometri. Acest produs este încadrat în prezent la codurile NC ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 și ex 8541 40 90.

               (40)

               Următoarele tipuri de produse sunt excluse din definiția produsului în cauză:

                           —

                           încărcătoarele solare care constau din mai puțin de șase celule, sunt portabile și furnizează energie electrică pentru dispozitive sau încarcă baterii,

                           —

                           produsele fotovoltaice cu strat subțire,

                           —

                           produse fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin care sunt integrate permanent în produse electrice, în cazul în care produsele electrice au altă funcție decât generarea de energie electrică și în cazul în care aceste produse electrice consumă electricitatea generată de celula/celulele fotovoltaică/fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin integrată/integrate.

         2.2.   Produsul similar

               (41)

               Ancheta a arătat că produsul în cauză, precum și produsul fabricat și vândut în Uniune de către industria din Uniune au aceleași caracteristici fizice, chimice și tehnice, precum și aceleași utilizări finale de bază. Prin urmare, aceste produse sunt considerate ca fiind similare, în sensul articolului 2 litera (c) din regulamentul de bază.

         2.3.   Afirmații cu privire la definiția produsului
   2.3.1.   Excluderea plachetelor

               (42)

               Părțile interesate au susținut că plachetele ar trebui să fie excluse din definiția produsului, deoarece nu au aceleași caracteristici fizice, chimice și tehnice de bază ca și celulele și modulele. În legătură cu același subiect, pe lângă argumentele aduse înainte de publicarea regulamentului antidumping provizoriu, au mai fost aduse ulterior două argumente suplimentare.

               (43)

               În primul rând, părțile interesate au susținut că plachetele pot fi utilizate și în alte scopuri în afară de producția de celule, în special la fabricarea circuitelor integrate și a altor microdispozitive. În această privință, se observă că nu toate plachetele sunt incluse în definiția produsului din cadrul prezentei anchete, definiție care se limitează la „plachete de tipul celor utilizate în modulele sau panourile fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin”, și că plachetele respective au „o grosime de maximum 400 de micrometri”. Chiar dacă plachetele sunt în mod cert incluse și în alte aplicații, ancheta nu a inclus în niciun moment plachete utilizate la fabricarea altor produse, cum ar fi circuitele integrate. În plus, nu s-au prezentat producători, importatori sau utilizatori activi pe piața acestor tipuri diferite de plachete care să susțină că plachetele lor ar face obiectul înregistrării sau al unor taxe provizorii antidumping. Prin urmare, se concluzionează că aceste alte tipuri de plachete nu intră în definiția produsului din cadrul prezentei anchete. În plus, aceasta arată că plachetele nu au neapărat aceeași utilizare finală ca celulele și modulele.

               (44)

               În al doilea rând, se susține că o plachetă neprelucrată nu prezintă niciuna dintre proprietățile electrice esențiale care disting celulele și modulele solare de alte produse. Este de reținut în special faptul că plachetele nu au capacitatea de a genera energie electrică din lumina solară, ceea ce constituie funcția-cheie a celulelor și modulelor fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin.

               (45)

               Într-adevăr, ancheta a arătat că plachetele nu dobândesc funcția de generare a energiei electrice din lumina solară decât după ce sunt transformate în celule. Conversia este efectuată de celulele care absorb lumina și o transformă în energie electrică prin intermediul siliciului cristalin. Celulele au o joncțiune pozitiv-negativă, care are rolul de a colecta și de a transmite electricitatea generată de celulă. Pentru asamblarea modulelor, celulele sunt lipite unele de altele cu sârme sau benzi metalice plate, rezultând un șir de celule. Acestea se laminează între plăci. În general, placa superioară este din sticlă, iar cea de suport este polimerică. De obicei, se utilizează rame care să permită montarea la fața locului (de exemplu, pe acoperișuri). Modulul poate să aibă sau nu un invertor.

               (46)

               Având în vedere caracteristicile fizice și tehnice de bază diferite, definite în cursul anchetei cum ar fi, printre altele, funcția de generare a energiei electrice din lumină solară, s-a concluzionat că plachetele ar trebui să fie excluse din definiția produsului în cauză și deci și din domeniul de aplicare al prezentei anchete.

         2.3.2.   Caracteristicile fizice, chimice și tehnice și utilizări finale

               (47)

               Mai multe părți interesate au susținut că ancheta nu poate viza două produse cu caracteristici fizice, chimice și tehnice diferite și, prin urmare, modulele și celulele ar trebui să facă obiectul a două anchete separate. În plus, acestea au susținut că nu este clar dacă ancheta acoperă un singur produs sau două produse distincte și, prin urmare, că nu beneficiază de toate posibilitățile de a-și apăra interesele.

               (48)

               Producția de celule-module este un singur proces de producție, cu diferite etape de producție. Celulele determină caracteristicile produsului finit (și anume modulele). Ancheta a arătat că producția de celule este direct și exclusiv dedicată fabricării de module; modulele și celulele au aceleași caracteristici fizice, chimice și tehnice (determinate de materia primă utilizată) și au aceleași utilizări finale de bază, și anume sunt vândute în scopul integrării în sisteme solare fotovoltaice. Performanța modulelor este legată direct de performanța celulelor.

               (49)

               În avizul de deschidere a anchetei s-a precizat în mod clar că modulele și celulele constituie produsul care face obiectul anchetei. Prin urmare, părțile interesate au avut toate posibilitățile de a-și apăra interesele pe baza produsului în cauză, astfel cum a fost definit. Din aceste motive, argumentele au fost respinse.

         2.3.3.   Nomenclatura diferită

               (50)

               S-a afirmat, de asemenea, că modulele și celulele nu pot fi considerate un singur produs, întrucât au coduri NC din opt cifre, subpoziții din șase cifre și poziții tarifare din patru cifre în cadrul Sistemului armonizat (SA) diferite. În acest sens, este de remarcat faptul că atât celulele, cât și modulele, pot fi declarate la poziția tarifară 8541 40 90, în timp ce codurile de la poziția tarifară 8501 sunt destinate generatoarelor electrice în general, și nu în special produselor solare. Din aceste motive, argumentul a fost respins.

         2.3.4.   Valoarea adăugată a celulelor

               (51)

               Mai multe părți au susținut că valoarea adăugată de procesul de conversie a celulelor reprezintă cea mai mare parte din valoarea unui modul și că, prin urmare, celulele trebuie considerate un produs distinct.

               (52)

               Ancheta a arătat că producția de celule este cea mai complexă etapă, din punct de vedere tehnologic, din procesul de producție. Cu toate acestea, s-a dovedit, de asemenea, că cele două etape de prelucrare sunt legate între ele și că valoarea adăugată nu este concentrată într-o anumită etapă a procesului de producție, ci este repartizată de-a lungul întregului proces. Din aceste motive, argumentul a fost respins.

         2.3.5.   Piețele comerciale separate

               (53)

               Unele părți interesate au afirmat că modulele și celulele au piețe comerciale separate și că, prin urmare, ar trebui să fie tratate ca produse diferite, lucru dovedit, de asemenea, de faptul că un număr mare de producători nu sunt integrați pe verticală.

               (54)

               Modulele și celulele nu pot fi considerate produse distincte, ale căror prețuri variază doar în funcție de factori de piață. De fapt, prețurile lor sunt strict interconectate și afectate de prețul polisiliciului. De asemenea, așa cum s-a arătat și mai sus, la considerentul (49), produsul în cauză este fabricat printr-un singur proces de producție cu diferite etape. Faptul că unii producători nu sunt integrați pe verticală ține doar de decizii comerciale și de economii de scară și nu infirmă această concluzie. Din aceste motive, acest argument a trebuit respins.

         2.3.6.   Utilizarea finală și interschimbabilitate

               (55)

               Mai multe părți interesate au susținut că modulele și celulele trebuie tratate ca produse diferite, având în vedere faptul că acestea au utilizări finale diferite și nu sunt interschimbabile.

               (56)

               După cum s-a menționat mai sus, ancheta a arătat că procesul de producție a celulelor-modulelor este un singur proces de producție și, prin urmare, problema interschimbabilității între diferitele etape ale unui singur proces de producție nu se aplică. În plus, modulele și celulele au aceeași utilizare finală, convertirea luminii solare în energie electrică și, prin urmare, nu pot fi utilizate pentru alte aplicații.

         2.3.7.   Canalele de distribuție

               (57)

               Una dintre părțile interesate a afirmat că modulele și celulele nu au aceleași canale de distribuție și ar trebui, prin urmare, să nu fie considerate un singur produs. Ancheta a arătat că modulele și celulele pot fi distribuite prin canale de distribuție diferite sau similare. Cu toate acestea, principalele criterii pentru a defini un singur produs sunt aceleași caracteristici fizice, chimice și tehnice și aceleași utilizări finale. Având în vedere considerentele (47) — (49) de mai sus, concluzia este, prin urmare, că existența unor canale de distribuție diferite nu se consideră un element determinant. Prin urmare, acest argument trebuie respins.

         2.3.8.   Percepția consumatorului

               (58)

               S-a afirmat că modulele și celulele diferă în mod substanțial în ceea ce privește percepția consumatorului și că, prin urmare, nu ar trebui considerate un singur produs.

               (59)

               La fel ca mai sus, principalele criterii pentru a defini un singur produs sunt aceleași caracteristici fizice, chimice și tehnice și aceleași utilizări finale. Având în vedere considerentele (47) — (49), concluzia este, prin urmare, că o percepție diferită a consumatorului nu se consideră un element determinant. Prin urmare, acest argument trebuie respins.

         2.3.9.   Anchete separate pentru celule și module

               (60)

               Părțile interesate au reiterat faptul că celulele și modulele nu sunt un singur produs și, prin urmare, ar trebui să fie evaluate în mod separat. Cu toate acestea, spre deosebire de plachete, celulele și modulele au aceeași proprietate de bază, și anume capacitatea de a genera energie electrică din lumină solară. În consecință, aceste argumente au fost respinse.

               (61)

               În urma comunicării constatărilor finale, un exportator a susținut că celulele singure nu pot produce energie electrică. Pentru producerea energiei electrice, acestea ar trebui să fie integrate în module. Cu toate acestea, fiecare celulă are capacitatea de a genera singură energie electrică din lumină solară, de regulă aproximativ 4W. Deși această putere poate fi insuficientă pentru majoritatea aplicațiilor, care necesită un ansamblu de celule integrate în module, acest lucru nu înseamnă că o singură celulă nu dispune de capacitatea de a genera energie electrică.

               (62)

               În urma comunicării constatărilor finale, un exportator a afirmat, de asemenea, că celulele nu sunt doar un alt tip de modul, ci un produs complet diferit. În fapt, celula este o componentă cheie a unui modul. Fiind o componentă cheie, o celulă nu este, în mod clar, „un produs complet diferit”, deoarece modulele și celulele prezintă aceleași caracteristici de bază de generare a energiei electrice din lumina solară, astfel cum se indică la considerentul (60).

               (63)

               În plus, aceeași parte a susținut că, atunci când au fost selectate eșantioanele de producători din Uniune și de exportatori chinezi, diferența dintre celule și module a fost luată în considerare. Prin urmare, ar fi trebuit să fie stabilite niveluri diferite ale taxelor pentru module și celule. În acest sens, se confirmă faptul că diferența dintre module și celule a fost într-adevăr luată în considerare la selectarea eșantioanelor de producători din Uniune și de exportatori chinezi, astfel cum se menționează în considerentele (10) și (14) din regulamentul antidumping provizoriu. Cu toate acestea, aceasta s-a făcut doar pentru a se asigura faptul că eșantionul este reprezentativ și, prin urmare, nu înseamnă că celulele și modulele nu ar trebui să fie considerate un singur produs în cauză, sau că ar trebui să se stabilească niveluri diferite ale taxelor pentru celule și module. Într-adevăr, pentru a se asigura faptul că eșantionul este reprezentativ pentru toate tipurile de produs, a fost important să se facă distincția între celule și module la selectarea eșantionului. Mai mult, având în vedere că a existat un anumit grad de incertitudine în ceea ce privește considerarea celulelor și modulelor ca fiind un singur produs sau două produse distincte, a fost necesar să se asigure reprezentativitatea pentru ambele posibilități.

               (64)

               Producătorii-exportatori au afirmat că, deoarece angajamentul impune prețuri minime la import și volume diferite pentru celule și module, se confirmă faptul că modulele și celulele sunt produse distincte care necesită două anchete distincte. Cu toate acestea, prețurile minime la import diferite sunt doar un indiciu că celulele și modulele reprezintă diferite grupe de tipuri de produs care sunt vândute la prețuri diferite. Prin urmare, este necesară definirea unor prețuri diferite pentru ca prețurile minime la import să aibă sens.

               (65)

               De asemenea, faptul că celulele și modulele reprezintă grupe distincte de tipuri de produs nu este, în sine, relevant pentru definiția produsului în cauză. Pentru definiția produsului în cauză este suficient faptul că produsele prezintă aceleași caracteristici de bază și utilizări finale, acesta fiind cazul modulelor și celulelor, astfel cum se menționează în considerentele (46) și, respectiv, (71).

               (66)

               Guvernul RPC a susținut că evaluarea care a determinat că celulele și modulele reprezintă un singur produs în cauză nu abordează o serie de criterii definite de Organul de apel în CE — azbest
                   (7). Aceste criterii sunt utilizate pentru definiția „produsului similar”, și nu pentru produsul în cauză. Cu alte cuvinte, aceste criterii trebuie utilizate pentru a defini produsul similar, de exemplu produsul similar produs de industria din Uniune, care este apoi comparat cu produsul în cauză exportat de producătorii-exportatori chinezi. Aceste criterii nu sunt, prin urmare, pertinente pentru definirea produsului în cauză. În orice caz, instituțiile observă că aplicarea criteriilor utilizate în CE — azbest pentru definiția produsului în cauză în cazul de față nu ar avea rezultate diferite. Primul și al doilea criteriu (proprietățile, natura și calitatea, respectiv, utilizările finale) sunt identice cu criteriile proprietăți fizice, chimice și tehnice și utilizări finale, utilizate în considerentele precedente. Al treilea criteriu (gustul și obiceiurile consumatorilor) nu este cu adevărat util în cazul de față, deoarece celulele reprezintă componenta-cheie a modulelor; în ceea ce privește al patrulea criteriu, clasificarea tarifară, este de remarcat faptul că atât celulele, cât și modulele, pot fi declarate la poziția tarifară 8541 40 90, în timp ce codurile de la poziția tarifară 8501 sunt destinate generatoarelor electrice în general, și nu în special produselor solare.

               (67)

               Alte părți interesate au susținut că o aplicare obiectivă a criteriilor elaborate de Curtea de Justiție în cauzele anterioare (8) ar duce la concluzia că modulele și celulele sunt produse diferite. În acest sens, este de remarcat faptul că Curtea a indicat doar o serie de criterii care pot fi luate în considerare și nu există nicio obligație de a utiliza toate criteriile în toate cazurile, întrucât nu toate sunt relevante. Aceste criterii au fost evaluate în considerentele (27) — (39) din regulamentul antidumping provizoriu, unde s-a constatat că o serie de criterii nu sunt relevante în cazul de față. În cauza Brosmann, evaluarea care a decis dacă diferite tipuri de pantofi aparțin „produsului în cauză” a fost, de asemenea, efectuată numai pe baza a trei criterii care au fost considerate a fi relevante. Deoarece părțile interesate nu au oferit niciun raționament conform căruia aplicarea obiectivă a criteriilor ar duce la concluzia că modulele și celulele sunt produse diferite, argumentul nu poate fi acceptat.

               (68)

               În plus, se reamintește faptul că celulele și modulele au aceleași utilizări finale de bază, și anume sunt vândute în scopul integrării în sisteme solare fotovoltaice. Performanța modulelor este direct legată de performanța celulelor, astfel cum se indică în considerentul (28) din regulamentul antidumping provizoriu.

               (69)

               O parte interesată a argumentat că, deoarece plachetele au fost excluse din definiția produsului, iar producerea modulelor din celule implică un proces semnificativ de prelucrare, argumentul conform căruia celulele și modulele au aceleași utilizări finale ar trebui, de asemenea, respins. S-a afirmat, de asemenea, că evaluarea care a concluzionat că modulele și celulele au aceleași utilizări finale se bazează pe ipoteza că plachetele, modulele și celulele rezultă din același proces de producție.

               (70)

               În primul rând, concluzia că evaluarea care a concluzionat că modulele și celulele au aceleași utilizări finale se bazează pe procesul de producție este greșită. Deși cele două afirmații se găsesc, într-adevăr, în același considerent (36) din regulamentul antidumping provizoriu, acest lucru nu înseamnă că o concluzie se bazează pe cealaltă ipoteză menționată. Cuvântul „mai mult” care separă cele două afirmații arată clar faptul că a doua afirmație nu se bazează pe prima. În plus, cele două afirmații abordează chestiuni separate de la rubrica „Utilizarea finală și interschimbabilitate”. Prima afirmație privind procesul de producție se referă la interschimbabilitate, în timp ce a doua afirmație se referă la utilizarea finală. Presupunerea conform căreia evaluarea care a concluzionat că modulele și celulele au aceleași utilizări finale se bazează pe ipoteza că plachetele, modulele și celulele rezultă din același proces de producție este, prin urmare, incorectă.

               (71)

               În ceea ce privește utilizarea finală reală a celulelor și modulelor, părțile interesate nu contestă faptul că modulele și celulele sunt vândute în scopul integrării în sistemele solare fotovoltaice. Prin urmare, se confirmă concluzia că modulele și celulele au aceeași utilizare finală.

         2.3.10.   Produsele cu strat subțire

               (72)

               O parte interesată a afirmat că produsele fotovoltaice cu strat subțire ar trebui incluse în definiția produsului în cauză, argumentând că acestea au aceleași caracteristici fizice, chimice și tehnice și aceleași utilizări finale de bază.

               (73)

               Produsele fotovoltaice cu strat subțire sunt excluse în mod clar din definiția produsului [a se vedea considerentul (40) de mai sus]. Produsele fotovoltaice cu strat subțire au caracteristici fizice, chimice și tehnice diferite față de produsul în cauză. Acestea sunt fabricate în urma unui proces de producție diferit și nu din siliciu cristalin, care constituie principala materie primă pentru producția de module și celule. Acestea au o eficiență mai scăzută a conversiei și un randament energetic mai mic și, prin urmare, nu sunt adecvate pentru aceleași tipuri de aplicații ca și cele vizate de produsul în cauză. Din aceste motive, aceste argumente trebuie respinse.

         2.3.11.   Produsele semifinite

               (74)

               În plus, s-a susținut că celulele ar trebui considerate produse conductoare semifinite, în timp ce modulele sunt produse finite: prin urmare, acestea nu ar trebui considerate un singur produs.

               (75)

               Așa cum s-a arătat mai sus, principalele criterii pentru a defini un singur produs sunt aceleași caracteristici fizice, chimice și tehnice și aceleași utilizări finale. Prin urmare, având în vedere considerentele (47) — (49), concluzia este că diferența între produse finite sau semifinite nu este considerată un element determinant. Prin urmare, acest argument trebuie respins.

         2.3.12.   Încărcătoarele solare

               (76)

               O parte interesată a solicitat excluderea panourilor solare dedicate exclusiv încărcării bateriilor de 12V, pe baza faptului că acestea au o altă utilizare finală decât modulele de conectare la rețea, din cauza faptului că generează o tensiune mult mai scăzută și, prin urmare, nu sunt adecvate pentru conectarea la rețea.

               (77)

               În conformitate cu avizul de deschidere, încărcătoarele solare care constau din mai puțin de șase celule, sunt portabile și furnizează energie electrică pentru dispozitive sau încarcă baterii sunt excluse din definiția produsului care face obiectul anchetei. Modulele din mai mult de șase celule dedicate exclusiv încărcării bateriilor au aceleași caracteristici de bază și aceeași performanță ca și modulele de conectare la rețea. Ele utilizează o tensiune în circuit deschis mai joasă decât cea utilizată la modulele de conectare la rețea. În ciuda acestei diferențe, ancheta a arătat că acest tip de module pot fi conectate la rețeaua electrică. Tensiunea mai scăzută poate fi ușor compensată de o creștere a dimensiunii și/sau a numărului de celule. Prin urmare, modulele dedicate încărcării bateriilor și care constau din mai mult de șase celule se încadrează în definiția produsului în cauză.

               (78)

               De asemenea, părțile interesate au susținut că definiția „încărcătoarelor solare care constau din mai puțin de șase celule” este prea restrânsă și ar trebui să fie extinsă la produsele care au o funcție similară și care nu sunt vizate de această definiție, cum ar fi produsele de dimensiuni similare care utilizează un număr mai mare de celule mai mici.

               (79)

               În plus, părțile interesate au susținut că definiția „produselor fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin care sunt integrate permanent în produse electrice” este prea restrânsă, deoarece este exclus numai produsul electric complet, în timp ce componentele solare care urmează să fie integrate în produsele electrice nu sunt în mod necesar excluse.

               (80)

               Într-adevăr, o analiză a argumentelor prezentate de către diversele părți interesate arată că este mai adecvat să se definească excluderea acestor produse pe baza standardelor tehnice decât pe baza numărului de celule. S-a stabilit în special că definițiile standardului „IEC 61730-1 Application Class C” definesc într-un mod mai adecvat produsele care ar trebui să fie excluse din domeniul de aplicare a măsurilor.

               (81)

               În urma comunicării constatărilor finale, s-au primit observații privind excluderea bazată pe standardul internațional menționat mai sus. S-a susținut că, mai degrabă decât trimiterea la standard, ar fi mai adecvat să se definească excluderea pe baza tensiunii de ieșire și puterii de ieșire, și anume „module sau panouri cu o tensiune de ieșire de maximum 50 V CC și o putere de ieșire de maximum 50 W exclusiv pentru utilizare directă ca încărcătoare de baterii în sisteme cu aceleași caracteristici de tensiune și putere”. Acest argument poate fi acceptat, iar excluderea este determinată în final conform acestei definiții.

         2.3.13.   Modulele solare integrate în acoperiș

               (82)

               O altă parte interesată a susținut că modulele solare integrate în acoperiș ar trebui să fie excluse din definiția produsului din cadrul prezentei anchete, deoarece combină funcționalitatea unui modul solar cu cea a unei țigle sau plăci de ardezie pentru acoperiș. Ca atare, ele nu sunt interschimbabile în mod direct cu un modul solar standard.

               (83)

               Cu toate acestea, ancheta a arătat că atât modulele standard, cât și modulele solare integrate în acoperiș trebuie să respecte aceleași standarde electrice. Deși modulul solar integrat în acoperiș nu poate fi înlocuit ca atare cu un modul standard, el poate fi înlocuit cu un modul standard la care se adaugă țigle sau plăci de ardezie pentru acoperiș. Prin urmare, aceste produse au aceeași proprietate tehnică de bază de a genera energie electrică din lumina solară. Funcționalitatea adăugată (care este, de altfel, asigurată de materialul acoperișului) nu este considerată esențială și nu garantează excluderea modulelor solare integrate în acoperiș din definiția produsului.

               (84)

               În urma comunicării constatărilor finale, aceeași parte interesată a susținut că absența interschimbabilității duale între modulele solare integrate în acoperiș și modulele solare standard este un indiciu că modulele solare integrate în acoperiș ar trebui să fie excluse din domeniul de aplicare al măsurilor, făcând trimitere la cauza încălțăminte
                   (9) în general și la încălțămintea cu tehnologie specială pentru atletism „STAF” în particular. Cu toate acestea, motivele excluderii STAF au fost numeroase, iar absența interschimbabilității duale, în sine, nu a fost considerată un motiv suficient de Tribunal în cauza Brosmann
                   (10), ceea ce a confirmat faptul că produse foarte diferite, cum ar fi ghetele pentru oraș și ghetele pentru drumeții, pot fi, într-adevăr, considerate produs în cauză într-o singură anchetă antidumping în ciuda diferențelor dintre acestea.

               (85)

               În plus, partea interesată a susținut că absența producției în UE și faptul că partea interesată deține drepturi de proprietate intelectuală ar reprezenta o confirmare a faptului că modulele solare integrate în acoperiș sunt inovatoare și diferite de orice alt produs. Cu toate acestea, referindu-ne din nou la cauza încălțăminte menționată de partea interesată, Tribunalul a hotărât în cauza Brosmann că „lipsa producției comunitare a acestui tip de încălțăminte și existența unui brevet nu sunt concludente.” (11). Prin urmare, încălțămintea cu tehnologie brevetată a fost considerată produs în cauză în cazul respectiv.

               (86)

               De asemenea, partea interesată a susținut că modulele solare integrate în acoperiș ar trebui să fie excluse din definiția produsului în cauză, deoarece acestea sunt vândute la prețuri semnificativ mai ridicate decât modulele standard. De asemenea, în cauza încălțăminte, STAF cu un preț peste un anumit prag au fost excluse din definiția produsului în cauză. În acest sens, se remarcă faptul că modulele solare integrate în acoperiș combină funcționalitatea modulelor solare și a țiglelor sau ardeziei din acoperiș, astfel cum se indică în considerentul (83). Prin urmare, o comparație directă a prețurilor nu are sens, deoarece funcționalitatea suplimentară conduce, în mod evident, la prețuri mai ridicate.

               (87)

               Ca răspuns la acest argument, partea interesată a susținut că, pe baza acestui raționament, invocarea diferențelor de preț ca un indicator suplimentar care să justifice excluderea din definiția produsului ar fi imposibilă în orice împrejurare. Cu toate acestea, această interpretare este prea generală. Ceea ce se afirmă în considerentul anterior este doar faptul că, în acest caz particular în care modulele solare integrate în acoperiș combină funcționalitatea produsului în cauză cu cea a unui alt produs (în cazul de față țiglă sau ardezie), prețul este în mod evident fără importanță. Acest lucru nu înseamnă că, în alte cazuri, diferența de preț nu poate fi un indicator util pentru a stabili dacă un produs ar trebui să fie exclus din definiția produsului în cauză.

               (88)

               În cele din urmă, partea interesată a susținut că furnizorul său de module solare integrate în acoperiș ar trebui să beneficieze de acces la angajamentul privind prețurile minime. Cu toate acestea, se pare că exportatorul chinez respectiv nu a cooperat la anchetă și, fiind parte necooperantă, nu este eligibil să participe la acord. Prin urmare, aceste solicitări nu pot fi acceptate.

         2.3.14.   Celulele mono- și multicristaline

               (89)

               O parte interesată a susținut că în Uniune nu se produc celule monocristaline și că exporturile sale de celule monocristaline nu se află în concurență cu industria din UE. Ancheta a arătat că în Uniune se produc totuși celule monocristaline. Prin urmare, acest argument a fost respins. În orice caz, Tribunalul a hotărât în cauza Brosmann că absența producției comunitare a unui anumit tip de produs nu este decisivă.

         2.3.15.   Clauza „expediat din”

               (90)

               Unele părți interesate au afirmat că extinderea sferei de cuprindere a anchetei la produsele „expediate din” RPC este nejustificată, atâta timp cât cazul a fost deschis numai împotriva produselor originare din RPC.

               (91)

               Cu toate acestea, produsele expediate din RPC au fost deja incluse în etapa deschiderii anchetei. La punctul 5 din avizul de deschidere se precizează că „societățile care transportă produsul în cauză din Republica Populară Chineză, dar care consideră că o parte sau chiar toate aceste exporturi nu își au originea vamală în Republica Populară Chineză, sunt invitate să ia parte la această anchetă și să furnizeze toate informațiile relevante”. Prin urmare, este clar că toate societățile care expediază produse din RPC au avut ocazia de a coopera în cadrul acestei anchete. În plus, deoarece produsul care face obiectul anchetei încorporează în mod frecvent componente și piese din diferite țări, la punctul 5 din avizul de deschidere s-a anunțat că dispoziții speciale „pot fi adoptate” cu privire la această chestiune.

               (92)

               Prin urmare, se consideră că toți operatorii economici afectați au fost informați în mod corespunzător cu privire la posibilitatea adoptării unor dispoziții speciale privind produsele expediate din RPC, dacă va fi cazul, și au fost invitați să coopereze în cadrul anchetei. Astfel, domeniul de aplicare al anchetei nu a fost extins la produsele „expediate din RPC”, întrucât acestea au făcut obiectul anchetei de la bun început.

               (93)

               În urma comunicării constatărilor definitive, părțile interesate au susținut că indiferent de dispozițiile din avizul de deschidere menționat la considerentul (91), ancheta s-a limitat la produsele originare din RPC și nu a evaluat impactul produselor expediate din RPC.

               (94)

               În acest sens, se remarcă faptul că următoarele măsuri au fost luate pentru a se asigura că toate produsele expediate din RPC au fost evaluate în cursul anchetei, și nu numai produsele originare din RPC:

                           —

                           Toate societățile care expediază produsul în cauză din RPC au fost invitate să participe la anchetă, indiferent de originea produselor.

                           —

                           În anexa A la avizul de deschidere, exportatorii au fost invitați să transmită informații privind toate produsele fabricate de către societate. Aceste informații nu au fost limitate la produsele originare din RPC.

                           —

                           Pe baza acestor informații, care conțineau toate exporturile către UE, indiferent de originea produselor, a fost selectat un eșantion reprezentativ.

                           —

                           Producătorii incluși în eșantion au primit un chestionar pentru „producători care exportă către Uniunea Europeană”, iar RPC a fost menționată ca „țara în cauză”, nu ca țara de origine. Prin urmare, a fost clar că au fost examinate toate produsele, indiferent de originea lor.

               (95)

               Pe această bază, se concluzionează că ancheta a inclus toate produsele originare sau expediate din RPC, iar constatările anchetei, inclusiv privind subvențiile și prejudiciul, acoperă toate produsele originare sau expediate din RPC.

               (96)

               În urma comunicării constatărilor finale, anumite părți interesate au susținut că plângerea conținea numai elemente de probă prima facie privind importurile de panouri solare originare din RPC, nu și privind produsele expediate din RPC. În acest sens, trebuie clarificat faptul că plângerea acoperea într-adevăr produsele „din RPC”, ceea ce se poate vedea pe pagina de gardă care poartă ștampila, prezentată de solicitant. Înainte de această pagină, există o altă pagină la dosar în care se utilizează, într-adevăr, formularea „originare din Republica Populară Chineză”. Însă aceasta nu face parte din documentul prezentat de reclamant, ci a fost adăugată ca pagină de gardă de către serviciile Comisiei, utilizând numele anchetei în loc de repetarea titlului plângerii. Prin urmare, se consideră că plângerea viza toate produsele provenite din RPC, indiferent dacă erau originare sau nu din RPC.

               (97)

               De asemenea, producătorii-exportatori chinezi au afirmat că nu se poate aștepta în mod rezonabil ca producătorii-exportatori din țările terțe să fi știut că și produsele lor ar putea să facă obiectul anchetei. În această privință, se remarcă faptul că măsurile nu se aplică produselor care sunt în tranzit în sensul articolului V din GATT. Prin urmare, producătorii-exportatori care nu au operațiuni în RPC nu sunt afectați de aceste măsuri. În plus, niciun producător-exportator din țările terțe nu a făcut cunoscut faptul că produsele pe care le exportă ar face obiectul măsurilor.

               (98)

               Aceiași producători-exportatori au susținut că producătorii-exportatori din țările terțe nu au fost invitați să se facă cunoscuți și nu le-a fost oferită posibilitatea de a demonstra că produsele lor nu sunt subvenționate. Instituțiile consideră că producătorii-exportatori care nu au nicio operațiune în RPC nu sunt afectați de măsuri, deoarece produsele lor, în cazul în care sunt expediate din RPC, au fost în tranzit. Toți ceilalți producători-exportatori au fost informați prin avizul de deschidere că operațiunile lor fac obiectul anchetei.

         2.3.16.   Concluzie

               (99)

               Având în vedere cele de mai sus, produsul este definit în mod definitiv ca fiind reprezentat de module sau panouri fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și de celule de tipul celor utilizate în modulele sau panourile fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin, originare sau expediate din Republica Populară Chineză, cu excepția cazului în care acestea se află în tranzit în sensul articolului V din GATT. Celulele au o grosime de maximum 400 de micrometri. Acest produs este încadrat în prezent la codurile NC ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 și ex 8541 40 90.

               (100)

               Următoarele tipuri de produse sunt excluse din definiția produsului în cauză:

                           —

                           încărcătoarele solare care constau din mai puțin de șase celule, sunt portabile și furnizează energie electrică pentru dispozitive sau încarcă baterii;

                           —

                           produsele fotovoltaice cu strat subțire,

                           —

                           produse fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin care sunt integrate permanent în produse electrice, în cazul în care produsele electrice au altă funcție decât generarea de energie electrică și în cazul în care aceste produse electrice consumă electricitatea generată de celula/celulele fotovoltaică/fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin integrată/integrate.

                           —

                           module sau panouri cu o tensiune de ieșire de maximum 50 V CC și o putere de ieșire de maximum 50 W exclusiv pentru utilizare directă ca încărcătoare de baterii în sisteme cu aceleași caracteristici de tensiune și putere.

         3.   SUBVENȚIONAREA

               (101)

               Reclamantul a susținut că RPC își subvenționează masiv industria fotovoltaică („industria fotovoltaică”) și a făcut referire la o serie de documente de politică și de planificare, precum și la actele legislative care constituie baza sprijinului acordat de stat acestui sector. Comisia a reexaminat și a analizat documentele menționate în plângere, precum și alte documente transmise pe parcursul anchetei de guvernul RPC și de către producătorii-exportatori incluși în eșantion și a constatat că din multe documente reiese, într-adevăr, faptul că industria fotovoltaică din RPC beneficiază de tratament preferențial în numeroase domenii.

               (102)

               Guvernul RPC a inclus industria fotovoltaică printre industriile „strategice” în cadrul celui de-al 12-lea plan cincinal (12). De asemenea, guvernul RPC a emis un plan specific pentru industria solară fotovoltaică (subordonat celui de-al 12-lea plan cincinal principal), și anume cel de-al 12-lea plan cincinal pentru industria solară fotovoltaică. În cuprinsul acestui plan, guvernul RPC și-a exprimat sprijinul pentru „societățile superioare” (13) și pentru „societățile cheie” (14), s-au angajat să „promoveze punerea în aplicare a unor politici diverse de sprijinire a industriei fotovoltaice” (15) și „să elaboreze proiecte generice ale unor politici de sprijin în domeniul industriei, al finanțelor și al impozitării …” (16).
               Decizia nr. 40 a Consiliului de Stat sugerează că guvernul RPC va sprijini în mod activ dezvoltarea noii industrii energetice și vor accelera dezvoltarea energiei solare (17), conține instrucțiuni adresate tuturor instituțiilor financiare de a oferi sprijin de tip credit numai proiectelor încurajate (categorie în care se încadrează proiectele fotovoltaice) și garantează că se vor pune în aplicare și „alte politici preferențiale vizând proiectele încurajate” (18). O altă decizie a Consiliului de Stat din 10 octombrie 2010 face referire la „intensificarea sprijinului acordat prin politici fiscale și financiare”, încurajează instituțiile financiare să „extindă sprijinul de tip credit acordat” și promite că „va face uz de politici fiscale preferențiale, cum ar fi compensarea riscurilor” (19) pentru noile industrii strategice, categorie în care se încadrează industria solară fotovoltaică. Planul național pentru dezvoltarea științei și tehnologiei pe termen mediu și lung (2006 — 2020) promite să „pună finanțarea politicilor pe primul loc”, să „încurajeze instituțiile financiare să acorde sprijin prin credite preferențiale proiectelor naționale de industrializare din domeniul științei și tehnologiei de o importanță deosebită”, să „încurajeze instituțiile financiare să îmbunătățească și să consolideze serviciile financiare destinate societăților de înaltă tehnologie” și „să pună în aplicare politici fiscale preferențiale pentru a promova dezvoltarea societăților de înaltă tehnologie” (20).
               De asemenea, Legea privind progresul științific și tehnologic din RPC enumeră un set de măsuri menite să sprijine industriile strategice, inclusiv industria solară fotovoltaică. Aceasta precizează, printre altele, că statul va încuraja și va oferi consiliere instituțiilor financiare în acțiunile lor de sprijinire a dezvoltării noilor industrii de înaltă tehnologie prin acordarea de credite (21), transmite instrucțiuni instituțiilor financiare orientate spre politici să acorde prioritate dezvoltării noilor industrii de înaltă tehnologie atunci când oferă servicii financiare (22), prevede „reducerea dobânzilor și garantarea împrumuturilor” acordate anumitor societăți și acordarea de „ajutoare speciale” pentru proiectele încurajate de stat de către instituțiile financiare orientate spre politici (23). Aplicațiile practice ale acestor măsuri sunt prezentate în detaliu mai jos.

         3.1.   Observații preliminare

               (103)

               Atât guvernul RPC, cât și producătorii-exportatori chinezi incluși în eșantion au transmis răspunsuri la chestionar și au acceptat vizite la fața locului (24) pentru verificarea răspunsurilor.

               (104)

               În ceea ce privește guvernul RPC, în urma analizei răspunsului la chestionar, Comisia a trimis o cerere de clarificare și o scrisoare prealabilă verificării, urmate de o corespondență privind ordinea de zi a vizitei de verificare. Comisia a acordat guvernului RPC suficient timp pentru pregătirea și transmiterea comunicărilor, de fiecare dată când acest lucru a fost necesar și justificat. Într-adevăr, a fost acordată guvernului RPC o prelungire de termen substanțială, și anume o prelungire de 30 de zile pentru răspunsul la chestionar, ceea ce a avut ca rezultat un termen-limită final de 69 de zile pentru transmiterea răspunsului la chestionar și de 25 de zile pentru răspunsul la cererea de clarificare. Prin urmare, guvernul RPC a avut la dispoziție, în ansamblu, un interval de peste trei luni în care să ofere informațiile solicitate de Comisie.

               (105)

               În cursul vizitei de verificare la fața locului efectuate la Ministerul Comerțului din China, situat în Beijing, și la patru instituții financiare (China Development Bank, Export Import Bank of China, Huaxia Bank și SINOSURE), Comisia a încercat să verifice informațiile furnizate pe baza documentelor justificative utilizate pentru a pregăti răspunsul guvernului RPC, în conformitate cu dispozițiile de la articolele 11 și 26 din regulamentul de bază. În acest context, Comisia a ajuns mai întâi la concluzia că nefurnizarea informațiilor și a documentelor justificative de către guvernul RPC nu a permis verificarea adecvată a răspunsului la chestionar. În plus, anumite informații nu au fost transmise deloc, deși au fost solicitate în mod expres, iar la anumite întrebări nu s-a primit niciun răspuns. Prin urmare, guvernul RPC a fost informat cu privire la consecințele lipsei de cooperare, în conformitate cu articolul 28 alineatele (1) și (6) din regulamentul de bază.

               (106)

               De asemenea, guvernul RPC a afirmat că li s-a impus o sarcină nejustificată de către Comisie și că aceasta a solicitat informații irelevante și inutile în chestionar și în cererea ulterioară de clarificare.

               (107)

               În ceea ce privește informațiile solicitate, se precizează faptul că Comisia a cerut numai informațiile referitoare la afirmațiile din plângere, considerate necesare pentru a ajunge la o concluzie reprezentativă și a menținut coerența cererilor sale, solicitând mereu aceleași date și informații în cursul anchetei și invitând guvernul RPC să ofere explicații privind informațiile furnizate și implicațiile lor asupra sistemelor vizate de anchetă. Cu alte cuvinte, Comisia a solicitat numai informațiile necesare pentru evaluarea existenței subvenționării și a nivelului acesteia în favoarea produsului vizat în temeiul sistemelor de subvenționare menționate în plângere.

         3.2.   Lipsa de cooperare

               (108)

               După cum s-a menționat deja la considerentul (106) de mai sus, în urma vizitelor de verificare la fața locului, Comisia a notificat guvernul RPC, la data de 23 mai 2013, că are în vedere aplicarea unor măsuri corespunzătoare datelor disponibile, în conformitate cu articolul 28 din regulamentul de bază. Comisia a trimis această înștiințare deoarece a ajuns la concluzia preliminară că nefurnizarea de informații și de elemente de probă de către guvernul RPC nu permite verificarea corespunzătoare a răspunsului la chestionarul antisubvenții, a cererii de clarificare și a altor documente depuse de către guvernul RPC în cursul procedurii de față. Mai mult, la fața locului s-a constatat că anumite informații nu au fost comunicate în răspunsul la chestionar și în documentele transmise ulterior de către guvernul RPC, în pofida cererii exprese formulate de către Comisie. În plus, la anumite întrebări pur și simplu nu s-a răspuns. Eventuala aplicare a datelor disponibile s-a referit la planurile guvernului, proiecte, diverse acte legislative și alte documente; împrumuturi în condiții preferențiale, alte tipuri de finanțare, garanții și asigurare; circulare ale PBOC; verificări la bănci; asigurarea creditului de export și verificarea societății Sinosure; programul demonstrativ Golden Sun; programe de scutire și de reducere a impozitelor directe; programe de fiscalitate indirectă și programe tarifare la import; furnizarea de materii prime la prețuri mai mici decât ar fi adecvat: furnizarea de polisiliciu, profiluri de aluminiu și sticlă; precum și acordarea dreptului de folosință a terenurilor.

               (109)

               În scrisoarea din 3 iunie 2013, guvernul RPC a formulat obiecții împotriva intenției preliminare a Comisiei de a aplica dispozițiile articolului 28 din regulamentul de bază, susținând că în cazul de față nu au fost întrunite condițiile necesare pentru neluarea în considerare a informațiilor prezentate sau chiar pentru „completarea golurilor informative”.

               (110)

               Guvernul RPC a susținut că existența unor „îndoieli” cu privire la exactitatea informațiilor transmise, apărute exclusiv din faptul că acestea nu au putut fi verificate de către Comisie în conformitate cu cele mai înalte standarde ale sale, nu ar trebui să conducă la neluarea în considerare a acelor informații. Comisia nu este de acord cu această afirmație și consideră că nu reflectă realitatea. Comisia nu a „ignorat” în niciun caz nicio informație numai pe baza faptului că nu a putut să o verifice în cursul vizitei de verificare la fața locului. Cu toate acestea, în cazul în care s-a constatat că informațiile și explicațiile oferite de către guvernul RPC intră în conflict și/sau sunt incomplete prin comparație cu alte informații de care dispunea Comisia și dacă acestea nici nu au putut fi verificate de către Comisie în cursul vizitei de verificare la fața locului, Comisia nu a putut prelua aceste informații ca atare. Fiecărei informații i se acordă o anumită importanță, în funcție de gradul de necooperare din partea guvernului RPC. De asemenea, trebuie reținut că Comisia nu a avut probleme cu formatul în care au fost furnizate informațiile, după cum a susținut guvernul RPC, ci mai degrabă cu caracterul inexact și/sau incomplet al acestora.

               (111)

               Guvernul RPC a susținut, de asemenea, că furnizarea unora dintre informațiile solicitate de Comisie presupunea un efort atât de mare, încât guvernul RPC nu avea capacitatea practică de a le oferi. În această privință, trebuie reținut faptul că Comisia a solicitat numai informațiile care erau necesare pentru a verifica acuzațiile aduse de către reclamant (și susținute cu elemente de probă prima facie) și a acordat guvernului RPC suficient timp și numeroase ocazii pentru a transmite aceste informații. În plus, Comisia este pe deplin conștientă de faptul că numărul semnificativ de acuzații detaliate aduse de către reclamant în acest caz au obligat-o să solicite o cantitate substanțială de informații din partea guvernului RPC. Totuși, după cum s-a explicat mai sus [considerentele (104) — (107)], informațiile solicitate nu au fost excesive și s-a acordat suficient timp pentru furnizarea acestora.

               (112)

               În plus, guvernul RPC a subliniat distincția dintre neluarea în considerare a informațiilor transmise și completarea informațiilor primite cu date care sunt deja disponibile. Comisia este pe deplin conștientă de această distincție și acționează în conformitate cu dispozițiile pertinente ale articolului 28 din regulamentul de bază, însă trebuie să sublinieze că, atunci când informațiile transmise intră în conflict cu alte informații disponibile referitoare la același subiect, completarea informațiilor transmise nu mai este posibilă. În aceste situații (de exemplu, în cazul informațiilor transmise privind proprietatea asupra băncilor), Comisia a trebuit să decidă care informații sunt mai fiabile. Procedând astfel, Comisia s-a asigurat că utilizarea datelor disponibile nu are caracter punitiv și că se bazează pe date care sunt deja disponibile.

               (113)

               Guvernul RPC a susținut că Comisia nu avea niciun motiv să îl considere necooperant în acest caz, deoarece Comisia fie a ignorat, fie a înțeles greșit obligația sa de a analiza „capacitatea practică” a guvernului RPC de a da curs cererii Comisiei. Potrivit guvernului RPC, întreaga anchetă a fost prea împovărătoare, astfel încât cooperarea în general a devenit imposibilă, iar Comisia, în calitate de autoritate anchetatoare, a refuzat în mod constant să lucreze împreună cu guvernul RPC pentru ușurarea acestei poveri. Această afirmație reprezintă o interpretare evident eronată a faptelor. Pentru a-și îndeplini obligațiile legale ce îi revin în urma primirii unei plângeri documentate în mod corespunzător și în același timp pentru a respecta jurisprudența relevantă a OMC, Comisia a solicitat guvernului RPC numai informațiile necesare pentru verificarea și evaluarea acuzațiilor aduse de către reclamant în plângerea sa susținută cu suficiente elemente de probă. Comisia a oferit asistență guvernului RPC atât în scrisoarea de înaintare a chestionarului, cât și în cuprinsul chestionarului ca atare. Și cererea de clarificare invita guvernul RPC să contacteze Comisia în cazul în care au orice fel de întrebări legate de informațiile solicitate. De asemenea, Comisia a acordat prelungiri de termen excepționale în vederea transmiterii informațiilor [a se vedea considerentul (104)]. În plus, în cadrul acestei anchete, Comisia a solicitat de la guvernul RPC informații cu privire la anumite tranzacții numai în legătură cu exportatorii incluși în eșantion, și nu în legătură cu toți producătorii de panouri solare din China, restrângând astfel în mod semnificativ volumul potențial de informații solicitate. Comisia observă că guvernul RPC pare să confunde argumentele referitoare la capacitatea sa practică de a oferi date cu alte chestiuni.
               De exemplu, atunci când guvernul RPC a discutat cererea pretins excesivă a Comisiei de informații referitoare la bănci și instituții financiare, acesta și-a bazat argumentul în principal pe pretinsa insuficiență a datelor din plângere, susținând că se bazează pe „constatările ilegale” din cauza referitoare la hârtia cretată de calitate superioară. Prin urmare, plângerea înaintată de guvernul RPC pare să aibă legătură cu calitatea elementelor de probă luate în considerare la deschiderea anchetei, și nu cu capacitatea lor practică de a oferi informații. Într-adevăr, în scrisoarea din 3 iunie 2013, guvernul RPC a repetat afirmația făcută și în documentele anterioare, potrivit căreia inițierea multora dintre programe s-a făcut fără respectarea pragului probatoriu prevăzut la articolul 11.2 din Acordul SMC al OMC și, prin inițierea acestor programe, Comisia a încălcat articolul 11.3 din Acordul SCM al OMC. Comisia a răspuns deja la aceste afirmații într-o scrisoare și un memorandum adresate guvernului RPC și, întrucât în scrisoarea din 3 iunie 2013 nu au mai fost formulate alte obiecții, nu este necesar ca aceleași obiecții să fie abordate din nou pentru a doua oară în cuprinsul acestui regulament.

               (114)

               De asemenea, conform guvernului RPC, Comisia nu le-a acordat suficient timp pentru a completa chestionarul. Această afirmație este pur și simplu incorectă. După cum s-a explicat la considerentul (104) de mai sus, Comisia a acordat guvernului RPC prelungiri substanțiale ale termenelor-limită, oferindu-le acestora timpul maxim posibil pentru a răspunde, fără ca acest fapt să aibă un impact advers semnificativ asupra finalizării la termen a cazului. Timpul alocat pentru completarea chestionarului și oferirea de răspunsuri la cererea de clarificare a fost semnificativ mai mare decât cel impus prin articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază.

               (115)

               Conform guvernului RPC, Comisia a ignorat solicitarea lor de a le veni în ajutor prin stabilirea necesității relative a răspunsurilor la chestionar pentru a se evita concluziile pe baza datelor disponibile. În declarație, acestea au făcut referire la solicitarea pe care au adresat-o Comisiei de a explica scopul informațiilor specifice solicitate și concluziile concrete la care acestea vor conduce, pentru a se „asigura că vor coopera pe măsura capacității lor practice, oferind, în același timp, informații esențiale”. Evident, Comisia nu avea cum să știe înainte de furnizarea informațiilor efective la ce concluzii vor conduce acestea. De asemenea, guvernul RPC a susținut că Comisia a structurat chestionarul în așa mod încât să îl facă „imposibil de completat, din punct de vedere practic”, și că aceasta s-a angajat într-o cercetare foarte extinsă („fishing expedition”). Comisia a respins cu fermitate aceste acuzații. După cum s-a explicat mai sus, prin chestionar au fost solicitate numai acele informații care erau necesare în vederea stabilirii unei concluzii.

               (116)

               De asemenea, guvernul RPC a susținut că Comisia a insistat asupra furnizării unor documente pe care acesta, conform legislației, nu le putea furniza și nu putea fi obligat să le furnizeze și a făcut referire în acest context la dreptul relevant al UE și al OMC, unde se precizează foarte clar că numai informațiile false sau înșelătoare pot să nu fie luate în considerare și că nu a dispus de „capacitatea practică” necesară pentru a furniza anumite informații a căror diseminare este strict interzisă prin legislația națională, fiind considerate secret de stat sau din alt motiv. Acesta amai susținut că dispozițiile relevante din acordul antidumping și din ASCM ale OMC care prevăd modalitățile în care informațiile confidențiale pot fi comunicate autorităților de anchetă și pot beneficia de „tratament confidențial” nu se aplică întotdeauna în cazurile în care informațiile urmează să fie comunicate de către o autoritate dintr-o țară terță, în acest caz de către guvernul RPC. De asemenea, guvernul RPC a mai susținut că Comisia se va expune la repercusiuni din partea ASCM dacă va refuza să recunoască distincția legală dintre capacitatea practică a unei autorități de a oferi informații a căror comunicare este interzisă prin lege, pe de o parte, și alte tipuri de informații pentru care aceasta poate solicita tratament confidențial în cursul obișnuit al anchetei.

               (117)

               Comisia nu a trecut cu vederea nicio informație pe care guvernul RPC nu a furnizat-o, indiferent de motiv, deoarece este efectiv imposibil să treci cu vederea ceva ce nu a fost primit. Pe de altă parte, în situațiile în care guvernul RPC nu a furnizat anumite informații sau nu le-au pus la dispoziția anchetei, iar Comisia dispunea de informații de natură similară din alte surse (în principal informații aflate la dispoziția publicului larg, dar și informații provenind de la producătorii-exportatori cooperanți sau transmise de anumite bănci în cursul anchetelor la fața locului), Comisia a inclus aceste informații la dosarul cauzei și le-a utilizat pentru a trage anumite concluzii. Comisia nu este de acord cu afirmația potrivit căreia dispozițiile din acordul antidumping și din ASCM ale OMC care prevăd anumite modalități în care informațiile confidențiale pot fi comunicate autorităților de anchetă și pot beneficia de „tratament confidențial” nu se aplică guvernului RPC. În această privință, guvernul RPC susține că guvernele ar trebui să beneficieze de un standard de cooperare diferit de cel al exportatorilor și că statutul de guvern garantează existența unui „minim respect reciproc” la care exportatorii nu sunt îndreptățiți. Comisia nu este de acord cu cele afirmate cu privire la desfășurarea anchetelor privind taxa compensatorie. Guvernul RPC reprezintă una dintre părțile interesate în cadrul procedurii, în sensul regulamentului de bază, și în același timp, în calitate de „membru interesat”, RPC este obligată să respecte dispozițiile și jurisprudența OMC.
               Articolul 28 alineatul (1) din regulamentul de bază prevede: „În cazul în care o parte interesată nu permite accesul la informațiile necesare sau nu le furnizează în termenul prevăzut de prezentul regulament sau obstrucționează semnificativ ancheta, pot fi stabilite constatăripreliminare sau finale, pozitive sau negative pe baza datelor disponibile.” Articolul 12.7 din acordul SCM al OMC face referire în mod expres la consecințele necooperării guvernelor („membru interesat”): „În cazul în care un membru interesat sau o parte interesată nu permite accesul la informațiile necesare sau nu le furnizează în termen rezonabil sau obstrucționează semnificativ ancheta, pot fi stabilite concluzii preliminare sau finale, pozitive sau negative, pe baza datelor disponibile.” Prin urmare, atunci când țara care efectuează ancheta, în acest caz UE, își exercită drepturile ce îi revin ca membru al OMC în cadrul unei anchete privind taxa compensatorie și solicită informațiile pe care le consideră necesare în vederea anchetei, atât guvernelor, cât și exportatorilor le revine aceeași obligație de a coopera. În cursul anchetei, guvernul RPC a invocat frecvent normele privind confidențialitatea ca motiv de nefurnizare a informațiilor solicitate în vederea verificării, de exemplu circularele PBOC. Se reține faptul că dacă guvernul RPC ar fi supus „interdicției legale de a comunica aceste informații”, după cum a pretins, acestuia îi revine totuși, în calitate de membru al OMC, obligația de a furniza informațiile considerate necesare în vederea anchetei. În această privință, dispozițiile legii municipale sau regulile interne ale unui membru al OMC nu îl pot exonera de obligațiile ce îi revin de a coopera în cadrul anchetelor; în aceste cazuri de conflict, guvernului RPC îi revine sarcina de a propune moduri în care se poate acorda acces la informații, astfel încât acestea să poată fi verificate în mod adecvat. Fără a aduce atingere celor de mai sus, guvernul RPC nu a explicat niciodată această afirmație și nu a furnizat niciodată probe în această privință (de exemplu, dispoziția legală care instituie „interdicția legală” de a comunica aceste informații).

               (118)

               În plus, guvernul RPC a susținut că scrisoarea prealabilă verificării din 25 martie 2013 nu a fost suficient de detaliată și nu a conținut întrebările specifice care urmau să fie adresate în cursul vizitei de verificare la fața locului. În această privință, este de reținut că, deși nu există cerința ca Comisia să trimită o listă cu toate întrebările care vor fi puse în cursul verificării la fața locului (iar Comisia nu consideră că acest lucru ar fi potrivit), scrisoarea prealabilă verificării din 25 martie 2013 a conținut o listă foarte exactă și detaliată de chestiuni și de documente care urmau să fie abordate, în conformitate cu articolul 26 alineatul (3) din regulamentul de bază și cu cerințele OMC. Cu toate acestea, în scrisoare se preciza clar că lista nu este exhaustivă și că se pot aborda alte probleme și se pot înainta alte probe, dacă este cazul. În această privință ar trebui să se rețină și faptul că guvernul RPC nu a obiectat cu privire la conținutul acestei scrisori înainte de verificare, deși, pe de altă parte, a refuzat să discute anumite aspecte care nu au fost formulate explicit în scrisoare, cum ar fi informațiile referitoare la cele mai mari bănci din RPC, la implicarea Partidului Comunist din China („PCC”) în gestionarea anumitor bănci sau la accesul unor bănci la rezervele valutare ale Administrației de Stat a Rezervelor Valutare, susținând că nu sunt pregătite să ofere răspunsuri la întrebări legate de aceste aspecte.

               (119)

               De asemenea, guvernul RPC a susținut că Comisia nu a dat dovadă de flexibilitate în cursul vizitei de verificare la fața locului și că, în fapt, „a fixat un termen categoric în legătură cu orice fel de cereri de modificare formulate de către guvernul RPC”. În același spirit, acestea au susținut că Comisia nu a acceptat niciuna dintre soluțiile „realizabile” propuse de către guvernul RPC privind verificarea la Biroul Național de Statistică (BNS) și au refuzat să prelungească verificarea până luni, 22 aprilie 2013, în vederea efectuării unor verificări la BNS. În plus, oficialii Comisiei au început verificările cu întârziere aproape în fiecare zi lucrătoare deoarece, potrivit guvernului RPC, au sosit cu întârziere.

               (120)

               În legătură cu afirmațiile de mai sus, Comisia subliniază că gradul de flexibilitate arătat de către oficialii săi la fața locului a fost deplin și necondiționat. Oficialii Comisiei s-au oferit, în mod excepțional, să verifice documente și probe pe care guvernul RPC a considerat de cuviință să le prezinte după închiderea unui anumit subiect, în afara programului obișnuit de lucru și în mod repetat. Acest lucru s-a întâmplat de mai multe ori, iar uneori a presupus deplasarea în alte locuri în vederea verificării la ore foarte târzii și/sau întoarcerea la unele locuri unde oficialii Comisiei fuseseră deja și își manifestaseră disponibilitatea de a verifica documente. Cu toate acestea, în mod regretabil, guvernul RPC nu a dat curs ofertelor în cauză, ceea ce sugerează că netransmiterea documentelor solicitate de către Comisie în cursul programului obișnuit de lucru nu s-a datorat constrângerilor de natură temporală sau lipsei de disponibilitate a Comisiei de a le verifica. În ceea ce privește începerea cu întârziere a vizitei de verificare, Comisia observă că oficialii au fost prezenți la timp în fiecare zi, dar că unele întârzieri au fost cauzate de procedurile de înregistrare zilnică impuse de guvernul RPC pentru a avea acces la diverse sedii de verificare sau pur și simplu de lipsa oricăror reprezentanți ai guvernului RPC care să îi însoțească pe oficiali în momentul sosirii la sediile de verificare, motiv pentru care aceștia au fost obligați să aștepte mult timp până să înceapă verificarea. De asemenea, Comisia observă că vizitele de verificare s-au prelungit în fiecare zi în afara programului obișnuit de lucru și că guvernul RPC a fost cele care au anulat sesiunea de după-amiază a vizitei de verificare din prima zi, deoarece reprezentanții Ministerului Tehnologiei au decis să nu participe la vizită [a se vedea considerentul (122)]. În fapt, dacă guvernul RPC ar fi acceptat ofertele repetate făcute de către oficialii Comisiei de a verifica documentele în afara programului de lucru, vizitele ar fi durat mai mult; motivul pentru care acest lucru nu s-a întâmplat a fost lipsa de cooperare a guvernului RPC.

               (121)

               În plus, guvernul RPC a contestat practica Comisiei de a nu accepta documente și elemente de probă noi care necesită verificare după încheierea sesiunii de verificare din care fac parte. În această privință, trebuie clarificat faptul că nu este și nu a fost niciodată intenția Comisiei să refuze din start luarea în considerare a informațiilor oferite în acest mod. Comisia a ținut seama de toate informațiile transmise, a analizat calitatea acestora (de exemplu rezumatele unor situații financiare auditate au fost tratate în mod diferit față de un simplu tabel în Excel sau de un document Word conținând cifre nesusținute de nicio sursă oficială) și le-a atribuit importanța cuvenită, având în vedere că nu avea posibilitatea să verifice aceste informații în cursul vizitei de verificare la fața locului.

               (122)

               În legătură cu cele șase documente (25) transmise de guvernul RPC în cursul anchetei, al căror conținut acesta a refuzat să îl discute în cursul vizitei de verificare la fața locului, guvernul RPC a susținut că Comisia nu avea nicio bază pentru a aplica datele disponibile în conformitate cu articolul 28 din regulamentul de bază. De asemenea, acesta a susținut că Comisia nu a acordat asistență guvernului RPC pentru ca acesta să poată înțelege cerințele de a transmite aceste documente și nu a demonstrat că toate documentele în cauză sunt relevante, în pofida faptului că guvernul RPC „a invitat în mod expres Comisia înainte de începerea verificărilor să asiste guvernul RPC în înțelegerea cerinței de a transmite aceste documente și să demonstreze că toate documentele în cauză sunt relevante”. În această privință este de reținut, în primul rând, faptul că toate documentele au legătură directă cu industria în cauză (26) și, drept urmare, includerea lor în domeniul de aplicare al verificării era extrem de relevantă.
               În al doilea rând, formularea întrebuințată de guvernul RPC în scrisoarea adresată Comisiei din 11 aprilie 2013 este diferită de cea întrebuințată în scrisoarea din 3 iunie 2013. În fapt, în scrisoarea din 11 aprilie 2013, guvernul RPC afirmă că verificarea documentelor respective „se suspendă, cu excepția cazului în care Comisia poate demonstra în mod convingător relevanța acestor documente pentru ancheta în curs și în special pentru pretinsele subvenții”. Deoarece toate aceste documente se referă în mod direct la industria în cauză și chiar la sisteme de subvenționare specifice, cum ar fi împrumuturile preferențiale sau sistemele fiscale preferențiale, așa cum reiese în mod evident din chiar textul documentelor, Comisia nu înțelege ce s-ar fi putut adăuga pentru a demonstra și mai mult relevanța lor. A fost surprinzător pentru Comisie să constate că guvernul RPC nu a părut a constata vreo problemă legată de relevanța acestor documente în momentul transmiterii lor, ci numai în momentul în care Comisia a solicitat explicații.

               (123)

               În scrisoarea din 23 mai 2013, Comisia a afirmat că a fost împiedicată să verifice majoritatea informațiilor transmise în raport cu documentele originale și să le verifice încrucișat cu datele-sursă care au fost utilizate la întocmirea răspunsurilor guvernului RPC cu privire la informațiile de pe piața financiară și instituțiile financiare din RPC. Guvernul RPC a obiectat că, având în vedere „caracterul extrem de general și de vag al afirmației”, Comisia nu a oferit guvernului RPC ocazia de a prezenta observații pertinente și ca atare nu le-a permis acestora să își exercite dreptul de apărare în mod corespunzător. Realitatea este însă alta. Comisia a introdus întrebări extrem de specifice în chestionar și, în conformitate cu practica normală a multor autorități de anchetă, a încercat să verifice răspunsurile oferite de către guvernul RPC cu ocazia vizitei de verificare la fața locului.

               (124)

               Guvernul RPC a afirmat îndeosebi, în cuprinsul răspunsurilor la chestionar, că „împrumuturile acordate industriei în cauză reprezintă o parte foarte mică din totalul împrumuturilor acordate. De exemplu, unele bănci au afirmat în chestionarul apendice că împrumuturile acordate industriei în cauză au reprezentat mai puțin de 1 % din totalul împrumuturilor”. În cursul verificării, guvernul RPC nu a putut să susțină această afirmație cu niciun fel de probe și s-a limitat la a recomanda Comisiei să discute cu băncile respective.

               (125)

               Comisia a solicitat, de asemenea, statistici referitoare la împrumuturile acordate industriei în cauză. Guvernul RPC a afirmat că nu ține astfel de evidențe. Atunci când Comisia a întrebat dacă guvernul RPC a încercat să elaboreze astfel de statistici și a solicitat informațiile respective de la bănci, CBRC (autoritatea bancară de reglementare din RPC), prezentă în mod oficial la verificare, a răspuns că nu are cunoștință de aceasta, deoarece un alt departament din cadrul CBRC este responsabil pentru statistici. Guvernul RPC nu a prezentat niciun fel de statistici, deși acesta a fost solicitate atât în cuprinsul chestionarului, cât și în mod repetat pe parcursul procesului de clarificare. Comisia a precizat din nou, în scrisoarea prealabilă verificării, că va aborda acest subiect.

               (126)

               În ceea ce privește băncile, pe parcursul vizitei de verificare Comisia s-a interesat, de asemenea, în legătură cu evaluarea riscului și a bonității, situația globală a acestora, situația managementului, nivelul creditelor, utilizarea financiară, capacitatea de rambursare, modelul de garantare și cooperarea comercială dintre bănci și împrumutați, deoarece guvernul RPC a făcut unele afirmații referitoare la aceste aspecte în răspunsurile la chestionar. Din nou, în pofida faptului că aceste subiecte fuseseră indicate în scrisoarea prealabilă verificării, guvernul RPC nu a putut furniza niciun fel de probe în susținerea propriilor afirmații și i-a recomandat Comisiei să discute cu băncile.

               (127)

               În cuprinsul răspunsului la cererea de clarificare, guvernul RPC a transmis unele informații referitoare la procentul deținut de stat în unele bănci. Este de reținut că guvernul RPC a afirmat inițial, în cuprinsul răspunsurilor la chestionar, că nu deține astfel de informații și că a transmis informații în acest sens numai după ce Comisia a subliniat că articolul 24 din Legea privind băncile comerciale impune băncilor să raporteze aceste informații către CBRC. Atunci când Comisia s-a interesat, în cursul vizitei de verificare, cu privire la sursa acestor informații, oficialul CBRC a afirmat că nu știe, deoarece un alt departament din cadrul CBRC este responsabil pentru colectarea acestor date. Potrivit articolului 2 din Regulamentul interimar privind consiliile de supraveghere ale unor instituții financiare cheie deținute de stat (depus de EXIM Bank în răspunsul la cererea de clarificare) „lista instituțiilor financiare deținute de stat ale căror consilii de supraveghere sunt desemnate de stat va fi recomandată de către organul administrativ pentru consiliile de supraveghere din instituțiile financiare deținute de stat”. Întrucât această dispoziție legală se referă la organul administrativ pentru consiliile de supraveghere din instituțiile financiare deținute de stat, se pare că guvernul RPC are cunoștință de instituțiile financiare pe care le deține. Cu toate acestea, Comisia nu a putut să verifice aceste informații sau cel puțin să identifice sursa lor din cauza lipsei de cooperare a guvernului RPC. Informațiile publice disponibile sugerează că există și alte bănci aflate în proprietatea statului (care au oferit împrumuturi producătorilor-exportatori incluși în eșantion) în plus față de cele raportate de către guvernul RPC în răspunsul său la cererea de clarificare (27).

               (128)

               În scrisoarea din 3 iunie 2013, guvernul RPC a susținut că Comisia nu a solicitat nici în chestionar, nici în cererea de clarificare niciun fel de „elemente de probă sau surse de date”, iar „acum invocă dintr-o dată lipsa elementelor de probă sau a surselor de date”. Pentru a clarifica situația, Comisia, la fel ca oricare altă autoritate de anchetă, verifică datele transmise de către toate părțile la procedură, iar guvernul RPC a știut acest lucru, deoarece Comisia a subliniat chiar în cuprinsul chestionarului și în scrisoarea de înaintare la chestionar faptul că răspunsurile ar putea face obiectul unor verificări. Mai mult, în scrisoarea prealabilă verificării, Comisia a inclus și acest subiect special printre problemele care urmau să fie abordate în cursul verificării (28). Prin urmare, solicitarea Comisiei de a i se transmite elemente de probă în sprijinul declarațiilor făcute de guvernul RPC nu a constituit, cu siguranță, o surpriză pentru guvernul RPC, deoarece aceasta este procedura standard pe care Comisia o urmează cu strictețe în fiecare caz.

               (129)

               În momentul în care Comisia a solicitat guvernului RPC, în cursul verificării, să transmită o listă a celor mai mari 10 bănci din RPC și a cotelor de piață pe care le dețin, CBRC a răspuns că are posibilitatea de a transmite aceste informații, dar că nu poate răspunde la întrebare decât dacă aceasta este transmisă în scris. Comisia a explicat că o întrebare adresată verbal în cursul unei vizite de verificare are aceeași valabilitate ca și orice întrebări transmise în scris și a subliniat că guvernul RPC nu a solicitat transmiterea în scris a celorlalte întrebări care i-au fost adresate verbal pentru a oferi răspunsuri. În pofida acestei clarificări, guvernul RPC a refuzat în continuare să ofere informațiile.

               (130)

               În chestionar, Comisia a solicitat documentele care au stat la baza înființării CBRC și prin care acesteia i s-a încredințat mandatul. Guvernul RPC a transmis un document al Congresului Național al Poporului în care se prevedea doar înființarea CBRC. Atunci când Comisia s-a interesat dacă mai există și alte documente care să precizeze mandatul și scopul CBRC, oficialul CBRC prezent a afirmat că există numeroase alte legi privind CBRC, dar că Comisia ar fi trebuit să le solicite înainte de verificare pentru a putea intra în posesia lor. Este de remarcat faptul că în chestionar Comisia a solicitat guvernului RPC să „furnizeze documentele care au stat la baza înființării acestei autorități și prin care acesteia i s-a încredințat mandatul”, așadar solicitase documentele înainte de verificare.

               (131)

               Atunci când Comisia a solicitat statistici și rapoarte provenind de la băncile care oferiseră împrumuturi exportatorilor incluși în eșantion pentru PA, aceasta a indicat articolul 33 din Legea privind reglementarea și supervizarea industriei bancare din RPC
                   (29) în care se sugerează că aceste statistici sunt colectate de CBRC. Oficialul CBRC prezent a afirmat că trebuie să ceară permisiunea departamentului juridic mai întâi, dar nu a oferit niciun fel de informații în această privință înainte de încheierea verificării. Din nou, este de remarcat faptul că aceste informații au fost solicitate de către Comisie în cuprinsul chestionarului și prin cererea de clarificare și că aceasta a precizat în scrisoarea prealabilă verificării că statisticile vor face obiectul unor verificări.

               (132)

               Guvernul RPC a mai afirmat că acuzațiile din plângere referitoare la faptul că băncile chineze sunt organisme publice se bazează exclusiv pe simple afirmații referitoare la deținerea de către stat, care la rândul lor se bazează pe constatările „ilegale” din cauza privind hârtia cretată de calitate superioară. Această afirmație este o interpretare eronată a faptelor din plângere. În textul plângerii, pe lângă faptul că băncile sunt deținute de stat, reclamantul face referire, printre altele, la împrumuturile acordate de bănci pe baza unor directive politice, agențiilor guvernamentale care conduc instituțiile financiare pentru creșterea numărului de credite și de împrumuturi pentru societăți în vederea promovării produselor și tehnologiilor noi (inclusiv a industriei fotovoltaice). Constatările din cauza privind hârtia cretată de calitate superioară, potrivit cărora băncile chineze sunt organisme publice, s-au bazat pe mai multe elemente, nu doar pe deținerea băncilor de către stat (de exemplu intervenția guvernului și transmiterea de instrucțiuni băncilor să acorde împrumuturi preferențiale industriei hârtiei prin intermediul planurilor guvernamentale), iar aceste constatări sunt pe deplin conforme cu dreptul UE și al OMC. În plus, constatările referitoare la statutul de organism public al băncilor deținute de stat au fost confirmate și în cauza privind produsele din oțel cu acoperire organică.

               (133)

               Guvernul RPC a susținut în continuare că nu deține capacitatea practică de a oferi informații cu privire la cele 3 800 de bănci și instituții financiare existente în RPC și că, în orice caz, CBRC nu ține evidențe ale procentului deținut de stat la bănci. Comisia nu înțelege de ce guvernul RPC face referire în mod repetat la toate băncile din RPC în legătură cu procentul deținut de guvernul RPC la acestea, atât timp cât informațiile solicitate se refereau în mod explicit numai la acele bănci „la care guvernul RPC este acționar în mod direct sau indirect” (30). După cum s-a explicat la considerentul (127), afirmația guvernului RPC potrivit căreia CBRC (sau oricare altă autoritate guvernamentală) nu ține evidențe referitoare la propria sa cotă de participare la bănci pare a fi în conflict cu mai multe dispoziții legale chineze.

               (134)

               În scrisoarea din 3 iunie 2013, guvernul RPC și-a reiterat afirmația potrivit căreia nu are autoritatea necesară pentru a le solicita „băncilor independente” să comunice informații confidențiale și a indicat scrisoarea care a fost, se pare, trimisă băncilor în acest sens. Este adevărat că în cursul verificării guvernul RPC a prezentat originalul scrisorii destinate băncilor, însă acesta nu a fost în măsură să prezinte dovezi cu privire la băncile și instituțiile financiare concrete cărora le-a fost trimisă scrisoarea, atunci când Comisia a solicitat acest lucru. De asemenea, guvernul RPC a susținut că unele dintre instituțiile indicate în anexa 7 la cererea de clarificare nu sunt bănci. În această privință, Comisia reține că aceste instituții au fost notificate Comisiei de către producătorii-exportatori incluși în eșantion ca fiind instituțiile care le-au acordat credite.

               (135)

               Guvernul RPC a susținut că Comisia nu a abordat niciodată problema Circularelor PBOC YinFa [2003] și [2004], nici în chestionar, nici în cererile de clarificare. Se remarcă faptul că în scrisoarea prealabilă verificării Comisia a inclus „regulamentele/circularele/documentele interne ale PBOC referitoare la reglementarea ratei dobânzii în RPC” printre tematicile care trebuie acoperite în cursul verificării. Este evident că ambele circulare se încadrează în această categorie. În răspunsul lor la cererea de clarificare, guvernul RPC a făcut referire inclusiv la un articol de pe site-ul PBOC, care făcea trimitere la una dintre circulare. Cu toate acestea, guvernul RPC nu a pus la dispoziție niciun fel de circulare ale PBOC, limitându-se la a furniza informații de pe site-ul PBOC care nu conțineau date complete privind stabilirea ratei dobânzii la împrumuturi și depozite în China, prin comparație cu circularele YinFa [2003] și [2004], care sunt ambele disponibile pe internet. Este de remarcat, de asemenea, faptul că guvernul RPC nu a refuzat să transmită aceste documente deoarece nu era pregătit pentru o astfel de solicitare, ci din cauza pretinsei confidențialități a circularelor. În acest sens, trebuie remarcat faptul că afirmația guvernului RPC privind confidențialitatea circularelor PBOC este incompatibilă cu practica sa în această procedură. În observațiile sale privind comunicarea constatărilor definitive, guvernul RPC a transmis versiunea integrală a unei alte circulare PBOC pentru a-și susține afirmația că împrumuturile speciale acordate de băncile comerciale deținute de stat au fost abrogate, iar confidențialitatea declarată în altă parte nu pare să fi fost un obstacol. În ceea ce privește extrasele de pe site-ul PBOC, Comisia a luat act de acestea și nu a ignorat conținutul lor. Totuși, pentru a dispune de informații complete în această privință erau necesare și informațiile din cele două circulare, care completează informațiile transmise de către guvernul RPC.

         3.3.   Examinarea individuală („EI”)

               (136)

               Cererile de EI au fost prezentate de către 6 producători exportatori cooperanți, în conformitate cu articolului 27 alineatul (3) din regulamentul de bază, și anume CNPV Dongying Solar Power Co. Ltd., Jiangsu Runda PV Co., Ltd., Kinve Solar Power Co., Ltd (Maanshan), Phono Solar Technology Co. Ltd., Shandong Linuo Photovoltaic Hi-Tech Co. Ltd. și Shandong Linuo Solar Power Holdings Co. Ltd. Nu a fost posibil să se acorde EI societăților respective deoarece, din cauza numărului ridicat de sisteme de subvenționare pretinse și a duratei îndelungate a anchetei, acest lucru ar complica inutil situația și ar putea împiedica încheierea anchetei în timp util.

         3.4.   Sisteme specifice

               (137)

               Pe baza informațiilor cuprinse în plângere, Comisia a căutat să obțină informații cu privire la următoarele sisteme, în cadrul cărora s-a presupus că au fost acordate subvenții de către autoritatea guvernamentală:

                           (i)

                           Împrumuturi în condiții preferențiale, alte forme de finanțare, garanții și asigurări

                                       —

                                       împrumuturi în condiții preferențiale;

                                       —

                                       acordarea unor linii de credit;

                                       —

                                       programe de subvenționare a creditelor de export;

                                       —

                                       garanții de export și asigurări pentru tehnologii ecologice;

                                       —

                                       beneficii oferite prin acordarea accesului la holdingurile offshore și rambursări de împrumuturi de către guvern;

                           (ii)

                           Programe de finanțare

                                       —

                                       fondul de cercetare și dezvoltare a produselor pentru export;

                                       —

                                       subvenții pentru dezvoltarea „Mărcilor celebre” și a programului „Cele mai mari mărci ale Chinei”;

                                       —

                                       fonduri pentru expansiunea externă a industriilor din Provincia Guandong;

                                       —

                                       programul demonstrativ Golden Sun;

                           (iii)

                           Scutirea de impozite directe și programe de reducere a acestora

                                       —

                                       programul „two free/three half” (doi ani cu exonerare de impozit urmați de trei ani la 50 %) pentru societățile cu investiții străine (IIS);

                                       —

                                       reduceri ale impozitului pe profit pentru societățile cu investiții străine axate pe exporturi;

                                       —

                                       subvenții pentru impozitul pe profit pentru societățile cu investiții străine pe baza localizării geografice;

                                       —

                                       reduceri fiscale pentru societățile cu investiții străine care achiziționează echipamente fabricate în China;

                                       —

                                       compensare fiscală pentru activitatea de cercetare și dezvoltare desfășurată în cadrul societăților cu investiții străine;

                                       —

                                       restituiri de impozit pentru reinvestirea profiturilor societăților cu investiții străine în societăți axate pe export;

                                       —

                                       impozit preferențial pe profit pentru societățile cu investiții străine recunoscute ca societăți care utilizează tehnologie avansată și nouă;

                                       —

                                       reduceri fiscale pentru societăți care utilizează tehnologie avansată și nouă implicate în proiecte prestabilite;

                                       —

                                       politici preferențiale privind impozitul pe profit pentru societățile din regiunea Nord-Est;

                                       —

                                       programe fiscale în provincia Guangdong;

                           (iv)

                           Programe de fiscalitate indirectă și programe tarifare la import

                                       —

                                       scutiri de TVA și reduceri tarifare la import pentru utilizarea echipamentelor importate;

                                       —

                                       reduceri de TVA pentru societățile cu investiții străine pentru achizițiile de echipamente produse în China;

                                       —

                                       scutiri de TVA și tarifare pentru achizițiile de active fixe în cadrul programului de dezvoltare a comerțului extern;

                           (v)

                           Bunuri și servicii furnizate de autoritățile publice contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată

                                       —

                                       furnizarea de polisiliciu de către autoritățile publice contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată;

                                       —

                                       furnizarea de profiluri de aluminiu de către autoritățile publice contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată;

                                       —

                                       furnizarea de sticlă de către autoritățile publice contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată;

                                       —

                                       furnizarea de energie electrică de către autoritățile publice;

                                       —

                                       acordarea drepturilor de proprietate și de folosință asupra terenurilor de către autoritățile publice contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată.

         3.4.1.   Împrumuturi în condiții preferențiale, alte forme de finanțare, garanții și asigurări
   (a)   Lipsa de cooperare și utilizarea datelor disponibile
   —   Piața și instituțiile financiare din China

               (138)

               Comisia a solicitat informații guvernului RPC în ceea ce privește proporția împrumuturilor acordate în ansamblu, atât industriei în general, cât și sectorului vizat de prezenta procedură de către bănci în cadrul cărora guvernul RPC este cel mai mare acționar sau acționarul unic, de către băncile în care guvernul RPC are un interes participativ, dar nu este cel mai mare acționar, de către băncile în care guvernul RPC nu este acționar și băncile care aparțin investitorilor străini. Guvernul RPC a răspuns că nu păstrează evidențe ale sumelor și procentelor din împrumuturile acordate de băncile deținute de stat, și că, de asemenea, nu păstrează evidența împrumuturilor acordate industriei fotovoltaice. Guvernul RPC nu a sugerat nicio sursă alternativă pentru aceste informații.

               (139)

               Comisia a atașat un chestionar specific (apendicele A) destinat băncilor/instituțiilor financiare la chestionarul antisubvenții inițial și a solicitat guvernului RPC să îl transmită băncilor/instituțiilor financiare care au acordat împrumuturi industriei în cauză. Scopul apendicelui A era acela de a verifica acuzațiile aduse în plângere, potrivit cărora băncile chineze deținute de stat sunt organisme publice. Comisia a solicitat, printre altele, informații privind structura controlului exercitat de autoritățile publice în cadrul băncilor chineze menționate anterior și îndeplinirea politicilor sau intereselor autorităților publice în ceea ce privește industria fotovoltaică (și anume consiliul de administrație și consiliul acționarilor, minutele ședințelor acționarilor/membrilor consiliului de administrație, naționalitatea acționarilor/membrilor consiliului de administrație, politicile de împrumut și evaluarea riscului legat de împrumuturile acordate producătorilor-exportatori cooperanți). În răspunsurile oferite la chestionar, guvernul RPC a oferit răspunsuri la apendicele A numai pentru cinci bănci [China Development Bank (CDB), EXIM Bank, Bank of Shanghai, Bank of China (31) și Huaxia Bank]. În cererea de clarificare, Comisia și-a repetat cererea inițială de informații. Pentru a facilita cooperarea din partea guvernului RPC, Comisia a pus la dispoziție o listă a băncilor/instituțiilor financiare care au acordat împrumuturi societăților incluse în eșantion și a solicitat din nou guvernului RPC să transmită apendicele A. Nu au mai fost prezentate alte răspunsuri la apendicele A împreună cu răspunsul la cererea de clarificare.

               (140)

               De asemenea, Comisia a încercat să obțină informații despre deținerea de către stat a băncilor și instituțiilor financiare. În răspunsul la chestionar, guvernul RPC a afirmat că nu ține niciun fel de evidențe referitoare la cotele de participare și nu a oferit sugestii privind vreo modalitate de obținere a acestor informații. În momentul în care Comisia a subliniat în cererea de clarificare că includerea acestor informații în statutul băncilor este obligatorie și că acestea pot fi accesate de guvernul RPC în calitate de acționar, guvernul RPC a prezentat informații referitoare la acționariatul a 16 bănci. Totuși, cu excepția a cinci bănci cu privire la care guvernul RPC a indicat rapoartele anuale drept sursă, acesta nu a oferit elemente de probă în sprijinul acestor informații și nu a divulgat datele-sursă ale acestor informații. În ceea ce privește celelalte bănci care au acordat împrumuturi industriei în cauză, guvernul RPC nu a oferit informații de niciun fel cu privire la cota sa de participare în acestea. În consecință, Comisia nu a putut verifica acuratețea și corectitudinea datelor raportate referitoare la cotele de participare ale statului la bănci și la alte instituții financiare.

               (141)

               Guvernul RPC a susținut că ratingul BB aplicat producătorilor-exportatori incluși în eșantion (în scopul stabilirii ratei de referință la împrumuturi) este „extrem de nefavorabil” și că Comisia, „prin prisma datelor concrete ale cazului, nu a explicat modul în care a ajuns la concluzia că aceasta este cea mai exactă sau cea mai rezonabilă concluzie”. Guvernul RPC a mai susținut că această metodologie se rezumă la „o concluzie defavorabilă inadmisibilă”. Deși această afirmație a fost făcută în legătură cu unul dintre cazurile anterioare (și anume cazul privind hârtia cretată de calitate superioară) și înainte de comunicarea informațiilor referitoare la ratingul aplicat producătorilor-exportatori incluși în eșantion în cadrul acestei proceduri, este de remarcat faptul că Comisia nu a aplicat „datele nefavorabile disponibile” nici în acest caz, nici în oricare alte cazuri la care guvernul RPC s-a referit în declarațiile sale. Comisia doar a tras concluziile cuvenite pe baza datelor existente, care au demonstrat lipsa unei evaluări corespunzătoare a riscului de credit [a se vedea considerentele (175) — (178)]. Trebuie subliniat că în cursul PA industria fotovoltaică chineză a înregistrat pierderi masive, fiind evident că situația sa financiară era extrem de dificilă. Mai multe evaluări ale riscului de credit furnizate de societățile incluse în eșantion au demonstrat că o evaluare BB pentru PA în ansamblu nu era un lucru nerezonabil. În fapt, anumite evaluări ale riscului de credit demonstrează cu claritate că mai multe grupuri erau mai mult sau mai puțin insolvabile.

         —   Verificări la bănci

               (142)

               În scrisoarea prealabilă verificării, Comisia a avut în vedere verificarea băncilor care au prezentat răspunsuri la apendicele A la chestionar și au acordat un procent semnificativ de împrumuturi producătorilor-exportatori incluși în eșantion, și anume China Development Bank, Export-Import Bank of China, Bank of Shanghai și Huaxia Bank, și a inclus o listă detaliată de subiecte care urmau să fie abordate pe parcursul verificării. În chestionarul inițial destinat guvernului RPC, Comisia clarificase deja faptul că informațiile oferite în chestionar ar putea face obiectul unei verificări la fața locului. În scrisoarea prealabilă verificării, Comisia afirmase, de asemenea, că se solicită guvernului RPC „să pună la dispoziție toate documentele justificative disponibile care au fost utilizate la întocmirea răspunsului dvs., inclusiv documentele sursă și cererile inițiale”. În cazul altor doi furnizori importanți de finanțare în condiții preferențiale către producătorii-exportatori incluși în eșantion, informațiile solicitate fie nu au fost transmise deloc (Agricultural Bank of China), fie au fost transmise în numele lor fără posibilitatea de a fi verificate (Bank of China).

         —   Bank of Shanghai

               (143)

               În scrisoarea de verificare prealabilă din 25 martie 2013, Comisia a notificat guvernului RPC intenția sa de a verifica Bank of Shanghai („BoS”) și s-a oferit să prelungească vizita de verificare până la data de 22 aprilie 2013 pentru a facilita această vizită pentru guvernul RPC, în cazul în care acest lucru este necesar (32). În răspunsul inițial la scrisoarea prealabilă verificării din 5 aprilie, guvernul RPC nu a confirmat dacă verificarea BoS va avea loc, dar s-a interesat în ce măsură Comisia ar fi dispusă să verifice Bank of Shanghai în alt loc pe durata rămasă din perioada de verificare (și anume în Shanghai în loc de Beijing). Pentru a facilita vizita de verificare, Comisia a fost de acord, în mod excepțional, cu acest lucru, dar a solicitat guvernului RPC să confirme efectuarea verificării în Shanghai până la data de 9 aprilie (și anume cu trei zile lucrătoare înainte de începerea activității de verificare în Beijing) pentru ca echipa să poată face demersurile practice necesare pentru o astfel de schimbare a planului privind verificarea. Guvernul RPC a confirmat abia la 11 aprilie (cu o zi lucrătoare înainte de începerea verificării) că BoS este disponibilă pentru verificare în datele de 23 sau 24 aprilie 2013. În aceeași zi, Comisia a comunicat guvernului RPC că din cauza confirmării cu întârziere nu mai poate efectua modificări în program. Mai mult, datele propuse de către guvernul RPC (23 sau 24 aprilie) se situau în afara perioadei convenite de către guvernul RPC împreună cu Comisia pentru desfășurarea verificării și chiar în afara prelungirii oferite de către Comisie. Drept urmare, Comisia nu a putut verifica răspunsurile la apendicele A prezentate de BoS și informațiile referitoare la împrumuturile acordate de această bancă producătorilor-exportatori incluși în eșantion. În consecință, prin scrisoarea din 23 mai 2013, Comisia a informat guvernul RPC că are în vedere aplicarea articolului 28 din Regulamentul (CE) nr. 597/2009 cu privire la informațiile neverificate transmise de BoS.

               (144)

               În scrisoarea din 3 iunie 2013, guvernul RPC a susținut că verificarea BoS nu a avut loc din cauza inflexibilității manifestate de Comisie, că aceasta nu a propus niciun fel de date alternative pentru verificare și că pur și simplu „a refuzat să ia în considerare verificarea Bank of Shanghai”. Aceste afirmații sunt pur și simplu incorecte. Comisia a afirmat cu claritate în scrisoarea prealabilă verificării că inițial s-a propus verificarea băncilor în zilele de 17 și 18 aprilie 2013, cu posibilitatea prelungirii cu o zi până în data de 22 aprilie, lăsând la latitudinea guvernului RPC să propună datele cele mai oportune pentru vizitarea băncilor în cursul perioadei de verificare (și anume o întreagă săptămână lucrătoare plus o zi suplimentară). Cu toate acestea, guvernul RPC a propus date de verificare a BoS în afara acestui interval și a făcut aceasta cu numai o zi lucrătoare înainte de începerea vizitei de verificare. În opinia Comisiei, s-a dat dovadă de suficientă flexibilitate, fiind propuse în total șase date alternative pentru verificarea BoS, contrar celor susținute de guvernul RPC.

         —   Banca Hua Xia

               (145)

               În scrisoarea din 23 mai 2013 Comisia a explicat guvernului RPC că nu poate verifica anumite părți din răspunsurile oferite de Banca Huaxia („Huaxia”) la apendicele A, și anume structura acționariatului, evaluarea bonității producătorilor exportatori incluși în eșantion și primele de risc percepute de la diferitele industrii și în special de la industria în cauză.

               (146)

               În răspunsul din 3 iunie 2013, guvernul RPC a susținut că Huaxia a explicat structura acționariatului și a oferit detalii și explicații suplimentare Comisiei cu privire la acționarii săi, la faptul că evaluarea bonității clienților săi este protejată de legile privind secretul bancar și de acordurile contractuale dintre bănci și clienții lor.

               (147)

               În ceea ce privește structura acționariatului, este de remarcat faptul că în răspunsurile sale la apendicele A, Huaxia a susținut că fusese înființată „fără niciun fel de participare a statului” și nu a comunicat informații cu privire la participarea statului, chiar dacă acest lucru a fost solicitat în mod expres de către Comisie în apendicele A. Comisia a subliniat că acest lucru intră în conflict cu celelalte informații furnizate de către guvernul RPC și că Huaxia a recunoscut că unii dintre acționarii săi sunt deținuți de stat, punând la dispoziție un document cu informații cu privire la aceștia în limba chineză. Din informațiile transmise de Huaxia nu reiese încă cu claritate procentul deținut de stat la această bancă.

               (148)

               În ceea ce privește evaluarea bonității, Comisia observă că banca a oferit un astfel de document pentru una dintre societățile sale (după ce a protejat identitatea acesteia prin efectuarea unor modificări în document), susținând, în legătură cu celelalte documente solicitate, că acestea sunt protejate de legile privind secretul bancar și de acordurile contractuale dintre bancă și clienții săi. Acest tratament diferențiat este greu de înțeles.

         —   Export Import Bank of China

               (149)

               În scrisoarea din 23 mai 2013, Comisia a informat guvernul RPC că răspunsurile Export-Import Bank of China („EXIM”) la apendicele A și la cererile de clarificare au fost incomplete și că EXIM nu a depus anumite documente care erau solicitate în mod expres, și anume Statutul, Notificarea privind înființarea Export-Import Bank of China emisă de Consiliul de stat sau Măsurile pentru gestionarea creditelor de export ale vânzătorilor pentru produsele de înaltă tehnologie ale Export — Import Bank of China. În ceea ce privește Statutul, în scrisoarea din 3 iunie 2013, guvernul RPC a susținut că din cauza politicii sale interne EXIM nu îl poate prezenta (statutul fiind un document de administrare internă), dar a recomandat versiunea online care se pare că a fost pusă la dispoziție în vederea consultării pe un laptop oferit de EXIM în cursul verificării. Comisia este derutată de această explicație care nu are niciun sens. Dacă documentul era disponibil online pe durata verificării, Comisia nu vede de ce nu ar fi putut fi transmis, după cum s-a solicitat în mod repetat în chestionar, în cererea de clarificare și din nou în cursul verificării. În fapt, afirmația potrivit căreia EXIM ar fi pus la dispoziție documentul pe un laptop în cursul verificării este incorectă. EXIM a afirmat că Comisia ar trebui să analizeze documentul în versiune online, însă oficialul Comisiei a explicat că nu există acces la internet în spațiul unde se desfășoară verificarea. În plus, EXIM nu a oferit nici măcar un link spre versiunea online a Statutului.

               (150)

               Cu referire la celelalte două documente, EXIM a afirmat că acestea nu pot fi transmise datorită naturii lor confidențiale și normelor interne. EXIM însăși a afirmat în răspunsul său la cererea de clarificare că „Banca EXIM a fost înființată și funcționează în conformitate cu Notificarea privind înființarea Export-Import Bank of China emisă de Consiliul de Stat și cu Statutul Export-Import Bank of China”. Prin urmare, acest document era esențial pentru verificarea acuzațiilor din plângere potrivit cărora EXIM este un organism public, însă Comisiei i s-a refuzat accesul la acesta. În acest context, este de reținut că o altă bancă de susținere a politicilor, și anume CDB a transmis un document similar privind înființarea sa și că s-au mai prezentat și alte notificări ale Consiliului de Stat în cursul acestei anchete. De asemenea, EXIM nu și-a susținut afirmațiile referitoare la confidențialitate cu niciun fel de dovezi. În plus, după cum s-a explicat la considerentul (117), guvernele nu pot pur și simplu să invoce regulile interne pentru a evita obligațiile ce le revin în conformitate cu Acordul SCM și cu regulamentul de bază. Același lucru este valabil și pentru documentul intitulat Măsuri pentru gestionarea creditelor de export destinate comercianților de produse de înaltă tehnologie acordate de Export–Import Bank of China, în cazul căruia EXIM a invocat din nou obligația de confidențialitate, fără a oferi elemente de probă și refuzând chiar să discute scopul acestui document.

               (151)

               De asemenea, EXIM nu a furnizat informații cu privire la componența Consiliului de administrație și a Consiliului de supraveghere, cereri formulate în mod repetat, motivând că „componența Consiliului de Administrație se modifică” și că întrebările Comisiei referitoare la afilierile membrilor Consiliului la PCC sunt „agresive și inoportune în contextul unei anchete antisubvenții.” Schimbarea componenței Consiliului de administrație nu este un aspect relevant pentru scopul acestei anchete. Ceea ce este relevant este modul în care statul este reprezentat în consiliile EXIM, însă atât guvernul RPC, cât și EXIM au refuzat să furnizeze astfel de informații. De asemenea, Comisia este de părere că apartenența la PCC a personalului de conducere al EXIM (și a tuturor băncilor, de fapt) este un aspect esențial pentru a putea stabili influența statului asupra conducerii băncilor. Conform Constituției PCC, „Partidul trebuie să susțină și să îmbunătățească sistemul economic de bază, acordându-se un rol dominant deținerii de către stat și dezvoltării concomitente a unor sectoare economice diferite […]” (33), prin urmare examinarea influenței PCC în EXIM a fost considerată necesară în scopul acestei anchete și în special pentru a se evalua nivelul controlului statului în bănci.

               (152)

               În ceea ce privește statisticile referitoare la exportul unor categorii diferite de produse, deja solicitate în chestionar și pe care EXIM are obligația legală de a le raporta către CBRC, guvernul RPC a susținut în scrisoarea din 3 iunie 2013 că are nevoie de mai mult timp pentru a pregăti astfel de informații. În această privință este de remarcat faptul că, de vreme ce Comisia solicitase deja aceste informații în chestionarul inițial, guvernul RPC a avut la dispoziție peste trei luni și jumătate pentru a le pregăti, lucru pe care însă nu l-a făcut. EXIM a pretins că „acest tip de informații se poate găsi în rapoartele anuale”, însă această afirmație este incorectă. Informațiile din rapoartele anuale la care se referă guvernul RPC vizează perioade diferite față de informațiile solicitate de Comisie în cuprinsul chestionarului și în cursul vizitei de verificare.

               (153)

               Guvernul RPC a susținut în mod corect că au inclus în răspunsurile lor la chestionar, printre altele, sumele reprezentând creditele de export pentru exporturile de produse mecanice și electrice și produse noi și de înaltă tehnologie. Comisia nu a contestat niciodată prezentarea acestor cifre. Ceea ce a contestat Comisia a fost faptul că, atunci când a încercat să verifice aceste cifre în cursul vizitei de verificare, EXIM nu a putut furniza niciun fel de elemente de probă sau măcar explica proveniența acestor cifre. În mod similar, Comisiei nu i s-a permis să verifice datele referitoare la procentul de credite de export acordate industriei fotovoltaice comunicat de guvernul RPC în răspunsul la chestionar. Un aspect destul de interesant este acela că EXIM nu a considerat niciuna dintre aceste cifre ca fiind confidențială, însă atunci când Comisia a întrebat care sunt datele-sursă pentru a le verifica, EXIM i-a refuzat accesul la acestea, din motive de confidențialitate. EXIM a aplicat același raționament în legătură cu sumele creditelor de export acordate producătorilor incluși în eșantion și producătorilor cooperanți. Aceasta a raportat cifrele în conținutul răspunsului la cererea de clarificare, dar nu i-a permis Comisiei să le verifice pe motiv de confidențialitate. Așadar, verificarea majorității statisticilor prezentate de EXIM a fost efectiv imposibilă.

               (154)

               De asemenea, EXIM a refuzat să explice și să susțină cu dovezi relevante ratingurile de credit ale producătorilor-exportatori incluși în eșantion și analizele care au condus la aceste ratinguri.

         —   China Development Bank („CDB”)

               (155)

               În scrisoarea din 3 iunie 2013, guvernul RPC și-a exprimat preocuparea în legătură cu întrebările Comisiei „de natură personală referitoare la afilierile la partide politice ale membrilor consiliilor și ale personalului de conducere”. Această afirmație este inexactă. Întrebările referitoare la legăturile membrilor Consiliului și ale personalului de conducere cu PCC au fost de natură pur tehnică și, după cum s-a precizat la considerentul (151), motivul pentru care au fost adresate a fost acela de a stabili cu mai multă ușurință rolul PCC în economia Chinei.

               (156)

               În cursul verificării Comisia a încercat să verifice evaluarea bonității producătorilor-exportatori incluși în eșantion. CDB a oferit unele informații generale, dar a refuzat să divulge orice informații privind evaluarea bonității producătorilor-exportatori incluși în eșantion sau chiar evaluarea riscului și raportul de evaluare a industriei fotovoltaice.

               (157)

               În răspunsul la cererea de clarificare, CDB a prezentat o cifră referitoare la primele de risc percepute pentru industria în cauză. În cursul verificării, CDB și-a corectat răspunsul în această privință, dar nu a oferit niciun fel de elemente de probă în sprijinul acestei cifre sau o explicație a bazei utilizate la elaborarea acestei cifre, în pofida cererilor repetate adresate de Comisie pe parcursul vizitei de verificare.

         (b)   Băncile chineze deținute de stat sunt organisme publice.

               (158)

               Reclamantul susține că băncile chineze deținute de stat din RPC sunt organisme publice în sensul articolului 2 litera (b) din regulamentul de bază.

               (159)

               Organul de apel (Appellate Body — AB) al OMC, în raportul său din Statele Unite — Taxele antidumping și compensatorii definitive asupra anumitor produse din China (34) (raportul AB) — a definit un organism public ca o entitate care „deține, exercită sau este învestită cu autoritate guvernamentală”. Potrivit AB, dovada că un guvern exercită un control semnificativ asupra unei entități și conducerii ei poate servi, în anumite circumstanțe, ca dovadă că respectiva entitate deține autoritatea guvernamentală și exercită autoritatea respectivă în îndeplinirea funcțiilor publice. Dacă dovezile arată că semnele formale ale controlului guvernamental sunt multiple și dacă există și dovezi că acest control a fost exercitat în mod semnificativ, atunci aceste dovezi pot permite o interferență prin care entitatea în cauză exercită autoritatea publică (35). AB consideră, de asemenea, că organismele publice sunt, de asemenea, caracterizate prin „executarea de funcții guvernamentale” (36), care ar fi „în mod normal considerate parte a practicii guvernamentale în cadrul ordinii juridice a membrului în cauză (37)”.

               (160)

               Scopul analizei de mai jos este de a analiza dacă băncile chineze deținute de stat îndeplinesc funcții considerate de obicei ca făcând parte din practica guvernamentală din China și, în caz afirmativ, dacă acestea exercită o autoritate publică în cadrul acestei activități. Ancheta a stabilit că piața financiară chineză este caracterizată de intervenția autorităților publice întrucât majoritatea băncilor importante sunt deținute de stat. Guvernul RPC nu a furnizat decât informații foarte limitate privind participarea/deținerea băncilor din RPC. Cu toate acestea, astfel cum se arată mai jos, Comisia a cules informațiile disponibile pentru a ajunge la o concluzie reprezentativă. Pentru a analiza dacă băncile sunt entități mandatate care dețin sau care exercită autoritatea publică (organisme publice), Comisia a căutat informații privind nu numai deținerea de către stat a băncilor, ci și caracteristici precum prezența autorităților publice în consiliul de administrație, controlul exercitat de autoritățile publice asupra activităților acestora, îndeplinirea politicilor sau intereselor statului, sau dacă entitățile au fost instituite prin statut.

               (161)

               Pe baza informațiilor disponibile, se concluzionează că băncile deținute de stat din RPC dețin cea mai mare cotă de piață și sunt actorii predominanți pe piața financiară chineză. Potrivit cercetărilor efectuate în 2006 de Deutsche Bank privind sectorul bancar chinez (38), băncile deținute de stat ar putea reprezenta peste două treimi din piața chineză. În legătură cu acest subiect, documentul Trade Policy Review of China (Examinarea politicii comerciale a Chinei) elaborat de OMC arată că „nivelul ridicat al deținerii de către stat este o altă trăsătură importantă a sectorului financiar din China” (39) și că „au existat puține modificări în structura pieței din sectorul bancar chinez, care este dominată de bănci deținute de stat” (40). Se cuvine să se menționeze că cele mai mari cinci bănci comerciale deținute de stat (Agricultural Bank, Bank of China, Construction Bank of China, Bank of Communications și Industrial and Commercial Bank) par să reprezinte peste jumătate din sectorul bancar chinez (41). Deținerea de către stat a celor mai mari cinci bănci a fost, de asemenea, confirmată de guvernul RPC în răspunsul la cererea de clarificare.

               (162)

               De asemenea, Comisia a solicitat informații privind structura controlului exercitat de autoritățile publice în cadrul băncilor chineze menționate anterior și îndeplinirea politicilor sau intereselor autorităților publice în ceea ce privește industria fotovoltaică (și anume consiliul de administrație și consiliul acționarilor, minutele ședințelor acționarilor/membrilor consiliului de administrație, naționalitatea acționarilor/membrilor consiliului de administrație, politicile de împrumut și evaluarea riscului legat de împrumuturile acordate producătorilor-exportatori cooperanți). Cu toate acestea, după cum s-a arătat la considerentul (139), guvernul RPC a furnizat foarte puține informații în acest sens și nu a permis verificarea unei părți însemnate din informațiile prezentate. Prin urmare, Comisia a trebuit să utilizeze faptele disponibile. Pe baza datelor disponibile, aceasta a concluzionat că băncile respective sunt controlate de guvern prin deținerea de participații, prin exercitarea controlului administrativ al conduitei lor „comerciale”, inclusiv impunerea de limite asupra ratelor dobânzii la depozite și împrumuturi [a se vedea considerentele (164) — (167)], iar în unele cazuri chiar prin intermediul unor documente legale (42).
               Datele relevante utilizate pentru a ajunge la constatările menționate mai sus sunt obținute pe baza informațiilor transmise de guvernul RPC, a rapoartelor anuale ale băncilor chineze care fie au fost transmise de guvernul RPC, fie erau disponibile public, a informațiilor preluate din cercetările efectuate în 2006 de către Deutsche Bank privind sectorul bancar chinez (43), a examinării de către OMC a politicii comerciale a Chinei (2012) (44), a raportului Băncii Mondiale privind China 2030 (45) sau a studiului economic privind China efectuat în 2010 de OECD (46), a informațiilor transmise de către producătorii-exportatori cooperanți și a informațiilor din plângere. În ceea ce privește băncile străine, surse independente estimează că acestea reprezintă o parte minoră a sectorului bancar chinez și în consecință joacă un rol nesemnificativ în acordarea de împrumuturi de susținere a politicilor; informații relevante sugerează că ele reprezintă doar 2 % din piața chineză (47). Informațiile relevante public disponibile confirmă, de asemenea, că băncile chineze, în special marile bănci comerciale, continuă să se bazeze pe acționarii deținuți de stat și pe autoritățile publice pentru alimentarea cu capital în cazul neadecvării capitalului propriu ca urmare a expansiunii creditului (48).

               (163)

               În privința băncilor care au acordat împrumuturi producătorilor-exportatori cooperanți, acestea sunt în majoritate bănci deținute de stat. Într-adevăr, pe baza informațiilor disponibile (49) s-a constatat că cele mai multe credite pentru producătorii-exportatori cooperanți au fost acordate de către bănci deținute de stat și de alte entități deținute de stat. Printre acestea s-au numărat bănci comerciale importante și bănci de susținere a politicilor, cum ar fi China Development Bank, EXIM Bank, Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank și Industrial and Commercial Bank of China. În privința celorlalte bănci deținute de stat, Comisia a solicitat din nou informațiile menționate mai sus privind controlul exercitat de autoritățile publice și îndeplinirea politicilor sau intereselor statului în ceea ce privește industria fotovoltaică. Nu s-au primit astfel de informații detaliate. S-a concluzionat astfel că băncile se află sub controlul autorităților publice. Existența unui control semnificativ de acest fel este dovedită, printre altele, de politica guvernamentală de susținere a industriei în cauză, prin care băncile sunt îndrumate să acorde un sprijin deosebit [a se vedea considerentul (102)]. Din aceste motive, băncile comerciale și cele de susținere a politicilor care sunt deținute de stat în RPC ar trebui să fie considerate organisme publice.

               (164)

               Un alt indiciu privind implicarea guvernului RPC pe piața financiară din China este rolul jucat de PBOC în stabilirea limitelor specifice privind modul în care ratele dobânzii sunt stabilite și fluctuează. Într-adevăr, ancheta a stabilit că PBOC are reguli speciale privind modul în care ratele dobânzii fluctuează în RPC. Conform informațiilor disponibile, aceste reguli sunt stabilite în Circulara PBOC privind aspectele referitoare la ajustarea ratelor dobânzii pentru depuneri și împrumuturi — Yinfa (2004) nr. 251 („Circulara 251”). Instituțiilor financiare li se cere să practice rate pentru împrumuturi care să se încadreze într-un anumit interval în raport cu rata de referință a dobânzii PBOC. Pentru împrumuturile acordate de băncile comerciale și împrumuturile acordate de băncile de susținere a politicilor administrate în mod comercial, nu există o limită maximă pentru acest interval, ci numai o limită minimă. Pentru cooperativele de credit urban și cele de credit rural, există atât limite maxime, cât și limite minime. Pentru împrumuturile acordate în condiții preferențiale și împrumuturile pentru care Consiliul de Stat impune norme specifice, ratele dobânzii nu fluctuează în sens crescător. Comisia a solicitat clarificări din partea guvernului RPC în legătură cu definiția și formularea utilizate în Circulara 251, precum și în legislația precedentă (Circulara PBOC privind expansiunea intervalului de fluctuație a ratei dobânzii instituțiilor financiare — YinFa [2003] nr. 250). Totuși, astfel cum se menționează la considerentul (135), guvernul RPC a refuzat să transmită respectivele circulare, ceea ce nu a permis Comisiei să verifice conținutul lor și să caute explicații. Întrucât guvernul RPC nu a furnizat nicio informație relevantă în acest sens, care să sugereze că situația s-a schimbat din luna martie 2013, când Comisia și-a finalizat ancheta antisubvenție privind produsele din oțel cu acoperire organică (50), se stabilește că PBOC este implicată și influențează stabilirea ratelor dobânzii de către băncile comerciale deținute de stat. Guvernul RPC nu a furnizat niciun fel de dovezi potrivit cărora situația, așa cum a fost constatată în cadrul anchetelor privind hârtia cretată de calitate superioară și produsele din oțel cu acoperire organică, s-ar fi schimbat. Prin urmare, pe baza datelor disponibile și a altor dovezi menționate mai sus, s-a concluzionat că situația generată de metodologia de stabilire a ratelor dobânzii a rămas aceeași pe toată durata PA.

               (165)

               Impunerea unor limite la rata dobânzii la împrumuturi cumulată cu impunerea unor plafoane la rata dobânzii la depozite creează o situație în care băncile au acces garantat la capital ieftin (datorită reglementării ratelor la depozite) și sunt capabile să acorde împrumuturi industriilor selectate la rate avantajoase.

               (166)

               De asemenea, băncile fac obiectul unor norme legale care le impun, printre altele, să își desfășoare activitatea de creditare în conformitate cu nevoile economiei naționale (51), să ofere sprijin de tip credit proiectelor încurajate (52) sau să acorde prioritate dezvoltării industriilor noi și de înaltă tehnologie (53). Băncile au obligația de a respecta aceste reguli. Producătorii-exportatori incluși în eșantion se încadrează în categoria proiectelor încurajate, precum și în categoria industriilor noi și de înaltă tehnologie.

               (167)

               Mai multe surse de informare independente sugerează că implicarea statului în sectorul financiar chinez este semnificativă și permanentă. De exemplu, constatarea (i) Documentului de lucru al FMI din 2006 a sugerat că liberalizarea bancară în RPC este incompletă și că riscul de credit nu se reflectă în mod adecvat (54); (ii) Raportul FMI din 2009 a subliniat absența liberalizării ratei dobânzilor în China (55); (iii) Raportul de țară al FMI din 2010 a afirmat că costul capitalului în China este relativ scăzut, alocarea de credite este determinată, uneori, de mijloace altele decât prețul și că economiile importante din domeniul bancar sunt legate, parțial, de costurile reduse ale diferitelor input-uri (inclusiv capitaluri și terenuri) (56); (iv) Ancheta economică privind China din 2010 a OCDE (57) și Documentul de lucru nr. 747 al serviciului economic al OCDE privind reformele sectorului financiar din China (58), care afirmau că proprietatea instituțiilor financiare rămâne dominată de stat, punând în discuție măsura în care deciziile bancare de acordare a împrumuturilor se bazează pe considerații pur comerciale, în timp ce rolul tradițional al băncilor pare să fie cel de agenții guvernamentale având legături cu autoritățile guvernamentale.

               (168)

               Pe baza dovezilor de mai sus, se concluzionează că băncile comerciale și de susținere a politicilor deținute de stat îndeplinesc funcții guvernamentale în numele guvernului RPC, și anume promovează în mod obligatoriu anumite sectoare ale economiei în conformitate cu planificarea statului și cu documentele de politică. Deținerile semnificative ale autorităților publice în băncile deținute de stat și alte informații referitoare la legăturile dintre băncile deținute de stat și autoritățile publice (inclusiv lipsa de cooperare a guvernului RPC în această privință) confirmă faptul că băncile sunt controlate de autoritățile publice pe parcursul exercitării funcțiilor lor publice. Guvernul RPC exercită un control semnificativ asupra băncilor comerciale și de susținere a politicilor deținute de stat prin implicarea masivă a autorităților publice în sectorul financiar și prin impunerea unei obligații asupra băncilor deținute de stat de a respecta politicile guvernamentale. Prin urmare, se consideră că băncile comerciale și de susținere a politicilor deținute de stat sunt organisme publice deoarece dețin, sunt învestite cu și exercită autoritate guvernamentală.

         (c)   Băncile private din RPC sunt mandatate și conduse de către guvernul RPC.

               (169)

               De asemenea, Comisia a analizat dacă băncile comerciale private din RPC sunt mandatate sau dirijate de guvernul RPC să furnizeze împrumuturi preferențiale (subvenționate) producătorilor din industria fotovoltaică, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (iv) din regulamentul de bază.

         —   Existența unei politici a guvernului RPC

               (170)

               Din secțiunea de mai sus privind implicarea statului în sectorul fotovoltaic (considerentul (101) și din constatările prezentate mai jos reiese clar că guvernul RPC a instituit o politică de furnizare de împrumuturi în condiții preferențiale pentru sectorul fotovoltaic, deoarece organismele publice (băncile comerciale de stat) (59) sunt angajate în astfel de furnizări și dețin un loc predominant pe piață, care le permite să ofere o rată a dobânzii mai mică decât cea de pe piață.

         —   Extinderea politicii către băncile private

               (171)

               Legea privind activitățile bancare comerciale [2003] se aplică în același fel și băncilor comerciale de stat, și băncilor comerciale private. De exemplu, articolul 38 din această lege autorizează toate băncile comerciale (inclusiv cele care se află în proprietate privată) să „determine rata împrumuturilor în conformitate cu limita inferioară și superioară a ratei împrumuturilor prevăzută de PBOC”, articolul 34 din Legea privind activitățile bancare comerciale dă instrucțiuni băncilor comerciale să „își desfășoare activitatea de împrumut în funcție de necesitățile economiei naționale și dezvoltării sociale și în spiritul politicilor industriale de stat”.

               (172)

               Mai multe documente de planificare guvernamentale, documente de politică și acte legislative fac referire la acordarea de împrumuturi în condiții preferențiale industriei fotovoltaice. De exemplu, Decizia Consiliului de Stat din 10 octombrie 2010 de încurajare a dezvoltării a 7 industrii strategice noi promite intensificarea sprijinului politicii fiscale și financiare acordat industriilor strategice
                   (60) (industria fotovoltaică este enumerată printre acestea), încurajează instituțiile financiare să „extindă sprijinul de tip credit acordat” acestor industrii și să „facă uz de politici fiscale și financiare preferențiale, cum ar fi compensarea riscurilor”. De asemenea, Planul național pentru dezvoltarea științei și tehnologiei pe termen mediu și lung (2006 — 2020) care consideră energia solară și celulele fotovoltaice domenii cheie și teme prioritare (61) promite să „încurajeze instituțiile financiare să acorde sprijin prin credite preferențiale proiectelor naționale de industrializare din domeniul științei și tehnologiei de o importanță deosebită” și transmite instrucțiuni autorităților publice să „ofere îndrumare diverselor instituții financiare și capitaluri private pentru a participa la dezvoltarea științei și tehnologiei”. Legea privind progresul științific și tehnologic din RPC (Ordinul nr. 82 al președintelui RPC) prevede că statul va încuraja și va îndruma instituțiile financiare pentru ca acestea să sprijine dezvoltarea industriilor noi și de înaltă tehnologie prin acordarea de împrumuturi și că instituțiile financiare de susținere a politicilor vor acorda prioritate dezvoltării industriilor noi și de înaltă tehnologie (62). Potrivit aceleiași legi, în cursul activităților lor, instituțiile financiare de susținere a politicilor vor oferi ajutoare speciale proiectelor de inovare independentă ale societăților care sunt încurajate de stat (63).

               (173)

               În plus, limitarea menționată mai sus instituită asupra stabilirii ratei dobânzii de către PBOC [considerentele (164) și (165)] este, de asemenea, obligatorie pentru băncile comerciale private.

               (174)

               Citatele de mai sus din legile și regulamentele relevante pentru sectorul bancar arată că politica guvernului RPC de a acorda împrumuturi preferențiale industriei fotovoltaice se extinde și la băncile comerciale private și, de fapt, guvernul RPC le instruie;te să „își desfășoare activitatea de împrumut în funcție de necesitățile economiei naționale și ale dezvoltării sociale și în spiritul politicilor industriale de stat” (64).

         —   Evaluarea riscului de credit

               (175)

               Comisia a solicitat informații relevante din partea guvernului RPC pentru a evalua modul în care băncile din RPC efectuează evaluarea riscului de credit al societăților din industria fotovoltaică înainte de a hotărî dacă să le acorde sau nu împrumuturi și de a decide cu privire la condițiile împrumuturilor care sunt acordate. În apendicele A la chestionar, Comisia a solicitat informații cu privire la modul în care băncile țin seama de risc în momentul acordării de împrumuturi, modul în care este evaluat gradul de solvabilitate al împrumutatului, care sunt primele de risc percepute pentru diferite societăți/industrii în RPC de către bancă, care sunt factorii luați în considerare de către bancă atunci când evaluează cererea de împrumut, descrierea procesului de solicitare și de aprobare a împrumutului etc. Cu toate acestea, nici guvernul RPC, nici băncile individuale nominalizate în chestionar nu au furnizat niciun fel de dovezi în această privință [cu o singură excepție, menționată la considerentul (176)]. Guvernul RPC a furnizat numai răspunsuri de natură generală care nu sunt sprijinite de nicio dovadă potrivit căreia evaluarea riscului de credit are loc efectiv.

               (176)

               În cursul verificărilor uneia dintre bănci, Comisia a avut posibilitatea de a examina o evaluare a riscului. O parte din respectiva evaluare a riscului de credit se referea la sprijinul acordat de autoritățile publice societăților din sectorul energiei solare și la planurile de stat pentru promovarea industriei fotovoltaice în general, iar acest fapt a fost reflectat pozitiv în ratingul de credit acordat respectivei societăți. Acesta este un exemplu al modului în care politica autorităților publice (și subvențiile dirijate spre un anumit sector) influențează băncile atunci când iau decizii cu privire la condițiile de finanțare a societăților din sectorul energiei solare.

               (177)

               Comisia a solicitat, de asemenea, informații similare de la producătorii-exportatori care au cooperat și a încercat să le verifice în timpul vizitelor de verificare la fața locului la producătorii-exportatori incluși în eșantion. Majoritatea producătorilor-exportatori au răspuns că băncile solicită anumite documente și efectuează anumite tipuri de analize de risc de credit înainte de acordarea împrumuturilor. Cu toate acestea, ei nu au putut aduce niciun element de probă în sprijinul afirmațiilor lor. În timpul verificării la fața locului, Comisia a cerut dovezi care să ateste că băncile au solicitat astfel de documente sau că aceste documente au fost furnizate băncilor de către societăți sau orice tip de rapoarte emise de bănci care să demonstreze faptul că astfel de analize de risc de credit au fost efectuate. Cu toate acestea, grupurile de producători-exportatori incluși în eșantion nu au fost în măsură să furnizeze astfel de dovezi sau orice alt element de probă în sprijinul afirmațiilor lor.

               (178)

               Informațiile referitoare la evaluarea riscului de credit au fost solicitate în mod repetat de la părțile interesate, fiind considerate cruciale, ținând seama, printre altele, de informațiile menționate la considerentul (167).

               (179)

               Având în vedere cele de mai sus, constatările referitoare la evaluarea riscului de credit în RPC se aplică băncilor comerciale deținute de stat, băncilor comerciale private și băncilor de susținere a politicilor. Într-adevăr, dovezile de mai sus conduc la concluzia că băncile private din RPC au obligația de a respecta politicile guvernamentale în materie de creditare, în special în sectorul fotovoltaic, și de a acționa în același mod ca și băncile deținute de stat, care au fost calificate la considerentul (168) drept organisme publice. Prin urmare se concluzionează că băncile private sunt mandatate și dirijate de autoritățile publice pentru a executa funcții cu care în mod normal sunt învestite autoritățile publice, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (iv) din regulamentul de bază.

               (180)

               În plus, dovezile de mai sus demonstrează că și în cazul în care băncile deținute de stat nu ar fi considerate organisme publice, acestea ar trebui să fie considerate și în acest caz ca fiind mandatate și dirijate de către guvernul RPC pentru a executa funcții cu care în mod normal sunt învestite autoritățile publice, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (iv) din regulamentul de bază.

         (d)   Denaturarea pieței financiare chineze

               (181)

               Din informațiile colectate pe parcursul acestei anchete reiese că cota de piață a băncilor deținute de stat se ridică la peste 2/3 din piața chineză. Cele mai mari cinci bănci comerciale deținute de stat (Agricultural Bank, Bank of China, Construction Bank of China, Bank of Communications și Industrial and Commercial Bank) reprezintă peste jumătate din sectorul bancar chinez (65). În plus, China Development Bank și China Export-Import Banks sunt deținute integral de stat. Aceste șapte bănci au acordat majoritatea împrumuturilor către cei opt producători-exportatori incluși în eșantion în cazul privind panourile solare. Această masivă deținere a statului, combinată cu denaturarea pieței financiare chineze și cu politica guvernului chinez de a dirija fonduri ieftine spre anumite industrii selectate subminează condițiile concurențiale echitabile din comerțul internațional și asigură un avantaj neloial producătorilor chinezi.

               (182)

               Băncile din RPC nu se bucură în totalitate de libertatea de a decide condițiile de acordare a împrumuturilor. În ceea ce privește ratele dobânzii, acestea au obligația de a se încadra în limitele fixate de People's Bank of China (PBOC). Impunerea unor limite la rata dobânzii cumulată cu impunerea unor plafoane la rata dobânzii la depozite creează o situație în care băncile au acces garantat la capital ieftin (datorită reglementării ratelor la depozite) și sunt capabile să acorde împrumuturi industriilor selectate la rate avantajoase.

               (183)

               De asemenea, băncile fac obiectul unor norme legale care le impun, printre altele, să își desfășoare activitatea de creditare în conformitate cu nevoile economiei naționale (66), să ofere sprijin de tip credit proiectelor încurajate (67) sau să acorde prioritate dezvoltării industriilor noi și de înaltă tehnologie (68). Băncile au obligația de a respecta aceste reguli.

               (184)

               Potrivit unor constatări recente, unor bănci comerciale importante din RPC li s-a acordat accesul la rezervele valutare de stat (69). Aceste bănci înregistrează astfel o scădere semnificativă a costului capitalului și obțin „fonduri ieftine” pe care le utilizează pentru acordarea de împrumuturi în USD și în EUR societăților și proiectelor selectate, în conformitate cu politica de „ieșire pe piața globală”. Astfel, acestea au capacitatea de a oferi condiții pe care băncile comerciale normale nu le pot egala.

               (185)

               O altă denaturare majoră a finanțării industriei fotovoltaice este cauzată de poziția privilegiată specială a băncii China Development Bank („CDB”), principalul creditor al acestei industrii, care a acordat un număr considerabil de împrumuturi și de linii de credit producătorilor-exportatori incluși în eșantion. CDB este finanțată aproape integral din vânzări de obligațiuni mai degrabă decât din depozite și reprezintă al doilea mare emitent de obligațiuni din țară, după Ministerul de Finanțe. Prin intermediul acestui mecanism special, CDB are posibilitatea de a se autofinanța ieftin, iar ulterior de a oferi împrumuturi în condiții preferențiale industriilor selectate (70).

         3.4.1.1.   Împrumuturi preferențiale
   (a)   Introducere

               (186)

               Reclamantul a susținut că guvernul RPC subvenționează industria fotovoltaică națională prin împrumuturi preferențiale și credite dirijate.

         (b)   Temeiul juridic

               (187)

               Următoarele dispoziții legale prevăd acordarea de împrumuturi preferențiale în China: Legea RPC privind băncile comerciale, Normele generale privind împrumuturile (puse în aplicare de People's Bank of China), Decizia nr. 40 a Consiliului de Stat privind promulgarea și punerea în aplicare a dispozițiilor provizorii privind promovarea adaptării structurilor industriale.

         (c)   Constatările anchetei

               (188)

               Având în vedere ansamblul elementelor de probă, se concluzionează că majoritatea împrumuturilor acordate grupurilor de producători-exportatori incluși în eșantion sunt furnizate de bănci deținute de stat stabilite ca fiind organisme publice în considerentul (168), deoarece sunt învestite cu autoritate publică și exercită funcții publice. Există dovezi suplimentare că aceste bănci exercită în mod efectiv autoritatea publică, deoarece, astfel cum se explică în considerentul (164), este în mod evident vorba de intervenție din partea statului (și anume, PBOC) în modul în care băncile comerciale adoptă decizii privind ratele dobânzii pentru împrumuturile acordate societăților chineze. În aceste circumstanțe, practicile de acordare a împrumuturilor ale acestor entități pot fi atribuite direct autorităților publice. Exercitarea autorității publice de către bănci este, de asemenea, confirmată și de modul în care articolele 7 și 15 din Normele generale privind împrumuturile (puse în aplicare de PBOC), Decizia 40 și articolul 34 din Legea privind băncile comerciale abordează îndeplinirea politicilor industriale ale guvernului. Există, de asemenea, un număr mare de dovezi circumstanțiale, sprijinite de studii și rapoarte obiective, conform cărora continuă să existe o intervenție majoră a autorităților publice asupra sistemului financiar chinez, astfel cum a fost deja explicat în considerentele (172) și (178). În final, guvernul RPC nu a furnizat informații care să permită o înțelegere mai bună a relației dintre băncile deținute de stat și autoritățile publice, astfel cum s-a explicat în considerentele (139) și (140). Astfel, în cazul împrumuturilor acordate de băncile deținute de stat în RPC, Comisia concluzionează că există o contribuție financiară acordată producătorilor din sectorul fotovoltaic sub forma unui transfer direct de fonduri de la autoritățile publice, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (i) din regulamentul de bază. În plus, aceleași dovezi arată că băncile chineze deținute de stat (precum și băncile private) sunt mandatate sau dirijate de autorități, ceea ce înseamnă, în consecință, că există o contribuție financiară în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (iv) din regulamentul de bază.

               (189)

               Având în vedere analiza din considerentele (169) — (178) de mai sus, se stabilește, de asemenea, că băncile private sunt mandatate și dirijate de guvernul RPC să ofere împrumuturi producătorilor din sectorul fotovoltaic și că există o contribuție financiară, în temeiul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctele (i) și (iv) din regulamentul de bază.

               (190)

               Există un avantaj în sensul articolului 3 alineatul (2) și al articolului 6 litera (b) din regulamentul de bază, în măsura în care împrumuturile acordate de stat sau de organismele private mandatate sau dirijate de autoritățile publice prevăd condiții mai favorabile decât cele pe care beneficiarul le-ar putea obține în mod normal pe piață. Împrumuturile neguvernamentale din RPC nu reprezintă o valoare de referință a pieței adecvată, de vreme ce s-a stabilit că băncile private sunt mandatate și dirijate de guvernul RPC și deci se presupune că urmează practicile băncilor deținute de stat în ceea ce privește acordarea împrumuturilor. Prin urmare, valorile de referință au fost construite utilizându-se metoda descrisă la considerentele (198) — (200) de mai jos. Utilizarea acestei valori de referință demonstrează faptul că împrumuturile sunt acordate sectorului fotovoltaic în termeni și condiții mai puțin stricte decât cele practicate pe piață.

               (191)

               Industria fotovoltaică intră în categoria industriilor încurajate, potrivit Deciziei nr. 40. Decizia nr. 40 este un ordin emis de Consiliul de Stat, care este cel mai înalt organism administrativ din RPC și, în acest sens, decizia este obligatorie din punct de vedere juridic pentru alte organisme publice și pentru operatorii economici. Decizia clasifică sectoarele industriale în „proiecte încurajate, restrictive sau eliminate”. Decizia respectivă constituie un document de orientare a politicii industriale care, împreună cu registrul, arată modul în care guvernul RPC aplică o politică de încurajare și de sprijin pentru anumite grupuri de societăți sau industrii, precum industria fotovoltaică/noua industrie energetică, clasificate în registru ca „industrii încurajate”. În privința numărului de industrii clasificate ca „încurajate”, se observă că acestea reprezintă doar o parte a economiei chineze. În plus, doar anumitor activități din cadrul acestor sectoare încurajate li se acordă statutul de „încurajate”. La articolul 17 din Decizia nr. 40 se prevede, de asemenea, că „proiectele de investiții încurajate” beneficiază de avantaje și stimulente specifice, printre care, de sprijin financiar. Pe de altă parte, în privința „proiectelor restrictive și eliminate”, Decizia nr. 40 împuternicește autoritățile de stat să intervină direct pentru a reglementa piața. În fapt, la articolele 18 și 19 se prevede ca autoritatea relevantă să împiedice acordarea de împrumuturi de către instituțiile financiare către astfel de „proiecte restrictive și eliminate”. Ținând cont de cele de mai sus, este evident că Decizia nr. 40 conține prevederi obligatorii pentru toate instituțiile economice, sub forma unor directive privind promovarea și sprijinul industriilor încurajate, una dintre acestea fiind industria fotovoltaică.

               (192)

               După cum se explică la considerentul (172) de mai sus, guvernul RPC dirijează împrumuturile preferențiale către un număr limitat de industrii, iar industria fotovoltaică este una dintre ele. Luând în considerare toate cele de mai sus, este clar că autoritățile permit instituțiilor financiare să ofere împrumuturi preferențiale numai unui număr limitat de sectoare industriale/societăți care respectă politicile relevante ale guvernului RPC. Pe baza elementelor de probă din dosar și în absența cooperării din partea guvernului RPC în legătură cu acest aspect, se concluzionează că subvențiile sub formă de împrumuturi preferențiale nu sunt disponibile în mod general, și prin urmare, sunt specifice în sensul articolului 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul de bază. Mai mult, nu a fost adusă nicio dovadă de către oricare dintre părțile interesate care să sugereze că subvențiile se bazează pe un criteriu obiectiv sau pe condițiile de la articolul 4 alineatul (2) litera (b) din regulamentul de bază.

         (d)   Concluzie

               (193)

               Ancheta a arătat că toți producătorii-exportatori incluși în eșantion au beneficiat de împrumuturi preferențiale în perioada de anchetă.

               (194)

               Ținând cont de cele de mai sus, finanțarea industriei fotovoltaice ar trebui considerată o subvenție.

               (195)

               Având în vedere existența unei contribuții financiare, a unui avantaj pentru producătorii-exportatori și a specificității, subvenția ar trebui considerată pasibilă de măsuri compensatorii.

         (e)   Calculul valorii subvenției

               (196)

               Valoarea subvenției pasibile de măsuri compensatorii se calculează în raport cu avantajul acordat beneficiarilor, a cărui existență a fost constatată în cursul PA. Conform articolului 6 litera (b) din regulamentul de bază, avantajul pentru beneficiari este considerat a fi diferența dintre suma plătită de societate pentru împrumutul acordat de autoritățile publice și suma pe care societatea ar plăti-o pentru un împrumut comercial comparabil obținut pe piață.

               (197)

               Astfel cum se explică mai sus [considerentul (190)], dat fiind că împrumuturile furnizate de băncile chineze reflectă intervenția substanțială a autorităților publice în sectorul bancar și nu reflectă rate disponibile pe o piață funcțională, a fost construită o valoare de referință adecvată utilizând metoda descrisă mai jos. În plus, ca urmare a lipsei de cooperare a guvernului RPC, Comisia a recurs la datele disponibile pentru a construi o rată de referință a dobânzii adecvată.

               (198)

               Atunci când se construiește valoarea de referință adecvată pentru împrumuturile exprimate în RMB, se consideră că este rezonabil să se aplice ratele chineze ale dobânzii, ajustate pentru a reflecta riscul de piață normal. Astfel, într-un context în care situația financiară actuală a exportatorilor a fost stabilită pe o piață denaturată și nu există informații fiabile furnizate de băncile chineze în legătură cu măsurarea riscului și cu evaluarea creditelor, se consideră necesar să nu se accepte ca atare solvabilitatea exportatorilor chinezi, ci să se aplice un adaos pentru a reflecta impactul potențial al denaturării pieței din China asupra situației lor financiare.

               (199)

               Aceeași situație apare și în cazul împrumuturilor exprimate în valută. S-au utilizat ca valoare de referință obligațiunile corporative cu rating BB exprimate în monede relevante și emise în cursul PA.

               (200)

               În privința celor de mai sus, astfel cum se explică în considerentele (138) — (140), atât guvernului RPC, cât și producătorilor-exportatori cooperanți li s-a cerut să furnizeze informații privind politicile de împrumut ale băncilor chineze și modul în care împrumuturile se acordă producătorilor-exportatori. Informațiile respective nu au fost obținute, deși au fost solicitate în mod repetat. Ca urmare a acestei lipse de cooperare și ținând cont de ansamblul elementelor disponibile, în conformitate cu dispozițiile de la articolul 28 alineatul (6) din regulamentul de bază, se consideră adecvat ca tuturor societăților din China să li se acorde doar cel mai înalt calificativ din categoria împrumuturilor speculative („non-investment grade”) (BB conform Bloomberg) și să se aplice prima adecvată estimată pentru obligațiunile emise de societățile cu acest rating la rata standard de împrumut a Băncii Populare a Chinei. Avantajul producătorilor-exportatori a fost calculat ținând cont de diferențialul ratei dobânzii, exprimat ca procent, înmulțit cu valoarea restantă a împrumutului, și anume dobânda neplătită în cursul PA. Această sumă a fost apoi raportată la cifra de afaceri totală a producătorilor-exportatori cooperanți.

               (201)

               Rata subvenției stabilite conform acestui sistem în cursul PA pentru producătorii-exportatori incluși în eșantion se ridică la:

                           Împrumuturi în condiții preferențiale

                           Societatea/Grupul

                           Rata subvenției

                           Wuxi Suntech Power Co Ltd, RPC și societățile afiliate

                           1,14 %

                           Yingli Green Energy Holding Company și societățile afiliate

                           0,61 %

                           Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd și societățile afiliate

                           0,25 %

                           JingAo Group și societățile afiliate

                           0,92 %

                           Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd și societățile afiliate

                           1,80 %

                           Delsolar (Wujiang) Ltd. și societățile afiliate

                           0,02 %

                           Renesola Zhejiang Ltd
                           Renesola Jiangsu Ltd

                           0,84 %

                           Jinko Solar Co Ltd și societățile afiliate

                           0,85 %

         3.4.1.2.   Acordarea unor linii de credit
   (a)   Introducere

               (202)

               Reclamantul susținuse că băncile chineze acordă linii de credit disproporționate exportatorilor chinezi ai produsului în cauză. Ancheta a confirmat faptul că toate societățile anchetate au beneficiat de linii de credit substanțiale din partea băncilor chineze, care în majoritatea cazurilor au fost acordate gratuit sau în schimbul plății unor taxe modice. În condiții normale de piață, aceste linii de credit fac obiectul unor comisioane de angajare și de administrare substanțiale, care le permit băncilor să compenseze costurile și riscurile.

         (b)   Constatările anchetei

               (203)

               Raportul grupului special Aeronave-CE a confirmat faptul că aceste linii de credit, ale căror efecte le depășesc pe cele ale împrumuturilor individuale, pot constitui potențiale transferuri directe de fonduri în temeiul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (i) din regulamentul de bază și drept urmare pot constitui contribuții financiare. Grupul special a constatat că avantajul unui potențial transfer de fonduri se naște din simpla existență a obligației de a efectua un transfer direct de fonduri. Grupul special a constatat, de asemenea, că o linie de credit ar putea conferi, prin ea însăși, un avantaj firmei beneficiare și constituie astfel un potențial transfer de fonduri separat de orice transfer direct de fonduri sub formă de împrumuturi individuale (71).

               (204)

               Liniile de credit au fost acordate producătorilor-exportatori incluși în eșantion de către aceleași bănci care au acordat și împrumuturile preferențiale descrise mai sus. După cum s-a arătat mai sus, aceste bănci sunt organisme publice [considerentele (158) — (166)] sau sunt mandatate și dirijate de guvernul RPC pentru a acorda finanțare preferențială industriei fotovoltaice [considerentele (169) — (178)].

               (205)

               După cum s-a arătat mai sus [considerentele (158) — (185)], piața chineză este denaturată de legile și practicile băncilor deținute de stat; s-a constatat că în majoritatea cazurilor liniile de credit au fost acordate gratuit sau în schimbul plății unor taxe modice. În condiții normale de piață, aceste linii de credit fac obiectul unor comisioane de angajare și de administrare substanțiale, care le permit băncilor să compenseze costurile și riscurile.

               (206)

               Cuantumul avantajului este reprezentat de comisioanele care se aplică în mod normal liniilor de credite comerciale acordate societăților și de care producătorii-exportatori incluși în eșantion au fost scutiți, în majoritatea cazurilor. Comisia a utilizat comisioanele aplicate liniei de credit acordate unuia dintre producătorii-exportatori incluși în eșantion de către o bancă comercială externă.

               (207)

               Industria fotovoltaică intră în categoria industriilor încurajate, potrivit Deciziei nr. 40. Decizia nr. 40 este un ordin emis de Consiliul de Stat, care este cel mai înalt organism administrativ din RPC și, în acest sens, decizia este obligatorie din punct de vedere juridic pentru alte organisme publice și pentru operatorii economici. Decizia clasifică sectoarele industriale în „proiecte încurajate, restrictive sau eliminate”. Decizia respectivă constituie un document de orientare a politicii industriale care, împreună cu registrul, arată modul în care guvernul RPC aplică o politică de încurajare și de sprijin pentru anumite grupuri de societăți sau industrii, precum industria fotovoltaică/noua industrie energetică, clasificate în registru ca „industrii încurajate”. În privința numărului de industrii clasificate ca „încurajate”, se observă că acestea reprezintă doar o parte a economiei chineze. În plus, doar anumitor activități din cadrul acestor sectoare încurajate li se acordă statutul de „încurajate”. Articolul 17 din Decizia nr. 40 prevede, de asemenea, că „proiectele de investiții încurajate” beneficiază de avantaje și stimulente specifice, printre care, de sprijin financiar. Pe de altă parte, în privința „proiectelor restrictive și eliminate”, Decizia nr. 40 împuternicește autoritățile de stat să intervină direct pentru a reglementa piața. În fapt, la articolele 18 și 19 se prevede ca autoritatea relevantă să împiedice acordarea de împrumuturi de către instituțiile financiare către astfel de „proiecte restrictive și eliminate”. Ținând cont de cele de mai sus, este evident că decizia nr. 40 conține prevederi obligatorii pentru toate instituțiile economice, sub forma unor directive privind promovarea și sprijinul industriilor încurajate, una dintre acestea fiind industria fotovoltaică.

               (208)

               După cum s-a explicat la considerentele (172) și (192) de mai sus, guvernul RPC dirijează împrumuturile preferențiale, în cadrul cărora acordarea de linii de credit constituie o parte esențială, spre un număr limitat de industrii. Industria fotovoltaică intră în acest grup de industrii și beneficiază de împrumuturi preferențiale cu caracter discriminatoriu.

               (209)

               Luând în considerare toate cele de mai sus, este clar că autoritățile permit instituțiilor financiare să acorde linii de credit preferențiale unui număr limitat de sectoare industriale/societăți care respectă politicile relevante ale guvernului RPC. Pe baza elementelor de probă din dosar și în absența cooperării din partea guvernului RPC în legătură cu acest aspect, se concluzionează că subvențiile sub formă de linii de credit disproporționate nu sunt disponibile în mod general, și prin urmare, sunt specifice în sensul articolului 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul de bază. Mai mult, nu a fost adusă nicio dovadă de către oricare dintre părțile interesate care să sugereze că subvențiile se bazează pe un criteriu obiectiv sau pe condițiile de la articolul 4 alineatul (2) litera (b) din regulamentul de bază.

         (c)   Concluzie

               (210)

               Ancheta a arătat că toate grupurile de producători-exportatori incluși în eșantion au beneficiat de linii de credit acordate gratuit sau la rate sub valoarea pieței, în cursul perioadei de anchetă.

               (211)

               În consecință, acordarea acestor linii de credit industriei fotovoltaice ar trebui să fie considerată subvenție.

               (212)

               Având în vedere existența unei contribuții financiare, a unui avantaj pentru producătorii-exportatori și a specificității, subvenția ar trebui considerată pasibilă de măsuri compensatorii.

         (d)   Calculul volumului subvenției

               (213)

               Acordarea de linii de credit în mod gratuit sau pentru taxe aflate sub valoarea pieței este considerată furnizare de servicii financiare [articolul 3 alineatul (1) litera (a) punctul (iii) din regulamentul de bază] contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată. Valoarea subvenției pasibile de măsuri compensatorii se calculează în raport cu avantajul acordat beneficiarilor, a cărui existență a fost constatată în cursul PA. Din cauza denaturării pieței, descrisă în considerentele (158) — (185), nu s-a putut stabili valoarea adecvată a remunerației pentru serviciile financiare (în acest caz, acordarea de linii de credit) în raport cu condițiile existente pe piața RPC. Prin urmare, conform articolului 6 litera (d) punctul (ii) din regulamentul de bază, avantajul pentru beneficiari este considerat a fi diferența dintre suma plătită de societate pentru liniile de credit acordate de băncile chineze și suma pe care societatea ar plăti-o pentru o linie de credit comercial obținută pe piață. De asemenea, liniile de credit pot fi considerate transfer potențial de fonduri, în temeiul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (i) din regulamentul de bază.

               (214)

               Unul dintre producătorii-exportatori incluși în eșantion a obținut o linie de credit de la o bancă având sediul într-o altă jurisdicție financiară decât RPC, iar linia de credit respectivă a fost supusă comisioanelor de angajament și de procesare conform practicii uzuale pe piețele financiare mondiale. Deși a fost acordată de filiala chineză a băncii respective, linia de credit în cauză este considerată a fi un indicator rezonabil al valorii de referință. S-a considerat că este oportun să se utilizeze ca valoare de referință comisioanele aplicate acestei linii de credit, în conformitate cu articolul 6 litera (d) punctul (ii) din regulamentul de bază.

               (215)

               Nivelul comisioanelor utilizat ca valoare de referință a fost aplicat proporțional la valoarea fiecărei linii de credit în cauză, pentru a obține valoarea subvenției (minus orice comisioane efectiv plătite). În cazurile în care durata liniei de credit a depășit un an, valoarea totală a subvenției a fost distribuită pe întreaga durată a liniei de credit, iar o sumă corespunzătoare a fost atribuită PA.

               (216)

               Rata subvenției stabilite conform acestui sistem în cursul PA pentru producătorii-exportatori incluși în eșantion se ridică la:

                           Acordarea unor linii de credit

                           Societatea/Grupul

                           Rata subvenției

                           Wuxi Suntech Power Co. Ltd și societățile afiliate

                           1,97 %

                           Yingli Green Energy Holding Company și societățile afiliate

                           2,14 %

                           Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd și societățile afiliate

                           1,09 %

                           JingAo Group și societățile afiliate

                           1,28 %

                           Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd și societățile afiliate

                           0,92 %

                           Delsolar (Wujiang) Ltd. și societățile afiliate

                           0,24 %

                           Renesola Zhejiang Ltd
                           Renesola Jiangsu Ltd

                           0,50 %

                           Jinko Solar Co. Ltd și societățile afiliate

                           2,59 %

         3.4.1.3.   Programe de subvenționare a creditelor de export

               (217)

               Ancheta a confirmat faptul că societățile incluse în eșantion nu au beneficiat de avantaje în cadrul programului în cursul PA.

         3.4.1.4.   Garanții de export și asigurări pentru tehnologii ecologice
   (a)   Introducere

               (218)

               În plângere se susținea că societatea China Export & Credit Insurance Corporation („Sinosure”) acordă asigurări pentru creditele de export în condiții preferențiale producătorilor produsului în cauză, printre altele, printr-un program intitulat „Green Express”. În plângere se afirmă că asigurarea creditelor de export oferită de Sinosure nu acoperă nici măcar costurile operaționale pe termen lung și pierderile din cadrul acestui program.

         (b)   Lipsa de cooperare și utilizarea datelor disponibile

               (219)

               După cum s-a arătat la considerentele (104) și (105) de mai sus, Comisia a solicitat informații în chestionar, în cererea de clarificare și în cursul vizitei de verificare la fața locului atât guvernului RPC, cât și societății Sinosure, informații care nu au fost oferite nici de autorități, nici de Sinosure.

               (220)

               Comisia a solicitat să i se comunice cadrul instituțional și documentele relevante care guvernează operațiunile societății Sinosure în calitate de asigurător oficial al statului în materie de credite de export. Guvernul RPC a transmis numai o notificare emisă în comun de Ministerul Comerțului („MOFCOM”) și de societatea Sinosure în 2004, dar nu au transmis o serie de alte documente relevante, printre care, de exemplu, așa-numitul Plan 840 inclus în notificare de Consiliul de Stat din 27 mai 2009 (72).

               (221)

               În ceea ce privește verificarea răspunsurilor la chestionar și anexa 1 referitoare la Sinosure, Comisia nu a putut obține o serie de documente și nu a putut verifica o serie de elemente la fața locului. Societatea Sinosure nu a transmis următoarele informații și elemente de probă concrete solicitate de Comisie: (a) situațiile financiare pentru anul 2012, care, conform declarațiilor, nu sunt încă disponibile pe site-ul Sinosure; (b) documentația relevantă referitoare la asigurarea creditelor de export, încheiată cu doi dintre exportatorii cooperanți incluși în eșantion, inclusiv contractele, evaluările riscului, corespondența și dovada plății primelor; (c) informații specifice cu privire la personalul de conducere numit de Consiliul de Stat; (d) dovezi privind elementele și avantajele enumerate în notificarea din anul 2004, emisă în comun de MOFCOM și Sinosure, inclusiv cele referitoare la aprobarea limitării, flexibilitatea ratei și reducerea acordată în interiorul intervalului de fluctuație a primelor; (e) dovezi referitoare la costurile operaționale și profiturile pe termen lung aferente activității de asigurare a creditelor de export; (f) dovezi referitoare la evaluarea situației pieței în sectorul fotovoltaic.

               (222)

               De asemenea, Comisia nu a putut verifica o serie de elemente incluse în răspunsurile la chestionar, referitoare la operațiunile Sinosure, inclusiv, în special, răspunsurile acesteia privind evaluarea riscului, modalitatea efectivă de stabilire a primei și procesul de aprobare și de aplicare, dat fiind refuzul societății Sinosure de a purta discuții cu privire la contractele specifice încheiate cu exportatorii cooperanți incluși în eșantion. De asemenea, Sinosure nu a putut clarifica sau transmite documente justificative în vederea clarificării unor discrepanțe identificate de către Comisie între cifrele sau elementele de altă natură conținute în răspunsurile oferite la chestionar și cele conținute în răspunsurile oferite la cererea de clarificare.

               (223)

               Guvernul RPC și Sinosure au încercat să-și justifice această lipsă de cooperare atât în cursul vizitei de verificare, cât și în scrisoarea guvernului RPC din data de 3 iunie 2013 prin invocarea unor preocupări legate de păstrarea confidențialității. În această privință, atât din scrisoarea prealabilă verificării, cât și din corespondența ulterioară prin e-mail reieșea foarte clar că intenția Comisiei era aceea de a efectua o verificare minuțioasă și că în mod evident aceasta urma să ia toate măsurile de precauție necesare pentru a proteja informațiile confidențiale transmise sau doar puse la dispoziție în vederea inspecției, în conformitate cu obligația sa legală de protejare a acestor informații așa cum este prevăzută de normele stricte ale UE în acest sens. În ceea ce privește documentele pe care Sinosure a încercat să le transmită după trecerea unei perioade de timp semnificative de la încheierea vizitei de verificare fără a-i oferi Comisiei posibilitatea de a le verifica în mod corespunzător, acestea nu au putut fi luate în considerare, deoarece fuseseră întocmite special pentru anchetă, iar Comisia nu a putut verifica documentele-sursă.

               (224)

               Dată fiind această lipsă de cooperare din partea guvernului RPC și a societății Sinosure, Comisia nu a putut verifica o serie de elemente referitoare la acordarea de asigurări pentru creditele de export de către Sinosure producătorilor-exportatori cooperanți ai produsului în cauză care au fost incluși în eșantion. Prin urmare, unele dintre constatările Comisiei se bazează pe informațiile disponibile în mod oficial, în conformitate cu articolul 28 din regulamentul de bază.

         (c)   Sinosure este un organism public

               (225)

               Ancheta a stabilit că societatea Sinosure este un organism public în sensul articolului 2 litera (b) din regulamentul de bază și al jurisprudenței relevante a OMC (73) deoarece deține, exercită sau este învestită cu autoritate publică. Concret, guvernul RPC exercită un control semnificativ asupra societății Sinosure (74), iar societatea Sinosure exercită autoritate publică în executarea funcțiilor publice.

               (226)

               Comisia reține că activitatea de asigurare a creditelor de export desfășurată de societatea Sinosure este parte integrantă dintr-un sector financiar mai larg unde se consideră că intervenția guvernului reprezintă un act de imixtiune directă și denaturează funcționarea normală a pieței financiare în RPC [a se vedea considerentul (185) și următoarele de mai sus].

               (227)

               Deoarece îndeplinește rolul de unică instituție oficială de asigurare a creditelor de export în RPC, societatea Sinosure execută funcții guvernamentale. Prin urmare, ea se află într-o poziție de monopol pe piața asigurărilor pentru creditele de export. Societatea confirmă faptul că această piață nu este deschisă, deși există unii concurenți internaționali care își desfășoară activitatea în mod indirect în RPC.

               (228)

               Guvernul controlează în totalitate capitalul social și finanțele societății Sinosure. Sinosure este o entitate care desfășoară activități economice în mod independent și care este deținută integral de Consiliul de stat. Capitalul social este de 4 miliarde RMB și provine din fondul cu capital de risc aferent activității de asigurare a creditelor de export, în conformitate cu bugetul de stat. În plus, în anul 2011 statul a injectat fonduri în valoare de 20 de miliarde RMB prin intermediul societății China Investment Corporation, fondul suveran de investiții al Chinei. (75) Statutul (Articles of Association — „AoA”) specifică faptul că departamentul comercial competent să supervizeze activitatea societății este Ministerul de Finanțe și prevede obligația societății de a depune rapoartele financiar-contabile și raportul privind bugetul fiscal la Ministerul de Finanțe în vederea examinării și aprobării.

               (229)

               În ceea ce privește controlul exercitat de autoritatea publică, deoarece Sinosure este o entitate deținută integral de stat, aceasta nu are un Consiliu de administrație. În ceea ce privește Consiliul de supraveghere, toți supraveghetorii sunt numiți de Consiliul de stat și își exercită atribuțiile în conformitate cu „Regulamentul interimar privind consiliile de supraveghere ale unor instituții financiare importante deținute de stat.” Personalul de conducere al Sinosure este, de asemenea, numit de autoritatea publică. În raportul anual al societății pentru anul 2011 („RA 2011”) se menționează că președintele societății Sinosure este secretarul Comitetului de partid și că majoritatea personalului de conducere este, de asemenea, alcătuită din membri ai Comitetului de partid. Dat fiind refuzul societății Sinosure de a transmite și alte informații referitoare la personalul de conducere, se poate concluziona că acesta reprezintă expresia directă a guvernului, care numește în mod direct atât membrii consiliilor de supraveghere, cât și pe cei ai personalului de conducere. Pe această bază se poate afirma că societatea Sinosure se află sub controlul semnificativ al guvernului RPC.

               (230)

               Sinosure își îndeplinește funcțiile și pune în aplicare politicile guvernamentale într-un mod atât de clar și explicit, încât se poate conchide că această societate este expresia directă a guvernului însuși. Raportul anual 2011 al Sinosure conține mai multe declarații în acest sens, și anume: Sinosure a îndeplinit în mod proactiv funcția politică a unei agenții de creditare a exportului (ECA) […] și a reușit să demareze în condiții favorabile primul an al celei de a 12-a perioade a „planului cincinal” (p. 4, RA 2011); „continuarea reformei societăților comerciale a consolidat funcția politică pe care Sinosure o îndeplinește în calitate de ECA. Conferința CCPCC privind economia a pus în evidență această funcție și a prezentat cerințe clare privind asigurarea de credite, ceea ce a deschis calea către creșterea economică” (p. 5, RA 2011); „În anul 2011, Sinosure a pus în aplicare strategiile, deciziile și acordurile Consiliului de stat și ale Comitetului Central al PCC, precum și politicile de stat privind diplomația, comerțul exterior, industria și finanțele, și-a exercitat pe deplin funcția politică și a realizat o creștere rapidă” (p. 11, RA 2011); „Sinosure a pus în aplicare în integralitate politica de stat privind «Acordul special privind asigurarea finanțării exporturilor de echipamente complete de mari dimensiuni» și și-a îndeplinit obligațiile prevăzute de Stat” (p. 11, RA 2011).

               (231)

               Cadrul instituțional și alte documente emise de guvernul RPC în baza cărora operează Sinosure dovedesc în continuare funcția îndeplinită de această societate în calitate de organism public, învestit cu autoritatea punerii în aplicare a politicilor guvernamentale. „Avizul privind punerea în aplicare a strategiei de promovare a comerțului prin știință și tehnologie, utilizând asigurarea de credit la export” [Shang Ji Fa (2004) nr. 368 din 26 iulie 2004] a fost emis de MOFCOM și Sinosure în anul 2004 și reglementează în continuare activitățile Sinosure. Printre obiectivele menționate în acest aviz se numără promovarea exporturilor de tehnologii avansate și noi, precum și de produse cu o înaltă valoare adăugată, utilizând în continuare asigurarea de credit la export. Avizul mandatează în mod explicit Sinosure în vederea susținerii industriilor de export esențiale, menționate în Registrul produselor bazate pe tehnologia avansată și nouă din China, creat în anul 2006. Acest registru include printre produsele eligibile „Module și celule electrice solare”, acestea putând fi considerate, prin urmare, ca primind sprijin direct de la Sinosure. În aviz sunt prevăzute următoarele avantaje: un „canal verde”, care reprezintă un sprijin specific pentru produsele din catalog care ar trebui să primească aprobare în termen de cinci zile în cazul în care condițiile de subscriere sunt îndeplinite, precum și aprobarea privind limitarea pentru asigurarea cu prioritate; viteza prelucrării solicitărilor, care trebuie să fie soluționate în termen de trei luni de la primirea documentelor de solicitare; flexibilitatea ratei, care constă în cea mai mare reducere aplicată ratei de primă în intervalul fluctuant al Sinosure. Avizul prevede, de asemenea, luarea de noi măsuri de către autoritățile regionale și locale în domeniul comercial, pentru a sprijini produsele incluse în registru. Avizul solicită Sinosure să adapteze modelul de subscriere în funcție de politica industrială națională și de caracteristicile exporturilor de produse bazate pe tehnologia avansată și nouă, precum și să asigure sprijin pentru sectorul cercetării și dezvoltării și pentru cel al inovării, susținute în mod special de stat.

               (232)

               Comisia deține informații privind existența altor documente care dovedesc faptul că Sinosure aplică în mod direct politici guvernamentale de care beneficiază, printre alții, producătorii-exportatori. Consiliul de Stat detaliază așa-numitul Plan 840 în avizul din 27 mai 2009 (76). Denumirea face referire la utilizarea a 84 de miliarde USD ca asigurare a exporturilor și reprezintă una dintre cele șase măsuri lansate de Consiliul de Stat în anul 2009 pentru a stabiliza cererea de exporturi după criza globală și cererea sporită, în consecință, în materie de asigurări de credit la export. Cele șase măsuri includ în special o acoperire mai bună a asigurării de credit la export, oferirea unor asigurări de credit la export pe termen scurt pe o scară de 84 de miliarde USD în 2009 și o reducere a ratei de primă. Fiind singura instituție politică ce subscrie asigurări de credit la export, Sinosure este menționată în calitate de executant al planului. În ceea ce privește reducerea primei de asigurare, Sinosure a fost solicitată să asigure reducerea cu 30 % a ratei medii a asigurării de credit la export pe termen scurt, pe baza ratei medii globale din 2008.

               (233)

               Așa-numitul „Plan 421” a fost inclus în „Avizul privind aspectele aplicării acordurilor speciale pentru finanțarea asigurării exporturilor de echipamente complete de mari dimensiuni”, emis în comun de Ministerul Comerțului și de Ministerul Finanțelor la 22 iunie 2009. Acesta a reprezentat, de asemenea, o politică importantă de susținere a politicii de „exteriorizare” a Chinei, ca răspuns la criza financiară globală din 2009, și a pus la dispoziție asigurări de finanțare în valoare de 42,1 miliarde USD pentru a sprijini exportul de echipamente complete de mari dimensiuni. Sinosure și câteva alte instituții financiare au reușit să găsească soluții pentru a pune la dispoziție fondurile. Societățile vizate de prezentul document s-ar putea bucura de măsuri financiare preferențiale, inclusiv de asigurare de credit la export. Din cauza lipsei de cooperare din partea guvernului RPC, Comisia nu a putut solicita detalii suplimentare privind punerea în aplicare a acestui aviz. În absența unor dovezi care să confirme contrariul, Comisia are motive să creadă că echipamentele fotovoltaice și sectorul fotovoltaic sunt, de asemenea, acoperite de prezentul document.

               (234)

               Alte documente care prezintă sprijinul acordat de autoritățile publice pentru asigurarea de credit la export pe termen scurt includ două documente referitoare la sprijinul financiar sporit alocat industriilor strategice emergente (ISE). Avizul privind cultivarea și dezvoltarea, emis de Consiliul de Stat cu privire la accelerarea activității industriilor emergente de importanță strategică Guo Fa [2010] nr. 32 din 18 octombrie 2010, punctul 7(C) încurajează instituțiile financiare în direcția creșterii sprijinului financiar. Orientările de punere în aplicare pentru dezvoltarea ISE, emise în comun de toate ministerele responsabile (de exemplu, Comisia națională pentru dezvoltare și reformă, Ministerul Comerțului, Ministerul Științei, Ministerul Industriei și Tehnologiei Informației, Ministerului Protecției Mediului, Ministerul Finanțelor, Administrația de Stat pentru Impozitare, Administrația Generală a Vămilor, Administrația Generală pentru Controlul Calității, Inspecția pentru Protecția Proprietății Intelectuale) Guo Fa [2011] nr. 310 din 21 octombrie 2011 face referire în mod specific, la punctul (xxvii), la sprijinul activ acordat industriilor strategice emergente, printre altele prin asigurări de credit la export. Aceste industrii strategice emergente se axează pe produse, tehnologii și servicii de dezvoltare a pieței internaționale, pe industria aerospațială, producția de echipamente de înaltă performanță, producerea unei cantități mari sau stimularea tehnologilor brevetate la nivel național și a produselor standard de export ale industriilor strategice emergente. Prin urmare, în absența unor dovezi care să susțină contrariul, există motive pentru a crede că și produsul în cauză și exportatorii incluși în eșantion se califică drept „industrii strategice emergente” și au dreptul la beneficiile aferente.

               (235)

               Pe baza elementelor de mai sus, concluzia Comisiei este că Sinosure este un organism public, fiind învestit cu autoritatea guvernamentală de a pune în aplicare politici publice, fiind controlat de autoritățile publice în mod semnificativ și exercitând funcții publice.

         (d)   Temeiul juridic

               (236)

               Temeiurile juridice ale acestui program sunt următoarele: „Avizul privind punerea în aplicare a strategiei de promovare a comerțului prin știință și tehnologie, utilizând asigurarea de credit la export” [Shang Ji Fa(2004) nr. 368], emis în comun de MOFCOM și Sinosure; „Registrul de export al produselor bazate pe tehnologii înalte și noi din China din 2006”; așa-numitul „Plan 840”, inclus în Avizul Consiliului de Stat din 27 mai 2009; așa-numitul „Plan 421”, inclus în „Avizul privind aspectele aplicării acordurilor speciale pentru finanțarea asigurării exporturilor de echipamente complete de mari dimensiuni”, emis în comun de Ministerul Comerțului și de Ministerul Finanțelor la 22 iunie 2009; „Avizul privind cultivarea și dezvoltarea, emis de Consiliul de stat cu privire la accelerarea activității industriilor emergente de importanță strategică” [Guo Fa (2010) nr. 32 din 18 octombrie 2010], emis de Consiliul de Stat și Orientările sale de punere în aplicare [Guo Fa (2011) nr. 310 din 21 octombrie 2011].

         (e)   Constatările anchetei

               (237)

               Întrucât Sinosure reprezintă un organism public, care este învestit cu autoritate guvernamentală și pune în aplicare planuri și legi guvernamentale, furnizarea de asigurări de credit la export pentru producătorii care fabrică produsul în cauză constituie o contribuție financiară sub forma unui potențial transfer direct de fonduri de la autoritățile publice, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (i) din regulamentul de bază.

               (238)

               În ceea ce privește reducerea aplicată de autoritățile locale unei părți din prima plătită de producătorii-exportatori, aceasta constituie un transfer direct de fonduri sub formă de grant în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (i) din regulamentul de bază.

               (239)

               Există un avantaj în sensul articolului 3 alineatul (2) și al articolului 6 litera (c) din regulamentul de bază, în măsura în care Sinosure pune la dispoziție asigurări de credit la export în condiții mai favorabile decât cele pe care beneficiarul le-ar putea obține în mod normal pe piață sau asigurări care, în alt mod, nu ar fi deloc disponibile pe piață. Un alt avantaj în sensul articolului 3 alineatul (2) primit de producătorul-exportator este reducerea financiară din partea de primă de asigurare plătită către Sinosure de unele autorități locale la care sunt înregistrați unii producători-exportatori.

               (240)

               Avizul din anul 2004 a enumerat toată gama de avantaje oferite de Sinosure și/sau de autoritățile locale societăților din registrul din 2006 care respectau politicile naționale. Ancheta a arătat că acordurile de asigurare încheiate între Sinosure și producătorii-exportatori incluși în eșantion, precum și reducerile părții de primă acordate de autoritățile locale reflectă integral aceste avantaje. Tratamentul „Green Express” constă în simplificarea și accelerarea procesului de asigurare, precum și în decontarea cererilor pe baza unei evaluări rapide a pierderilor, urmată de plata accelerată către client.

               (241)

               Ancheta a arătat, de asemenea, că măsurile adoptate ca urmare a crizei financiare din 2009 și detaliate în Planul 840 și în Planul 421 și, ulterior, în cadrul măsurilor din 2011 de susținere a industriilor strategice emergente au asigurat avantaje substanțiale producătorilor-exportatori. Aceste măsuri au sporit disponibilitatea asigurării și au redus în continuare primele aplicate de Sinosure, în pofida situației economice dificile și a riscurilor considerabil sporite pentru Sinosure în ceea ce privește oferta de asigurări, reflectându-se pe deplin în asigurarea oferită de Sinosure producătorilor-exportatori. În special, ancheta a indicat faptul că respectivele condiții și primele aplicate în anii relevanți care acoperă PA s-au menținut în mare măsură la același nivel sau s-au îmbunătățit, în pofida creșterii numărului cererilor de rambursare plătite de Sinosure și a situației substanțial deteriorate din sectorul energiei fotovoltaice.

               (242)

               În ceea ce privește existența unui avantaj, Comisia a analizat mai întâi măsura în care primele acordate de Sinosure au acoperit costul asigurării de credit la export pe termen scurt. Sinosure și-a susținut punctul de vedere bazându-se pe litera (j) din Acordul OMC privind subvențiile și măsurile compensatorii (SMC), în care se consideră ca subvenție la export „interzisă” în temeiul articolului 3 alineatul (1) litera (a) din respectivul acord punerea la dispoziție de programe de asigurare a creditului la export la rate ale primelor care sunt insuficiente pentru a acoperi cheltuielile și pierderile pe termen lung ale programelor. În răspunsul său la chestionar, Sinosure a făcut referire la profitul și pierderile realizate în ultimii cinci ani și a concluzionat că, deși în general a înregistrat un profit în această perioadă, furnizarea de asigurări de credit la export pe termen scurt pentru producătorii-exportatori nu a constituit o subvenție în sensul Acordului SMC al OMC. Potrivit explicațiilor de mai sus [a se vedea considerentele (221) și (222)], Comisia a solicitat Sinosure informații și dovezi specifice privind rentabilitatea pe termen lung a activităților sale de asigurare de credit la export, inclusiv a veniturilor din prime, a costurilor de exploatare și a pierderilor din cadrul programului, în conformitate cu Acordul SMC al OMC. Totuși, Sinosure nu a prezentat aceste documente și dovezi solicitate în cadrul vizitei de verificare, insistând asupra datelor privind rentabilitatea globală din rapoartele sale anuale auditate.

               (243)

               Comisia constată că, și în situația în care s-ar baza doar pe rapoartele anuale ale Sinosure, fără a putea verifica cifrele și elementele conținute de acestea, tot nu ar putea ajunge la concluzia că Sinosure a obținut profit pe termen lung din componenta „asigurarea de credit la export”, care corespunde „programului” menționat la litera (j). Sinosure desfășoară o serie de activități pe lângă asigurarea de credit la export, iar cifrele și datele indicate în raportul anual sunt date consolidate pentru toate aceste activități, fără o defalcare exactă. În unele rapoarte anuale (dar nu în cel mai recent), asigurarea creditului la export pe termen scurt pare să fie, de departe, cea mai importantă activitate a Sinosure, însă nu sunt puse la dispoziție procente exacte. Întrucât Sinosure a refuzat să ofere informațiile și dovezile solicitate în ceea ce privește doar această din urmă activitate, care trebuie să includă analiza „programului” în temeiul literei (j) din anexa 1 la Acordul SMC al OMC, Comisia trebuie să își fondeze constatările pe elementele disponibile public.

               (244)

               Comisia constată încă de la început faptul că, în conformitate cu articolul 11 din Statutul Sinosure, această societate funcționează la pragul de rentabilitate. Cu alte cuvinte, prin statut, Sinosure nu vizează maximizarea profiturilor sale, ci simpla rentabilitate în conformitate cu funcția sa de unic asigurător oficial de credit la export în RPC. Potrivit explicațiilor de mai sus, datele înregistrate în dosare au arătat faptul că mediul juridic și cel politic în care Sinosure funcționează impune societății să pună în aplicare planuri și politici guvernamentale în îndeplinirea mandatului său politic public. Printre industriile selectate și societățile sprijinite în mod special de stat, producătorii-exportatori au avut acces deplin la asigurarea de credit la export pusă la dispoziție de Sinosure la rate preferențiale chiar și în urma crizei globale din 2009 și atunci când sectorul energiei fotovoltaice a experimentat o criză fără precedent, inclusiv în PA. Prin urmare, Sinosure oferă disponibilitate nelimitată în ceea ce privește asigurarea pentru sectorul energiei fotovoltaice, iar primele de asigurare extrem de scăzute pe care le oferă nu reflectă riscurile actuale la care se expune atunci când asigură exporturile din acest sector. Pe baza tuturor acestor elemente disponibile publicului, s-ar putea concluziona deja că nu se poate exclude faptul că este probabil ca ratele primelor aplicate de Sinosure să fie insuficiente pentru a acoperi operațiunile sale pe termen lung, și, de fapt, acest lucru ar părea posibil.

               (245)

               În absența cooperării din partea Sinosure, Comisia a analizat și alte elemente care susțin în continuare această concluzie. Elementele justificative disponibile publicului indică deja, în mod explicit, faptul că Sinosure funcționează într-un context de pierderi de exploatare pe termen lung (77). Comisia a analizat, de asemenea, cifrele relevante din conturile de venit și pierdere din rapoartele anuale ale Sinosure pentru anii 2006 — 2001, transmise de Sinosure pentru a justifica cifrele referitoare la rentabilitate raportate în răspunsul la chestionar. Aceste cifre indică faptul că Sinosure a inclus o pierdere de exploatare pe termen lung semnificativă din activitățile sale combinate de asigurare care exclud venitul din investiții și alte venituri. Mai exact, în fiecare an în perioada 2006 — 2011 (2010 fiind singura excepție), cererile de plată achitate sunt deja (aproape) egale sau depășesc (cu mult) primele nete obținute de Sinosure. În cazul în care cheltuielile de exploatare și cheltuielile privind comisioanele sunt, de asemenea, scăzute din primele nete, rezultatul este o pierdere și mai substanțială. Cifrele indică faptul că, în pofida unui câștig modest obținut în anul 2010, pierderea de exploatare aferentă operațiunilor de asigurare din întreaga perioadă este semnificativă. Din rapoartele anuale reiese faptul că elementele care contribuie în mod considerabil la venitul global al Sinosure sunt veniturile din investiții și alte venituri, care nu sunt relevante pentru evaluarea viabilității programului său de asigurare de credit la export. Dat fiind că asigurarea de credit la export pe termen scurt reprezintă baza activității comerciale a Sinosure, în absența unor dovezi care să susțină contrariul, s-a concluzionat că Sinosure a suferit o pierdere pe termen lung semnificativă din cauza programului său de asigurare de credit la export.
               Având în vedere faptul că Sinosure înregistrează pierderi din cauza programului său de asigurare de credit la export, existența unui avantaj este stabilită prin compararea primelor plătite de producătorii-exportatori cu cele disponibile pe piață. Sinosure este unica agenție oficială de asigurare de credit la export și, prin urmare, controlează în totalitate piața națională. În absența oricărui criteriu comercial de referință în RPC pentru astfel de instrumente și dat fiind faptul că piața financiară din RPC este denaturată de intervenția guvernului, este rezonabilă utilizarea unui criteriu de referință exterior RPC, de exemplu primele aplicate într-o situație de piață normală. Pe această bază, potrivit descrierii din secțiunea de mai jos privind calculul valorii subvenției, primele sunt la rate mai scăzute decât cele de pe piață și se oferă și un avantaj.

               (246)

               Subvențiile de mai sus sunt condiționate de rezultatele la export în sensul articolului 4 alineatul (4) litera (a) din regulamentul de bază, pentru că nu pot fi obținute fără export. În plus, acestea sunt, de asemenea, specifice în temeiul articolului 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul de bază, deoarece accesul este limitat la anumite societăți. Modulele și celulele solare sunt, în mod explicit, incluse pe lista din Registrul produselor bazate pe tehnologii înalte și noi din 2006, ceea ce reprezintă condiția pentru obținerea tratamentului preferențial prevăzut în Avizul din anul 2004. În plus, unul dintre obiectivele principale ale Sinosure este punerea în aplicare a politicilor și planurilor naționale, inclusiv cel de-al 12-lea plan cincinal pentru sectorul energiei fotovoltaice. Planul 840 și planurile 421 aduc, de asemenea, avantaje pentru sectorul energiei fotovoltaice, printre alte câteva sectoare evidențiate în aceste planuri [a se vedea considerentele (232) și (233)]. Sectorul energiei fotovoltaice este, de asemenea, considerat drept una dintre industriile încurajate în conformitate cu Decizia nr. 40 și cu alte legi și documente de planificare [a se vedea considerentele (207) și (208)]. Acest sector intră, de asemenea, în categoria „industrii strategice emergente”, bucurând-se de o serie de avantaje în conformitate cu politicile guvernamentale [a se vedea considerentul (102)]. Cei mai mulți dintre producătorii-exportatori au și statut oficial de societăți care utilizează tehnologii înalte și noi, ceea ce le conferă o serie de avantaje ca urmare a politicilor guvernamentale favorabile.

               (247)

               Prin urmare, este evident faptul că avantajele acordate de Sinosure sau de autoritățile locale prin rambursarea unei părți din prima de asigurare nu sunt disponibile pentru toate sectoarele industriale și toate societățile, ci sunt restricționate numai la acele sectoare și societăți care respectă în mod specific politicile guvernamentale de sprijin relevante și documentele aferente acestora. Concluzia Comisiei este că avantajele acordate de Sinosure și/sau de autoritățile locale producătorilor care fabrică produsul în cauză sunt specifice în sensul articolului 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul de bază. Mai mult, întrucât nu a existat nicio dovadă care să sugereze că subvențiile se bazează pe criterii obiective sau pe condițiile de la articolul 4 alineatul (2) litera (b) din regulamentul de bază, avantajul este specific și în această privință.

         (f)   Concluzie

               (248)

               Ancheta a arătat că șase grupuri de producători-exportatori incluși în eșantion au beneficiat de asigurarea creditului la export acordată de Sinosure în perioada de anchetă.

               (249)

               Asigurarea creditului la export pusă la dispoziția industriei fotovoltaice de Sinosure trebuie considerată o subvenție, în măsura în care ratele primelor sunt mai scăzute decât cele practicate pe piață.

               (250)

               Având în vedere existența unei contribuții financiare, a unui avantaj pentru producătorii-exportatori și a specificității, subvenția ar trebui considerată pasibilă de măsuri compensatorii.

         (g)   Calculul valorii subvenției

               (251)

               Valoarea subvenției pasibile de măsuri compensatorii se calculează în raport cu avantajul acordat beneficiarilor, a cărui existență a fost constatată în cursul PA. Calculul avantajului este asemănător situației în care sunt implicate garanții ale împrumuturilor. Conform articolului 6 litera (c) din regulamentul de bază, avantajul pentru beneficiari este considerat a fi diferența dintre valoarea primei plătite de societate pentru asigurarea pe termen scurt pusă la dispoziție de Sinosure și valoarea primei pe care societatea ar plăti-o pentru o asigurare a creditului la export comparabilă, obținută pe piață.

               (252)

               Întrucât asigurarea creditului la export pe termen scurt pusă la dispoziție de Sinosure este rezultatul obiectivelor politicii guvernamentale, iar Sinosure se află într-o situație de monopol pe piața internă, dată fiind funcția sa de agenție oficială unică de asigurare a creditului la export, a fost stabilită o valoare de referință pe piață adecvată, pe baza metodei descrise mai jos. În plus, ca urmare a lipsei de cooperare din partea guvernului RPC și Sinosure, Comisia a recurs la elementele disponibile pentru a stabili o primă de piață adecvată pentru asigurarea pusă la dispoziția producătorilor din industria fotovoltaică.

               (253)

               Comisia consideră că cea mai adecvată valoare de referință pentru care sunt disponibile informații este reprezentată de ratele primelor aplicate de Export-Import Bank („Ex-Im Bank”) din Statele Unite ale Americii. Potrivit informațiilor disponibile publicului (78), Ex-Im Bank este agenția oficială pentru creditul la export a administrației federale a SUA și se autosusține. Activitățile Ex-Im Bank includ asigurarea creditului la export și alte activități, precum garanții ale capitalului circulant și garanții pentru împrumuturi (finanțarea cumpărătorului). Misiunea sa este de a crea și a susține locuri de muncă în SUA prin sprijinirea exporturilor SUA către cumpărătorii internaționali. Ex-Im Bank acționează în calitate de societate guvernamentală prin decizia Congresului Statelor Unite ale Americii. Prin urmare, există o serie de similitudini cu Sinosure, iar banca este considerată o instituție de referință adecvată.

               (254)

               Prima de referință a fost calculată în raport cu taxele efective aplicate exporturilor în țările OCDE pentru politici globale, cu o acoperire de 90 % a sumei asigurate și o durată de 120 de zile. Prima efectivă este media a cinci categorii diferite de cumpărători străini, în funcție de solvabilitatea lor și de riscul de credit. Aceasta reprezintă cea mai apropiată valoare de referință disponibilă pentru calcularea primei pe care fabricanții produsului în cauză ar trebui să o plătească pe piață.

               (255)

               Valoarea avantajului a fost calculată pe baza informațiilor furnizate de guvernul RPC și se referă la sumele Sinosure acoperite de asigurarea creditului la export și taxele plătite în PA pentru această asigurare. Informațiile furnizate de societățile cooperante cu privire la Sinosure nu au fost utilizate pentru că informațiile din partea guvernului RPC au fost, în mod clar, mai complete (de exemplu, nu toate societățile au raportat, în cadrul răspunsului la chestionar, politica lor în relație cu Sinosure sau au declarat-o în timpul verificării la fața locului).

               (256)

               În ceea ce privește plata unei părți din prima de asigurare efectuată de autoritățile locale, avantajul se calculează ca fiind egal cu nivelul reducerilor și al granturilor acordate societăților din eșantion în PA.

               (257)

               Rata subvenției stabilite conform acestui sistem în cursul PA pentru producătorii-exportatori incluși în eșantion se ridică la:

                           Asigurări și garanții pentru export

                           Societatea/Grupul

                           Rata subvenției

                           Wuxi Suntech Power Co. Ltd și societățile afiliate

                           0,58 %

                           Yingli Green Energy Holding Company și societățile afiliate

                           0,95 %

                           Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd Solar Group și societățile afiliate

                           0,71 %

                           JingAo Group și societățile afiliate

                           0,50 %

                           Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd și societățile afiliate

                           0,39 %

                           Delsolar (Wujiang) Ltd. și societățile afiliate

                           0,00 %

                           Renesola Zhejiang Ltd
                           Renesola Jiangsu Ltd

                           0,63 %

                           Jinko Solar Co. Ltd și societățile afiliate

                           0,00 %

         3.4.1.5.   Beneficii oferite prin acordarea accesului la holdingurile offshore și rambursări de împrumuturi de către guvern

               (258)

               Ancheta a confirmat faptul că societățile incluse în eșantion nu au beneficiat de avantaje în cadrul programului în cursul PA.

         3.4.2.   Programe de granturi
   3.4.2.1.   Fondul de cercetare și dezvoltare a produselor pentru export

               (259)

               Ancheta a confirmat faptul că societățile incluse în eșantion nu au beneficiat de avantaje în cadrul programului în cursul PA.

         3.4.2.2.   Subvenții pentru dezvoltarea „Mărcilor celebre” și a programului „Cele mai mari mărci mondiale ale Chinei”

               (260)

               Comisia a constatat faptul că unii producători-exportatori din eșantion au beneficiat de aceste programe în cursul PA. Totuși, având în vedere beneficiile de mică valoare primite și impactul neglijabil al acestora asupra marjei de subvenție, Comisia nu a considerat necesară analizarea aplicabilității măsurilor compensatorii în legătură cu respectivele programe.

         3.4.2.3.   Fonduri pentru expansiunea externă a industriilor din Provincia Guandong

               (261)

               Ancheta a confirmat faptul că societățile incluse în eșantion nu au beneficiat de avantaje în cadrul programului în cursul PA.

         3.4.2.4.   programul demonstrativ Golden Sun
   (a)   Introducere

               (262)

               În plângere s-a susținut faptul că producători care fabrică produsul în cauză au primit subvenții în cadrul programului demonstrativ „Golden Sun” („Golden Sun”), pus în aplicare de autoritățile publice din China în luna iulie 2009. Aceasta conținea elemente de probă prima facie conform cărora patru dintre exportatorii incluși în eșantion au primit subvenții directe pentru produsul în cauză în cadrul acestui program. De asemenea, aceasta a arătat că unul dintre exportatorii incluși în eșantion a fost selectat ca furnizorul produsului în cauză pentru 70 % din capacitatea totală instalată a operatorilor de proiect (și anume societățile care produc și vând energia electrică produsă de sistemele fotovoltaice) în 2011. De asemenea, plângerea conținea informații care sugerează că finanțările prin programul „Golden Sun” nu au fost alocate operatorilor de proiect într-o manieră transparentă și concurențială.

         (b)   Lipsa de cooperare și utilizarea datelor disponibile

               (263)

               Comisia a solicitat informații privind programul „Golden Sun” în cadrul chestionarului, în cererea de clarificări și în timpul vizitei la fața locului, însă guvernul RPC nu a transmis aceste informații, astfel cum se precizează la considerentele (104) și (105).

               (264)

               În ceea ce privește informațiile solicitate în chestionar și în cererea de clarificări, guvernul RPC a susținut cu insistență faptul că acest program de granturi nu este destinat producătorilor care fabrică produsul în cauză. În consecință, acesta nu a furnizat răspunsuri la o serie de întrebări privind programul și avantajele acordate producătorilor care fabrică produsul respectiv, optând pentru varianta de răspuns „nu se aplică”. Guvernul RPC nu a pus la dispoziție nici toate legile, normele, orientările administrative și alte acte relevante, astfel cum s-a solicitat în chestionar, limitându-se numai la prezentarea temeiului juridic principal.

               (265)

               La începutul sesiunii de verificare a programului „Golden Sun”, Comisia a solicitat guvernului RPC prezentarea tuturor anexelor la temeiul juridic principal deja pus la dispoziție, întrebând dacă intenționează să transmită documente oficiale suplimentare referitoare la program. Guvernul RPC a transmis anexele solicitate, însă a răspuns că nu intenționează să trimită documente suplimentare. Comisia a arătat, ulterior, guvernului RPC un document bugetar referitor la proiectele efective finanțate și sumele corespunzătoare acordate în baza acestui program, emis de Ministerul finanțelor („MOF”) și pus la dispoziție de exportatorii cooperanți [documentul MOF nr. 965 (2010) din 2 decembrie 2010]. Anexele la documentul respectiv arată că unul dintre exportatorii incluși în eșantion a primit finanțări substanțiale prin programul „Golden Sun” atât pentru propriile proiecte, cât și în calitate de furnizor de echipamente eligibile destinate mai multor proiecte finanțate prin programul „Golden Sun”. Reprezentanții MOF prezenți la verificare cunoșteau documentul prezentat, iar Comisia le-a solicitat să transmită toate documentele bugetare similare, emise de MOF pentru anii în care a fost pus în aplicare programul „Golden Sun”. Deși au fost de acord, în principiu, cu transmiterea acestor documente, reprezentanții MOF nu le-au transmis niciodată Comisiei.

               (266)

               Comisia le-a arătat, de asemenea, documentele bugetare MOFCOM referitoare la programul „Golden Sun”, emise de administrația financiară locală a unei provincii și a unei municipalități, transmise de unul dintre exportatorii cooperanți; Comisia a solicitat guvernului RPC transmiterea unor documente similare relevante (de exemplu, emise de provincii sau municipalități) referitoare la program. Guvernul RPC a răspuns că nu deține aceste documente întrucât acestea privesc provincii și/sau municipalități și, prin urmare, nu le poate transmite.

               (267)

               În scrisoarea sa din 3 iunie 2013, guvernul RPC și-a reafirmat poziția potrivit căreia programul „Golden Sun” nu este destinat producătorilor care fabrică produsul în cauză și a clarificat faptul că, deși este posibil să fi beneficiat de program, acești producători au acționat în calitate de operatori de proiect pentru centrale electrice și nu de producători de panouri solare, dat fiind că numai operatorii de proiect pot primi subvenții în cadrul programului respectiv. De asemenea, în această scrisoare se afirmă faptul că Comisia a solicitat numai trei documente indicate în mod specific, care au fost transmise de guvernul RPC. Această afirmație este incorectă, deoarece Comisia a solicitat, în cadrul vizitei de verificare, documente bugetare specifice emise de MOF (menționate, de asemenea, în mod expres în scrisoarea Comisiei din 23 mai 2013) și de departamentele locale de care aparțin producătorii-exportatori (cu referire la documentele specifice transmise de aceștia), pe care guvernul RPC a hotărât să nu le furnizeze.

               (268)

               Comisia a solicitat, de asemenea, informații specifice privind plățile primite, în cadrul programului „Golden Sun”, de un exportator cooperant inclus în eșantion, având în vedere faptul că acest exportator a furnizat produsul în cauză și a primit banii direct de la autoritățile locale. Din nou, guvernul RPC nu a fost în măsură să explice situația și să furnizeze detalii în timpul vizitei de verificare și a contactat, pur și simplu, consiliul juridic al societății care a explicat, se pare, că situația a fost clarificată cu funcționarii Comisiei în timpul vizitei de verificare, ceea ce nu corespundea în întregime realității. Detalii suplimentare privind această situație sunt puse la dispoziție în continuare, la considerentele (276) — (278). Potrivit precizărilor suplimentare din considerentele (275) — (278), ancheta a stabilit faptul că producătorii cooperanți incluși în eșantion au beneficiat, într-adevăr, de granturi acordate în baza programului „Golden Sun”, inclusiv și în special pentru furnizarea produsului în cauză. Poziția guvernului RPC, potrivit căreia acest program nu oferă avantaje pentru producția produsului în cauză, a fost, fără îndoială, contrazisă de dovezile și informațiile verificate în cadrul anchetei.

               (269)

               Dată fiind această lipsă de cooperare din partea guvernului RPC, Comisia nu a putut verifica mai multe aspecte esențiale ale programului „Golden Sun” și ale avantajelor efective oferite producătorilor care fabrică produsul în cauză. Acest fapt s-a adăugat neprezentării de către guvernul RPC a tuturor documentelor relevante solicitate, în special a documentelor bugetare referitoare la creditele acordate în baza programului „Golden Sun”, emise de MOF pentru anii de punere în aplicare a programului. Așadar, anumite constatări ale anchetei se bazează pe cele mai bune date disponibile publicului, în conformitate cu articolul 28 din regulamentul de bază.

         (c)   Temeiul juridic

               (270)

               Temeiul juridic principal este Avizul privind punerea în aplicare a Programului demonstrativ „Golden Sun” din 16 iulie 2009 și Măsurile intermediare aferente programului demonstrativ „Golden Sun” privind gestionarea fondului de asistență financiară, anexate, dosarul CaiJian nr. 397 (2009) emise de Ministerul finanțelor, Ministerul științelor și de Consiliul național pentru energie; Circulara privind punerea în aplicare cu succes a sarcinilor în cadrul programului demonstrativ „Golden Sun”, dosarul nr. 718 (2009); Circulara privind îndeplinirea cu succes a programului demonstrativ Golden Sun 2010, dosarul nr. 622 (2010); Circulara referitoare la Instrucțiunile privind indecșii bugetari aferenți subvenției financiare pentru costurile de construcție din cadrul programelor demonstrative „Golden Sun” 2010, dosarul nr. 965 (2010) din 2 decembrie 2010, emisă de Ministerul Finanțelor; Circulara privind distribuția obiectivului bugetar pentru subvenția fiscală alocată programelor „Golden Sun” 2011, JCJ dosarul nr. 336 din 1 septembrie 2011, emisă de Administrația financiară Hebei; Circulara privind distribuția obiectivului bugetar pentru subvenția fiscală alocată programelor „Golden Sun” 2011, HCJ dosarul nr. 135 din 8 noiembrie 2011 emisă de Biroul financiar municipal Hengshui.

         (d)   Constatările anchetei

               (271)

               Programul „Golden Sun” a fost instituit în anul 2009 pentru promovarea progreselor tehnologice și a dezvoltării la scară largă a industriei sistemelor solare fotovoltaice distribuite. Autoritățile responsabile pentru program la nivel central sunt Ministerul Finanțelor, Ministerul Științei și Consiliul Național pentru Energie. Avizul privind punerea în aplicare a programului „Golden Sun” enumeră o serie de criterii de eligibilitate pentru acordarea de fonduri în cadrul programului, inclusiv: (a) includerea societăților în planul de punere în aplicare a proiectului demonstrativ local „Golden Sun”; (b) o capacitate instalată de cel puțin 300 kWh; (c) o perioadă de construcție de cel mult un an și o perioadă de operare de cel puțin douăzeci de ani; (d) proprietarii proiectelor în sectorul energiei fotovoltaice trebuie să dețină active totale în valoare de cel puțin 100 de milioane RMB și un capital minim de 30 % din costurile de investiții; (e) producătorii sistemului integrat și ai echipamentelor de bază folosite pentru proiectele care vizează generarea de energie fotovoltaică ar trebui selectați pe baza unor proceduri de licitație. Proiectele eligibile pot primi până la 50 % din costurile totale de investiții din partea autorităților publice, iar acest plafon este majorat la 70 % pentru proprietarii de proiecte situate în zonele îndepărtate, care nu sunt conectate la o rețea electrică dată.

               (272)

               În ceea ce privește procedura, societățile care doresc să primească finanțare în cadrul programului trebuie să depună cererile și documentele justificative la autoritatea publică relevantă. Departamentele energetice, tehnologice și financiare de la nivel de provincie responsabile cu organizarea programului depun un raport succint comun la Ministerul Finanțelor, Ministerul Științei și Consiliul Național pentru Energie, care poartă răspunderea pentru revizuirea proiectelor care provin din provincii referitoare la programele tehnice, condițiile de construcție, finanțarea și toate celelalte aspecte. În urma aprobării finale acordate de autoritatea publică, Ministerul Finanțelor alocă fonduri direct proprietarului proiectului și va păstra documentele relevante privind aprobarea și plata.

               (273)

               În practică, operatorii de proiect depun cereri de finanțare la autoritățile publice după încheierea unui contract cu furnizorul (furnizorii) echipamentelor fotovoltaice eligibile (și anume, produsul în cauză). În conformitate cu legislația relevantă, acești furnizori de echipamente fotovoltaice eligibile sunt selectați prin proceduri de licitație. Cu toate acestea, guvernul RPC nu a clarificat modul în care își exercită puterea discreționară la selectarea operatorilor de proiect în cadrul planurilor locale de punere în aplicare a proiectului demonstrativ „Golden Sun”, și nici modul în care acești operatori de proiect selectează, la rândul lor, furnizorii de echipamente fotovoltaice eligibile. Guvernul RPC și părțile interesate nu au demonstrat că procesul de selecție este deschis, transparent și nediscriminatoriu, deoarece acestea nu au reușit să furnizeze documentele relevante. Nu există nicio indicație privind achiziționarea de echipamente fotovoltaice din străinătate. O parte substanțială a echipamentelor fotovoltaice eligibile a fost furnizată de un singur producător cooperant inclus în eșantion. Pe baza datelor disponibile, instituțiile concluzionează că programul „Golden Sun” a fost utilizat ca un mijloc de a crea o cerere artificială pentru produsele unor anumiți producători chinezi ai produsului în cauză. Dacă autoritățile publice consideră că un proiect este eligibil, acestea ar trebui să acorde fonduri.

               (274)

               Programul „Golden Sun” oferă o subvenție în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (i) și al articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază, sub forma unui transfer de fonduri de la guvernul RPC, sub forma unor granturi destinate producătorilor produsului în cauză.

               (275)

               În special, ancheta a stabilit faptul că mai mulți producători cooperanți incluși în eșantion au primit granturi în mod direct în cadrul programului „Golden Sun” pentru instalarea, la sediul lor, a echipamentelor de generare de energie fotovoltaică. Aceste granturi plătite producătorilor cooperanți incluși în eșantion au compensat o parte din costurile pe care aceștia ar fi trebuit să le suporte și, prin urmare, sunt direct legate de produsul în cauză.

               (276)

               În plus, ancheta a stabilit că producătorii cooperanți incluși în eșantion au beneficiat, de asemenea, de finanțare în cadrul acestui program pentru furnizarea produsului în cauză către operatori de proiect neafiliați. În special, în cursul vizitei de verificare la fața locului, s-a constatat faptul că un producător-exportator cooperant inclus în eșantion a primit direct de la guvernul RPC o sumă forfetară substanțială plătită pentru toate cele 40 de proiecte finanțate în baza programului „Golden Sun”, pentru care a furnizat produsul în cauză. Această sumă nu a fost raportată de către producătorul-exportator cooperant inclus în eșantion în răspunsul său la chestionar. Circulara din anul 2010 emisă de Ministerul finanțelor a arătat că acest exportator cooperant a fost ales pentru furnizarea produsului în cauză către mai mulți operatori de proiect neafiliați, din sectorul privat și din cel public. Comisia a încercat să obțină informații din partea guvernului RPC cu privire la această plată directă către exportatorul cooperant inclus în eșantion, dat fiind faptul că articolul 13 din Măsurile intermediare privind programul „Golden Sun” din Avizul din 2009 impune în mod special plata directă a granturilor către operatorul de proiect (nu către furnizorul echipamentului fotovoltaic), iar guvernul RPC a confirmat în mod explicit acest element în cadrul verificării. Astfel cum s-a explicat mai sus, guvernul RPC nu a fost în măsură să ofere explicații în timpul vizitei de verificare privind motivul pentru care un exportator cooperant inclus în eșantion a primit finanțare directă. În scrisoarea sa din 3 iunie 2013, guvernul RPC se limitează, în observațiile sale, numai la un proiect din cele 40, declarând doar că a existat un aranjament financiar între operatorul de proiect și producătorul-exportator cooperant inclus în eșantion, pentru că operatorul nu dispunea de suficiente fonduri pentru a plăti producătorul-exportator inclus în eșantion și, astfel, s-a convenit ca subvenția să fie plătită direct producătorului-exportator cooperant inclus în eșantion. Deoarece această explicație foarte concisă și neîntemeiată, care a vizat numai un proiect care implică exportatorul cooperant inclus în eșantion dintre cele 40 de proiecte enumerate în documentul MOF, este cu totul insuficientă pentru o clarificare a situației de către Comisie.

               (277)

               Exportatorul cooperant inclus în eșantion a căutat să justifice, în scrisoarea sa din 24 iunie 2013, că plata directă pentru 40 de proiecte în cauză nu a fost raportată deoarece aceasta constituie o subvenție „pentru utilizator”, pentru operatorul de proiect, și nu pentru furnizor. Acest exportator a confirmat, într-adevăr, că a primit suma forfetară sub formă de plată directă, legată de produsele furnizate în cadrul celor 40 de proiecte menționate în circulara MOF, adăugând faptul că este posibil ca autoritatea publică să transfere fonduri direct către furnizor și că motivul care stă la baza acestui fapt este asigurarea utilizării acestor granturi numai pentru sistemele fotovoltaice autorizate și facilitarea controlului. Cu toate acestea, exportatorul s-a concentrat în răspunsul său pe un proiect pentru care au fost colectate documente la fața locului și a ignorat toate celelalte 39 de proiecte pentru care a primit finanțare directă în baza programului „Golden Sun”. Deși exportatorul a dovedit că fondurile pentru acest proiect specific au fost contabilizate ca și cont de creanțe și nu ca cheltuieli în avans în cadrul unei subvenții guvernamentale, niciun alt element justificativ nu a fost prezentat după realizarea efectivă a acestui proiect sau a oricăruia dintre celelalte proiecte, inclusiv privind furnizarea efectivă de produs în cauză pentru care au fost primite fonduri. De asemenea, explicația sa nu a clarificat neconformitatea plăților directe guvernamentale cu normele de punere în aplicare relevante menționate anterior, care prevăd că fondurile sunt în mod normal transferate de către guvernul RPC către operatorul de proiect, nu către furnizorul de echipamente.

               (278)

               Comisia consideră că explicațiile guvernului RPC privind aranjamentul financiar dintre exportatorul cooperant inclus în eșantion și operatorul de proiect sunt neconvingătoare, pentru că pare neobișnuit ca două părți private să poată decide în mod autonom să încheie un acord care implică acțiunea unei autorități publice (și anume plata directă efectuată de autoritatea publică pentru furnizor, cu derogare de la articolul 13 din Avizul din 2009), fără implicarea autorității publice sau, probabil, chiar fără informarea acesteia. Guvernul RPC nu a furnizat informații și observații mai substanțiale cu privire la acest aspect referitor la plățile directe efectuate către furnizori și au decis să își limiteze răspunsul la un singur proiect nespecificat dintre cele 40 de proiecte executate de exportatorii cooperanți incluși în eșantion. La rândul lor, explicațiile furnizate de acest exportator nu vizează această observație a guvernului RPC privind situația financiară dificilă a operatorului în ceea ce privește un proiect pe care guvernul RPC nu l-a specificat. În plus, declarațiile exportatorului privind posibilitatea efectuării unei plăți directe și raționamentul aferent nu sunt confirmate de alte surse, și nici de guvernul RPC.

               (279)

               Având în vedere observațiile limitate și contradictorii prezentate de guvernul RPC și de exportatorul cooperant inclus în eșantion, prezentate mai sus, singurul punct comun și concluzia care poate fi trasă este că plățile directe în sumă forfetară din partea guvernului RPC către exportatorul cooperant inclus în eșantion au fost necesare pentru a se asigura faptul că acest exportator primește fondurile, deoarece exista un risc de neplată legat de situația financiară dificilă a operatorului de proiect. Rămâne valabil faptul că exportatorul cooperant inclus în eșantion nu a fost în măsură să explice modul în care a folosit plata forfetară guvernamentală, dacă echipamentele fotovoltaice au fost în final furnizate operatorilor de proiect și ce preț au plătit operatorii de proiect, dacă aceștia au efectuat vreo plată. Prin urmare, dată fiind absența altor dovezi disponibile în dosar sau puse în alt mod rezonabil la dispoziția Comisiei, s-a concluzionat, în temeiul articolului 28 din regulamentul de bază, că suma forfetară plătită exportatorului cooperant constituie un grant direct în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (i) din regulamentul de bază.

               (280)

               Comisia concluzionează, de asemenea, că subvențiile oferite furnizorilor produsului în cauză, fie în calitate de operatori de proiect, fie în calitatea presupusă de furnizori de echipamente fotovoltaice către operatori de proiect neafiliați, le conferă un avantaj în conformitate cu articolul 3 alineatul (2) din regulamentul de bază. În calitate de operatori de proiect, finanțarea în cadrul programului „Golden Sun” îi scutește pe producătorii de produs în cauză de costurile legate de instalarea, la sediile lor, a echipamentelor de generare de energie fotovoltaică. În calitate de furnizori de echipamente fotovoltaice către operatorii de proiect neafiliați, finanțarea în cadrul programului „Golden Sun” este primită în mod direct de producătorii de produs în cauză, fără a fi nevoie ca aceștia să furnizeze efectiv echipamente și/sau îi protejează împotriva riscului de neplată din partea operatorilor de proiect neafiliați. În acest din urmă caz, producătorii produsului în cauză obțin o plată pe care altfel nu ar fi obținut-o din partea operatorilor de proiect neafiliați.

               (281)

               Acest sistem de subvenționare este, de asemenea, specific în sensul articolului 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul de bază, întrucât însăși legislația în baza căreia acționează autoritatea care acordă autorizația limitează accesul la acest sistem la anumiți operatori de proiect care respectă mai multe criterii indicate în legislație și, în sens mai amplu, numai la operatorii de proiect implicați în sectorul energiei solare. În plus, întrucât nici selectarea furnizorului de echipamente fotovoltaice, nici selectarea operatorilor de proiect nu se bazează pe un proces concurențial deschis, transparent și nediscriminatoriu, iar plățile directe din partea guvernului RPC se efectuează către furnizorii de echipamente fotovoltaice, sistemul este, de asemenea, specific deoarece numai anumiți furnizori de echipamente fotovoltaice pot beneficia, în fapt, de acestea. Acest program nu îndeplinește cerințele privind nespecificitatea menționate la articolul 4 alineatul (2) litera (b) din regulamentul de bază, întrucât condițiile de eligibilitate și criteriile efective de selecție pentru includerea societăților în planurile de punere în aplicare a proiectului local și selectarea proiectelor finale pe baza diferitelor aspecte tehnice și financiare nu sunt obiective și nu se aplică în mod automat.

         (e)   Concluzie

               (282)

               Programul „Golden Sun” reprezintă o subvenție specifică sub forma unui grant. Ancheta a stabilit faptul că unii dintre exportatorii cooperanți incluși în eșantion au beneficiat de această subvenție.

         (f)   Calculul valorii subvenției

               (283)

               Rata subvenției stabilite conform acestui sistem în cursul PA pentru producătorii-exportatori incluși în eșantion se ridică la:

                           Programul demonstrativ „Golden Sun”

                           Societatea/Grupul

                           Rata subvenției

                           Wuxi Suntech Power Co. Ltd și societățile afiliate

                           0,00 %

                           Yingli Green Energy Holding Company și societățile afiliate

                           0,24 %

                           Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd și societățile afiliate

                           0,09 %

                           JA Group

                           0,00 %

                           Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd și societățile afiliate

                           0,00 %

                           Delsolar (Wujiang) Ltd. și societățile afiliate

                           0,00 %

                           Renesola Zhejiang Ltd
                           Renesola Jiangsu Ltd

                           0,02 %

                           Jinko Solar Co. Ltd și societățile afiliate

                           0,05 %

         3.4.3.   Scutirea de impozite directe și programe de reducere a acestora
   3.4.3.1.   Programul „two free/three half” (doi ani cu exonerare de impozit urmați de trei ani la 50 %) pentru societățile cu investiții străine (IIS)
   (a)   Introducere

               (284)

               Plângerea a vizat pretinsa existență a unei legislații specifice care datează din anul 1991 și este menită a încuraja investițiile străine în China prin intermediul „Legii privind impozitul pe profit pentru societățile străine și societățile cu investiții străine” („Legea impozitului pentru societățile cu investiții străine”). Printre beneficiile acordate așa-numitelor societăți cu investiții străine (EIS), există un program de subvenționare denumit „Two Free/Three Half” care oferă o scutire completă de impozitul direct pentru primii doi ani de rentabilitate a societății cu investiții străine, iar în următorii trei ani rata impozitului pe profit aplicabil se reduce cu 50 %.

               (285)

               Programul „Two Free/Three Half” există, de asemenea, într-o variantă diferită pentru societățile recunoscute ca societăți care activează în domeniul tehnologiilor înalte și noi și care sunt situate în anumite zone desemnate. Avantajele oferite de această variantă de program se pot aplica și după anul 2013. În cadrul anchetei s-a constatat faptul că unul dintre exportatorii cooperanți (Yingli Hainan) se bucură de avantaje în cadrul acestui program încă din anul 2011, fiind scutit integral de plata impozitului pentru anii 2011 și 2012 și plătind numai 50 % din rata impozitului în următorii trei ani.

               (286)

               Comisia a încercat să verifice acest program în timpul vizitei de verificare derulate împreună cu guvernul RPC. Cu toate acestea, guvernul RPC nu a furnizat informații cu privire la această variantă diferită a programului „Two Free/Three Half”. În scrisoarea sa din 3 iunie 2013, guvernul RPC a susținut faptul că acest program nu a fost invocat în plângere și nu este un program de substituire a variantei programului „Two Free/Three Half” destinat societăților cu investiții străine și vizat în plângere, care se aplică fără limite geografice. Comisia ia act de aceste explicații oferite de guvernul RPC și înțelege că acest program fiscal este, în mod oficial, un program separat de programul „Two Free/Three Half” destinat societăților cu investiții străine. Totuși, având în vedere faptul că avantajele acestuia continuă după presupusa expirare a sistemului destinat societăților cu investiții străine, că mecanica, natura și efectele avantajelor pe care acesta le aduce sunt identice cu cele oferite de programul destinat societăților cu investiții străine, precum și că a fost raportat de unul dintre exportatorii cooperanți incluși în eșantion, Comisia consideră că acest program se află în strânsă legătură cu programul „Two Free/Three Half” destinat societăților cu investiții străine, acționând ca o continuare a aceluiași program, și că ar trebui să facă obiectul unor măsuri compensatorii. În această privință, Comisia constată faptul că articolul 10 alineatul (1) din regulamentul de bază permite anchetarea oricărei „pretinse subvenții” identificate de reclamant și nu face referire la niciun „pretins program de subvenționare”. Întrucât, în acest caz, ambele programe implică aceeași subvenție, și anume pierdere de venit din impozitul pe profit, Comisia are dreptul să le ancheteze ca subvenție unică.

         (b)   Temeiul juridic

               (287)

               Temeiul juridic pentru acest program este articolul 8 din Legea impozitului pentru societățile cu investiții străine și articolul 72 din Normele de punere în aplicare a legii privind impozitul pe profit al societăților cu investiții străine și societăților străine, din Republica Populară Chineză. Potrivit guvernului RPC, acest program a încetat odată cu adoptarea, la 16 martie 2007, a Legii privind impozitul pe profit („legea EIT”) din 2008, cu ocazia celei de a 5-a sesiuni a celui de-al 10-lea Congres Popular Național din Republica Populară Chineză, și anume cu adoptarea articolului 57 din legea EIT, avantajele oferite până la sfârșitul anului 2012 fiind eliminate treptat.

               (288)

               Temeiul juridic pentru programul special „Two Free/Three Half” este Decretul nr. 40 (2007), și anume Avizul Consiliului de stat privind punerea în aplicare a politicilor preferențiale tranzitorii privind impozitul pe profit pentru societățile din domeniul tehnologiilor înalte, înființate în zona economică specială și în noul district Shanghai Pudong, bazat pe articolul 57 alineatul (3) din Legea privind impozitul pe profit din RPC, alături de Măsurile administrative privind stabilirea societăților din domeniul tehnologiilor înalte și noi.

         (c)   Constatările anchetei

               (289)

               Sunt scutite de impozitul pe profit numai acele societăți productive cu investiții străine care vor opera, conform planului, pe o perioadă de cel puțin zece ani. Scutirea începe să se aplice din anul în care societatea începe să înregistreze profit și vizează primii doi ani cu profit, fiind urmată de o reducere cu 50 % a ratelor impozitului aplicabil, pentru următorii trei ani.

               (290)

               În ceea ce privește sistemul aferent variantei speciale, societățile eligibile trebuie, de asemenea, să aibă un statut recunoscut ca societăți din domeniul tehnologiilor înalte și noi, cu o certificare administrativă specifică, cu alte cuvinte societăți care se bazează pe drepturile esențiale de proprietate intelectuală și pot respecta, de asemenea, condițiile stabilite la articolul 93 din Normele de punere în aplicare a legii EIT din RPC.

               (291)

               Orice societate care intenționează să beneficieze de acest sistem trebuie să depună la administrația fiscală de stat formularul privind impozitul pe profit anual, anexele și situațiile financiare. Aceste practici se aplică, de asemenea, sistemului aferent variantei speciale.

               (292)

               Guvernul RPC a susținut faptul că acest program a fost eliminat treptat, începând cu intrarea în vigoare a legii EIT în 2008, iar avantajele sale sunt disponibile până la sfârșitul anului 2012. Guvernul RPC a mai afirmat că nu există un program de substituire pentru societățile cu investiții străine, iar tratamentul fiscal al acestora este, în prezent, identic cu cel aplicat altor societăți comerciale. Comisia constată faptul că acest program fiscal a oferit avantaje în cursul PA, întrucât mai mulți producători din sectorul fotovoltaic au beneficiat de acestea în PA. În plus, nu se poate exclude faptul că avantajele sunt încă disponibile în cadrul acestui program sau că un program de substituire similar este disponibil sau va fi pus în aplicare în viitor. Într-adevăr, potrivit explicațiilor de mai sus, ancheta a arătat că există, de asemenea, alte variante ale programului „Two Free/Three Half”, care oferă în continuare avantaje producătorilor de panouri solare. Prin urmare, se constată faptul că acest program face, în continuare, obiectul unor măsuri compensatorii.

               (293)

               Varianta specială a sistemului a fost utilizată de un exportator cooperant, și anume de Yingli Green Energy.

         (d)   Concluzie

               (294)

               Acest program constituie o subvenție, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) și al articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază, sub forma unor venituri publice nepercepute care acordă un avantaj societăților beneficiare.

               (295)

               Acest sistem de subvenționare este specific în sensul articolului 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul de bază, întrucât însăși legislația în baza căreia acționează autoritatea care acordă autorizația limitează accesul la acest sistem la anumite societăți care pot fi considerate societăți cu investiții străine și care respectă criteriile specifice prevăzute în legislația relevantă.

               (296)

               Ținând seama de cele de mai sus, această subvenție ar trebui considerată ca fiind pasibilă de măsuri compensatorii.

               (297)

               În ceea ce privește varianta sistemului, aceasta ar trebui să fie considerată o subvenție, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) și al articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază, sub forma unor venituri publice nepercepute care determină un avantaj pentru societățile beneficiare.

               (298)

               Acest sistem de subvenționare este specific în sensul articolului 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul de bază, întrucât însăși legislația în baza căreia acționează autoritatea care acordă autorizația a limitat accesul la acest sistem numai la anumite societăți și industrii clasificate ca încurajate, precum cele care aparțin industriei fotovoltaice. Sistemul este, de asemenea, specific în sensul articolului 4 alineatul (3) deoarece eligibilitatea este limitată la anumite regiuni.

               (299)

               Ținând seama de cele de mai sus, această variantă ar trebui considerată ca fiind pasibilă de măsuri compensatorii.

         (e)   Calculul valorii subvenției

               (300)

               Valoarea subvenției pasibile de măsuri compensatorii se calculează în funcție de avantajul pentru beneficiari a cărui existență se constată în cursul PA. Avantajul acordat beneficiarilor este considerat a fi suma impozitelor totale care trebuie plătite în conformitate cu rata normală de impozitare, după deducerea sumelor plătite conform ratei de impozitare cu reduceri preferențiale. Sumele vizate de măsurile compensatorii se bazează pe cifrele din declarația de impunere a societății pentru anul 2011. Întrucât niciunul dintre exportatorii cooperanți incluși în eșantion nu a transmis declarații de impunere auditate pentru anul fiscal 2012, au fost luate în considerare cifrele pentru întregul exercițiu impozabil 2011.

               (301)

               În conformitate cu articolul 7 alineatul (2) din regulamentul de bază, această valoare a subvenției (numărător) a fost raportată la cifra totală de afaceri a producătorilor-exportatori cooperanți din PA, deoarece subvenția nu este condiționată de rezultatele la export și nu s-a acordat în raport cu cantitățile fabricate, produse, exportate sau transportate.

               (302)

               Rata subvenției stabilite conform acestui sistem în cursul PA pentru producătorii-exportatori incluși în eșantion se ridică la:

                           Programul „Two Free/Three Half”

                           Societatea/Grupul

                           Rata subvenției

                           Wuxi Suntech Power Co. Ltd și societățile afiliate

                           0,31 %

                           Yingli Green Energy Holding Company și societățile afiliate

                           0,35 %

                           Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd și societățile afiliate

                           0,00 %

                           JingAo Group și societățile afiliate

                           0,47 %

                           Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd și societățile afiliate

                           0,00 %

                           Delsolar (Wujiang) Ltd. și societățile afiliate

                           0,00 %

                           Renesola Zhejiang Ltd
                           Renesola Jiangsu Ltd

                           0,00 %

                           Jinko Solar Co. Ltd și societățile afiliate

                           1,03 %

         3.4.3.2.   Reduceri ale impozitului pe profit pentru societățile cu investiții străine axate pe exporturi

               (303)

               Ancheta a confirmat faptul că societățile incluse în eșantion nu au beneficiat de avantaje în cadrul programului în cursul PA.

         3.4.3.3.   Subvenții pentru impozitul pe profit pentru societățile cu investiții străine pe baza localizării geografice

               (304)

               Ancheta a confirmat faptul că societățile incluse în eșantion nu au beneficiat de avantaje în cadrul programului în cursul PA.

         3.4.3.4.   Reduceri fiscale pentru societățile cu investiții străine care achiziționează echipamente fabricate în China

               (305)

               Ancheta a confirmat faptul că societățile incluse în eșantion nu au beneficiat de avantaje în cadrul programului în cursul PA.

         3.4.3.5.   Compensare fiscală pentru activitatea de cercetare și dezvoltare desfășurată în cadrul societăților cu investiții străine
   (a)   Introducere

               (306)

               Reclamantul susține că societățile cu investiții străine au dreptul la politici fiscale preferențiale pentru activitățile lor de cercetare și dezvoltare, prin compensarea unui procent de 150 % din cheltuielile lor în cazul în care acestea au crescut cu 10 % sau mai mult față de anul anterior.

               (307)

               Guvernul RPC a susținut faptul că aplicarea acestui sistem a încetat odată cu punerea în aplicare a Legii EIT în 2008, precum și că nu a existat o perioadă de eliminare treptată a sistemului respectiv. Cu toate acestea, mai mulți exportatori cooperanți incluși în eșantion au raportat faptul că au beneficiat de un program similar în temeiul Legii EIT din 2008, arătând că programul de compensare preferențială a costurilor aferente activităților de cercetare și dezvoltare ale societăților cu investiții străine a fost înlocuit cu un program specific în anul 2008. Guvernul RPC nu a furnizat alte informații privind compensarea în valoare de 150 % a impozitului în răspunsul la chestionar sau la cererea de clarificări.

         (b)   Temeiul juridic

               (308)

               Acest sistem este prevăzut la articolul 30 alineatul (1) din Legea EIT, la articolul 95 din Normele privind punerea în aplicare a legii privind impozitul pe profit din RPC („Normele de punere în aplicare a Legii EIT”), în Măsurile administrative pentru determinarea societăților cu tehnologii înalte și noi [Guo Ke Fa Huo (2008) nr. 172] și la articolul 93 din Normele de punere în aplicare a legii EIT, alături de Avizul Administrației Fiscale de Stat privind aspectele legate de plata impozitului pe profit al societăților cu tehnologi înalte și noi [Guo Shui Han (2008) nr. 985].

               (309)

               La articolul 95 se prevede faptul că o deducere suplimentară de 50 % din cheltuielile de cercetare și dezvoltare menționate la punctul 1 de la articolul 30 se acordă pentru aceste cheltuieli în cazul produselor tehnologiilor înalte și noi, astfel încât acestea fac obiectul unei amortizări bazate pe un procent de 150 % din costurile activelor necorporale.

         (c)   Constatările anchetei

               (310)

               După cum se menționează mai sus, guvernul RPC nu a furnizat nicio informație relevantă privind acest sistem în răspunsurile la chestionar și la cererea de clarificări. Acest sistem a făcut deja obiectul unor măsuri compensatorii în cadrul anchetei privind hârtia cretată de calitate superioară
                   (79) și al anchetei privind oțelul cu acoperire organică (80). Dispozițiile juridice relevante arată, într-adevăr, faptul că acest sistem oferă un avantaj limitat societăților recunoscute în mod oficial drept societăți care utilizează tehnologii înalte și noi. Aceste societăți trebuie să suporte, de asemenea, cheltuieli aferente activităților de cercetare și dezvoltare în scopul dezvoltării de noi tehnologii, noi produse și noi competențe. Societățile eligibile pot compensa un procent suplimentar de 50 % din cheltuielile lor de cercetare și dezvoltare, în raport cu impozitul pe profit datorat. De asemenea, cheltuielile aferente activelor necorporale legate de cercetare și dezvoltare permit societăților eligibile o deducere de 150 % a costurilor efective suportate de acestea.

               (311)

               Ancheta a arătat faptul că societățile care beneficiază de acest sistem trebuie să depună declarația de venituri și anexele relevante. Suma efectivă aferentă avantajului oferit este inclusă atât în declarația de venituri, cât și în anexa V. Numai societățile care au obținut certificatul oficial prin care sunt recunoscute drept societăți care utilizează tehnologii înalte și noi au dreptul să beneficieze de acest sistem.

         (d)   Concluzie

               (312)

               Acest sistem constituie o subvenție, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) și al articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază, sub forma unor pierderi de venituri publice care acordă un avantaj societăților beneficiare.

               (313)

               Această subvenție este specifică în sensul articolului 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul de bază, întrucât însăși legislația limitează aplicarea acestui sistem numai la anumite societăți care sunt recunoscute în mod oficial ca societăți care utilizează tehnologii înalte și noi și suportă cheltuieli de cercetare și dezvoltare de noi tehnologii, noi produse și noi competențe.

               (314)

               Ținând seama de cele de mai sus, această subvenție ar trebui considerată ca fiind pasibilă de măsuri compensatorii.

         (e)   Calculul valorii subvenției

               (315)

               Valoarea subvenției pasibile de măsuri compensatorii se calculează în raport cu avantajul acordat beneficiarilor, a cărui existență a fost constatată în cursul PA. Avantajul pentru beneficiari este considerat a fi suma impozitelor totale de plătit în conformitate cu rata normală de impozitare, după scăderea sumelor plătite conform deducerii suplimentare de 50 % din cheltuielile efective pentru proiectele de cercetare și dezvoltare aprobate. Sumele vizate de măsurile compensatorii se bazează pe cifrele din declarația de impunere a societății pentru anul 2011. Întrucât niciunul dintre exportatorii cooperanți incluși în eșantion nu a transmis declarații de impunere auditate pentru anul fiscal 2012, au fost luate în considerare cifrele pentru întregul exercițiu impozabil 2011.

               (316)

               În conformitate cu articolul 7 alineatul (2) din regulamentul de bază, această valoare a subvenției (numărător) a fost raportată la cifra totală de afaceri a producătorilor-exportatori cooperanți în cursul PA, deoarece subvenția nu este condiționată de rezultatele la export și nu s-a acordat în raport cu cantitățile fabricate, produse, exportate sau transportate.

               (317)

               Rata subvenției stabilite conform acestui sistem în cursul PA pentru producătorii-exportatori incluși în eșantion se ridică la:

                           Compensarea fiscală pentru activitatea de cercetare și dezvoltare

                           Societatea/Grupul

                           Rata subvenției

                           Wuxi Suntech Power Co. Ltd și societățile afiliate

                           0,10 %

                           Yingli Green Energy Holding Company și societățile afiliate

                           0,49 %

                           Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd și societățile afiliate

                           0,00 %

                           JingAo Group și societățile afiliate

                           0,02 %

                           Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd și societățile afiliate

                           0,00 %

                           Delsolar (Wujiang) Ltd. și societățile afiliate

                           0,00 %

                           Renesola Zhejiang Ltd
                           Renesola Jiangsu Ltd

                           0,29 %

                           Jinko Solar Co. Ltd și societățile afiliate

                           0,33 %

         3.4.3.6.   Restituiri de impozit pentru reinvestirea profiturilor societăților cu investiții străine în societăți axate pe export

               (318)

               Ancheta a confirmat faptul că societățile incluse în eșantion nu au beneficiat de avantaje în cadrul programului în cursul PA.

         3.4.3.7.   Impozit preferențial pe profit pentru societățile cu investiții străine recunoscute ca societăți care utilizează tehnologie avansată și nouă

               (319)

               Ancheta a confirmat că, în PA, societățile incluse în eșantion nu primiseră niciun beneficiu în temeiul programului, întrucât acestea au beneficiat de noul program care a înlocuit acest tratament preferențial. Detaliile sunt prezentate la punctul 3.4.4.8. de mai jos.

         3.4.3.8.   Reduceri fiscale pentru societăți care utilizează tehnologie avansată și nouă implicate în proiecte prestabilite
   (a)   Introducere

               (320)

               Acest program permite ca o societate recunoscută drept societate care utilizează tehnologie avansată și nouă să beneficieze de o rată redusă a impozitului pe profit, și anume de o rată de 15 %, față de rata normală de 25 %. S-a constatat că acest program este pasibil de măsuri compensatorii din partea UE în cadrul anchetei privind hârtia cretată de calitate superioară și al anchetei privind oțelul cu acoperire organică și, de asemenea, din partea autorităților SUA.

         (b)   Temeiul juridic

               (321)

               Temeiul juridic al acestui program este articolul 28 alineatul (2) din Legea privind impozitul pe profit al societăților împreună cu Măsurile administrative pentru determinarea societăților cu tehnologie înaltă și nouă [Guo Ke Fa Huo (2008) nr. 172] și articolul 93 din Normele de punere în aplicare a legii EIT, alături de Avizul Administrației Fiscale de Stat privind aspectele legate de plata impozitului pe profit al societăților cu tehnologie înaltă și nouă [Guo Shui Han (2008) nr. 985].

         (c)   Constatările anchetei

               (322)

               Acest sistem se aplică societăților care utilizează tehnologie avansată și nouă recunoscute, care au nevoie de sprijin de bază din partea statului. Aceste societăți se bazează pe drepturi esențiale și independente de proprietate intelectuală și trebuie să îndeplinească o serie de cerințe: (i) producătorii acestora să activeze în sfera produselor de înaltă tehnologie, bazate pe sprijin din partea statului; (ii) cheltuielile totale pentru cercetare și dezvoltare să reprezinte un anumit procent din venitul total obținut din vânzări; (iii) venitul obținut din produsele tehnologiei avansate și noi să reprezinte un anumit procent din venitul total din vânzări; (iv) personalul implicat în activitatea de cercetare și dezvoltare reprezintă un anumit procent din totalul membrilor de personal; (v) celelalte cerințe stabilite în Măsurile administrative pentru determinarea societăților cu tehnologie înaltă și nouă din 2008 să fie îndeplinite.

               (323)

               Societățile care beneficiază de acest sistem trebuie să depună declarația de venituri și anexele relevante. Valoarea efectivă a beneficiului este inclusă atât în declarația de venituri, cât și în anexa V.

         (d)   Concluzie

               (324)

               Ținând seama de cele de mai sus, sistemul ar trebui considerat o subvenție, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) și al articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază, deoarece există o contribuție financiară sub forma unor pierderi de venituri publice care determină un avantaj pentru societățile beneficiare. Avantajul pentru beneficiar este egal cu economia fiscală de care se bucură prin intermediul acestui program, în conformitate cu articolul 3 alineatul (2) din regulamentul de bază.

               (325)

               Această subvenție este specifică în sensul articolului 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul de bază, deoarece este limitată la anumite societăți care sunt certificate ca societăți care utilizează tehnologie avansată și nouă și îndeplinesc toate cerințele prevăzute în măsurile administrative din 2008. În plus, nu există criterii obiective stabilite în legislație sau de către autoritatea care acordă ajutorul privind eligibilitatea sistemului și aceasta nu este automată în conformitate cu articolul 4 alineatul (2) litera (b) din regulamentul de bază.

               (326)

               Ținând seama de cele de mai sus, această subvenție ar trebui considerată ca fiind pasibilă de măsuri compensatorii.

         (e)   Calculul valorii subvenției

               (327)

               Valoarea subvenției pasibile de măsuri compensatorii se calculează în raport cu avantajul acordat beneficiarilor, a cărui existență a fost constatată în cursul PA. Avantajul acordat beneficiarilor este considerat a fi suma impozitelor totale care trebuie plătite în conformitate cu rata normală de impozitare, după deducerea sumelor plătite conform ratei de impozitare cu reduceri preferențiale. Sumele vizate de măsurile compensatorii se bazează pe cifrele din declarația de impunere a societății pentru anul 2011. Întrucât niciunul dintre exportatorii cooperanți incluși în eșantion nu a transmis declarații de impunere auditate pentru anul fiscal 2012, au fost luate în considerare cifrele pentru întregul exercițiu impozabil 2011.

               (328)

               Rata subvenției stabilite conform acestui sistem în cursul PA pentru producătorii-exportatori incluși în eșantion se ridică la:

                           Reduceri fiscale pentru societăți care utilizează tehnologie avansată și nouă implicate în proiecte prestabilite

                           Societatea/Grupul

                           Rata subvenției

                           Wuxi Suntech Power Co. Ltd și societățile afiliate

                           0,31 %

                           Yingli Green Energy Holding Company și societățile afiliate

                           0,42 %

                           Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd și societățile afiliate

                           0,35 %

                           JingAo Group și societățile afiliate

                           0,13 %

                           Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd și societățile afiliate

                           0,86 %

                           Delsolar (Wujiang) Ltd. și societățile afiliate

                           0,00 %

                           Renesola Zhejiang Ltd
                           Renesola Jiangsu Ltd

                           0,00 %

                           Jinko Solar Co. Ltd și societățile afiliate

                           0,00 %

         3.4.3.9.   Politici preferențiale privind impozitul pe profit pentru societățile din regiunea Nord-Est

               (329)

               Ancheta a confirmat faptul că societățile incluse în eșantion nu au beneficiat de avantaje în cadrul programului în cursul PA.

         3.4.3.10.   Programele fiscale în provincia Guangdong

               (330)

               Ancheta a confirmat faptul că societățile incluse în eșantion nu au beneficiat de avantaje în cadrul programului în cursul PA.

         3.4.4.   Programe de fiscalitate indirectă și programe tarifare la import
   3.4.4.1.   Scutiri de TVA și reduceri tarifare la import pentru utilizarea echipamentelor importate
   (a)   Introducere

               (331)

               Acest program acordă o scutire de TVA și scutiri tarifare la import pentru EIS-uri sau societăți naționale pentru importurile de echipamente esențiale utilizate în procesul lor de producție. Pentru a beneficia de scutire, echipamentele nu trebuie să fie incluse într-o listă de echipamente neeligibile și societatea solicitantă trebuie să obțină un certificat de apartenență la un proiect încurajat emis de guvernul RPC sau de CNDR în conformitate cu legislația relevantă privind investițiile, fiscalitatea și regimul vamal. Acest program a făcut obiectul unor măsuri compensatorii în cadrul procedurii antisubvenție privind hârtia cretată de calitate superioară și al celei privind oțelul cu acoperire organică.

         (b)   Temeiul juridic

               (332)

               Temeiul juridic al acestui program este reprezentat de Circulara Consiliului de Stat privind adaptarea politicilor fiscale referitoare la echipamentele importate, Guo Fa nr. 37/1997, Avizul Ministerului Finanțelor, al Administrației Generale a Vămilor și al Administrației de Stat pentru Impozitare privind adaptarea anumitor politici preferențiale privind taxele de import, Avizul Ministerului Finanțelor, al Administrației Generale a Vămilor și al Administrației de Stat pentru Impozitare nr. 43 (2008), Avizul CNDR privind aspectele relevante referitoare la întocmirea certificatului de confirmare privind proiectele cu finanțare internă sau străină a căror dezvoltare este încurajată de Stat, nr. 316 2006 din 22 februarie 2006 și Catalogul articolelor de import ineligibile pentru scutire de taxe destinate fie EIS-urilor, fie societăților naționale, 2008.

         (c)   Constatările anchetei

               (333)

               Se consideră că acest program pune la dispoziție o contribuție financiară sub formă de pierderi de venituri pentru guvernul RPC în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) din regulamentul de bază, întrucât EIS-urile și alte societăți naționale eligibile sunt excluse de la plata TVA-ului și/sau a tarifelor care, în caz contrar, ar fi datorate. Prin urmare, acesta acordă un avantaj societăților recipiente în sensul articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază. Programul este specific în sensul articolului 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul de bază, deoarece legislația în temeiul căreia acționează autoritatea care acordă autorizația are o acțiune limitată numai la societățile care investesc în anumite categorii de societăți definite în mod exhaustiv prin lege și care aparțin fie unei categorii încurajate, fie categoriei B restricționate în temeiul Catalogului pentru îndrumarea sectoarelor industriale cu privire la investițiile străine și transferul de tehnologie sau categoriilor compatibile cu Catalogul tehnologiilor, produselor și sectoarelor industriale esențiale a căror dezvoltare este încurajată de stat. În plus, nu există criterii obiective de limitare a eligibilității pentru acest program și nicio probă de netăgăduit pentru a concluziona că eligibilitatea este automată în temeiul articolului 4 alineatul (2) litera (b) din regulamentul de bază.

         (d)   Calculul valorii subvenției

               (334)

               Valoarea subvenției pasibile de măsuri compensatorii se calculează în raport cu avantajul acordat beneficiarilor, a cărui existență a fost constatată în cursul PA. Avantajul acordat beneficiarilor este considerat a fi valoarea scutirii de TVA și de taxe pentru echipamentele importate. Pentru a asigura faptul că valoarea care face obiectul măsurilor compensatorii a vizat numai PA, avantajul primit a fost amortizat pe durata de viață a echipamentului, în conformitate cu procedurile contabile obișnuite ale societății.

               (335)

               Rata subvenției stabilite conform acestui sistem în cursul PA pentru producătorii-exportatori incluși în eșantion se ridică la:

                           Scutiri de TVA și reduceri tarifare la import pentru utilizarea echipamentelor importate

                           Societatea/Grupul

                           Rata subvenției

                           Wuxi Suntech Power Co. Ltd și societățile afiliate

                           0,24 %

                           Yingli Green Energy Holding Company și societățile afiliate

                           0,44 %

                           Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd și societățile afiliate

                           0,38 %

                           JingAo Group și societățile afiliate

                           0,35 %

                           Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd și societățile afiliate

                           0,78 %

                           Delsolar (Wujiang) Ltd. și societățile afiliate

                           0,07 %

                           Renesola Zhejiang Ltd
                           Renesola Jiangsu Ltd

                           0,63 %

                           Jinko Solar Co. Ltd și societățile afiliate

                           0,00 %

         3.4.4.2.   Reduceri de TVA pentru societățile cu investiții străine pentru achizițiile de echipamente produse în China
   (a)   Introducere

               (336)

               Acest program acordă o scutire de la plata TVA pentru achiziționarea de echipamente produse la nivel național de către EIS-uri. Pentru a beneficia de scutire, echipamentul nu trebuie să fie inclus pe lista echipamentelor neeligibile, iar valoarea acestuia nu trebuie să depășească un anumit prag. Acest program a făcut parte din procedura antisubvenție privind hârtia cretată de calitate superioară și din cea privind oțelul cu acoperire organică.

         (b)   Temeiul juridic

               (337)

               Măsurile provizorii privind administrarea unor rambursări de impozite pentru societățile cu investiții străine care achiziționează echipamente produse la nivel național; Măsurile provizorii privind administrarea unei reduceri a impozitelor aferente achiziționării de echipamente produse în China în cadrul proiectelor cu investiții străine, precum și Avizul Ministerului Finanțelor și al Administrației de Stat pentru Impozitare privind anularea politicii privind reducerea impozitelor în cazul echipamentelor naționale achiziționate de societăți cu investiții străine.

         (c)   Constatările anchetei

               (338)

               În răspunsul lor la chestionarul antisubvenție, guvernul RPC a susținut faptul că acest program a fost întrerupt începând cu 1 ianuarie 2009 și au făcut trimitere la Circulara Ministerului Finanțelor și a Administrației de Stat pentru Impozitare privind suspendarea politicii privind reducerea impozitelor în cazul echipamentelor produse la nivel național și achiziționate de societăți cu investiții străine [CAISHUI (2008) nr. 176]. Cu toate acestea, ancheta a arătat că mai mulți producători-exportatori incluși în eșantion au beneficiat de acest sistem în perioada de anchetă. Exportatorii din eșantion vizați au transmis informații detaliate privind acest sistem, inclusiv valoarea avantajului primit. Având în vedere acest fapt, s-a concluzionat că guvernul RPC nu a furnizat informații exacte privind acest program și, după cum indică situația unora dintre producătorii-exportatori, programul este în continuare activ.

               (339)

               Întrucât guvernul RPC nu a furnizat niciuna dintre informațiile solicitate, Comisia s-a bazat pe informațiile transmise de producătorii-exportatori incluși în eșantion.

               (340)

               Se consideră că acest program acordă o contribuție financiară sub formă de pierderi de venituri pentru guvernul RPC în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) din regulamentul de bază, întrucât EIS-urile sunt excluse de la plata TVA-ului care, în caz contrar, ar fi datorat dacă acestea nu ar face obiectul scutirii. Prin urmare, acesta acordă un avantaj societăților recipiente în sensul articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază. Programul este specific în sensul articolului 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul de bază, deoarece legislația în temeiul căreia acționează autoritatea care acordă autorizația are o acțiune limitată la societățile cu investiții străine care achiziționează echipamente produse la nivel național, și intră în categoria societăților încurajate și în categoria B restricționată din Catalogul industriilor finanțate din fonduri străine, precum și echipamente achiziționate pe piața internă, enumerate în Catalogul tehnologiilor, produselor și sectoarelor industriale esențiale a căror dezvoltare este încurajată de stat. În plus, Măsurile provizorii privind administrarea unei reduceri a impozitelor aferente achiziționării de echipamente produse în China în cadrul proiectelor cu investiții străine și Avizul Ministerului Finanțelor limitează avantajul la EIS-urile care aparțin categoriei încurajate din Catalogul îndrumător al sectoarelor industriale cu investiții străine sau din Catalogul sectoarelor industriale cu investiții străine avantajoase în regiunea centrală și cea de vest din China. În plus, nu există criterii obiective de limitare a eligibilității pentru acest program și nicio probă de netăgăduit pentru a concluziona că eligibilitatea este automată în temeiul articolului 4 alineatul (2) litera (b) din regulamentul de bază. Programul este, de asemenea, specific în temeiul articolului 4 alineatul (4) litera (b) din regulamentul de bază, fiind condiționat de utilizarea de produse naționale în defavoarea celor importate.

         (d)   Calculul valorii subvenției

               (341)

               Valoarea subvenției pasibile de măsuri compensatorii se calculează în raport cu avantajul acordat beneficiarilor, a cărui existență a fost constatată în cursul PA. Avantajul acordat beneficiarilor este considerat a fi valoarea scutirii de TVA pentru echipamentele naționale. Pentru a asigura faptul că valoarea care face obiectul măsurilor compensatorii a vizat numai PA, avantajul primit a fost amortizat pe durata de viață a echipamentului, în conformitate cu practica obișnuită în sector.

               (342)

               Rata subvenției stabilite conform acestui sistem în cursul PA pentru producătorii-exportatori incluși în eșantion se ridică la:

                           Reduceri de TVA pentru societățile cu investiții străine pentru achizițiile de echipamente produse în China

                           Societatea/Grupul

                           Rata subvenției

                           Wuxi Suntech Power Co. Ltd și societățile afiliate

                           0,00 %

                           Yingli Green Energy Holding Company și societățile afiliate

                           0,00 %

                           Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd și societățile afiliate

                           0,00 %

                           JingAo Group și societățile afiliate

                           0,07 %

                           Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd și societățile afiliate

                           0,03 %

                           Delsolar (Wujiang) Ltd. și societățile afiliate

                           0,00 %

                           Renesola Zhejiang Ltd
                           Renesola Jiangsu Ltd

                           0,15 %

                           Jinko Solar Co. Ltd și societățile afiliate

                           0,05 %

         3.4.4.3.   Scutiri de TVA și tarifare pentru achizițiile de active fixe în cadrul programului de dezvoltare a comerțului extern

               (343)

               Ancheta a confirmat faptul că societățile incluse în eșantion nu au beneficiat de avantaje în cadrul programului în cursul PA.

         3.4.5.   Bunuri și servicii furnizate de autoritățile publice la prețuri mai mici decât ar fi adecvat
   3.4.5.1.   Furnizarea de polisiliciu de către autoritățile publice contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată

               (344)

               Ancheta a confirmat faptul că societățile incluse în eșantion nu au beneficiat de avantaje în cadrul programului în cursul PA.

         3.4.5.2.   Furnizarea de profiluri de aluminiu de către autoritățile publice contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată

               (345)

               Ancheta a confirmat faptul că societățile incluse în eșantion nu au beneficiat de avantaje în cadrul programului în cursul PA.

         3.4.5.3.   Furnizarea de sticlă de către autoritățile publice contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată

               (346)

               Ancheta a confirmat faptul că societățile incluse în eșantion nu au beneficiat de avantaje în cadrul programului în cursul PA.

         3.4.5.4.   Furnizarea de energie electrică de către autoritățile publice
   (a)   Introducere

               (347)

               Reclamantul a susținut faptul că unii producători chinezi de polisiliciu au beneficiat de energie electrică ieftină, furnizată la un preț mai mic decât cel adecvat.

         (b)   Constatările anchetei

               (348)

               Ancheta a stabilit faptul că mulți producători-exportatori incluși în eșantion au avut, în cadrul grupului lor de societăți, un producător de polisiliciu. S-a constatat faptul că unul dintre grupurile de producători-exportatori din eșantion, și anume LDK Solar, a primit în mod periodic subvenții semnificative pentru plata energiei electrice din partea Biroului Financiar din zona economică Xin Yu. Deși, în acest caz, societatea nu a beneficiat direct de un preț mai scăzut al energiei electrice comparativ cu cel de pe piață, reducerile semnificative asigurate de Biroul Financiar din zona economică Xin Yu au generat, în cele din urmă, o situație în care societatea a obținut beneficii ca urmare a furnizării de energie electrică ieftină, acestea fiind, astfel, echivalente din punct de vedere funcțional cu furnizarea de către autoritățile publice la prețuri mai mici decât cele de pe piață. În orice caz, deși reducerea este considerată un grant, măsura este strâns legată de afirmația reclamantului și intră în domeniul de aplicare al anchetei. De fapt, societatea respectivă din grupul LDK a primit o rambursare aproape totală a plăților sale cu energia electrică datorate în PA.

               (349)

               Grupul LDK Solar a primit, prin intermediul producătorului său de polisiliciu, o contribuție financiară în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (iii) din regulamentul de bază, și anume autoritățile publice locale i-au acordat subvenții pentru plata energiei electrice sau în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (i). Aceasta constituie o contribuție financiară a statului sub forma furnizării de bunuri altele decât infrastructură generală, în sensul regulamentului de bază. Alternativa ar fi ca aceasta să reprezinte un transfer direct de fonduri.

               (350)

               LDK Solar a primit un avantaj în sensul articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază în măsura în care statul i-a furnizat energie electrică la un preț mai mic decât ar fi adecvat. S-a stabilit faptul că acest exportator a beneficiat efectiv de o rată mai scăzută decât cea disponibilă în general, datorită subvențiilor acordate pentru plata energiei electrice. Transferul direct de fonduri asigură un avantaj pentru că este un grant nerambursabil, care nu este disponibil pe piață.

               (351)

               Subvenția sub forma furnizării de energie electrică ieftină prin intermediul unei reduceri către unul dintre producătorii din eșantion este specifică în sensul articolului 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul de bază, deoarece subvențiile pentru plata energiei electrice au fost plătite numai către LDK. Subvenția este, de asemenea, specifică la nivel regional pentru anumite societăți din zona economică Xin YU. Lipsa de cooperare din partea LDK și a guvernului RPC în ceea ce privește raportarea acestei subvenții a condus la constatările de mai sus, realizate pe baza informațiilor disponibile.

         (c)   Calculul volumului subvenției

               (352)

               Valoarea subvenției a fost egală cu valoarea reducerii ce acoperă PA.

               (353)

               Rata subvenției stabilite conform acestui sistem în cursul PA pentru producătorii-exportatori incluși în eșantion se ridică la:

                           Energie electrică la prețuri mai mici decât ar fi adecvat

                           Societatea/Grupul

                           Rata subvenției

                           Wuxi Suntech Power Co. Ltd și societățile afiliate

                           0,00 %

                           Yingli Green Energy Holding Company și societățile afiliate

                           0,00 %

                           Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd și societățile afiliate

                           0,00 %

                           JingAo Group și societățile afiliate

                           0,00 %

                           Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd și societățile afiliate

                           2,45 %

                           Delsolar (Wujiang) Ltd. și societățile afiliate

                           0,00 %

                           Renesola Zhejiang Ltd
                           Renesola Jiangsu Ltd

                           0,00 %

                           Jinko Solar Co. Ltd și societățile afiliate

                           0,00 %

         3.4.5.5.   Acordarea drepturilor de folosire a terenurilor (DFT) pentru o sumă mai mică decât cea adecvată
   (a)   Introducere

               (354)

               Reclamantul a susținut faptul că producătorii chinezi ai produsului în cauză primesc drepturi de utilizare a terenurilor din partea guvernului RPC în schimbul unei remunerații mai mici decât cea adecvată, cu alte cuvinte, autoritățile publice naționale sau locale nu asigură drepturi în concordanță cu principiile pieței.

               (355)

               Guvernul RPC a susținut că există o piață funciară standardizată și ordonată din punct de vedere competitiv, în cadrul căreia drepturile de folosire a terenurilor trebuie comercializate în mod public, în conformitate cu legislația pieței funciare. Guvernul RPC a afirmat, de asemenea, că terenurile comerciale și cele industriale ar trebui obținute compensând pentru utilizarea pe piața deschisă prin ofertare, licitații și concurență și „indiferent de numărul de oferte sau de prețul inițial, prețul plătit în final reprezintă prețul pieței, care este stabilit de cererea și oferta de pe piața liberă”. Guvernul RPC a susținut, de asemenea, că transferul DFT nu include restricții în ceea ce privește anunțarea transferului prin ofertare, licitații și cotații, care afectează concurența echitabilă.

               (356)

               Guvernul RPC nu a furnizat date privind prețurile efective aferente drepturilor de folosire a terenurilor și prețurile inițiale ale terenurilor formulate de acestea. Informațiile transmise de guvernul RPC cu privire la tranzacțiile DFT, astfel cum sunt solicitate în chestionar, au fost incomplete. Corectând răspunsul inițial la chestionar în timpul vizitei de verificare, acesta a confirmat, de asemenea, faptul că unele dintre tranzacțiile raportate au făcut obiectul unei proceduri de ofertare. Cu toate acestea, nu au fost furnizate detalii privind numărul de oferte și diferența dintre prețul inițial și cel final, astfel cum se solicita în chestionar.

               (357)

               În timpul verificării, Comisia a solicitat din partea guvernului RPC elemente de probă în sprijinul afirmației acestora potrivit căreia transferurile DFT în China sunt alocate prin ofertare, cotații sau licitații. S-a observat faptul că, în conformitate cu articolul 11 din Dispozițiile privind alocarea drepturilor de utilizare a terenurilor publice de construcții prin cereri de oferte, licitații și cotații, autoritatea publică responsabilă publică un anunț ori de câte ori are loc un proces de ofertare/licitare/prezentare de cotații. Pe această bază, Comisia a solicitat toate anunțurile publice aferente tranzacțiilor care au făcut obiectul acestor proceduri, pentru a colecta și a verifica informațiile solicitate în chestionar. Guvernul RPC nu a furnizat niciunul dintre aceste anunțuri, susținând că „nu mai există”. Prin urmare, Comisia nu a putut verifica informațiile privind tranzacțiile DFT ale producătorilor-exportatori incluși în eșantion.

               (358)

               Comisia a informat guvernul RPC cu privire la intenția sa de a aplica dispozițiile articolului 28 din Regulamentul (CE) nr. 597/2009 în ceea ce privește acest sistem de subvenții și, întrucât în răspunsul lor la scrisoarea Comisiei din 23 mai 2013 guvernul RPC nu a furnizat o explicație satisfăcătoare sau noi elemente de probă cu privire la acest aspect, Comisia a trebuit să se bazeze, în constatările sale, pe cele mai bune informații disponibile, și anume, în acest caz, pe informațiile transmise de producătorii-exportatori incluși în eșantion sau pe alte informații puse la dispoziția publicului.

               (359)

               De asemenea, în ipoteza că nu există un preț al pieței pentru terenuri în RPC, Comisia a solicitat punctul de vedere al guvernului RPC asupra unor posibile valori de referință. Cu toate că aceasta a fost doar o ipoteză și în niciun caz o constatare sau o concluzie în momentul în care chestionarul a fost trimis guvernului RPC, opinia guvernului RPC a fost că această ipoteză este falsă și nu au furnizat informații concrete privind posibile valori de referință. Guvernul RPC a transmis numai faptul că, „în măsura în care ar trebui utilizată o valoare de referință, aceasta ar trebui să fie reprezentată de prețurile pe care sectoarele industriale chineze care nu beneficiază de sprijin ar trebui să le plătească pentru terenuri similare”. Dat fiind că guvernul RPC nu a indicat sectoarele industriale care „nu beneficiază de sprijin” și nici nu a transmis informații privind prețurile pe care aceste sectoare le plătesc pentru terenul industrial în China, Comisia nu a putut evalua măsura în care acestea constituie o valoare de referință adecvată. În acest sens, s-a observat faptul că, în cadrul anchetelor sale anterioare privind hârtia cretată de calitate superioară și oțelul cu acoperire organică, Comisia a constatat că nici DFT acordate acestor sectoare industriale nu respectă principiile pieței.

         (b)   Temeiul juridic

               (360)

               Dispozițiile privind dreptul de folosire a terenurilor în China decurg din Legea privind administrarea terenurilor din Republica Populară Chineză.

         (c)   Constatările anchetei

               (361)

               Articolul 2 din Legea privind administrarea terenurilor prevede că toate terenurile sunt proprietate de stat deoarece, în temeiul Constituției chineze și al dispozițiilor legale relevante, toate terenurile aparțin în mod colectiv poporului chinez. Terenurile nu pot fi vândute, dar se pot acorda drepturi de folosire a terenurilor, conform legislației. Autoritățile de stat pot acorda aceste drepturi prin proceduri de ofertare, cotații sau licitații publice.

               (362)

               Producătorii-exportatori cooperanți au comunicat informații privind terenurile care le-au fost acordate, precum și majoritatea contractelor/certificatelor relevante privind drepturile de folosire a terenurilor, dar guvernul RPC nu a oferit decât informații foarte limitate privind stabilirea prețurilor pentru drepturile de folosire a terenurilor.

               (363)

               Astfel cum se menționează mai sus, guvernul RPC a susținut că drepturile de folosire a terenurilor în China sunt atribuite prin ofertare, licitație și concurență. Acest lucru este, de asemenea, prevăzut la articolul 137 din Legea privind drepturile reale din Republica Populară Chineză.

               (364)

               Cu toate acestea, s-a constatat că acest sistem, astfel cum este descris de guvernul RPC, nu funcționează întotdeauna în acest mod în practică. În timpul verificării producătorilor-exportatori incluși în eșantion, Comisia a obținut unele anunțuri publicate de autoritățile relevante cu privire la DFT disponibile pentru transfer. În timp ce unul dintre anunțuri limitează în mod specific potențialii cumpărători de DFT la industria fotovoltaică (81), un altul aplică limite ale prețurilor stabilite inițial de autorități și nu permite pieței să stabilească prețul. (82) Licitațiile în sine nu par a asigura un mediu concurențial real, deoarece, în multe dintre exemplele observate în timpul verificărilor la fața locului efectuate la producătorii-exportatori, o singură societate a înaintat o ofertă (numai producătorul de energie fotovoltaică inclus în eșantion) și, prin urmare, oferta acestuia de deschidere (valoarea stabilită de Biroul Funciar local) a constituit prețul final pe metru pătrat.

               (365)

               Elementele de probă de mai sus contrazic afirmațiile guvernului RPC potrivit cărora prețurile plătite pentru DFT în RPC sunt reprezentative pentru prețul pieței, care este stabilit de cererea și oferta de pe piața liberă, iar transferul DFT nu include restricții exprimate în anunțul privind transferul prin intermediul ofertării, licitațiilor și al cotațiilor, care ar afecta concurența echitabilă. De asemenea, s-a stabilit faptul că autoritățile locale au restituit fonduri unora dintre producătorii-exportatori incluși în eșantion pentru compensarea prețurilor (deja scăzute) pe care aceștia le-au plătit pentru DFT.

               (366)

               Pe lângă prețurile scăzute, unii producători-exportatori incluși în eșantion au primit alte fonduri legate de achiziția DFT care au redus, de fapt, și mai mult prețul real plătit pentru DFT.

               (367)

               Constatările procedurii confirmă faptul că situația privind acordarea și achiziționarea terenurilor în RPC este neclară și netransparentă și că prețurile sunt adesea stabilite în mod arbitrar de către autorități. Autoritățile fixează prețurile terenurilor în conformitate cu Sistemul de Evaluare a Terenurilor Urbane care le impune, printre alte criterii, să ia în considerare și politica industrială atunci când stabilesc prețurile terenurilor industriale (83).

               (368)

               De asemenea, informațiile publice independente care sunt disponibile sugerează că în RPC terenurile sunt obținute la prețuri inferioare tarifelor normale de pe piață. (84)

         (d)   Concluzie

               (369)

               Ținând seama de cele de mai sus, acordarea drepturilor de folosire a terenurilor de către guvernul RPC ar trebui să fie considerată o subvenție, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (iii) și al articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază, sub forma acordării unor bunuri care determină un avantaj pentru societățile beneficiare. Astfel cum se explică la considerentele (364) — (367) de mai sus, în RPC nu există o piață funcțională a terenurilor, iar utilizarea unei valori de referință externe [a se vedea considerentul (372) de mai jos] demonstrează că suma plătită pentru drepturile de utilizare a terenurilor de către producătorii-exportatori incluși în eșantion este cu mult inferioară valorii normale de piață. În plus, rambursările efectuate de autoritățile locale sunt transferuri directe de fonduri care asigură un avantaj pentru că sunt granturi nerambursabile, care nu sunt disponibile pe piață. Subvenția este specifică, în temeiul articolului 4 alineatul 2 literele (a) și (c) din regulamentul de bază, deoarece accesul preferențial la terenurile industriale este limitat numai la societățile care aparțin anumitor industrii, în acest caz industria fotovoltaică, doar anumite operațiuni au făcut obiectul unei proceduri de cerere de oferte, prețurile fiind deseori stabilite de către autorități, iar practicile autorităților în acest domeniu sunt neclare și lipsite de transparență. Situația referitoare la terenuri în RPC este tratată și în documentul de lucru al FMI care confirmă faptul că acordarea de DFT sectoarelor industriale din China nu se realizează cu respectarea condițiilor de pe piață (85).

               (370)

               În consecință, această subvenție este considerată ca fiind pasibilă de măsuri compensatorii.

         (e)   Calculul valorii subvenției

               (371)

               Întrucât s-a concluzionat că situația din RPC în ceea ce privește drepturile de folosire a terenurilor nu este condiționată de piață, în RPC nu par să fie deloc disponibile valori de referință private. Prin urmare, este imposibil de realizat o ajustare a costurilor sau a prețurilor din RPC. În aceste condiții, se consideră că în RPC nu există o piață și, în conformitate cu articolul 6 litera (d) punctul (ii) din regulamentul de bază, utilizarea unei valori de referință externe pentru măsurarea valorii avantajelor este întemeiată. Având în vedere că guvernul RPC nu a cooperat sau nu a transmis nicio propunere privind o valoare de referință externă, Comisia a fost nevoită să recurgă la elementele disponibile pentru a stabili o valoare de referință externă adecvată. În acest sens, se consideră adecvat să se utilizeze drept valoare de referință corespunzătoare informațiile provenind din teritoriul vamal separat al Taiwanului. Aceste informații au fost utilizate, de asemenea, în anchetele anterioare privind hârtia cretată de calitate superioară și oțelul cu acoperire organică.

               (372)

               Comisia consideră că prețurile terenurilor din Taiwan oferă cel mai adecvat indicator pentru zonele din RPC în care își au sediul producătorii-exportatori cooperanți. Majoritatea producătorilor-exportatori își au sediul în zone dezvoltate cu PIB ridicat, în provincii cu o densitate mare a populației.

               (373)

               Valoarea subvenției pasibile de măsuri compensatorii se calculează în raport cu avantajul acordat beneficiarilor, a cărui existență a fost constatată în cursul PA. Avantajul acordat beneficiarilor se calculează luând în considerare diferența dintre suma efectiv achitată de fiecare societate (din care se scade suma aferentă restituirilor acordate de autoritățile locale) pentru drepturile de folosire a terenurilor și suma care ar fi trebuit să fie achitată în mod normal pe baza valorii de referință din Taiwan.

               (374)

               Pentru efectuarea acestui calcul, Comisia a utilizat prețul mediu pe metru pătrat de teren stabilit în Taiwan, ajustat în funcție de deprecierea monetară și evoluția PIB-ului începând cu datele contractelor respective privind drepturile de folosire a terenurilor. Informațiile privind prețurile terenurilor industriale au fost obținute de pe site-ul internet al Biroului industrial al Ministerului Afacerilor Economice din Taiwan. Deprecierea monetară și evoluția PIB-ului pentru Taiwan au fost calculate pe baza ratelor inflației și evoluției PIB-ului pe cap de locuitor la prețurile curente în USD pentru Taiwan, astfel cum au fost publicate de FMI în documentul său din 2011 „Perspective economice mondiale”. În conformitate cu articolul 7 alineatul (3) din regulamentul de bază, valoarea subvenției (numărător) a fost raportată la PA utilizând durata de viață normală a dreptului de folosire a terenurilor în scopuri industriale, și anume 50 de ani. Această valoare a fost apoi raportată la cifra totală de afaceri din PA a producătorilor-exportatori cooperanți, deoarece subvenția nu este condiționată de rezultatele la export și nu s-a acordat în raport cu cantitățile fabricate, produse, exportate sau transportate.

               (375)

               Rata subvenției stabilite conform acestui sistem în cursul PA pentru producătorii-exportatori incluși în eșantion se ridică la:

                           Drepturile de folosire a terenurilor la prețuri mai mici decât ar fi adecvat

                           Societatea/Grupul

                           Rata subvenției

                           Wuxi Suntech Power Co. Ltd și societățile afiliate

                           0,31 %

                           Yingli Green Energy Holding Company și societățile afiliate

                           0,77 %

                           Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd și societățile afiliate

                           0,65 %

                           JingAo Group și societățile afiliate

                           1,31 %

                           Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd și societățile afiliate

                           4,28 %

                           Delsolar (Wujiang) Ltd. și societățile afiliate

                           0,32 %

                           Renesola Zhejiang Ltd
                           Renesola Jiangsu Ltd

                           1,73 %

                           Jinko Solar Co. Ltd și societățile afiliate

                           1,66 %

         3.5.   Observațiile părților după comunicarea constatărilor definitive

               (376)

               Guvernul RPC a formulat o obiecție privind faptul că, după comunicare, anumite informații din documentul comunicării constatărilor definitive au fost citate de unele mijloace mass-media și de unele părți interesate. În această privință, este de remarcat faptul că Comisia nu a făcut public documentul. Însă Comisia nu poate controla acțiunile câtorva sute de părți interesate care au primit documentul de comunicare. Dacă anumite părți au decis să facă public documentul de comunicare sau să își exprime opiniile cu privire la document, Comisia nu dispune de mijloace care să împiedice acest lucru.

         3.5.1.   Observațiile guvernului RPC privind presupusele afirmații eronate din documentul de comunicare a constatărilor definitive

               (377)

               Guvernul RPC a afirmat că Comisia a încălcat cerința privind „posibilitățile suficiente” prevăzută la articolul 12.1 din Acordul SMC. Potrivit guvernului RPC, prelungirile extensive ale termenelor acordate de către Comisie pentru răspunsul la chestionar [astfel cum este precizat în considerentul (104) de mai sus] nu au fost suficiente în acest scop. Guvernul RPC a susținut că „termenul rezonabil” în temeiul articolului 12.7 din ASCM ar însemna, de asemenea, „posibilități suficiente” în temeiul articolului 12.1 din ASCM pentru toate celelalte documente de tip chestionar. Guvernul RPC a susținut, de asemenea, că nu a putut aborda producătorii-exportatori incluși în eșantion decât după ce eșantionul a fost finalizat și, prin urmare, timpul acordat pentru răspunsuri între primirea chestionarului și decizia de eșantionare nu a putut fi utilizat. Guvernul RPC a afirmat că „dorința” Comisiei de a încheia ancheta rapid pare să eludeze „cerința care nu poate fi negociată” de a acorda posibilități suficiente în temeiul articolului 12.1. Comisia nu este de acord cu aceste afirmații, deoarece a făcut tot posibilul pentru a acorda cât mai mult timp posibil guvernului RPC pentru transmiterea răspunsurilor la chestionar și la cererea de clarificări. De asemenea, guvernul RPC a fost informat că este posibilă prezentarea documentelor solicitate până la data vizitei de verificare.
               Comisia nu a împiedicat guvernul RPC să prezinte orice informații pe tot parcursul procedurii și a reamintit în numeroase ocazii guvernului RPC de posibilitatea de a solicita audieri în cadrul cărora ar putea fi prezentate informațiile și opiniile guvernului RPC. Se remarcă faptul că nicio informație transmisă de guvernul RPC pe parcursul procedurii nu a fost respinsă pe motiv de nerespectare a termenului. Afirmația guvernului RPC conform căreia timpul acordat pentru răspunsuri între primirea chestionarului și decizia de eșantionare a fost inutil este incorectă. O mare parte a chestionarului viza nivelul global de subvenționare a industriei/produsului în cauză, iar guvernul RPC nu a fost în niciun fel împiedicat să colecteze informații cu caracter general din cauza deciziei de eșantionare. Cu atât mai important este faptul că, după selectarea eșantionului, guvernul RPC a avut la dispoziție încă 43 zile pentru a colecta informațiile specifice producătorilor-exportatori incluși în eșantion. Comisia a acționat în conformitate cu articolul 12.1 din Acordul SMC și a acordat guvernului RPC posibilități suficiente pentru a prezenta toate elementele de probă pe care le consideră relevante, având în vedere că o astfel de obligație nu poate fi valabilă la infinit, pentru a asigura finalizarea la timp a anchetei.

               (378)

               De asemenea, guvernul RPC a susținut că, inițial, Comisia a solicitat informații detaliate despre producătorii-exportatori neincluși în eșantion care nu erau „informații necesare” în sensul anchetei bazate pe eșantionare. În această privință, se menționează că la momentul expedierii chestionarului destinat guvernului RPC, decizia privind aplicarea eșantionării în această procedură nu era finală. După ce Comisia a primit răspunsurile la chestionarul de eșantionare din partea producătorilor-exportatori chinezi și era evident că nivelul de cooperare din partea exportatorilor este ridicat și după ce a fost evident că exportatorii incluși în eșantion vor coopera răspunzând în mod adecvat la chestionare, Comisia nu a insistat asupra furnizării de informații specifice societăților cu privire la subvenție de la producătorii-exportatori neincluși în eșantion. Prin urmare, Comisia nu este de acord cu această afirmație.

               (379)

               Guvernul RPC a afirmat că, în documentul de comunicare a constatărilor definitive, Comisia a declarat în mod eronat că guvernul RPC a refuzat să furnizeze anumite informații în răspunsul la chestionar și în declarațiile ulterioare. Această afirmație este inexactă. Astfel cum Comisia a precizat deja în scrisoarea sa din 23 mai 2013 adresată guvernului RPC, guvernul RPC nu a reușit să furnizeze informațiile solicitate în ceea ce privește instituțiile financiare deținute de stat, documentele privind Sinosure și punerea la dispoziție de asigurări de credit la export, documentele referitoare la Programul demonstrativ „Golden Sun” și informațiile referitoare la acordarea drepturilor de folosire a terenurilor.

               (380)

               Potrivit guvernului RPC, Comisia nu a aplicat datele disponibile ca mecanism de completare a informațiilor lipsă, astfel cum prevăd grupurile de experți și sistemul de soluționare litigiilor (86) din cadrul OMC, aplicând în schimb „concluzii nefavorabile într-o manieră punitivă și încălcând în continuare dispozițiile din Acordul SMC”. Guvernul RPC a susținut, de asemenea, că Comisia nu a utilizat datele disponibile „exclusiv în vederea înlocuirii informațiilor care lipsesc, ci ca bază specifică pentru toate constatările sale privind subvenționarea, ignorând complet volumul important de informații furnizate de guvernul RPC și de instituțiile financiare implicate, de cele mai multe ori având ca motiv presupusa lipsă a unor răspunsuri perfecte sau a verificării fiecărei cifre”. Comisia nu a făcut acest lucru. Toate informațiile, inclusiv planurile și legislația transmisă de guvernul RPC, au fost luate în considerare și analizate, iar constatările se bazează pe aceste documente, astfel cum au fost furnizate de guvernul RPC, ori de câte ori aceste documente au fost puse la dispoziție și verificările le-au confirmat acuratețea. Citatele frecvente preluate din aceste documente care sprijină constatările reprezintă un exemplu al modului în care Comisia a analizat informațiile comunicate de guvernul RPC. În considerentul (110) de mai sus, Comisia explică în mod clar situațiile specifice în care informațiile prezentate nu au fost acceptate ca atare.

               (381)

               Guvernul RPC a susținut, de asemenea, că Comisia s-a contrazis în documentul de comunicare a constatărilor definitive când a susținut că pe parcursul prezentei anchete a solicitat informații specifice tranzacțiilor numai cu privire la exportatorii incluși în eșantion, precum și în altă parte din același document unde afirmă că „chestionarul destinat autorităților nu se limitează la exportatorii incluși în eșantion.” Această afirmație este incorectă. Comisia nu a făcut declarații contradictorii. Astfel cum s-a explicat deja în considerentul (378), Comisia a limitat cererea sa inițială privind furnizarea de informații specifice societăților la producătorii-exportatori incluși în eșantion, ca urmare a deciziei de aplicare a eșantionării. Cu toate acestea, pentru a evalua aplicabilitatea măsurilor compensatorii la sistemele de subvenționare presupuse, Comisia a solicitat, de asemenea, alte informații decât informațiile legate de producătorii-exportatori incluși în eșantion, cum ar fi informațiile referitoare la piețele financiare din China sau la piața drepturilor de utilizare a terenurilor. Prin urmare, se menționează că „chestionarul destinat autorităților nu se limitează la exportatorii incluși în eșantion”.

               (382)

               Guvernul RPC a susținut, de asemenea, că Comisia pare să ignore faptul că informațiile nu pot fi respinse pur și simplu pe motiv că acestea nu sunt puse la dispoziție pentru verificare. Comisia nu a tratat informațiile în acest mod în cadrul prezentei proceduri. În nicio ocazie „indisponibilitatea pentru verificare” nu a reprezentat unicul motiv pentru care informațiile respective nu au fost acceptate în totalitate. Cu toate acestea, atunci când alte informații din dosar erau în contradicție cu acestea și când, în același timp, guvernul RPC nu a fost în măsură să le susțină cu niciun fel de elemente justificative, astfel de informații nu au putut fi acceptate ca atare.

               (383)

               Potrivit guvernului RPC, la punctul 85 din documentul comunicării constatărilor definitive [reprodus în considerentul (117) de mai sus], Comisia „a recunoscut” că guvernul RPC nu controlează instituțiile bancare și financiare și nu le pot obliga să furnizeze informații. Este de remarcat faptul că Comisia nu are cunoștință de o astfel de declarație și, după reexaminarea textului considerentului menționat, nu pare să fie cazul.

               (384)

               Guvernul RPC a afirmat că Comisia pare să fie de acord cu guvernul RPC că legislațiile naționale nu pot fi înlocuite în cazul unei anchete de cerințele din regulamentul de bază al UE sau de Acordul SCM. Aluzia guvernului RPC la lipsa transmiterii de informații confidențiale este lipsită de sens. Cu toate acestea, Comisia a susținut [considerentul (117) de mai sus] că dispozițiile legislației municipale sau normele interne ale unui membru OMC nu îl pot scuti de obligațiile care îi revin în cadrul OMC de a coopera în cadrul anchetelor, iar în cazul apariției unui conflict este la latitudinea guvernului RPC să sugereze modul în care poate fi acordat accesul la informații, astfel încât acestea să poată fi verificate în mod corespunzător. Guvernul RPC a menționat situația în care un funcționar al unei bănci a furnizat o evaluare a riscului de credit pentru o societate inclusă în eșantion drept exemplu de sugerare a unei modalități de a verifica informații considerate cu acces limitat și a afirmat că „Comisia tot nu a fost satisfăcută”. Dimpotrivă, astfel cum se menționează în mod clar în considerentul (148) de mai sus, Comisia nu a avut probleme la verificarea acestui document specific și a luat aceste informații în considerare pe deplin în constatările sale. Cu toate acestea, aceasta a reprezentat o situație excepțională și, din păcate, nu a fost repetată în cazul majorității informațiilor cu caracter similar solicitate în prezenta procedură.

               (385)

               În acest sens, guvernul RPC a continuat să afirme că „documentele interne sensibile” ale băncilor erau considerate ca fiind informații relevante în temeiul Acordului SMC, iar nefurnizarea acestora nu ar putea duce la aplicarea informațiilor disponibile. Comisia apreciază că această declarație este mult prea generală și nu vede cum ar putea fi efectuată o verificare adecvată (efectuată conform procedurilor în vigoare privind confidențialitatea) în toate cazurile dacă se refuză pur și simplu accesul la astfel de documente (inclusiv cele care implică operațiuni cu clienții). În absența verificărilor, datele disponibile ar putea fi utilizate pentru a compensa lipsa informațiilor care trebuie colectate.

               (386)

               Guvernul RPC a afirmat în repetate rânduri că scrisoarea prealabilă verificării nu conținea întrebări specifice privind verificarea și a făcut trimitere la scrisoarea Comisiei din 23 mai 2013 care utilizează această formulare. Cu toate acestea, la punctul 86 din documentul comunicării constatărilor definitive [reprodus în considerentul (118) de mai sus], Comisia a declarat că scrisoarea prealabilă verificării din 25 martie 2013 conținea o listă foarte specifică și detaliată cu chestiuni și documente care ar putea fi abordate în cursul verificării, în deplină conformitate cu articolul 26 alineatul (3) din regulamentul de bază și cu cerințele OMC. Lipsa unei liste cu întrebări specifice, a cărei furnizare nu este prevăzută în regulamentul de bază sau în normele OMC, nu poate constitui o scuză pentru guvernul RPC de a nu fi în măsură să coopereze pe deplin în cursul verificării.

               (387)

               Guvernul RPC a susținut că Comisia a arătat o lipsă completă de flexibilitate în cursul verificării. Aceasta reprezintă o interpretare greșită faptelor și a situației înaintea și în cursul vizitei de verificare. După cum s-a explicat deja în punctele (88) — (90) din documentul comunicării constatărilor definitive [reproduse în considerentele (120) — (122) de mai sus], Comisia a dat dovadă de o flexibilitate deplină și necondiționată. Din păcate, încercările guvernului RPC de a furniza informații pentru care nu exista posibilitatea verificării pe durata vizitelor la fața locului a însemnat că astfel de informații nu au putut fi verificate încrucișat și că nu li s-a putut acorda importanța unui document verificat. De asemenea, guvernul RPC a reamintit Comisiei raportul grupului special CE-Somon din jurisprudența OMC care menționează că stabilirea caracterului „verificabil” al documentelor nu este întotdeauna determinată doar prin posibilitatea unei anchete la fața locului și a susținut că Comisia nu poate respinge informații pentru simplul motiv că acestea nu sunt disponibile în cursul vizitelor de verificare. Comisia menționează că astfel de informații, care nu pot fi supuse verificării la fața locului pentru a analiza acuratețea și fiabilitatea lor, pot avea o importanță mai redusă decât dacă acestea ar fi fost verificate în mod corespunzător și că, uneori, acest lucru s-a întâmplat în cazul de față.

               (388)

               Guvernul RPC contestă presupusa practică a Comisiei de a nu accepta documente și elemente de probă noi care necesită verificare după încheierea sesiunii de verificare de care aparțin. Astfel cum s-a explicat deja în punctul 89 din documentul comunicării constatărilor definitive [reluat în considerentul (121) de mai sus], acest lucru nu s-a întâmplat niciodată. Este adevărat că Comisia nu poate accepta, în mod normal, drept elemente justificative verificate documente prezentate după sesiunea de verificare și nu este practic posibilă verificarea acestor documente, însă nimic nu împiedică guvernul RPC să prezinte astfel de documente în scris, ceea ce s-a întâmplat de fapt și în cazul de față.

               (389)

               Guvernul RPC a afirmat că Comisia nu a explicat motivul pentru care a solicitat cele șase documente menționate în considerentul (122) de mai sus și, din acest motiv, verificarea lor nu a fost permisă. Această afirmație a fost deja formulată de guvernul RPC în scrisoarea lor din 3 iunie 2013, iar Comisia a oferit un răspuns complet la aceasta în considerentul (122) de mai sus. Trebuie remarcat încă o dată că toate aceste documente se referă la industria în cauză și se referă chiar la anumite sisteme de subvenții, cum ar fi împrumuturile în condiții preferențiale și sistemele fiscale preferențiale. Prin urmare, din titlul și conținutul lor reiese în mod clar că ele sunt relevante pentru anchetă. Cu toate acestea, guvernul RPC a refuzat pur și simplu să răspundă oricărei întrebări în acest sens în timpul verificării, invocând ca unic motiv presupusa irelevanță a documentului pentru procedură.

               (390)

               Guvernul RPC a susținut că nu a fost în măsură să furnizeze elemente de probă pentru informațiile furnizate în răspunsul la chestionar cu privire la procentul de împrumuturi acordate industriei în cauză, întrucât aceste informații sunt deținute de băncile care sunt entități independente și nu departamente ale guvernului RPC, iar Comisia ar trebui să verifice cifrele la bănci. Guvernul RPC a făcut referire la dispozițiile Legii privind activitățile bancare comerciale, care prevede că băncile își desfășoară activitatea în conformitate cu legislația (articolul 4) și nu există nicio intervenție din partea administrațiilor locale sau departamentelor guvernamentale la diferite niveluri, a organizațiilor publice sau a persoanelor fizice în activitatea economică a băncilor (articolul 5). Realitatea este că guvernul RPC a făcut o declarație în răspunsul la chestionar și nu a fost în măsură să o susțină în niciun fel. De asemenea, băncile pe care Comisia a încercat să le verifice nu au fost în măsură să sprijine aceste informații cu niciun fel de dovezi. Dacă aceasta este considerată o practică acceptabilă, partea care a făcut obiectul anchetei ar putea face pur și simplu orice declarație care să-i susțină cauza, iar autoritatea care efectuează ancheta ar trebui să o accepte fără a avea oportunitatea de a verifica dacă aceasta reprezintă realitatea. Acest lucru este cu atât mai important cu cât aceste informații specifice sunt în contradicție cu alte informații din dosar. Există, de asemenea, alte articole în Legea privind activitățile bancare comerciale care obligă băncile să își desfășoare activitatea de împrumut în funcție de necesitățile economiei naționale și ale dezvoltării sociale și în spiritul politicilor industriale de stat (articolul 34). Astfel cum a indicat în mod corect guvernul RPC în observațiile sale, băncile își desfășoară activitatea în conformitate cu legea, adică, de asemenea, cu dispozițiile menționate de la articolul 34 din Legea privind activitățile bancare comerciale. Prin urmare, această presupusă linie clară dintre autoritățile publice și bănci nu a fost confirmată prin elemente de probă.

               (391)

               Guvernul RPC a afirmat că au furnizat toate informațiile cu privire la proprietatea asupra băncilor pe care le deține. De asemenea, acesta a afirmat că cifrele raportate referitoare la proprietatea asupra băncilor sunt cifrele oficiale ale CBRC și, prin urmare, nu exista niciun motiv pentru a se considera că informațiile furnizate de guvernul RPC sunt false sau înșelătoare și să se aplice prevederile articolului 28 din regulamentul de bază. De asemenea, guvernul RPC a afirmat că nu cunoaște sursa declarației Comisiei de la punctul 95 [reluată în considerentul (127) de mai sus] din documentul comunicării constatărilor definitive („informațiile publice disponibile sugerează că există și alte bănci aflate în proprietatea statului care au oferit împrumuturi producătorilor-exportatori incluși în eșantion”), și anume, în plus față de cele raportate de guvernul RPC ca fiind deținute de stat în răspunsul său la cererea de clarificări. Aceste argumente nu au putut fi acceptate. Se menționează faptul că guvernul RPC a susținut inițial în răspunsul său la chestionar că nu deține nicio informație privind deținerea băncilor de către stat. Numai după ce Comisia a subliniat în cererea de clarificări că, în conformitate cu legislația chineză, guvernul RPC trebuie să colecteze astfel de informații, guvernul RPC a furnizat unele informații în acest sens. În timpul verificării, reprezentantul CBRC a refuzat să susțină cifrele privind deținerea băncilor cu elemente de probă, a refuzat să precizeze sursa informațiilor și nu a explicat proveniența acestora. De asemenea, se menționează că guvernul RPC nu a contestat faptul că cel puțin 5 alte bănci menționate de Comisie în documentul comunicării constatărilor definitive [a se vedea nota de subsol de la considerentul (127)] sunt deținute de stat.

               (392)

               Guvernul RPC nu a fost de acord cu declarația de la punctul 97 din documentul comunicării constatărilor definitive [reprodus în considerentul (129) de mai sus] conform căruia CBRC a refuzat să răspundă la întrebarea referitoare la cele mai mari 10 bănci din China deoarece nu a fost prezentată în scris, și au susținut că Comisia a interpretat greșit faptele, deoarece principalul motiv pentru lipsa răspunsului a fost că, întrucât această întrebare nu figura în scrisoarea prealabilă verificării, CBRC a avut nevoie de timp pentru a se pregăti. De fapt, guvernul RPC este cel care a interpretat greșit datele referitoare la acest aspect. Comisia nu a insistat asupra unui răspuns imediat, însă CBRC nici nu a luat în considerare întrebarea sub pretext că aceasta nu a fost primită în prealabil în scris. În cazul în care motivul a fost timpul insuficient pentru a pregăti răspunsul, guvernul RPC ar fi putut prezenta răspunsul mai târziu în cursul verificării sau prin e-mail (deși fără posibilitatea de verificare din partea Comisiei) așa cum a procedat în cazul unor alte documente. Cu toate acestea, guvernul RPC nu a făcut acest lucru.

               (393)

               Guvernul RPC a susținut că a furnizat toate documentele privind instituirea și mandatul CBRC pe care Comisia le-a solicitat în chestionar și că, întrucât Comisia nu a avut obiecții referitor la acest lucru în cererea de clarificări și nu a solicitat aceste documente în „lista de documente care trebuie furnizate înainte de începerea vizitei de verificare” din anexa 2 la scrisoarea prealabilă verificării, guvernul RPC nu s-a simțit obligat să furnizeze alte documente. Această afirmație este incorectă. Comisia a solicitat toate documentele care au stat la baza instituirii și mandatului CBRC, însă guvernul RPC a furnizat doar o parte dintre acestea. Comisia a aflat de existența altor documente în acest sens numai în urma unei declarații a reprezentantului CBRC. În fapt, răspunsul guvernului RPC la chestionar în acest sens a fost incomplet și induce în eroare, deoarece guvernul RPC (CBRC) a avut cunoștință în mod clar de existența unor astfel de documente suplimentare, după cum a recunoscut și CBRC în timpul verificării la fața locului.

               (394)

               Guvernul RPC a afirmat că, în cursul vizitei de verificare, Comisia nu a solicitat de fapt statisticile și rapoartele băncilor care au acordat împrumuturile exportatorilor incluși în eșantion, referitoare la PA. Acesta a susținut că Comisia a solicitat doar raportul statistic pentru 2012 prezentat către CBRC de către Bank of China, iar reprezentantul CBRC a trebuit, în acest scop, să consulte serviciile juridice implicate din cauza obligațiilor de confidențialitate. Această afirmație este inexactă. În timpul verificării, Comisia și-a reiterat solicitarea din chestionar și din cererea de clarificări privind furnizarea statisticilor din partea tuturor băncilor care au acordat împrumuturi exportatorilor incluși în eșantion (87).

               (395)

               Guvernul RPC a susținut, de asemenea, că trimiterea reclamantului în plângere la cazul privind hârtia cretată de calitate superioară în care Comisia a constatat „pe baza unor concluzii nefavorabile” că băncile comerciale deținute de stat au acționat ca organisme publice este o „afirmație neîntemeiată care nu dispune de context cu privire la natura și existența unei subvenții acordate producătorilor-exportatori ai produsului în cauză și, prin urmare, nu poate fi considerată ca un element de probă suficient” cu privire la existența unei contribuții financiare din partea unui guvern sau organism public în sensul articolului 11.2 din Acordul SMC. În primul rând, trebuie subliniat faptul că constatările în cazul privind hârtia cretată de calitate superioară nu s-au bazat pe concluzii nefavorabile, ci pe datele disponibile, în conformitate cu articolul 28 din regulamentul de bază și nu există nicio hotărâre ulterioară care să confirme afirmația guvernului RPC conform căreia constatările Comisiei în acest sens se bazează pe „utilizarea necorespunzătoare a datelor disponibile”. Dimpotrivă, Comisia a făcut constatări similare privind băncile comerciale deținute de stat în altă anchetă antisubvenție privind importurile din China, și anume ancheta privind produsele din oțel cu acoperire organică, iar alte autorități de anchetă au ajuns, de asemenea, la concluzia că băncile comerciale de stat chineze sunt organisme publice, și anume Statele Unite, într-o constatare care a fost confirmată de Organismul de apel al OMC. (88)

               (396)

               Guvernul RPC a continuat să afirme că Comisia a solicitat anumite informații de la toate băncile care au sediul în China și că guvernul RPC nu a dispus de resursele practice pentru a furniza astfel de informații pentru „peste 3 800” de bănci. Comisia nu este de acord cu această afirmație și, încă o dată, face trimitere la cererea de clarificări în care, ca urmare a răspunsului guvernului RPC la chestionar, a limitat domeniul de aplicare al informațiilor solicitate numai la acele bănci „la care guvernul RPC este acționar în mod direct sau indirect” (89).

               (397)

               Guvernul RPC a susținut, de asemenea, că declarația Comisiei conform căreia ar fi luat în considerare rezumatul circularelor PBOC în cauză de pe site-ul prezentat în cursul verificării este incorectă și că acest lucru este dovedit de punctul 133 din documentul comunicării constatărilor definitive [reluat în considerentul (164) de mai sus]. Această afirmație este inexactă. Considerentul (164) nu este în contradicție cu conținutul rezumatelor extrase de pe site-ul internet. Acesta ia considerare conținutul site-ului, însă se bazează și pe conținutul efectiv al circularei care, de fapt, nu a fost niciodată contestat de guvernul RPC până în prezent ca nefiind exact.

               (398)

               Guvernul RPC a afirmat că Comisia „a extras anumiți termeni și expresii în afara contextului din diverse documente”, a interpretat greșit alți termeni și expresii și a încercat să stabilească o legătură între aceștia pentru a ajunge la concluzia că guvernul RPC promovează industria producătoare de produs în cauză sau pentru a stabili faptul că băncile comerciale deținute de stat sunt organisme publice. Guvernul RPC susține că o „lectură completă” a acestor documente (planuri, rezumate și decizii) ar demonstra că constatările Comisiei nu dispun de temei juridic și nu se bazează pe dovezi. Această afirmație este inexactă. Comisia a analizat și a luat în considerare toate documentele, inclusiv cele la care se face referire în considerentul (102), în ansamblul lor, exact în modul care sugerează guvernul RPC.

               (399)

               Referitor la Decizia nr. 40, guvernul RPC a afirmat că, în documentul comunicării constatărilor definitive, Comisia a folosit citate din afara contextului „pentru a denatura sensul corect”. Potrivit guvernului RPC, este clar din alte dispoziții ale Deciziei nr. 40 că aceasta este axată pe dezvoltarea utilizării energiei din surse regenerabile, mai degrabă decât pe clasificarea modulelor și celulelor solare ca obiectiv al oricărei politici de dezvoltare preconizate, astfel cum a propus Comisia. Nu este adevărat că referirea Comisiei la textul articolului V din Decizia nr. 40 a fost în afara contextului. Comisia nu contestă faptul că unul dintre scopuri a fost sau nu dezvoltarea utilizării energiei din surse regenerabile. Realitatea este că, în Decizia nr. 40, Consiliul de stat a identificat noile industrii energetice și energia solară ca industrii prioritare și, prin urmare, acestea au intrat în categoria de proiecte încurajate în Catalogul îndrumător privind restructurarea industrială. Ținând cont de articolele 17, 18 și 19 din Decizia nr. 40, instituțiile financiare pot acorda împrumuturi doar industriilor/societăților care aparțin acestei categorii. Acest fapt demonstrează clar că industria fotovoltaică care produce, printre altele, module solare și celule reprezintă o prioritate.

               (400)

               Guvernul RPC a afirmat că în textul Deciziei Consiliului de stat din 10 octombrie nu se face nicio referire la modulele și celulele solare sau la industria fotovoltaică și că, în cazul în care a fost încurajat un anumit sprijin fiscal, acesta este legat de obiectivele privind utilizarea energiei din surse alternative care nu au nicio influență asupra dezvoltării producției de module și celule în general. Comisia nu este de acord. Trebuie menționat faptul că această decizie a Consiliului de stat nu pare să vizeze exclusiv promovarea utilizării surselor alternative de energie. Din titlul său (Decizie a Consiliului de stat privind accelerarea incubației și dezvoltării industriilor emergente strategice), precum și din conținutul său [printre altele, articolul 1 alineatele (1) și (2), articolul 2 alineatul (2)], reiese în mod evident faptul că scopul este de a sprijini dezvoltarea industriilor selectate (în acest caz industriile emergente strategice). Acest fapt este confirmat și de faptul că obiectivele stabilite în decizia menționată se referă în mod direct la producția și performanțele industriilor emergente strategice [articolul 2 alineatul (3)]. De asemenea, în decizie există o legătură clară între industriile emergente strategice și industria fotovoltaică care produce, printre altele, module și celule solare. În primul rând, nu există nicio îndoială că industria fotovoltaică este un segment al industriei energiilor alternative la care se face referire la articolul 2 din decizie, care precizează că această industrie ar trebui incubată și dezvoltată de către stat. În al doilea rând, producătorii-exportatori incluși în eșantion aparțin categoriei industriilor tehnologiilor de vârf menționate la articolul 2 alineatul (2) din decizie. În mod similar, cel de-al 12-lea plan cincinal include industria energiei solare printre industriile strategice, iar cel de-al 12-lea Plan cincinal pentru industria solară fotovoltaică confirmă, de asemenea, că Decizia Consiliului de stat „a enumerat industria solară fotovoltaică ca domeniu important al industriilor emergente strategice, pe care țara noastră le va dezvolta în viitor”. (90)

               (401)

               Potrivit guvernului RPC, Comisia a citat Planul pe termen mediu și lung pentru știință și tehnologie, însă nu a făcut referire la locul sau dispoziția exactă din acest document unde definiția întreprinderilor tehnologiilor de vârf include întreprinderile producătoare de module și de celule sau industria fotovoltaică, în general. Potrivit guvernului RPC, obiectivele planului național sunt concentrate numai pe dezvoltarea unor surse de energie alternative pentru a reduce dependența de combustibilii fosili. Comisia nu este de acord. Majoritatea producătorilor-exportatori incluși în eșantion care au făcut obiectul anchetei au beneficiat de certificate de societate cu tehnologie înaltă și nouă și, pe această bază, au beneficiat de subvenții care au fost limitate la societățile cu tehnologie înaltă și nouă (de exemplu, scutiri de impozite). Aceleași tipuri de programe de sprijin individual care sunt menționate în acest plan au fost utilizate de exportatorii incluși în eșantion.

               (402)

               Guvernul RPC a susținut că afirmația Comisiei conform căreia Legea din RPC privind progresul științific și tehnologic enumeră o serie de măsuri pentru a sprijini sectoare industriale strategice, inclusiv industria fotovoltaică solară, nu se bazează pe niciun fel de fapte și că această lege nu menționează industria fotovoltaică sau sectoarele industriale strategice și nu există nicio bază pentru a declara că produsul în cauză este inclus în domeniul de aplicare al legii menționate. Această afirmație este inexactă. Baza acestei afirmații sunt articolele 18 și 34 din legea menționată. În conformitate cu articolul 18, statul încurajează și oferă orientări instituțiilor financiare referitor la sprijinirea dezvoltării industriilor cu tehnologie înaltă și nouă. În conformitate cu articolul 34, instituțiile financiare de susținere a politicilor oferă ajutoare speciale proiectelor societăților care sunt încurajate de stat. Industria fotovoltaică se încadrează în categoria industriilor cu tehnologie înaltă și nouă și, de asemenea, se încadrează în categoria societăților ale căror proiecte sunt încurajate de stat. Mai mult, articolul 17 din aceeași lege promite politici fiscale preferențiale, printre altele, entităților care sunt implicate în proiecte cuprinse în planurile științifice și tehnologice naționale. Din considerentul (401) reiese clar că proiectele societăților din industria fotovoltaică se încadrează în acest domeniu de aplicare. În concluzie, există cel puțin trei indicii clare conform cărora industria fotovoltaică și societățile producătoare și exportatoare de produs în cauză sunt incluse în domeniul de aplicare al legii respective.

               (403)

               Guvernul RPC a susținut, de asemenea, că Comisia a considerat că planurile, deciziile și reglementările din RPC au același efect și valoare juridică, acest lucru fiind contrar principiilor de interpretare juridică, legii chineze privind legislația și argumentelor repetate formulate de guvernul RPC. Potrivit guvernului RPC, trimiterea la planul cincinal general și la planul specific privind industria fotovoltaică nu are bază juridică deoarece nu au fost furnizate dovezi concludente conform cărora planurile sunt obligatorii din punct de vedere juridic. Acest fapt este incorect, deoarece afirmația guvernului RPC conform căreia planurile nu sunt obligatorii nu este susținută de alte elemente de probă din dosar. Dimpotrivă, textul planului, astfel cum a fost prezentat de guvernul RPC în răspunsul la chestionar, menționează în mod clar că: „Acest plan a fost discutat și aprobat de Congresul Național al Poporului și are efect juridic.” (91) Guvernul RPC, în observațiile sale la comunicarea constatărilor definitive, a declarat: „În conformitate cu Legea chineză privind legislația, constituția, legile, legislația administrativă, reglementările locale și normele reprezintă legislația din China.” Deoarece planul are un efect legislativ și guvernul RPC a confirmat că legile reprezintă legislația din China, Comisia a ajuns la concluzia că planul este, într-adevăr, obligatoriu din punct de vedere juridic. Conform explicației oferite de guvernul RPC în cursul vizitei de verificare, planurile cincinale sectoriale și regionale rezultă din planul cincinal general și, prin urmare, Comisia nu dispunea de nicio bază pentru a trata planul cincinal sectorial pentru industria fotovoltaică (2011 — 2015) în mod diferit față de planul cincinal general.

               (404)

               Guvernul RPC citează „orientările publicate de Comisie privind rambursările/restituirile” drept exemplu de document similar fără caracter obligatoriu în contextul UE. Comisia presupune că guvernul RPC se referă la „Avizul Comisiei privind rambursarea taxelor antidumping” (JO C 127 din 29.5.2002, p. 10). În fapt, caracterizarea acestor orientări ca fiind fără caracter obligatoriu nu este corectă, deoarece acestea angajează din punct de vedere juridic Comisia în măsura în care acestea nu încalcă alte norme de rang superior. Comisia a stabilit faptul că planurile Chinei sunt obligatorii din punct de vedere juridic. Cu toate acestea, chiar dacă presupunem în mod ipotetic că acesta nu este cazul, este clar că planurile naționale, sectoriale și regionale care provin, așa cum este cazul, de la cele mai înalte niveluri ale guvernului și care stabilesc politica guvernului în ceea ce privește dezvoltarea economică și industrială, ar avea o mare valoare justificativă în ceea ce privește caracterul obligatoriu de facto al obiectivelor lor declarate. De asemenea, este clar că acestea ar putea fi invocate de autorități pentru a mustra entitățile care nu au efectuat punerea în aplicare corectă a acestora. Prin urmare, acestea ar fi în continuare foarte relevante pentru determinările referitoare la intervenția guvernului în economie și la coordonarea și controlul anumitor sectoare de activitate.

         3.5.2.   Observațiile părților privind politica de împrumuturi preferențiale, alte finanțări, garanțiile în materie de asigurare

               (405)

               Guvernul RPC a susținut că absența răspunsurilor sale la apendicele A nu ar trebui să conducă la aplicarea elementelor disponibile, în conformitate cu articolul 28 din regulamentul de bază. Potrivit guvernului RPC, dacă într-adevăr Comisia intenționa să verifice afirmațiile din plângere conform cărora băncile chineze deținute de stat sunt organisme publice, ea nu ar fi trebuit să încarce chestionarele cu solicitări de date interne, sensibile, specifice tranzacțiilor cu privire la bănci, multe dintre acestea nefiind în niciun fel deținute de guvern. În acest sens, guvernul RPC a făcut referire la informațiile privind împrumuturile individuale acordate de bancă producătorilor-exportatori incluși în eșantion. Comisia nu este de acord cu această afirmație. Scopul informațiilor solicitate în anexa A a fost de a verifica dacă băncile chineze sunt organisme publice și dacă acestea sunt mandatate și conduse de guvern. Cu excepția informațiilor privind împrumuturile individuale, guvernul RPC nu a precizat care alte informații solicitate nu au fost considerate relevante în acest scop.

               (406)

               Se reamintește faptul că întrebările din apendicele A au solicitat informații privind deținerea băncilor, componența consiliului de administrație și a consiliului de acționari, procesele-verbale ale reuniunilor acționarilor/consiliului de administrație, legăturile personalului de conducere de nivel superior cu autoritățile statului, repartizarea sectorială a împrumuturilor, politicile de împrumut și evaluarea riscului în ceea ce privește împrumuturile acordate producătorilor-exportatori cooperanți. Guvernul RPC a susținut că, pentru constatările privind organismele publice, o astfel de solicitare a fost „în mod evident nerezonabilă” și domeniul de aplicare al informațiilor solicitate a fost prea larg. Guvernul RPC a susținut, de asemenea, că înainte de a solicita astfel de informații, ar trebui efectuată o determinare „prag” care să stabilească dacă entitatea este sau nu este un organism public. Comisia nu este de acord. Conform standardelor ridicate stabilite de organismul de apel al OMC în cauza DS 379 (92), toate informațiile solicitate sunt necesare, inclusiv constatările privind măsura implicării guvernului în sistemul financiar. De exemplu, elementele de probă care arată că entitățile acționează într-o manieră necomercială pot dovedi mandatarea și dirijarea, dacă sunt combinate cu indicii ale intervenției guvernului. În orice caz, trebuie remarcat faptul că, după ce a luat cunoștință de cooperarea producătorilor-exportatori incluși în eșantion, Comisia a decis să limiteze informațiile solicitate la împrumuturile acordate acestor societăți și nu a tras nicio concluzie din faptul că guvernul RPC nu a furnizat alte informații privind împrumuturile individuale care au fost solicitate inițial. Cu toate acestea, toate celelalte solicitări de informații au rămas relevante pentru anchetă. În ceea ce privește argumentul guvernului RPC că acestea nu ar fi putut furniza anumite informații din apendicele A, se menționează faptul că guvernul RPC a refuzat să furnizeze apendicele A în totalitate, cu excepția câtorva bănci. Luând în considerare cele de mai sus, s-a concluzionat că guvernul RPC nu a reușit să furnizeze restul de informații solicitate într-un termen rezonabil.

               (407)

               Guvernul RPC, invocând raportul organismului de apel al OMC privind oțelul laminat la cald din SUA (punctul 99) (93), susține că nu dispune de capacitatea practică de a satisface solicitările „nerezonabile” de informații ale Comisiei, iar faptul că Comisia nu a reușit să abordeze acest aspect și să facă legătura între diferitele solicitări și concluziile concrete la care se referă a însemnat că Comisia nu a acționat cu bună credință. Deși cazul citat se referă la cooperarea exportatorilor într-un caz antidumping, Comisia acceptă că, în cazul chestionarelor destinate administrațiilor publice în cazurile antisubvenție, este necesar să se găsească un echilibru între informațiile necesare și capacitatea practică a respondentului de a se conforma. Cu toate acestea, acest echilibru trebuie găsit în contextul tuturor faptelor. Determinări cu privire la statutul băncilor deținute de stat din China în calitate de organisme publice au fost deja realizate în cazurile privind hârtia cretată de calitate superioară și privind oțelul cu acoperire organică și, în acest caz, reclamantul a furnizat suficiente elemente de probă prima facie care să arate că băncile deținute de stat au rămas organisme publice. Prin urmare, guvernul RPC ar fi trebuit să se aștepte la examinarea unui volum extrem de mare de date concrete dacă ar fi dorit să respingă această afirmație. Din păcate, guvernul RPC a continuat să facă afirmații, de exemplu că nu dispune sau că dispune de foarte puține informații cu privire la deținerea de către stat a băncilor (un factor extrem de relevant pentru a determina dacă acestea sunt organisme publice), ceea ce sugerează că nu acționa în măsura posibilităților și că a refuzat accesul la informațiile necesare. Aceasta reprezintă una dintre „circumstanțele excepționale” în poate fi aplicat articolul 12.7 din Acordul SMC în conformitate cu Raportul grupului special al OMC (94). În plus, deși Comisia era conștientă de faptul că solicitările sale de informații au fost, din necesitate, destul de semnificative, cooperarea este un proces bidirecțional și guvernul RPC a reacționat inițial prin cererea de explicații cu privire la legătura solicitărilor cu anumite concluzii concrete (ceea ce nu poate fi determinat în avans) mai degrabă decât prin propunerea de modalități în care solicitările de informații ar putea fi soluționate în mod rezonabil.

               (408)

               Referitor la verificarea privind Bank of Shanghai, guvernul RPC a susținut că faptul că verificarea nu a avut loc nu reprezintă un motiv suficient pentru a aplica datele disponibile și că, în orice caz, verificarea nu a avut loc din vina Comisiei. Ca răspuns, Comisia constată că situația de fapt în legătură cu organizarea vizitei de verificare la Bank of Shanghai a fost descrisă la punctele 111 și 112 din documentul comunicării constatărilor definitive [reproduse în considerentele (143) și (144) de mai sus]. Nu există nicio modificare a situației de fapt în ceea ce privește această verificare, iar Comisia nu este de acord cu interpretarea acestor fapte de către guvernul RPC și susține că a făcut tot posibilul pentru ca verificarea să aibă loc, dar acest lucru nu a fost posibil din cauza obstacolelor din partea guvernului RPC. Guvernul RPC invocă raportul grupului special al OMC (95), care a concluzionat că absența unei vizite la fața locului nu epuizează toate posibilitățile de a verifica documentele. Cu toate acestea, în cadrul prezentei anchete, guvernul RPC a informat Comisia cu privire la disponibilitatea băncii pentru verificare numai cu o zi lucrătoare înainte de începerea verificării guvernului RPC (după termenul deja prelungit pentru o astfel de confirmare), blocând astfel orice posibilitate pentru o vizită la fața locului, deoarece programul era deja stabilit și nu putea fi modificat. În aceste condiții, se concluzionează că guvernul RPC nu a acționat în măsura posibilităților sale, iar Comisia nu consideră că există alte moduri în care controalele prevăzute de o vizită la fața locului ar putea fi reproduse prin alte mijloace.

               (409)

               Guvernul RPC a afirmat că Comisia nu poate să nu ia în considerare informațiile furnizate de HuaXia Bank cu privire la structura acționariatului său pe motiv că acestea nu sunt „ideale din toate punctele de vedere”. Comisia precizează că motivul pentru care nu a acceptat aceste informații nu a fost că acestea nu erau ideale din toate punctele de vedere. Astfel cum s-a explicat deja în considerentul (147) de mai sus, HuaXia Bank nu a dezvăluit nicio informație privind deținerea de către stat înainte de vizita de verificare, deși acest lucru a fost solicitat de Comisie încă din chestionarul inițial. După ce Comisia a subliniat că HuaXia Bank are un număr de acționari deținuți de stat, banca a prezentat o foaie de hârtie cu informații din surse necunoscute și, în plus, aceste informații au fost în neconcordanță cu alte informații din dosar. Astfel de informații nu au putut fi acceptate.

               (410)

               Referitor la decizia HuaXia Bank de a oferi numai o parte din evaluările bonității, astfel cum se descrie în considerentul (148) de mai sus, guvernul RPC a susținut că Comisia a primit o explicație rezonabilă a motivului pentru care celelalte evaluări nu au putut fi furnizate. Comisia nu este de acord. Deoarece s-a afirmat în mod clar în scrisoarea prealabilă verificării că aceste documente vor fi supuse vizitei de verificare, explicația că „două rapoarte de evaluare a riscurilor au fost tratate de alte sucursale ale băncii și angajații responsabili nu au fost disponibili la momentul respectiv” nu a fost satisfăcătoare. În plus, guvernul RPC prezintă argumentul, repetat în altă parte în observațiile sale, că aceste informații nu au putut fi prezentate din cauza confidențialității față de client. Comisia observă că există dispoziții în ceea ce privește tratamentul informațiilor confidențiale în cadrul anchetelor de stabilire a taxelor compensatorii (96) și că, în orice caz, cea mai mare parte a cererilor Comisiei, atât cu privire la acest aspect, cât și la alte aspecte, au fost de a inspecta, mai degrabă decât de a copia, astfel de informații. În orice caz, Comisia observă că o aplicare strictă a principiului „confidențialității clientului” ar putea face imposibilă verificarea unor informații extrem de pertinente pentru ancheta antisubvenție. În asemenea situații, ar fi imposibilă verificarea încrucișată a răspunsurilor exportatorului cu privire la mai multe aspecte și efectuarea de inspecții aleatorii a beneficiarilor anumitor scheme, în cazurile în care nu a existat o cooperare din partea exportatorilor sau în cazul în care ancheta a fost efectuată în mod agregat.

               (411)

               Guvernul RPC a susținut că Exim Bank a cooperat pe deplin în cadrul anchetei și anumite documente solicitate de Comisie nu au putut fi furnizate pe motiv de norme de politică internă, secret de stat, confidențialitate sau alte legi. Prin urmare, lipsa furnizării acestor documente nu poate conduce la aplicarea datelor disponibile. În conformitate cu Legea privind activitățile bancare comerciale, aceste documente nu au putut fi furnizate de reprezentanții Exim Bank în cursul verificării. În acest sens, contrar presupunerii Comisiei, regulamentul de bază și Acordul SMC nu pot înlocui legile suverane ale RPC. De asemenea, guvernul RPC au susținut că întrebările privind afilierea la partide politice a înalților funcționari sunt irelevante și incomode pentru guvernul RPC. Comisia nu este de acord. Cu toate că normele OMC (pe care este întemeiat, în mare parte, regulamentul de bază) nu pot „înlocui” dreptul intern, acest lucru nu împiedică Comisia să tragă concluzii în cazul în care astfel de legi interne par să împiedice satisfacerea unor solicitări de informații rezonabile. În plus, deși Exim Bank a furnizat unele răspunsuri în răspunsul la apendicele A, ea a refuzat să susțină aproape oricare din aceste informații cu date sursă sau orice fel de elemente de probă. Prin urmare, informațiile au numai o valoare de declarație orală care nu este susținută de documente scrise verificate. În cazul în care această practică ar fi fost acceptată, Exim Bank ar fi putut oferi practic orice informații, iar autoritatea de anchetă ar fi trebuit să le accepte, fără posibilitatea de a evalua acuratețea acestora.
               Întrebările privind afilierea la partide politice și unitățile PCC în cadrul Exim Bank (sau orice altă bancă în această privință) sunt extrem de relevante pentru scopul de a stabili amploarea influenței statului asupra gestionării băncilor, având în vedere rolul special al PCC în temeiul Constituției din RPC. De asemenea, în plus față de justificarea acestor întrebări, oferită de Comisie în considerentul (151) de mai sus, se observă că, în conformitate cu Constituția PCC, toate organizațiile, inclusiv societățile comerciale private, trebuie să înființeze „organizații primare ale partidului” dacă societatea angajează cel puțin trei membri de partid. Aceste organizații garantează și supraveghează punerea în aplicare a principiilor și politicilor partidului și statului și sprijină reuniunile acționarilor, consiliul de administrație, consiliul de supraveghere și personalul de conducere în exercitarea funcțiilor și competențelor lor conform legii (97). Dreptul societăților comerciale din RPC impune tuturor societăților din China să înființeze o organizație a PCC în cadrul structurii lor organizatorice pentru a desfășura activitățile PCC (98). Prin urmare, PCC are în mod evident legătură cu activitățile guvernului RPC și cu funcționarea tuturor tipurilor de întreprinderi și instituții din China; în consecință, în acest sens, întrebările cu privire la afilierea la partid sunt justificate.

               (412)

               Referitor la verificarea CDB, guvernul RPC a făcut aceeași afirmație în ceea ce privește întrebările privind afilierea politică a personalului de conducere și rolul PCC în cadrul băncii. În acest sens, Comisia se referă la justificările din considerentele (151) și (411) de mai sus. Guvernul RPC a susținut, de asemenea, că CDB nu a putut furniza, din motive de confidențialitate, rapoartele de evaluare a riscului de credit solicitate și că a furnizat un model de rating de credit și un exemplu concret de evaluare a riscului de credit cu denumirea societății ascunsă. Se observă faptul că modelul de rating de credit și ratingul de credit pentru o societate necunoscută aparținând unei industrii necunoscute nu reprezintă un element de probă pentru evaluarea riscului de credit al unuia dintre exportatorii incluși în eșantion, astfel cum a solicitat Comisia. În ceea ce privește aspectele legate de confidențialitate, Comisia face referire la explicația din considerentul (410).

               (413)

               Guvernul RPC a afirmat că constatarea Comisiei conform căreia băncile comerciale deținute de stat sunt organisme publice nu este în conformitate cu articolul 1.1 din Acordul SMC, deoarece Comisia nu și-a întemeiat constatarea pe niciun fel de element de probă și nu a furnizat o analiză motivată și adecvată a constatării sale că implicarea guvernului în sectorul financiar chinez este atât de semnificativă, încât băncile sunt obligate să urmeze politici preferențiale. Comisia este în dezacord total cu această afirmație. Informațiile independente la care se face referire în considerentele (162) — (168) arată că băncile pun în aplicare politici preferențiale, iar acest lucru reiese în mod clar și din mai multe planuri, legi și documente de politică chineze menționate în considerentul (102) de mai sus. Comisia a examinat, a analizat și a citat o serie de documente publicate de organizații internaționale, inclusiv OMC, Banca Mondială, FMI și OCDE, toate ajungând la concluzia că sectorul bancar chinez face obiectul unei intervenții semnificative a statului, în special în ceea ce privește beneficiarii de împrumuturi privilegiate și stabilirea ratelor dobânzilor.

               (414)

               Guvernul RPC contestă relevanța mai multor documente utilizate ca cele mai bune informații disponibile la care Comisia făcea referire cu privire la constatarea că băncile comerciale deținute de stat sunt organisme publice. Ca o observație preliminară, trebuie subliniat faptul că Comisia a trebuit să recurgă la cele mai bune informații disponibile numai din cauza lipsei de cooperare a guvernului RPC și a refuzului de a furniza informațiile solicitate.

               (415)

               Guvernul RPC a afirmat că raportul de cercetare al Deutsche Bank („raportul DB”) pe care Comisia îl citează în considerentul (161) descrie o situație istorică în China și nu poate asigura un element de probă pozitiv pentru a evalua sectorul bancar chinez 7 ani mai târziu. În primul rând, afirmația guvernului RPC care susține că raportul oferă o bază pentru a evalua situația „7 ani mai târziu” este greșită. Raportul este din 2007 iar PA, care reprezintă perioada relevantă pentru evaluarea sectorului bancar din China în sensul prezentei proceduri, începe în anul 2011. Prin urmare, raportul se referă la o situație existentă cu 4 ani înainte de perioada relevantă. În al doilea rând, raportul DB nu este singurul document pe care Comisia își întemeiază constatările sale, ci doar un punct de plecare al analizei Comisiei privind sectorul bancar chinez și, în special, structura acționariatului său. În al treilea rând, celelalte informații pe care Comisia le-a menționat în scopul stabilirii structurii acționariatului sectorului bancar chinez (rapoartele și documentele de lucru ale OMC, FMI și OCDE) sunt în acord cu constatările din raportul DB. În acest context, trebuie menționat faptul că însuși guvernul RPC a furnizat doar un minim de informații solicitate în acest sens și nu au contestat efectiv niciodată constatările Comisiei cu privire la ponderea participațiilor statului în sectorul bancar și intervenția statului în sistemul bancar, pe baza unor elemente de probă.

               (416)

               De asemenea, guvernul RPC contestă trimiterea Comisiei la Raportul OMC privind examinarea politicii comerciale a Chinei din 2012, declarând că afirmația conform căreia „au fost, în general, puține schimbări în structura pieței din sectorul bancar chinez” a fost făcută în comparație cu perioada precedentă de examinare din anul 2010. Comisia este de acord cu această afirmație. De fapt, Comisia, în documentul comunicării constatărilor definitive, citează Rapoartele OMC privind examinarea politicii comerciale a Chinei din 2010 și 2012 în același considerent (161) pentru a demonstra că au avut loc foarte puține schimbări în perioada respectivă de doi ani. În timp ce raportul din 2010 a menționează că „nivelul ridicat al participațiilor statului este o altă trăsătură importantă a sectorului financiar din China”, raportul din 2012 a confirmat că au avut loc puține schimbări în acest sens. Guvernul RPC a citat, de asemenea, din raportul din 2012 și, pe baza acestor citate, au afirmat că raportul contrazice evaluarea Comisiei din considerentul (161) de mai sus. Acest argument nu a putut fi acceptat. Niciunul dintre citatele din raport reproduse în observațiile guvernului RPC la comunicarea constatărilor definitive nu sunt în contradicție și nici măcar nu pun sub semnul întrebării evaluarea Comisiei din considerentul (161).

               (417)

               De asemenea, guvernul RPC a susținut că constatările Comisiei din considerentul (162) de mai sus nu se bazează pe elemente de probă pozitive, deoarece Comisia (în plus față de raportul DB și de Rapoartele OMC privind examinarea politicii comerciale a Chinei discutate în considerentul de mai sus) „face pur și simplu o trimitere la raportul Băncii Mondiale și la ancheta economică etc., însă nu oferă nicio explicație motivată și adecvată pentru a veni în sprijinul acestei constatări”. Acest argument nu a putut fi acceptat. În această privință, se observă că în raportul Băncii Mondiale se afirmă, printre altele, următoarele: „În ciuda progreselor impresionante înregistrate în ceea ce privește reformarea și consolidarea sectorului financiar în ultimele trei decenii, sistemul financiar din China rămâne în continuare constrâns și suferă dezechilibre structurale esențiale. Sistemul actual, caracterizat de o poziție dominantă a băncilor de stat, o intervenție puternică a statului și controalele menținute asupra ratelor dobânzilor, a fost deosebit de eficient în mobilizarea economiilor și alocarea de capital sectoarelor strategice în timpul lansării economice a Chinei”, sau „În paralel, controalele directe și indirecte asupra instituțiilor financiare trebuie să acorde prioritate acordurilor încheiate pe principiul concurenței depline, bazate pe piață. Aceasta ar însemna ca o bancă centrală autonomă să adopte operațiuni de piață monetară și să utilizeze rate ale dobânzii, mai degrabă decât plafoane de credit, pentru a gestiona lichiditățile. Băncile comerciale ar utiliza principiile comerciale i analiza bonității, mai degrabă decât să urmeze semnalele din partea autorităților publice, pentru a acorda împrumuturi” șși „Autoritățile publice de la toate nivelurile au fost foarte implicate în operațiunile comerciale ale instituțiilor financiare, fie prin deținerea de acțiuni, fie prin influențe indirecte, în special deoarece acestea depind într-o foarte mare măsură de utilizarea creditelor băncilor comerciale pentru obiectivele politice”. Ancheta economică privind China din 2010 a OCDE descrie politicile PBOC privind pragul ratei de împrumut și plafonul ratei la depozite ca pe un factor care descurajează băncile să evalueze riscul în mod corespunzător și ca o măsură contraproductivă pentru concurența în sectorul bancar, afirmând că scopul este de a proteja rentabilitatea sectorului bancar de stat predominant.

               (418)

               Guvernul RPC afirmă, de asemenea, că concluzia Comisiei conform căreia PBOC este implicată în și influențează stabilirea ratelor dobânzii de către băncile comerciale deținute de stat nu este întemeiată pe un raționament și pe elemente de probă corespunzătoare. În acest sens, guvernul RPC a afirmat că Comisia ar fi trebuit să știe că, în iulie 2013, pragurile ratei de împrumut au fost eliminate. În primul rând, trebuie remarcat faptul că Comisia nu a analizat situația pieței bancare din China din iulie 2013, deoarece aceasta nu a fost relevantă pentru prezenta anchetă. În al doilea rând, afirmația conform căreia concluzia Comisiei nu se întemeiază pe un raționament și pe elemente de probă corespunzătoare este incorectă. Circularele relevante precizează în mod clar că PBOC stabilește limite atât pentru ratele de împrumut, precum și pentru ratele la depozit. În al treilea rând, Ancheta economică privind China din 2010 a OCDE citată în considerentul (162) de mai sus confirmă existența unor astfel de limite.

               (419)

               Guvernul RPC a afirmat că „Comisia știa că circularele, inclusiv circularele din 8 iunie și 8 iulie 2012 emise după constatările formulate pentru hârtia cretată de calitate superioară, au dus la modificarea practicilor privind rata dobânzii ale PBOC în mod semnificativ”. Această afirmație este incorectă. Comisia nu a avut cum să știe dacă sau mai precis în ce mod s-au schimbat practicile, deoarece guvernul RPC a refuzat să transmită aceste circulare. Chiar și rezumatele de pe site-urile internet ale PBOC prezentate în cursul verificării, despre care guvernul RPC susține în mod incorect că Comisia le-a ignorat complet, confirmă faptul că astfel de limite încă mai există.

               (420)

               De asemenea, guvernul RPC a susținut că „Comisia nu pare să-și fi întemeiat concluziile pe” datele disponibile efective „care contrazic informațiile istorice pe care Comisia le deține, ci mai degrabă au solicitat guvernului RPC să dovedească faptul că situația examinată în cursul anchetei privind produsele din oțel cu acoperire organică s-a schimbat.” Având în vedere explicațiile din considerentele (415) — (419) de mai sus, este clar că această afirmație este eronată. Nu există fapte disponibile la dosar care să contrazică constatările Comisiei, iar constatările nu se bazează exclusiv pe informații istorice, ci pe elemente de probă pozitive, pe baza tuturor informațiilor relevante pentru PA.

               (421)

               Guvernul RPC a afirmat că patru puncte susținute de Comisie în considerentul 166 de mai sus sunt incorecte și nu dispun de o evaluare juridică corespunzătoare. Guvernul RPC a susținut că trimiterea la articolul 34 din Legea activităților bancare comerciale conform căruia băncile „își desfășoară activitatea de împrumut în funcție de necesitățile economiei naționale” este complet neutră. Nu este clar ce înțelege guvernul RPC prin termenul „neutru”, însă în conformitate cu planurile, documentele politice și legile citate în considerentul (102) de mai sus, dezvoltarea industriei fotovoltaice și sprijinul financiar și de altă natură al acesteia par să fie necesități ale economiei naționale a Chinei. În contextul sprijinului financiar încurajat și exprimat în aceste documente, este clar că băncile vor sprijini societățile aparținând industriei fotovoltaice. Cu privire la constatarea Comisiei conform căreia băncile fac obiectul unor norme juridice care le impun să furnizeze sprijin sub formă de credit proiectelor încurajate, care s-a întemeiat pe textul Deciziei nr. 40 a Consiliului de stat, guvernul RPC a afirmat că „este absolut greșit” deoarece decizia nu menționează și nu indică faptul că industria solară reprezintă un proiect încurajat. Această afirmație este, de asemenea, incorectă. Din considerentul (399) de mai sus reiese clar că industria solară aparține categoriei de industrii/proiecte încurajate. Guvernul RPC a făcut o afirmație similară referitoare la Legea privind progresul științific și tehnologic din RPC și constatarea Comisiei potrivit căreia aceasta impune băncilor să acorde prioritate dezvoltării de industrii cu tehnologii înalte și noi și că producătorii incluși în eșantion se încadrează în categoria tehnologiilor înalte. Potrivit guvernului RPC, Comisia nu a efectuat nicio analiză juridică pentru a determina dacă industria energiei solare producătoare de module și celule, descrisă ca industrie cu tehnologii înalte, intră în domeniul de aplicare al legii menționate. Această afirmație este inexactă. Comisia a făcut o legătură clară între categoria industriilor cu tehnologii înalte și industria solară producătoare de module și celule. Aceasta este explicată în detaliu în considerentul (402) de mai sus.

               (422)

               Guvernul RPC a afirmat că declarația Comisiei conform căreia implicarea statului în sectorul financiar chinez este substanțială și în curs de desfășurare nu este susținută prin elemente de probă pozitive. Guvernul RPC a contestat elementele de probă prezentate de Comisie și a afirmat că Raportul FMI din 2009 care subliniază absența liberalizării ratei dobânzilor nu este relevant, deoarece ratele dobânzilor au fost complet liberalizate în China. Această afirmație este inexactă. Elementele de probă din dosar confirmă faptul că liberalizarea ratei dobânzilor în China nu este finalizată și acest lucru a fost confirmat, de asemenea, de către reprezentanții PBOC prezenți în cursul vizitei de verificare. În ceea ce privește Raportul de țară al FMI din 2010 menționat de Comisie, guvernul RPC a afirmat că Comisia a ignorat complet constatările FMI privind liberalizarea sectorului financiar. Această afirmație este incorectă. Comisia nu a ignorat nicio constatare relevantă a FMI din raportul respectiv. Constatările FMI la care se referă guvernul RPC în observațiile sale nu contrazic niciuna dintre constatările Comisiei privind implicarea statului în sectorul financiar chinez și, cu siguranță, nu în ceea ce privește participațiile statului sau politica ratei dobânzilor la împrumuturi și depozite. Faptul că raportul afirmă că în ultimii ani s-au înregistrat progrese în dezvoltarea unui sistem financiar de piață în China nu înseamnă că raportul afirmă faptul că în China există efectiv un sistem financiar de piață. În ceea ce privește anchetele OCDE citate de Comisie, guvernul RPC a afirmat că nu se poate concluziona că în China băncile nu funcționează în mod independent pe baza „unei fraze privind excluderea progreselor semnificative cu privire la liberalizarea sectorului bancar”. În ceea ce privește această afirmație, se observă faptul că nicio concluzie nu a fost trasă de către Comisie pe baza „unei fraze” ci, astfel cum s-a demonstrat în textul de mai sus, pe baza mai multor documente elaborate de organizații internaționale independente.

               (423)

               Guvernul RPC a afirmat că analiza Comisiei privind constatarea referitoare la organismele publice „este complet eronată”, iar concluzia sa din considerentul (168) de mai sus este incompatibilă cu interpretarea organismului de apel al OMC a termenului de „organism public” în cazul SUA — Taxele antidumping și compensatorii definitive asupra anumitor produse din China. Un producător-exportator a susținut, de asemenea, că raționamentul Comisiei privind constatarea referitoare la organismele publice este „eronată din punct de vedere juridic”. Guvernul RPC a susținut că Comisia nu a stabilit că băncile comerciale deținute de stat dețin, sunt investite cu și exercită autoritate guvernamentală, și că nu a stabilit i) că funcțiile în cauză care ar fi exercitate de băncile comerciale deținute de stat sunt acelea care sunt executate de o autoritate publică în general, și anume sunt funcții publice în primul rând, ii) caracteristicile comune pe care băncile comerciale deținute de stat le au cu autoritățile publice, pe lângă participare care, de asemenea, nu a fost stabilită pentru toate băncile comerciale deținute de stat; și iii) că toate băncile comerciale deținute de stat dețin autoritatea guvernamentală necesară pentru a o putea exercita sau au fost învestite cu competența de a executa funcțiile publice în cauză. Aceste afirmații au trebuit să fie respinse. Comisia face trimitere la analiza sa privind acest aspect din considerentele (158) — (167). Acordarea de împrumuturi este menționată în definiția subvenției în temeiul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (i) din regulamentul de bază ca fiind o funcție publică. În prezenta anchetă, băncile comerciale deținute de stat sunt instruite, prin planuri și alte documente de politică, pentru promovarea anumitor sectoare, inclusiv a industriei fotovoltaice. Pe baza datelor disponibile s-a concluzionat, de asemenea, că în China există o deținere substanțială a băncilor de către stat și că guvernul exercită un control semnificativ asupra băncilor comerciale deținute de stat. Având în vedere că guvernul RPC nu a furnizat informațiile solicitate privind participațiile statului în cadrul tuturor băncilor comerciale deținute de stat din China, Comisia a prezentat constatările sale pe baza datelor disponibile. Astfel, Comisia concluzionează că băncile comerciale deținute de stat acționează ca o componentă a guvernului care exercită o funcție publică în punerea în aplicare a politicilor de împrumuturi ale guvernului RPC în condiții preferențiale pentru anumite sectoare.

               (424)

               Guvernul RPC a susținut, de asemenea, că Comisia nu a stabilit dirijarea sau mandatarea băncilor private din China și, în special, că Comisia nu a stabilit faptul că guvernul RPC a ordonat vreo delegare, comandă, responsabilitate sau autoritate explicite și pozitive băncilor private și băncilor comerciale de stat de a furniza împrumuturi preferențiale. Comisia nu este de acord cu această afirmație. Astfel cum s-a explicat în considerentele (170) — (173), există o politică guvernamentală în China de a oferi sprijin prin împrumuturi în condiții preferențiale industriei fotovoltaice. Băncile private au obligația de a pune în practică politica guvernamentală menționată: guvernul RPC, prin Legea privind băncile comerciale, a instruit toate băncile din China să își „desfășoare activitatea de împrumut în funcție de necesitățile economiei naționale și ale dezvoltării sociale și în spiritul politicilor industriale de stat”. Aceste necesități și politici industriale de stat sunt, printre altele, stabilite în diverse planuri și documente de politică, iar furnizarea de finanțări preferențiale unor industrii selectate, inclusiv industriei fotovoltaice, se află printre acestea. Guvernul RPC a susținut, de asemenea, că articolul relevant din Legea privind băncile comerciale a fost scos din context și că nu demonstrează în mod explicit vreo delegare sau comandă, acordarea vreunei responsabilități sau exercitarea vreunei autorității de către guvernul RPC cu privire la orice bancă comercială. Comisia nu este de părere că articolul 34 a fost scos din context, după cum s-a explicat deja la considerentul (390) de mai sus, și consideră că formularea acestuia constituie o instruire clară, obligatorie din punct de vedere juridic, pentru toate băncile din China. De asemenea, Comisia nu este de acord cu afirmația guvernului RPC conform căreia documentele care prevăd acordarea de împrumuturi în condiții preferențiale industriei fotovoltaice la care se face referire în considerentul (102) au un „temei juridic inadecvat”. Aceasta este explicată în detaliu în considerentele (399) — (403) de mai sus.

               (425)

               Un producător-exportator a susținut că Comisia nu a demonstrat că băncile cu capital străin din China sunt mandatate și dirijate de către guvernul RPC. Acest argument a trebuit să fie respins. Comisia a demonstrat mandatarea și dirijarea pentru toate băncile private din China [printre altele, considerentele (169) — (172) și (424) de mai sus], iar băncile cu capital străin fac parte din această categorie.

               (426)

               În ceea ce privește mandatarea și determinarea direcției, guvernul RPC a susținut, de asemenea, că Comisia a tras concluziile pe baza evaluării riscului de credit pentru un singur exportator inclus în eșantion, furnizată de o bancă, și le-a aplicat la toate băncile din China, utilizând astfel concluzii nefavorabile în acest sens. Se menționează că guvernul RPC, precum și băncile, au refuzat să transmită orice alte evaluări ale riscului de credit pentru ceilalți producători-exportatori incluși în eșantion. Deoarece Comisia a fost obligată să recurgă la datele disponibile în această privință, iar evaluarea riscului de credit menționată mai sus reprezintă cele mai bune date disponibile, Comisia și-a întemeiat parțial concluziile pe acest document. Se reamintește însă faptul că concluziile au fost formulate pe baza datelor disponibile și nu pe baza concluziilor nefavorabile.

               (427)

               Guvernul RPC a obiectat cu privire la evaluarea Comisiei privind denaturarea pieței financiare chineze „deoarece este eronată din punct de vedere juridic”. Guvernul RPC a afirmat că nu există dovezi privind PA, ceea ce ar indica faptul că băncile comerciale deținute de stat reprezintă 2/3 din piața financiară chineză. Comisia nu este de acord cu această afirmație. În absența informațiilor privind participațiile din sectorul bancar care au fost solicitate în repetate rânduri, dar nu au fost furnizate de guvernul RPC, Comisia a aplicat datele disponibile. Comisia face trimitere la raportul DB în această privință, care prevede că băncile comerciale deținute de stat reprezintă peste 2/3 din piața financiară chineză. Acest fapt este coroborat de elementele de probă din documentele OMC, FMI, OCDE și Băncii Mondiale, care confirmă că prezența statului în sectorul bancar chinez nu s-a modificat semnificativ în PA. Guvernul RPC a susținut, de asemenea, că declarația Comisiei privind ratele dobânzii (și anume, faptul că băncile au obligația de a se încadra în limitele fixate de PBOC) este incorectă, deoarece pragul ratei de împrumut a fost complet eliminat. Această afirmație este inexactă. Este adevărat că guvernul RPC în observațiile sale a susținut că pragurile ratei de împrumut au fost abolite în iulie 2013, însă aceasta s-a întâmplat la mai mult un an de la sfârșitul PA. De asemenea, este corect să se afirme că plafoanele ratelor dobânzii la depozite sunt încă în vigoare. Prin urmare, constatarea Comisiei că băncile nu au în întregime libertatea de a decide condițiile de acordare a împrumuturilor (cel puțin în ceea ce privește PA) este corectă și susținută de elementele de probă din dosar. Guvernul RPC a contestat, de asemenea, constatările Comisiei din considerentele (183) — (188) pe baza presupusei irelevanțe a mai multor planuri, documente de politică și legi citate de către Comisie. Comisia nu este de acord cu această afirmație și face referire la considerentele (399) — (403) de mai sus, unde explică de ce aceste documente sunt relevante pentru astfel de constatări.
               Guvernul RPC a afirmat că, de asemenea, constatarea Comisiei că anumite bănci au avut acces la rezervele valutare SAFE este greșită, deoarece elementele de probă la care Comisia făcea referire au menționat numai Exim Bank și CDB și au explicat că împrumuturile obținute din aceste rezerve sunt oferite doar către întreprinderile de stat. Comisia nu este de acord. Dovezile indică doar faptul că, atunci când acest program a început, el a fost pus, inițial, numai la dispoziția băncilor de susținere a politicilor CDB și EXIM, însă se menționează, de asemenea, un împrumut major al Bank of China, ceea ce indică faptul că restricția inițială a fost eliminată. De asemenea, afirmația că elementele de probă „prevăd în mod clar că împrumuturile sunt acordate numai întreprinderilor de stat precum Sinopec” nu este exactă. Acesta menționează, de fapt, că întreprinderile majore de stat sunt preferate, însă nu indică faptul că acordarea unor astfel de împrumuturi s-a limitat la acestea. Și în orice caz, având în vedere dimensiunea Exim Bank și CDB și impactul acestora asupra pieței financiare în China, chiar dacă programul s-ar fi limitat la acestea ar exista o denaturare semnificativă a pieței financiare, în ansamblu.

               (428)

               De asemenea, guvernul RPC a susținut că Comisia nu a stabilit specificitatea în privința împrumuturilor în condiții preferențiale, iar analiza specificității efectuată de Comisie este incoerentă din punct de vedere juridic, deoarece nu a stabilit dacă Decizia nr. 40 se referă la proiecte sau la industrii. Potrivit guvernului RPC, deoarece „o gamă extrem de largă de sectoare economice și industrii sunt reglementate de Decizia nr. 40, documentul respectiv nu limitează în mod explicit accesul la pretinsa subvenție la anumite întreprinderi, ceea ce ar trebui să fie stabilit conform jurisprudenței OMC”. Comisia nu este de acord cu această afirmație. Referitor la proiectele încurajate, se reamintește că acestea cuprind numai anumite activități din cadrul unui număr limitat de sectoare industriale și astfel, această clasificare, cuprinzând numai un subgrup de întreprinderi din China, nu poate fi considerată ca fiind de natură generală și nespecifică. Comisia a considerat aceasta ca fiind interpretarea cea mai naturală, în absența unei explicații (și a unor documente care să o susțină) cu privire la modul exact în care guvernul RPC a aplicat noțiunea de industrie fotovoltaică, și anume în sensul Deciziei nr. 40 și al Catalogului îndrumător privind restructurarea industrială aferent. În plus, după cum s-a explicat în considerentul (102) de mai sus, industria fotovoltaică solară aparține, de asemenea, categoriei de sectoare industriale strategice, astfel cum sunt definite de Cel de-al 12-lea plan cincinal și, pe această bază, se bucură de accesul la finanțări preferențiale, ceea ce reiese în mod clar din citatele din diferite documente de planificare, documente de politică și din legislație din același considerent.

               (429)

               Guvernul RPC a susținut, de asemenea, că Comisia nu a stabilit existența unui avantaj în ceea ce privește împrumuturile în condiții preferențiale, deoarece utilizarea valorii de referință externe în scopul stabilirii avantajului nu a fost susținută de constatările Comisiei. Potrivit guvernului RPC, Comisia nu ar fi avut niciun motiv să aplice ratingul BB, deoarece nu a furnizat dovezi că ratingul BB este mai probabil să fie un rating de credit mai puțin denaturat decât orice alt rating, iar aplicarea sa „reflectă concluzii nefavorabile inadmisibile formulate prin încălcarea articolului 12.7 din Acordul SMC”. Acest argument a trebuit să fie respins. Luând în considerare denaturările și lipsa unei evaluări corespunzătoare de către băncile împrumutătoare, a bonității sau a riscurilor prezentate de producătorii-exportatori incluși în eșantion, Comisia nu putea să ia ratingul de credit al fiecărui producător-exportator (în cazul în care acesta ar fi existat) la valoarea lui nominală. Ratingul BB nu este, în cazul de față, o concluzie nefavorabilă și nu este în defavoarea producătorilor-exportatori, deoarece acesta este cel mai bun rating speculativ (non-investment rating) de pe piață.

               (430)

               Reclamantul a susținut că Comisia ar fi trebuit să utilizeze un rating de credit mai puțin favorabil decât BB pentru construirea valorii de referință pentru unii producători-exportatori care au fost într-o situație financiară deosebit de proastă. Din motivele explicate în considerentul (429) de mai sus, Comisia a considerat ratingul BB (din categoria împrumuturilor speculative — non-investment grade) pentru a reflecta în mod corespunzător situația financiară a producătorilor-exportatori incluși în eșantion în cursul PA.

               (431)

               Reclamantul a solicitat, de asemenea, prezentarea de către Comisie a metodei de calcul al adaosului pentru împrumuturi în moneda chineză. Comisia a explicat metodologia respectivă la punctul 169 din documentul comunicării constatărilor definitive [reluat în considerentul (198) de mai sus]. În conformitate cu metodologia din procedurile privind hârtia cretată de calitate superioară și oțelul cu acoperire organică, Comisia a ajustat ratele chineze prin adăugarea diferențialului ratei dobânzii dintre obligațiunile cu cel mai bun rating și obligațiunile cu rating BB tranzacționate pe piață în PA.

               (432)

               Un producător-exportator a susținut că Comisia, în vederea stabilirii avantajului privind împrumuturile în condiții preferențiale, ar trebui să compare ratele de împrumut ale industriilor „favorite” cu cele ale industriilor „nefavorite”. Având în vedere analiza pieței financiare efectuată de Comisie [considerentele (181) — (185)], această afirmație a trebuit să fie respinsă. Ținând cont de denaturările constatate, ratele dobânzii de pe piața financiară chineză nu sunt considerate a fi fiabile.

               (433)

               Guvernul RPC a susținut, de asemenea, că pentru împrumuturile în EUR și în USD, Comisia nu ar trebui să recurgă la valoarea de referință externă, deoarece unul din elementele cheie pe care Comisia și-a întemeiat analiza privind denaturarea, și anume limitările PBOC privind ratele dobânzii, nu există pentru astfel de împrumuturi. Acest argument a trebuit să fie respins. Limitările PBOC privind ratele dobânzii reprezintă doar unul din elementele cheie pe care Comisia le-a utilizat în analiza pieței financiare chineze. Astfel cum s-a explicat în considerentele (180) — (184) de mai sus, există multe alte denaturări care au justificat ele singure utilizarea valorii de referință externe și pentru împrumuturile în EUR și în USD.

               (434)

               Mai mulți exportatori și guvernul RPC susțin că acordurile dintre exportatori și anumite bănci deținute de stat (denumite în prezenta secțiune „acordurile”) nu sunt echivalente cu liniile de credit și nu conduc la o contribuție financiară, deoarece ele nu conțin o obligație sau un angajament ca banca să ofere finanțări viitoare în termeni și condiții speciale. Acestea se referă, de asemenea, la concluziile grupului special CE-Aeronave, în care se afirmă că „simpla posibilitate” ca o administrație publică să transfere fonduri în cadrul îndeplinirii unei condiții predefinite nu va fi suficientă pentru a demonstra existența unei contribuții financiare. Acestea au indicat declarația grupului special conform căreia angajamentul contractual ar trebui „ca atare, să poată fi revendicat și să poată conferi un avantaj beneficiarului, separat și independent de avantajul care ar putea fi conferit printr-un transfer viitor de fonduri.”

               (435)

               În ceea ce privește constatările grupului special CE-Aeronave, Comisia observă că astfel de constatări nu sunt exhaustive cu privire la domeniul de aplicare al liniilor de credit sau al altor acorduri similare și nu condiționează interpretarea regulamentului de bază de către Comisie în acest caz. Cu toate acestea, Comisia nu este în dezacord cu concluziile grupului special, ci cu aplicarea acestor concluzii la prezenta anchetă de către guvernul RPC. În mod normal, acordurile prevăd ca banca deținută de stat să împrumute până la suma de bani necesară, uneori în combinație cu posibile îmbunătățiri ale performanței societății implicate. Astfel, pe de o parte, textul acordurilor poate conține obligații mai puțin explicite textual sau automate privind termenii și condițiile împrumuturilor viitoare decât cele care prezintă unele tipuri acorduri de linii de credit. Acestea sunt uneori completate prin acorduri de împrumut sau de credit separate. Cu toate acestea, s-a observat că împrumuturile în temeiul acestor acorduri sunt de obicei făcute în condiții foarte asemănătoare, chiar identice. Pe de altă parte, acordurile conțin o serie de dispoziții care depășesc cu mult limbajul normal al acordurilor pentru liniile de credit, care rezultă în crearea unui mecanism de sprijin garantat de către banca în cauză. Comisia consideră că, în acest caz, dispozițiile scrise ale acordurilor nu sunt neapărat determinante, deoarece „obligațiile” sau „angajamentele” de a transfera fonduri pot fi exprimate în formă scrisă sau nescrisă, iar existența lor ar trebui să fie stabilită în funcție de totalitatea elementelor de probă din dosar.

               (436)

               Pe această bază, natura exactă a angajamentelor sau obligațiilor care revin băncilor deținute de stat în temeiul acordurilor depinde de:

                           (a)

                              Textul acordurilor: Comisia observă că dispozițiile referitoare la cele mai semnificative acorduri care implică mari bănci deținute de stat și anumiți producători-exportatori sunt, în general, similare. Acordurile stabilesc o legătură strânsă între bancă și exportator cu privire la un transfer de fonduri. Acestea prevăd transferul sumei de bani necesare, în unele cazuri cu condiția îndeplinirii anumitor condiții legate de performanță și ratingul de credit. Acordurile prevăd că societățile beneficiază de un „tratament favorabil” atunci când solicită un împrumut în comparație cu societățile care nu au semnat astfel de acorduri. Unele sume de finanțare potențiale sunt enorme în comparație cu cifra anuală de afaceri a societăților. Valoarea creditelor promise exportatorilor incluși în eșantion erau de peste 3 ori cifra de afaceri anuală a acestora. În plus, acordurile prevăd ca banca să ofere un sprijin puternic dezvoltării societății în cauză. Există trimiteri la „un parteneriat strategic stabil pe termen lung” între bancă și societate, la faptul că banca acordă „prioritate” principalelor proiecte de construcții ale societății, oferind societății „sprijin financiar stabil pe termen lung”„în ceea ce privește achiziționarea de active și reorganizarea, formarea fundamentală a fiecărei unități comerciale, proiectele de îmbunătățiri tehnice, proiectele de pătrundere pe piața globală și alte activități […]” și sprijinirea societății să „elaboreze o planificare de dezvoltare pe termen mediu și lung în virtutea avantajelor sale profesionale, instituționale și de performanță.” De asemenea, acordurile menționează că sunt în conformitate cu politica națională macroeconomică și industrială. Prin urmare, s-ar părea că datorită sprijinului strategic acordat societății, combinat cu „tratamentul favorabil” prevăzut de acorduri, este foarte probabil ca societatea să fie automat eligibilă pentru a obține împrumuturi în temeiul acordurilor.

                           (b)

                              Natura și obiectivele creditorilor: Creditorii sunt bănci deținute de stat care sunt considerate organisme publice sau alte bănci care s-au dovedit a fi mandatate și dirijate de către guvern și, prin urmare, acționează ca o componentă a guvernului RPC. De asemenea, s-a constatat că acestea acordă împrumuturi la rate cu mult sub cele de pe piață. De exemplu, anumite acorduri se referă la „avantajul de finanțare” al băncii și sprijinul său pentru „.industria de înaltă tehnologie […] care are prioritate în ceea ce privește dezvoltarea susținută de concesiuni guvernamentale”.

                           (c)

                              Atitudinea guvernului față de împrumutat: Împrumutații aparțin industriilor emergente strategice, astfel cum se arată în considerentul (102) de mai sus.

                           (d)

                              Gradul de cooperare a guvernului la anchetă: Furnizorii liniilor de credit (băncile deținute de stat și băncile mandatate și dirijate de către guvern) nu au cooperat pe deplin la anchetă, iar constatările referitoare la acestea au fost efectuate pe baza datelor disponibile.

                           (e)

                              Percepția pieții cu privire la acorduri: Societățile par să considere acordurile ca pe o dovadă a sprijinului din partea statului și fac anunțuri publice privind încheierea unor astfel acorduri pentru a transmite un semnal pozitiv piețelor și investitorilor potențiali. De exemplu, la 9 iulie 2010, Yingli Solar a publicat un comunicat de presă în care se anunță un „acord de cooperare strategică” cu CDB, conform căruia „se așteaptă ca CDB să acorde facilități de credit cu o sumă maximă agregată de 36 de milioane RMB pentru sprijinirea Yingli Group și a filialelor sale”. Directorul financiar al Yingli a declarat că„acest acord a ridicat cooperarea celor două părți la un nou nivel, care credem că ne va oferi capacitatea de a beneficia de oportunități ce ne vor permite să ne consolidăm poziția de lider pe piața industriei fotovoltaice”. La 26 ianuarie 2011, Jinko Solar consideră că facilitatea de credit de 50 de miliarde de RMB din partea Bank of China este „un acord de cooperare strategică”care ar urma să „consolideze și mai mult poziția noastră de producător important de produse solare”. Comunicatul de presă a adăugat că „având în vedere sprijinul financiar pe termen lung al BOC, suntem încrezători că vom avea rezultate excelente în 2011 și ne vom îndeplini obiectivele de creștere pe termen lung.” La 14 aprilie 2010, Trina Solar a raportat că intenționează să utilizeze acordul de credit în valoare de 4,4 miliarde USD cu CDB „pentru extinderea pieței”. Toate aceste anunțuri sugerează că producătorii-exportatori în cauză consideră acordurile ca fiind o sursă de finanțare sigură, mai degrabă decât incertă.

                           (f)

                              Aplicarea acordurilor: Numeroase împrumuturi individuale au fost obținute de producătorii-exportatori, mai precis acordurile au condus la un transfer de fonduri, de obicei la rate cu mult sub cele de pe piață.

               (437)

               Pe baza tuturor elementelor de probă, se concluzionează că acordurile sunt oferite de bănci ca parte a unei strategii guvernamentale de promovare a industriei fotovoltaice, acestea fiind foarte prețuite de către exportatori în cauză, indiferent dacă fondurile sunt efectiv transferate sau nu. Acest lucru contravine argumentelor părților conform cărora acestea nu au efectiv nicio valoare. Cu toate că acordurile prezintă caracteristicile unor linii de credit obișnuite, acestea depășesc termenii și condițiile liniilor de credit obișnuite și reprezintă efectiv parteneriate strategice între organisme publice și societăți pentru punerea în aplicare a politicii guvernamentale. În acest sens, acestea funcționează ca un mecanism de sprijin/garanție de stat, care consolidează poziția pe piață a exportatorilor în cauză și le permite să își extindă capacitatea și producția, aceștia având certitudinea că vor primi finanțarea necesară. În absența unui astfel de sprijin/garanție, exportatorii ar fi în mod evident percepuți pe piață ca aflându-se într-o poziție mai nefavorabilă. Prin urmare, se consideră că acestea reprezintă un potențial transfer de fonduri sau o furnizare de servicii financiare. O astfel de „garanție” prețioasă ar avea o valoare pe piață și, cel puțin, ar implica plata unei taxe substanțiale. Având în vedere acest lucru, acordurile conferă, de asemenea, un avantaj care este, astfel cum a afirmat grupul special CE-Aeronave „separat și independent de avantajele care ar putea fi conferite printr-un viitor transfer de fonduri” și care se datorează, printre altele, unei obligații potențiale de plată din partea guvernului. Acestea reprezintă mai mult decât o vagă promisiune de a oferi finanțare „ieftină” (99) și pun în mod clar beneficiarii „într-o poziție mai bună” decât în absența acordului.

               (438)

               În ceea ce privește valoarea avantajului, aceasta a fost stabilită pe baza comisioanelor percepute pentru o linie de credit obținută de unul dintre producătorii-exportatori incluși în eșantion. Această linie de credit a fost acordată de o bancă al cărei sediu este stabilit în altă jurisdicție financiară decât RPC și indică toate elementele liniilor de credit comerciale disponibile pe piețele financiare mondiale și alte acorduri disponibile în sectorul comercial. Se observă, de asemenea, că această linie de credit nu este foarte diferită în ceea ce privește condițiile față de celelalte linii de credit comerciale obținute de producătorii-exportatori incluși în eșantion, pentru care se percep comisioane, inclusiv față de cele obținute de la bănci străine. Având în vedere analiza de mai sus, aceasta reprezintă o valoare de referință conservatoare, deoarece elementele de probă indică faptul că acordurile sunt, în realitate, mai valoroase pentru societăți ca măsuri de sine stătătoare decât o linie de credit obișnuită. Cu toate acestea, Comisia a luat în considerare comisioanele cerute pentru a servi drept indicator rezonabil pentru comisioanele care ar trebui plătite în temeiul acordurilor.

               (439)

               Guvernul RPC a susținut, de asemenea, că băncile care s-au angajat în acorduri cu exportatorii incluși în eșantion nu sunt organisme publice sau nu au fost mandatate de către guvern în acest sens. Acest argument a trebuit să fie respins. Băncile în cauză au fost aceleași bănci care au acordat finanțări preferențiale, iar în considerentele (159) — (168) și (169) — (180) de mai sus Comisia a furnizat o explicare detaliată a motivelor pentru care acestea sunt organisme publice și/sau motivul pentru care au fost mandatate și dirijate de guvernul RPC.

               (440)

               Guvernul RPC a afirmat că afirmația Comisiei, conform căreia în condiții normale de piață liniile de credit sunt supuse unor comisioane importante de angajament și administrare este lipsită de temei, deoarece astfel de taxe se aplică numai „liniilor de credit angajate”. Acest argument a trebuit să fie respins. Astfel cum s-a menționat în considerentul anterior, linia de credit utilizată ca referință nu este foarte diferită în ceea ce privește condițiile față de celelalte linii de credit comerciale obținute de producătorii-exportatori incluși în eșantion, inclusiv față de cele obținute de la bănci din exteriorul Chinei. Mai mult, una dintre băncile care încheiat mai multe astfel de acorduri cu producători-exportatori incluși în eșantion pare să perceapă comisioane similare clienților săi în străinătate (100).

               (441)

               De asemenea, guvernul RPC a afirmat că Comisia nu a furnizat elemente de probă pentru a-și susține declarația conform căreia acordarea de către guvern a unor linii de credit (adică acordurile) face parte din împrumuturile în condiții preferențiale. Această afirmație este inexactă. Deschiderea de linii de credit reprezintă partea obișnuită a finanțării oferite de bănci societăților, iar acordurile reprezintă măsuri separate și distincte care intră sub incidența împrumuturilor în condiții preferențiale. Astfel cum s-a precizat în considerentul (102) de mai sus, guvernul RPC prevede printr-o serie de documente de planificare, de politică și legi finanțarea preferențială a industriei fotovoltaice. În plus, numeroase împrumuturi au fost obținute în temeiul acestor acorduri, ceea ce arată în mod clar că acestea sunt parte integrantă din finanțările preferențiale destinate industriei fotovoltaice.

               (442)

               Un producător-exportator a susținut că acordarea de linii de credit nu este o subvenție specifică. Acest argument a trebuit să fie respins. Astfel cum se explică în considerentul (441) de mai sus, acordarea liniilor de credit face parte integrantă din împrumuturile în condiții preferențiale și, prin urmare, analiza specificității din considerentele (191), (192), (209) și (428) de mai sus se aplică și acordării liniilor de credit.

               (443)

               Potrivit reclamantului, Comisia ar fi trebuit să stabilească o marjă de subvenție pentru utilizarea creditelor la export, deoarece Exim Bank a refuzat să coopereze. Comisia ar fi trebuit să utilizeze informațiile din plângere și constatările ministerului comerțului din Statele Unite din cazul similar referitor la produse fotovoltaice. Acest argument nu a putut fi acceptat. Comisia a investigat acuzațiile din plângere, dar nu a descoperit niciun element de probă conform căruia producătorii-exportatori incluși în eșantion ar fi beneficiat de astfel de măsuri în cursul PA. Se remarcă faptul că perioadele de anchetă pentru cazul din SUA și pentru cazul de față au fost diferite.

         3.5.3.   Observațiile părților privind asigurările și garanțiile la export pentru tehnologiile ecologice

               (444)

               În ceea ce privește documentele solicitate de Comisie în cursul vizitei de verificare, astfel cum se specifică în considerentele (220) și (221), guvernul RPC a afirmat că nu s-a clarificat momentul când a fost solicitat Planul 840, că situațiile financiare ale Sinosure pentru 2012 nu erau disponibile în momentul efectuării verificării și că informațiile privind societățile incluse în eșantion erau confidențiale și, în orice caz, contractele relevante nu erau păstrate la sediul Sinosure. Comisia face trimitere la explicațiile sale din considerentele (219), (220) și (223), care se referă la toate aceste argumente. În ceea ce privește Planul 840, Comisia adaugă că a solicitat toate documentele relevante privind activitatea Sinosure și presupusul program de subvenții de care beneficiază exportatorii incluși în eșantion, și că acest Plan 840 este, cu siguranță, relevant pentru constatările sale, împreună cu toate celelalte documente menționate în considerentul (236), astfel cum susțin explicațiile din considerentul (232). Referitor la situațiile financiare ale Sinosure pentru 2012, Comisia a solicitat conturile provizorii pentru 2012, în cazul în care situațiile financiare nu au fost finalizate, însă Sinosure a refuzat, de asemenea, să furnizeze orice conturi provizorii pentru 2012.

               (445)

               Guvernul RPC a susținut, de asemenea, că nu există de drept și de fapt niciun element de probă care să susțină concluzia că industria fotovoltaică este o „industrie strategică” și că aceasta ar fi rezultatul unei prezumții. Comisia face trimitere la explicația din considerentul (231) și reamintește faptul că acest punct a fost confirmat în mod explicit de guvernul RPC în cursul vizitei de verificare. Referitor la afirmația asemănătoare privind Planul 840, Planul 421 și măsurile de sprijinire a „industriilor emergente strategice” și la afirmația că planurile nu ar fi obligatorii din punct de vedere juridic, Comisia face trimitere la explicațiile din considerentele (232) — (234). Comisia menționează, de asemenea, că guvernul RPC nu au prezentat aceste documente și nu le-au discutat cu Comisia, și că nu există niciun element de probă la dosar care să dovedească faptul că concluziile Comisiei sunt incorecte.

               (446)

               Guvernul RPC și un exportator inclus în eșantion au afirmat că reducerile și subvențiile pentru plata primelor de asigurare a creditului la export acordate de către autoritățile locale au făcut în mod ilegal obiectul unor măsuri compensatorii deoarece nu s-a stabilit că acestea constituie subvenții în sensul Acordului SMC al OMC. Comisia face trimitere la analiza sa privind constatările anchetei și în special la considerentele (239) și (247). Comisia observă, în plus, că reducerile și subvențiile sunt strâns interconectate cu programul pentru asigurarea creditelor la export, deoarece rambursarea lor este consecința plății primei către Sinosure în cadrul poliței principale de asigurare a creditelor la export. În fine, aceste reduceri intră, de asemenea, sub incidența Avizului [2004] nr. 368 emis în comun de MOFCOM și Sinosure, care prevede că „autoritățile administrației regionale și locale trebuie să depună în comun eforturi suplimentare pentru a pune în aplicare noi măsuri de sprijin pentru produsele incluse în registru și pentru societățile cu tehnologii înalte și noi pentru asigurarea creditelor la export”.

               (447)

               De asemenea, guvernul RPC a contestat concluzia privind litera (j) din anexa 1 la Acordului SMC al OMC conform căreia programul Sinosure de asigurare a creditelor la export pe termen scurt a fost operat la rate de primă care erau inadecvate pentru a acoperi costurile operaționale și pierderile pe termen lung ale programului. În sprijinul acestei afirmații, guvernul RPC citează constatările jurisprudenței grupului special al OMC din US-Upland Cotton (SUA/Bumbac Upland) și prezintă explicații, bazate pe diferite seturi de cifre și argumente conținute în rapoartele anuale ale Sinosure. De asemenea, guvernul RPC contestă trimiterea Comisiei la articolul 11 din statutul Sinosure și la articolul biroului de avocatură Stewart Law. Comisia reafirmă toate argumentele din considerentele (242) — (245) și reamintește că aceste concluzii se bazează pe cele mai bune date disponibile din dosar din cauza lipsei de cooperare a guvernului RPC, care a împiedicat Comisia să obțină informațiile relevante pe care le-a solicitat. Pentru constatările sale, Comisia a luat în considerare o serie de elemente și elemente de probă aflate la dosar, printre care s-au aflat statutul Sinosure și articolul cabinetului de avocatură Stewart Law. Comisia consideră că, deși niciunul dintre aceste elemente nu este determinant în sine, aceste elemente și toate celelalte sunt relevante pentru constatările sale. În ceea ce privește jurisprudența SUA/Bumbac Upland, Comisia a luat-o pe deplin în considerare în constatările sale, iar citatele guvernului RPC din această jurisprudență sunt, într-adevăr, foarte pertinente.

               (448)

               Pentru a contesta analiza Comisiei din considerentul (245), guvernul RPC prezintă un tabel cu cifre preluate din declarația de venituri din rapoartele anuale publice ale Sinosure pentru perioada 2006 — 2011 și concluzionează că este evident că primele primite au fost mai mari decât costurile de funcționare a programului. În primul rând, Comisia observă că tabelul furnizat de guvernul RPC nu include rândul relevant referitor la sumele comisioanelor plătite de Sinosure, ci numai cheltuielile de funcționare. În al doilea rând, cifrele arată fără nicio îndoială că în fiecare an, din 2006 până în 2011, cu excepția anului 2010, valoarea primelor nete nu este niciodată mai mare decât sumele nete plătite pentru daune plus cheltuielile de funcționare, chiar dacă se face abstracție de plățile comisioanelor care au fost omise de către guvernul RPC. Aceasta include anul 2011, care include parțial perioada de anchetă, iar valoarea pierderii este destul de substanțială în anumiți ani (de exemplu, 2008). În al treilea rând, Comisia observă că, pentru 2010, guvernul RPC a indicat o sumă netă plătită pentru daune disproporționat de mică (primele plătite sunt declarate ca fiind de 20 de ori mai mari decât daunele plătite), ceea ce nu se reflectă în raportul anual pentru 2010. Această sumă raportată de guvernul RPC pentru anul 2010 se bazează pe ajustări masive ex post privind recuperarea creanțelor și modificarea rezervelor pentru plata cererilor de despăgubire, care figurează numai în raportul anual din 2011 cu referire la anul 2010. Aceste ajustări par să fie de natură extraordinară și anormală și sunt reflectate numai în raportul din anul următor. De asemenea, Comisia ia notă de faptul că pentru 2011 guvernul RPC a raportat, în schimb, sumele incluse în raportul anual pe 2011. Comisia consideră că ajustările ulterioare sunt dificil de reconciliat cu situația reală, în special având în vedere lipsa cooperării și a explicațiilor suplimentare din partea guvernului RPC sau Sinosure în cursul anchetei.
               În conformitate cu constatările SUA/Bumbac Upland, citate chiar de guvernul RPC, „sintagma «pe termen lung» utilizată la litera (j) pentru a face referire la o perioadă suficient de lungă pentru a asigura o examinare obiectivă care să permită o analiză aprofundată a programului și care să evite atribuirea unei semnificații disproporționate oricărei experiențe unice sau atipice dintr-o anumită zi, lună, trimestru, semestru, an sau altă perioadă de timp specifică”. Comisia consideră perioada 2006 — 2011 ca fiind suficient de lungă pentru a fi luată în considerare drept perioadă „pe termen lung”, iar Sinosure a suferit pierderi în fiecare an din această perioadă. Situația din 2010 fie trebuie considerată unică sau atipică — dacă se iau în considerare cifrele ajustate din raportul anual pe 2011 — și, prin urmare, să se considere că aceasta este puțin semnificativă, fie trebuie să fie luate în considerare ca relevante cifrele obișnuite neajustate din raportul anual pe 2010, care arată că rezultatul este doar puțin peste pragul de rentabilitate. Având în vedere pierderile semnificative care s-au înregistrat în alți ani, se confirmă constatările Comisiei că Sinosure s-a aflat, în ansamblu, într-o situație de pierderi pe termen lung în perioada 2006 — 2011. În plus, chiar și în cazul în care datele din 2010 ar fi luate în considerare ca fiind reprezentative, este evident faptul că Sinosure a înregistrat pierderi în cinci din cei șase ani din perioada 2006 — 2011. Celelalte tabele și seturi de cifre furnizate de guvernul RPC pentru a contesta constatările Comisiei privind litera (j) din Acordul SMC al OMC nu pot fi reconciliate cu alte informații prezente la dosar și/sau care nu pot fi verificate. În orice caz, acestea nu au demonstrat, în sine, că Sinosure a atins pragul de rentabilitate cu privire la programul său de asigurare a creditelor la export pe termen scurt în perioada 2006 — 2011.

               (449)

               În ceea ce privește valoarea de referință pentru calcularea beneficiului, guvernul RPC consideră stabilirea unei valori de referință externe ca fiind incompatibilă cu Acordul SMC, însă nu adaugă niciun argument care să justifice această afirmație. Comisia face trimitere la explicația sa din considerentul (245).

               (450)

               Guvernul RPC și un exportator cooperant inclus în eșantion au contestat valoarea de referință utilizată, deoarece Comisia nu a justificat de ce: (i) calculul primei se bazează pe datele US Exim Bank; (ii) s-a folosit Italia ca țară importatoare și nu Germania, care este principala piață de export pentru produsul în cauză; (iii) Comisia a considerat perioada de 120 de zile și nu de 60 de zile sau orice altă perioadă mai scurtă; (iv) nu a utilizat calculul primei pentru exporturile directe, ci mai degrabă pentru asigurările la export ale Financial Institution Buyer Credit (FIBC). Referitor la punctul (i), Comisia face trimitere la considerentul (253). În ceea ce privește punctul (ii), Comisia consideră că Italia reprezintă echilibrul corect între țara din UE cu cel mai scăzut nivel de risc și țările din UE cu riscuri mai ridicate și, în consecință, cu prime percepute semnificativ mai mari, care sunt, de asemenea, piețe ale produsului în cauză. În ceea ce privește punctul (iii), în absența unei simulări specifice bazată pe o perioadă de 90 de zile care ar fi trebuit să fie disponibilă pe site-ul Exim Bank, Comisia consideră durata de 120 zile ca fiind cea mai adecvată pentru a reprezenta condițiile vânzărilor în cursul perioadei de anchetă. Referitor la punctul (iv), Comisia nu a reușit să obțină o simulare de calcul a primei pentru exporturile directe și consideră că această valoare de referință reflectă situația riscului general în țara de achiziție.

               (451)

               Un exportator cooperant inclus în eșantion afirmă că a achiziționat o asigurare a creditului la export pentru unele dintre exporturile sale, însă a plătit prime de asigurare regulate și nu a beneficiat de programul „Green Express” și nici de vreun alt tratament favorabil pretins de reclamant. În absența unor elemente de probă care să dovedească această afirmație, Comisia face referire la constatările sale privind acest program de la punctul 3.4.1.4 din prezentul regulament. În ceea ce privește programul „Green Express”, Comisia face trimitere la constatările sale din considerentul (240) și observă că acesta constituie un aspect specific al programului de asigurare a creditelor pe termen scurt al Sinosure, iar constatările Comisiei nu se limitează la acest aspect, ci se aplică programului, în ansamblul său.

         3.5.4.   programul demonstrativ Golden Sun

               (452)

               Guvernul RPC afirmă că acest program acordă subvenții pentru „sistemele fotovoltaice solare distribuite” mai degrabă decât pentru producătorii/exportatorii produsului în cauză, iar criteriile relevante din legislație nu sunt direcționate către producătorii de module și de celule. În acest sens, guvernul RPC susține că au furnizat documentele relevante cu privire la program și chiar s-au coordonat cu societățile incluse în eșantion pentru a dovedi acest aspect. Trei exportatorii cooperanți incluși în eșantion susțin că aceasta reprezintă o „subvenție pentru utilizator” și nu conferă un avantaj produsului în cauză și, prin urmare, nu poate face obiectul unor măsuri compensatorii în sensul articolului 1 alineatul (1) și articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază, articolului VI:3 din GATT 1994 și articolului 19.1 din Acordul SMC al OMC. Acești exportatori fac trimitere la decizia UE în cazul biomotorinei originare din Statele Unite (considerentul 97 din Regulamentul (CE) nr. 194/2009 al Comisiei, JO L 67 din 12.3.2009 p. 50 și la jurisprudența OMC în U.S.-Lead Bars (SUA-Bare de plumb) (punctele 6.50, 6.53, 6.56 și 6.57 din raportul grupului special), Canada-Measures Affecting the Export of Civilian Aircraft (Canada-Măsuri privind exportul aeronavelor civile) (punctul 9.112 din raportul grupului special), Brazil-Export Financing Programme for Aircraft (Brazilia-Programul de finanțare a exporturilor pentru aeronave) (punctul 7.24 din raportul grupului special), și Canada-Measures Affecting the Export of Civilian Aircraft (Canada-Măsuri privind exportul aeronavelor civile) (punctele 157 și 159 din raportul organismului de apel).

               (453)

               Comisia face trimitere la constatările anchetei și în special la considerentele (243) — (246) din prezentul regulament, care oferă explicații exhaustive cu privire la argumentele de mai sus și confirmă faptul că determinarea este în concordanță cu dispozițiile relevante și cu jurisprudența citată de guvernul RPC și de exportatorii cooperanți incluși în eșantion. Comisia reafirmă faptul că subvențiile în cadrul programului sunt direct legate de produsul în cauză, deoarece eligibilitatea „sistemelor fotovoltaice solare distribuite” include în mod special furnizarea de module și de celule ca parte semnificativă a proiectelor și, prin urmare, legătura între beneficiile conferite de guvern și produsul în cauză este foarte strânsă și directă. De asemenea, conform celor specificate în special în considerentele (244) și (245), ancheta a confirmat faptul că au fost efectuate plăți directe de guvernul RPC către mai mulți exportatori cooperanți incluși în eșantion (și anume, în scopul instalării de panouri solare pentru producerea energiei pentru uz propriu, inclusiv în procesul de producție a produsului în cauză) folosind, printre altele, propriile module și celule solare. De asemenea, s-a stabilit că plățile directe către exportatori în calitate de furnizori de produs în cauză către operatorii de proiecte terți sunt, de fapt, în contradicție cu dispozițiile din legislația relevantă, iar guvernul RPC nu a reușit să furnizeze dovezi pentru a reconcilia situația [a se vedea, în special, considerentele (245) și (246)].
               Explicațiile limitate furnizate de guvernul RPC și de exportatorul cooperant inclus în eșantion conform cărora transferul direct de fonduri care a încălcat legislația chineză a fost necesar pentru că operatorul proiectului se afla în dificultate financiară și pentru a se asigura că subvențiile vor fi utilizate doar pentru sistemele fotovoltaice autorizate indică în mod clar că, în absența acestui transfer direct din partea guvernului, exportatorul cooperant inclus în eșantion care a acționat în calitate de furnizor nu ar fi putut primi plata pentru furnizarea produsului în cauză și că guvernul nu ar fi fost în măsură să se asigure că subvenția ar fi fost folosită pentru scopul prevăzut. Din această perspectivă și în absența unor alte elemente de probă, aceste plăți trebuie să fie considerate ca o subvenție directă din partea guvernului RPC către producătorul produsului în cauză care, altfel, nu ar fi primit plata pentru furnizarea produsului în cauză (presupunând că această furnizare a avut loc, fapt pentru care, din nou, nu există niciun element de probă la dosar). Pe această bază, Comisia consideră că argumentele prezentate de guvernul RPC și de exportatorii cooperanți incluși în eșantion sunt nefondate din punct de vedere juridic.

               (454)

               Guvernul RPC afirmă, de asemenea, că pentru situațiile în care beneficiile programului respectiv au fost în legătură cu furnizarea produsului în cauză către operatori de proiect neafiliați, Comisia a fost obligată să efectueze o analiză transversală pentru a stabili acest aspect, invocând Decizia OMC în cauza US-Softwood Lumber IV (SUA-Lemn de construcție IV) (punctele 141 și 142 din raportul organismului de apel). Comisia face trimitere la explicațiile din considerentele (244) — (246) și din considerentul (352) de mai sus pentru a respinge această afirmație. În plus, ca urmare a lipsei de cooperare din partea guvernului RPC și a părților interesate, Comisia nu a fost în măsură să efectueze o analiză transversală. Prin urmare, nu se pune problema transmiterii (pass-through), iar jurisprudența OMC citată este irelevantă în această situație, având în vedere că fondurile erau plătite direct producătorilor de produs în cauză și erau legate în mod direct de furnizarea, printre altele, a produsului în cauză. Dat fiind că aceste plăți au fost subvenții nerambursabile, există o contribuție financiară (un transfer direct de fonduri), iar Comisia este îndreptățită să presupună că acestea conferă un avantaj beneficiarului (producătorii), în absența vreunui element de probă cu privire la o altă utilizare a sumelor în cauză. Dacă în cadrul acestui program ar fi fost efectuate plăți de către guvern către operatori de proiect terți, iar echipamentele ar fi fost achiziționate la valoarea echitabilă de pe piață, nu ar fi existat niciun avantaj pentru exportatorii în cauză. Cu toate acestea, în situația în care plățile sunt făcute către producătorii-exportatori, sumele utilizate de aceste societăți pentru instalarea de panouri solare le conferă un avantaj deoarece le scutește de costurile pe care le-ar fi suportat în caz contrar. În cazul în care producătorul-exportator nu este în măsură să demonstreze că o parte din subvenție a fost transferată către utilizatori terți, se presupune, pe baza datelor disponibile, că această parte din subvenție conferă un avantaj exportatorului, ca subvenție generală care este în beneficiul activităților societății, în ansamblu. Acesta este și cazul de față.

               (455)

               Doi exportatori cooperanți incluși în eșantion afirmă că programul „Golden Sun” nu este specific, deoarece cerințele relevante din legislația chineză sunt obiective și toate societățile care îndeplinesc aceste cerințe pot beneficia de program, fiind eligibile toate societățile, indiferent dacă sunt sau nu producători ai produsului în cauză. Comisia face trimitere la constatarea sa privind specificitatea din considerentul (247), care demonstrează faptul că condițiile și criteriile de selecție nu sunt obiective și nu se aplică în mod automat. Criteriile obligatorii relevante confirmă faptul că programul este limitat numai la un subset limitat de societăți care sunt în măsură să le îndeplinească, și anume cele cu o capacitate instalată substanțială de cel puțin 300 kWh și cu active substanțiale de cel puțin 100 de milioane RMB. Criteriile de selecție se referă, de asemenea, la necesitatea ca societățile beneficiare să fie incluse planurile locale de punere în aplicare a proiectului demonstrativ „Golden Sun”, iar ancheta a stabilit că includerea în aceste planuri locale depinde de decizia discreționară a autorităților competente, nu este transparentă și nu se bazează pe criterii obiective. Comisia adaugă că „sistemele solare distribuite” eligibile se bazează pe fabricarea și furnizarea de echipamente solare pentru generarea energiei electrice, cea mai mare parte a acestora fiind modulele și celulele solare. Prin urmare, contrar argumentelor exportatorilor incluși în eșantion, acest sistem este, de asemenea, specific, deoarece numai producătorii sistemelor solare, cu alte cuvinte producătorii produsului în cauză, sunt practic eligibili pentru beneficiile conferite în temeiul acestui program, fie direct în calitatea lor de proprietari de proiect, fie indirect în presupusa lor calitate de furnizor de produs în cauză pentru proprietarii de proiecte.
               Prin urmare, având în vedere și lipsa de cooperare a guvernului RPC care nu a furnizat toate documentele bugetare solicitate de Comisie [a se vedea considerentele (234) — (239)], se concluzionează că acest program este, de asemenea, specific de facto în conformitate cu articolul 4 alineatul (2) litera (c) din regulamentul de bază, deoarece, în special, producătorii de produs în cauză beneficiază de fapt direct sau indirect de acest program. De asemenea, subvenția este utilizată de un număr limitat de societăți (producătorii produsului în cauză), sau este utilizată în mod predominant sau în mod disproporționat de aceste societăți, deoarece acestea reprezintă doar un subset din presupușii beneficiari potențiali, însă par să obțină toate fondurile.

         3.5.5.   Scutirea de impozite directe și programele de reducere a acestora
   3.5.5.1.   Programul „Two Free/Three Half” (doi ani cu exonerare de impozit urmați de trei ani la 50 %) pentru societățile cu investiții străine

               (456)

               Guvernul RPC își reiterează argumentul conform căruia programul privind societățile cu investiții străine menționat în plângere a fost încheiat în 2013. Comisia observă că perioada de anchetă se încheie cu mult înainte de anul 2013 și, prin urmare, avantajele acordate în cadrul acestui program în cursul PA pot face obiectul unor măsuri compensatorii. Acest lucru este confirmat de concluziile anchetei, care au constatat existența unor avantaje conferite în cursul PA în cadrul acestui program mai multor exportatori cooperanți incluși în eșantion. Avantajele conferite în cadrul programului, chiar dacă programul a fost încheiat în 2013, continuă și în viitor.

               (457)

               Guvernul RPC și un exportator cooperant inclus în eșantion afirmă în continuare că varianta sistemului pentru societăți cu tehnologii înalte și noi (denumite în continuare „HNTE”) nu poate face obiectul unor măsuri compensatorii în temeiul articolului 10 alineatul (1) din regulamentul de bază, deoarece aceasta nu a fost menționată în plângere. Comisia face trimitere la detaliile privind respingerea acestui argument cuprinse în considerentul (286). Comisia reamintește, de asemenea, că guvernul RPC au decis să nu coopereze în cursul anchetei cu privire la varianta acestui program. Pe lângă aceste elemente, Comisia subliniază faptul că plângerea menționează alte sisteme de impozitare directă preferențiale pentru HNTE în plus față de Programul „Two Free/Three Half” pentru societățile cu investiții străine (secțiunea 4.2.5.1 din plângere), adică fie reduceri fiscale pentru HNTE (secțiunea 4.2.5.9 din plângere), fie programele fiscale preferențiale pentru societățile cu investiții străine recunoscute ca HNTE (secțiunea 4.2.5.8 din plângere). Prin urmare, acest program poate fi, de asemenea, considerat a avea o legătură foarte strânsă cu unul sau cu ambele programe fiscale presupuse, deoarece privește o reducere a ratei de impozitare directe și vizează în mod specific același set de beneficiari HNTE. Încă o dată, cooperarea guvernului RPC ar fi putut permite Comisiei să evalueze în mod adecvat și amănunțit toate elementele care se referă la legătura cu programele menționate în plângere și să completeze eventuala lipsă de informații din plângere, care se bazează pe elemente de probă prima facie aflate în mod rezonabil la dispoziția reclamantului. Pe baza acestor argumente, Comisia reafirmă că faptul că acest program face obiectul măsurilor compensatorii este pe deplin în conformitate cu articolul 10 alineatul (1) din regulamentul de bază, deoarece această dispoziție permite anchetarea oricărei „subvenții presupuse” identificate de reclamant, nu doar cele legate de un program specific. În cazul de față, subvenția presupusă, renunțarea la încasări publice care vizează același tip de beneficiari, este comună tuturor programelor în cauză.

               (458)

               În ceea ce privește calcularea valorii subvenției, doi exportatori cooperanți incluși în eșantion sunt de părere că Comisia a utilizat în mod eronat cifrele pe tot anul din declarația de venituri anuală pentru 2011 în ciuda faptului că PA cuprinde jumătate din anul 2011 și jumătate din anul 2012, ceea ce contravine metodei de calcul din secțiunea E litera (a) punctul (ii) din Orientările Comisiei privind calculul valorii subvenției în cadrul anchetelor de stabilire a taxelor compensatorii, JO C 394, 17.12.1998, p. 6. De asemenea, unul dintre exportatorii respectivi afirmă că, deoarece declarația de venituri pentru 2012 nu a fost disponibilă integral în momentul verificării, pentru 2012 Comisia ar fi trebuit să-și bazeze calculele pe declarațiile de venituri trimestriale pentru prima jumătate a anului 2012, colectate la fața locului și/sau din tabelele contului de profit și pierdere pentru 2012, care arată că societatea a fost în pierdere.

               (459)

               Comisia face trimitere la considerentul (300) și reamintește importanța calculării venitului pe baza declarațiilor de venituri finale auditate pentru un anumit exercițiu financiar. Comisia adaugă că finalizarea declarației de venituri pentru 2011 în cursul PA face ca orice venit declarat să fie final, subliniind și mai mult exactitatea metodei utilizate. Comisia nu poate să-și bazeze calculele pe declarațiile de venituri trimestriale, deoarece aceste declarații reflectă situația provizorie în curs în momentul depunerii și, prin definiție, nu ia în considerare situația finală consolidată a exercițiului financiar anual. Obiectivul acestor declarații este de a asigura guvernului lichidități în cazul în care taxele sunt provizorii, însă acestea reflectă doar parțial situația existentă la data depunerii cererii. Este foarte probabil ca, în cazul în care societatea face un profit substanțial în ultimele două trimestre ale anului, care depășește pierderile din primele două trimestre, aceasta să declare un profit impozabil în declarația de venituri finală. Prin urmare, deși declarațiile de venituri provizorii pentru 2012 oferă o indicație parțială a situației exportatorului la data depunerii și explică motivul pentru care Comisia le-a colectat, relevanța lor nu este absolută, întrucât nu poate fi exclusă ipoteza ca situația de la sfârșitul exercițiului financiar, indicată pe declarația definitivă, să fie total diferită. Referitor la tabelele contului de profit și pierdere pentru anul 2012, Comisia observă că contabilitatea financiară nu corespunde întotdeauna cu contabilitatea fiscală și poate exista situația ca obligația de a raporta elementele de venit și pierdere pentru impozitarea directă să difere substanțial de obligațiile de raportare în scopuri contabile. De asemenea, pot avea loc ajustări în scopuri fiscale care nu sunt pe deplin reflectate în conturile financiare. În concluzie, faptul că o societate este în pierdere în conturile sale financiare nu înseamnă neapărat că ea va fi tot în pierdere în declarația sa de venituri finală. Pe baza acestor argumente, Comisia confirmă faptul că calculul subvenției pentru sistemele de impozitare directă trebuie neapărat să se bazeze pe cifrele finale care figurează pe declarația de venituri finală auditată și nu pe declarațiile de venituri periodice sau pe situațiile contabile definitive sau provizorii.

         3.5.5.2.   Compensare fiscală pentru activitatea de cercetare și dezvoltare desfășurată în cadrul societăților cu investiții străine

               (460)

               Guvernul RPC au declarat că au fost informate pentru prima dată de introducerea de către Comisie a unor măsuri compensatorii pentru un program de cercetare și dezvoltare (CD) care nu este un program de înlocuire a programului CD pentru societățile cu investiții străine menționat în plângere. Guvernul RPC se bazează pe argumente similare utilizate pentru sistemul anterior, astfel cum se explică în considerentul (457), și susțin că măsurile compensatorii privind acest sistem încalcă articolele 11 și 13 din Acordul SMC al OMC. Guvernul RPC continuă cu afirmația că programul CD pentru societățile cu investiții străine a fost încheiat în 2008 și noul program CD inclus în noua Lege chineză privind impozitul pe profit pentru societăți nu este un program de înlocuire, deoarece nu se referă la societățile cu investiții străine și nu impune ca cheltuielile CD să fie cu 10 % mai mari decât în anul precedent.

               (461)

               Comisia ia notă de faptul că guvernul RPC nu a furnizat informații privind acest sistem în răspunsul la chestionar și în răspunsul la cererea de clarificări, dar că acest sistem a făcut deja obiectul unor măsuri compensatorii în cadrul anchetelor anterioare [a se vedea considerentul (310)]. Cu toate acestea, Comisia constată, de asemenea, că acest program a fost discutat în timpul vizitei de verificare cu guvernul RPC și că dispozițiile relevante de punere în aplicare au fost colectate ca elemente de probă (acestea au fost, de asemenea, prezentate de către unul dintre exportatorii incluși în eșantion). Prin urmare, afirmația guvernului RPC că este prima dată când a fost informat în legătură cu eventuala aplicare a a măsurilor compensatorii la acest program este nefondată, având în vedere, de asemenea, că anumiți exportatori cooperanți incluși în eșantion cu care guvernul RPC și-a coordonat răspunsul au raportat acest program în răspunsurile lor la chestionar. Guvernul RPC a fost pe deplin conștient de acest fapt, deoarece a inspectat de mai multe ori dosarul neconfidențial. Constatările anchetei arată că acest program poate face obiectul măsurilor compensatorii [considerentele (310) — (314) de mai sus]. Comisia adaugă că acest program este, în mod evident, o înlocuire a programului precedent care vizează societățile cu investiții străine, din cauza legăturii strânse sugerată de aceeași formă și valoare a beneficiilor fiscale (compensare fiscală suplimentară deductibilă din baza de impozitare), același raport și aceeași situație de bază (costuri eligibile pentru activități CD), cu modificări foarte mici. Aceste mici modificări au fost aduse în conformitate cu reforma noii legi EIT din 2008, însă natura și conținutul programului rămân, în esență, aceleași. De asemenea, Comisia face trimitere la argumentele privind standardul de deschidere prezentat în considerentul (457).

               (462)

               Guvernul RPC și un exportator cooperant inclus în eșantion susțin, de asemenea, că acest program nu este specific, deoarece Comisia nu a demonstrat că obținerea certificatului HNTE este limitat la anumite societăți. Comisia face trimitere la explicația sa din considerentul (313) de mai sus și din considerentele (321) și (325) cu privire la un alt program fiscal destinat HNTE. Comisia adaugă că dispozițiile de punere în aplicare a acestui program [a se vedea considerentul (321)] confirmă și mai mult constatarea privind specificitatea HNTE ca fiind singurele societăți din sectoarele sprijinite de politicile guvernamentale care sunt eligibile în conformitate cu cataloagele și orientările guvernamentale relevante și care pot obține certificatul relevant. De exemplu, pot obține certificatul respectiv doar societățile care sunt implicate într-un proiect CD descris în Domeniile cu tehnologii înalte și noi din Sprijinul esențial de stat și Orientările privind prioritățile actuale de dezvoltare în sectoarele-cheie ale industriei de înaltă tehnologie din 2007 ale CNDR sau activitățile CD incluse în domeniul de aplicare al Avizului Consiliului de stat privind punerea în aplicare a mai multor politici de sprijin pentru Planul național pentru dezvoltarea științei și tehnologiei pe termen mediu și lung (2006 — 2020), [nr. 6 (2006) a Consiliului de stat]. Prin urmare, este clar că acest program fiscal este limitat numai la acele societăți specifice din sectoarele relevante care desfășoară activități CD sprijinite de guvernul RPC, inclusiv societățile din sectorul fotovoltaic încurajat.

               (463)

               În ceea ce privește calcularea valorii subvenției, doi exportatori cooperanți incluși în eșantion sunt de părere că Comisia a utilizat în mod eronat cifrele din declarația de venituri anuală pentru 2011, deși PA cuprinde jumătate din anul 2011 și jumătate din anul 2012, ceea ce contravine metodei de calcul din secțiunea E litera (a) punctul (iii) din Orientările Comisiei privind calculul valorii subvenției în cadrul anchetelor de stabilire a taxelor compensatorii din 1998. Comisia face trimitere la toate argumentele dezvoltate în considerentul (459), care sunt la fel de relevante pentru respingerea acestei afirmații privind acest program. În plus, Comisia observă că argumentul privind o presupusă situație de pierdere fiscală în exercițiul financiar 2012 nu este relevantă sau prezintă o relevanță limitată, deoarece o deducere fiscală poate fi reportată încă cinci exerciții financiare și compensată cu orice venit impozabil declarat în următorii cinci ani. Prin urmare, chiar în cazul în care Comisia ar accepta că aceste societăți au avut o pierdere fiscală în anul 2012 sau în cazul în care declarația de venituri finală auditată pentru 2012 ar fi fost disponibilă și ar demonstra o pierdere fiscală (ceea ce nu este cazul aici), ea tot ar fi luat în considerare beneficiile în temeiul acestui program deoarece nu a putut fi exclus faptul că avantajele din deducerea fiscală acumulată în 2012 ar putea fi utilizate imediat ce societatea ar raporta un venit impozabil în oricare din următoarele cinci exerciții financiare.

         3.5.5.3.   Reducerile fiscale pentru societățile care utilizează tehnologii înalte și noi implicate în proiecte prestabilite

               (464)

               Guvernul RPC și un exportator cooperant susțin că acest program nu este specific, că analiza privind specificitatea nu se bazează pe niciun fel de elemente de probă și că cerințele pentru obținerea statutului de HTNE ar trebui considerate criterii sau condiții obiective de eligibilitate pentru subvenție, iar eligibilitatea pentru acest program este automată. În ceea ce privește constatarea privind specificitatea referitoare la limitarea acestui program și a compensării fiscale CD și în cazul HNTE, Comisia face trimitere la explicația sa din considerentele (321) și (325) și, de asemenea, la considerentul (462), care sunt aplicabile și în cazul acestui program. Comisia reafirmă că, în special măsurile de punere în aplicare și documentele enumerate mai sus arată că aplicarea acestui program și recunoașterea statutului de HNTE, care este departe de a fi pus la dispoziția tuturor societăților și de a fi întemeiat pe criterii obiective, sunt limitate numai la anumite sectoare și societăți care beneficiază de sprijin din partea guvernului RPC pe baza unor criterii care nu par să fie obiective și neutre. Eligibilitatea pentru beneficiile în temeiul acestui program nu este automată, ci depinde de acordarea unui certificat HNTE, care este eliberat conform unei proceduri discreționare de către autoritățile competente și, în consecință, nu este automată.

               (465)

               Un exportator cooperant susține că Comisia a calculat în mod eronat avantajul subvenției din acest program, pentru că a utilizat declarația de venituri auditată pentru 2011, deși declarațiile de venituri trimestriale pentru trimestrele I și II din 2012 au fost disponibile și colectate la verificare și, în orice caz, Comisia ar fi putut solicita o copie a declarației de venituri finale anuale pentru 2012 de îndată ce aceasta ar fi fost disponibilă. Acest exportator a susținut, de asemenea, că dacă este utilizată declarația de venituri pentru 2011 pentru calcularea avantajului subvenției, atunci ar trebui utilizată cifra de afaceri a societății pentru 2011, și nu cifra de afaceri din cursul PA. Comisia face trimitere la explicația sa din considerentul (459) de mai sus. Comisia constată, de asemenea, că în scrisoarea prealabilă verificării trimisă exportatorilor incluși în eșantion, inclusiv exportatorul în cauză, a solicitat în mod expres declarațiile de venituri originale și complete pentru exercițiile financiare cuprinse în PA și pentru cei trei ani precedenți. Prin urmare, acest exportator cooperant ar fi putut și ar fi trebuit să prezinte declarația de venituri pentru 2012 de îndată ce a devenit disponibilă, iar Comisia ia notă de faptul că nu a făcut acest lucru nici măcar recent, când a trimis observațiile sale cu privire la documentul de comunicare a constatărilor. În ceea ce privește argumentul conform căruia Comisia ar trebui să utilizeze cifra de afaceri pentru 2011 pentru a calcula valoarea avantajului, Comisia constată că valoarea avantajului din declarația de venituri pentru 2011 este considerată a reflecta în mod rezonabil situația din PA, în special deoarece plata taxei pentru 2011 era exigibilă în (luna) PA și datele finale pentru 2012 nu erau disponibile în momentul efectuării verificării. În orice caz, Comisia nu poate utiliza numitori diferiți pentru a măsura subvenții diferite, în caz contrar procentajele nu ar mai fi comparabile și coerența calculării nu ar mai fi garantată. În cele din urmă, Comisia adaugă că nu dispune de date verificate privind cifra de afaceri pentru 2011, ci dispune numai de date verificate privind cifra de afaceri pentru PA.

         3.5.6.   Observațiile părților privind acordarea drepturilor de folosire a terenurilor (DFT) pentru o sumă mai mică decât cea adecvată

               (466)

               Guvernul RPC a declarat că Comisia nu a stabilit specificitatea în temeiul articolelor 2.1 și 2.2 din ASMC și nici nu a justificat în mod clar concluziile sale privind specificitatea pe baza unor elemente de probă pozitive, așa cum prevede articolul 2.4 din ASMC. Conform guvernului RPC, Comisia nu a oferit niciun element de probă concret cu privire la industriile specifice cărora le sunt acordate DFT la rate preferențiale și temeiul juridic al evaluării sale conform căreia industria producătoare de celule și de module solare aparține acestor industrii. Un producător-exportator a făcut o afirmație similară. Aceste afirmații au trebuit să fie respinse. Comisia a citat în considerentul (364) de mai sus exemple de notificări privind DFT în care autoritățile relevante au limitat cumpărătorii potențiali la prețul stabilit la industria fotovoltaică și a stabilit limite de preț pentru DFT achiziționate de către producătorii-exportatori incluși în eșantion. În absența oricăror alte informații din partea guvernului RPC și, având în vedere sprijinul acordat de guvern industriei fotovoltaice, alături de natura discreționară și netransparentă a alocării drepturilor de folosire a terenurilor, Comisia a considerat că aceste informații stabilesc existența specificității.

               (467)

               Guvernul RPC și mai mulți producători-exportatori au afirmat că DFT de referință selectată de Comisie nu este adecvată. Guvernul RPC a susținut, de asemenea, că Comisia nu a depus toate eforturile pentru a identifica o valoare de referință care să aproximeze condițiile de piață care ar prevala în absența denaturării, în conformitate cu hotărârea grupului special al OMC în SUA — Taxele antidumping și compensatorii definitive asupra anumitor produse din China
                   (101). Acest argument a trebuit să fie respins. Comisia a examinat, de fapt, în detaliu diverșii indicatori și a efectuat o comparație între Taiwan și RPC în ansamblu, precum și între Taiwan și provinciile chineze individuale în cauză. În urma acestei analize, Comisia consideră că Taiwanul reprezintă o valoare de referință adecvată, pe baza ansamblului de informații din dosar, și anume, (i) nivelul comparabil de dezvoltare economică și structura economică predominantă în Taiwan și în marea majoritate a provinciilor chineze și în orașele în care își au sediul producătorii-exportatori cooperanți, (ii) proximitatea fizică a Chinei cu Taiwanul, (iii) nivelul ridicat al infrastructurilor industriale deținute atât de Taiwan cât și de provinciile chineze, (iv) legăturile economice strânse și comerțul transfrontalier dintre Taiwan și RPC, (v) densitatea mare a populației din provinciile chineze vizate și din Taiwan, (vi) similaritatea dintre tipul de terenuri și tranzacțiile utilizate pentru construirea valorilor de referință relevante din Taiwan și din RPC și (vii) caracteristicile demografice, lingvistice și culturale comune atât pentru Taiwan cât și pentru RPC. În plus, cea mai mare parte din provinciile respective sunt considerate provincii industriale de vârf în RPC.
               Deși PIB-ul pe cap de locuitor din Taiwan și cel din aceste provincii și orașe chineze nu sunt identice, PIB-ul acestor provincii și orașe a crescut rapid în ultimii ani, ceea ce înseamnă că decalajul față de Taiwan este din ce în ce mai redus. În plus, date recente par să indice că atât RPC, în ansamblu, cât și provinciile și orașele în cauză, înregistrează o rată de creștere a PIB-ului mult mai mare decât Taiwan, adică decalajul se reduce într-un ritm foarte rapid. Cu toate acestea, este important să se observe faptul că comparația strictă dintre PIB-ul unei țări care nu are o economie de piață (RPC) și PIB-ul unei economii de piață bine stabilite (Taiwan) nu este un element decisiv, în măsura în care este normal ca o țară care nu are o economie de piață să fie, în ceea ce privește PIB-ul, în urma unei economii de piață funcționale. În plus, mulți alți factori, precum normele de planificare sau politica de mediu, pot afecta cererea și oferta de teren industrial. Problema reală este de a determina care ar fi „condițiile de piață predominante” cu privire la DFT în provinciile chineze în cauză dacă aceasta ar fi o economie de piață funcțională și, pe baza tuturor elementelor de probă, se trage concluzia că acestea ar fi foarte apropiate de cele din Taiwan.

         3.5.7.   Alte observații

               (468)

               Reclamantul a susținut că Comisia ar trebui să facă publice sistemele de subvenționare suplimentare constatate în timpul anchetei și, de asemenea, ar trebui să stabilească marje de subvenție pentru astfel de sisteme care nu sunt menționate în plângere. În această privință, se observă că toate subvențiile care îndeplineau cerințele juridice pentru deschiderea procedurii au fost anchetate de către Comisie.

               (469)

               Reclamantul a susținut că Comisia ar fi trebuit să stabilească o marjă de subvenție în ceea ce privește furnizarea de polisiliciu pentru o sumă mai mică decât cea adecvată pe baza informațiilor din plângere și a constatărilor ministerului comerțului din Statele Unite din cazul similar referitor la produse fotovoltaice. Comisia a anchetat acest program și, pe baza informațiilor primite de la producătorii-exportatori incluși în eșantion și de la guvernul RPC, a concluzionat că nu a existat niciun avantaj prin intermediul acestui program în cursul PA, în principal deoarece prețurile la import pentru polisiliciu au fost mai scăzute decât prețurile practicate de furnizorii din China. Se remarcă faptul că perioadele de anchetă pentru cazul SUA și pentru cazul de față au fost diferite.

               (470)

               De asemenea, reclamantul a susținut că Comisia ar fi trebuit să stabilească o marjă de subvenție în ceea ce privește furnizarea de energie electrică pentru o sumă mai mică decât cea adecvată. Acest argument a trebuit să fie respins. Comisia nu a găsit suficiente elemente de probă conform cărora producătorii-exportatori incluși în eșantion, cu excepția LDK, ar fi beneficiat de furnizarea preferențială de energie electrică în cursul PA.

               (471)

               Guvernul RPC a susținut că metodologia de calcul a Comisiei a avut ca rezultat „dubla contabilizare la nivelul calculării marjei antidumping și a marjei antisubvenție”. Potrivit guvernului RPC, Comisia ar fi trebuit să deducă marja de subvenție calculată pentru programul de asigurare a creditelor la export din marjele de dumping pe baza faptului că aceasta este o subvenție la export. Guvernul RPC a susținut, de asemenea, că Comisia ar fi trebuit să deducă din marja de dumping marjele de subvenție calculate pe baza valorilor de referință externe. Aceasta motivează că „partea de dumping calculată pe baza valorii normale din țara analoagă este, de fapt, aceeași subvenționare care a făcut obiectul unor măsuri compensatorii în cadrul anchetei antisubvenții desfășurate în paralel”. Niciuna dintre aceste afirmații nu ar fi avut vreun impact asupra nivelului măsurilor rezultate deoarece, în cazul de față, taxele combinate sunt limitate de marja de prejudiciu. De asemenea, guvernul RPC a confirmat acest lucru în observațiile la documentul de comunicare a constatărilor definitive. Prin urmare, nu a fost necesară abordarea conținutului acestor afirmații.

         3.6.   Valoarea subvențiilor pasibile de măsuri compensatorii

               (472)

               Valoarea subvențiilor pasibile de măsuri compensatorii în conformitate cu dispozițiile regulamentului de bază, exprimată ad valorem, pentru societățile anchetate, este cuprinsă în tabelul de mai jos:

                           Producător-exportator

                           Marja de subvenție definitivă

                           Wuxi Suntech Power Co. Ltd;
                           Luoyang Suntech Power Co. Ltd;
                           Suntech Power Co. Ltd;
                           Wuxi Sun-Shine Power Co. Ltd;
                           Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd; Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd,

                           4,9 %

                           Yingli Energy (China) Co. Ltd;
                           Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
                           Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
                           Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
                           Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
                           Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
                           Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd;
                           Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
                           Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd

                           6,3 %

                           Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd;
                           Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
                           Changzhou Youze Technology Co. Ltd;
                           Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
                           Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd

                           3,5 %

                           JingAo Solar Co. Ltd;
                           Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd,
                           JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd;
                           Shanghai Jinglong Solar Energy Technology Co. Ltd.;
                           Hefei JA Solar Technology Co. Ltd,

                           5,0 %

                           Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd;
                           LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd.;
                           LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd;
                           LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd,

                           11,5 %

                           Delsolar (Wujiang) Co. Ltd,

                              de minimis

                           Renesola Zhejiang Ltd
                           Renesola Jiangsu Ltd

                           4,6 %

                           Jinko Solar Co. Ltd și societățile afiliate

                           6,5 %

                           Alte societăți cooperante (anexa 1)

                           6,4 %

                           Toate celelalte societăți

                           11,5 %

               (473)

               În conformitate cu articolul 15 alineatul (3) din regulamentul de bază, marja de subvenție totală pentru societățile cooperante care nu au fost incluse în eșantion este calculată pe baza marjei de subvenție medii totale ponderate stabilite pentru societățile cooperante care au fost incluse în eșantion, adică 6,4 %.

               (474)

               Având în vedere nivelul ridicat de cooperare din partea producătorilor-exportatori chinezi, taxa aplicabilă „tuturor celorlalte societăți” a fost stabilită la nivelul celei mai ridicate taxe impuse societăților care au fost incluse în eșantion sau, respectiv, celor care au cooperat la anchetă. Taxa pentru „toate celelalte societăți” va fi aplicată societăților care nu au cooperat la anchetă.

         4.   PREJUDICIUL
   4.1.   Definiția industriei din Uniune și a producției Uniunii

               (475)

               Produsul similar este fabricat de aproximativ 215 producători din Uniune. Aceștia constituie industria din Uniune în sensul articolului 9 alineatul (1) din regulamentul de bază și vor fi denumiți în continuare „industria din Uniune”. Instituțiile au verificat afirmațiile părților interesate conform cărora a existat un număr mai mare; această verificare a arătat că eventualii producători suplimentari au fost, în realitate, mai ales producători-exportatori, importatorii afiliați acestora, distribuitori și instalatori.

               (476)

               Toate informațiile disponibile cu privire la industria din Uniune, inclusiv informațiile furnizate în plângere, datele macroeconomice furnizate de Europressedienst, o firmă independentă de consultanță (denumită în continuare „consultantul”) și răspunsurile verificate la chestionar ale producătorilor din Uniune incluși în eșantion au fost utilizate în scopul stabilirii producției totale în Uniune pentru perioada de anchetă, întrucât nu au fost disponibile informații publice complete privind producția. Întrucât modulele și celulele sunt importate în Uniune în cadrul unor poziții tarifare care acoperă și alte produse care nu fac obiectul prezentei anchete, iar volumele importate raportate sunt exprimate în tone, nu s-au putut utiliza statisticile Eurostat pentru a stabili volumul și valoarea importurilor, care s-au bazat pe datele furnizate de consultant. Atunci când a fost posibil, datele primite de la consultant au fost verificate încrucișat cu alte surse publice disponibile și cu răspunsurile verificate la chestionar.

               (477)

               Pe această bază, producția totală la nivelul Uniunii s-a estimat la aproximativ 4 GW pentru module și 2 GW pentru celule în cursul perioadei de anchetă.

               (478)

               Astfel cum se indică la considerentul (21) de mai sus, nouă producători din Uniune au fost selectați pentru includerea în eșantion, aceștia reprezentând 18 % — 21 % din producția totală de module din Uniune și 17 % — 24 % din producția totală de celule din Uniune.

               (479)

               Mai multe părți au contestat faptul că datele furnizate de consultant au fost folosite pentru a stabili, printre altele, producția Uniunii, capacitatea de producție a Uniunii, precum și alți indicatori macroeconomici privind prejudiciul referitori la industria din Uniune și datele privind importurile. Aceste părți au pus sub semnul întrebării independența consultantului, afirmând faptul că acesta se afla în legătură cu reclamantul. De asemenea, aceste părți au solicitat clarificări privind criteriile în baza cărora consultantul a fost selectat de Comisie și au contestat experiența acestuia în colectarea datelor economice legate de sectorul fotovoltaic. În această privință, s-a afirmat faptul că Comisia ar fi trebuit să își fondeze constatările pe datele din alte surse disponibile, în special cele ale unor institute de cercetare renumite. În cele din urmă, AFASE a făcut trimitere la Cele mai bune practici pentru prezentarea de dovezi economice și pentru colectarea de date în cazurile referitoare la aplicarea articolelor 101 și 102 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) și în cazurile de fuziune, în vederea contestării fiabilității datelor transmise de consultant.

               (480)

               În ceea ce privește prepusele legături dintre consultant și reclamant, părțile interesate relevante nu au transmis niciun element de probă care să demonstreze existența acestora. De asemenea, ancheta nu a scos la lumină nicio relație de o altă natură decât cea pur comercială. În urma comunicării constatărilor finale, o parte interesată a susținut că au existat indicii conform cărora elementele de probă prima facie furnizate în plângere de industria din Uniune reclamantă s-au bazat pe datele furnizate de către același consultant. Deși se recunoaște că constatările privind unii indicatori au fost, într-adevăr, similare cu elementele de probă furnizate în plângere, aceasta nu înseamnă neapărat că acestea au fost stabilite pe baza unei singure surse. În acest sens, plângerea furnizează diferitele surse utilizate. Prin urmare, argumentele în această privință au fost respinse.

               (481)

               Comisia a considerat adecvată utilizarea acestor servicii de consultanță în cadrul anchetei curente, dată fiind absența altor surse publice disponibile privind datele macroeconomice necesare, care să acopere întreaga piață a Uniunii, precum și datele privind importurile. Anterior selectării Europressedienst, Comisia a evaluat metodologia utilizată de consultant pentru colectarea datelor relevante, precum și capacitatea consultantului de a furniza datele necesare în mod separat pentru toate tipurile de produse și pentru întreaga perioadă luată în considerare.

               (482)

               În plus, în timpul anchetei, datele furnizate de consultant au fost contraverificate, după caz, cu alte surse disponibile și au fost confirmate. În această privință, s-a observat faptul că pe piață există mai multe societăți de cercetare specializate în colectarea de date statistice din domeniul energiei fotovoltaice, iar cifrele raportate nu sunt aproape niciodată identice. Acest fapt se datorează dificultății cu care se confruntă orice institut de cercetare în ceea ce privește obținerea unor cifre exacte și, prin urmare, indicatorii de piață raportați pentru sectorul fotovoltaic se vor baza întotdeauna pe estimări, independent de furnizorul acestor cifre. În acest context, exercițiul de verificare încrucișată efectuat de Comisie a constat în compararea tendințelor care rezultă din datele primite din partea consultantului cu tendințele care rezultă din aceleași date publicate de alte societăți de cercetare, de Centrul Comun de Cercetare al Comisiei (JRC) și de EPIA cu privire la același subiect, în cazul în care au fost disponibile. Nu s-au observat diferențe semnificative în urma exercițiului de verificare încrucișată, iar tendințele demonstrate de indicatorii vizați de verificarea încrucișată au fost similare. Constatările provizorii privind procedura antidumping nu s-au bazat, așadar, numai pe datele furnizate de consultant, ci și pe analiza și evaluarea acestor date, efectuate de Comisie. În plus, potrivit considerentului 8 de mai sus, după instituirea măsurilor antidumping provizorii, a avut loc o vizită de verificare la sediul consultantului. Comisia a efectuat un control la fața locului la sediul consultantului pentru verificarea fiabilității metodologiei și datelor furnizate. Controlul la fața locului a fost efectuat ca urmare a verificării încrucișate a datelor de către Comisie și pentru a obține o asigurare în plus în ceea ce privește fiabilitatea și calitatea datelor și metodologia aferentă. Verificarea la fața locului a fost considerată adecvată în raport cu principiul bunei administrări, chiar dacă respectivele date nu au fost furnizate de o parte interesată, ci de un consultant. În consecință, Comisia a primit noi asigurări cu privire la fiabilitatea datelor furnizate de consultant.

               (483)

               O parte a susținut că metodologia de verificare încrucișată utilizată de Comisie nu a fost explicată în mod suficient de detaliat și a solicitat ca alte surse utilizate pentru verificarea încrucișată să fie divulgate. Această parte a susținut, de asemenea, că, în orice caz, metodologia utilizată nu a fost valabilă deoarece au fost comparate numai tendințe din diverse surse și nu valori absolute.

               (484)

               În ceea ce privește celelalte surse utilizate în scopul verificării încrucișate a datelor furnizate de către consultant, acestea au fost rapoartele publicate de JRC și de EPIA cu privire la aceleași subiecte. Referitor la compararea datelor cu alte surse, se precizează că aceasta a arătat nu numai tendințe similare, ci și magnitudini similare. Prin urmare, s-a concluzionat că metodologia utilizată a fost corespunzătoare și argumentele în această privință au fost respinse.

               (485)

               Principala activitate a consultantului este colectarea de date legate de sectorul fotovoltaic și elaborarea unei baze de date actualizate privind societățile care activează în acest sector. Aceste date sunt publicate în reviste specializate din domeniul energiei fotovoltaice, fiind folosite, de asemenea, de societăți individuale pentru care consultantul desfășoară activități de cercetare specializată. Baza de date elaborată de Europressedienst este periodic actualizată și republicată. În plus, consultantul are mai mulți ani de experiență în acest sector. Mai exact, metodologia consultantului vizează colectarea, verificarea încrucișată și cumularea informațiilor folosind surse diferite disponibile pe piață. În acest scop, consultantul colectează date prin intermediul chestionarelor standard trimise societăților incluse în baza de date sau prin convorbiri telefonice, în special de la producătorii din Uniune, sau cu ocazia târgurilor specializate, îndeosebi de la producătorii din țări terțe. Atunci când informațiile nu pot fi obținute prin canalele menționate, Europressedienst verifică rapoartele financiare ale societăților din sectorul fotovoltaic sau cooperează în mod liber cu alte institute de cercetare, în vederea obținerii sau a verificării încrucișate a datelor. S-a verificat faptul că aceste surse au fost utilizate de consultant în cadrul activității sale cotidiene. În lumina celor de mai sus, s-a considerat adecvată utilizarea serviciilor Europressedienst în cadrul anchetei actuale, pretențiile părților în această privință fiind, așadar, respinse.

               (486)

               În ceea ce privește Cele mai bune practici pentru prezentarea de dovezi economice, publicate de serviciile competente ale Comisiei (denumite în continuare „Cele mai bune practici”), ar trebui menționate următoarele observații. În primul rând, acesta este un document care nu poate angaja Comisia, deoarece nu a fost adoptat de colegiu, ci a fost publicat de serviciul competent cu scopul de a oferi părților recomandări cu privire la modul de prezentare a dovezilor economice. În al doilea rând, Cele mai bune practici se referă la prezentarea analizei economice și a datelor utilizate în anchetele privind concurența efectuate în temeiul articolelor 101 și 102 din TFUE și în cazurile de concentrări economice. Normele aplicabile, standardele de probă și competențele de investigare ale Comisiei în aceste cazuri de concurență nu pot fi comparate cu anchetele de apărare comercială, în cazul cărora se aplică un set de norme cu totul diferit.

               (487)

               Mai multe părți au contestat metodologia folosită de consultant, susținând faptul că aceasta nu ar corespunde standardelor științifice recunoscute. Cu toate acestea, după cum s-a menționat la considerentul (481) de mai sus, metodologia a fost evaluată, iar datele rezultate au fost verificate încrucișat și controlate, fiind, drept urmare, considerate în concordanță cu alte date publicate și, astfel, în mod rezonabil, fiabile. Punctele specifice menționate de anumite părți interesate au fost clarificate la nivel bilateral și puse la dispoziția părților interesate în fișierul deschis al anchetei.

               (488)

               CCCME a afirmat că metodologia de agregare a datelor nu a fost clarificată. Acest punct de vedere a fost respins, întrucât informațiile relevante au fost puse la dispoziția tuturor părților interesate în fișierul deschis pe care acestea îl pot consulta.

               (489)

               După comunicarea constatărilor finale, mai multe părți au reiterat preocupările lor cu privire la selectarea consultantului de către Comisie și privind calitatea datelor furnizate. În această privință, s-a susținut că datele consultantului pot fi comandate și achiziționate pe o bază ad hoc, pentru a răspunde cererilor identificate în mod specific ale clienților potențiali și, prin urmare, pot să nu fie obiective. De asemenea, CCCME a contestat faptul că datele colectate de către consultant pot fi considerate ca elemente de probă pozitive în sensul articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază, deoarece datele au fost, în mare măsură, bazate pe ipoteze și estimări. În plus, s-a susținut că datele furnizate nu au fost justificate suficient prin elemente de probă din dosar și că nu au avut un caracter afirmativ, obiectiv și ușor de verificat.

               (490)

               În ceea ce privește aceste afirmații, se face trimitere la considerentele (481) — (482) de mai sus, unde au fost furnizate informații suplimentare privind selecția consultantului. În plus, se remarcă faptul că Comisia a angajat un consultant pe baza celor mai bune informații disponibile în acel moment și în deplină conformitate cu Regulamentul financiar al Comisiei aplicabil procedurii. În plus, se reamintește că a fost extrem de importantă capacitatea consultantului de a furniza toate datele necesare în timp util, întrucât Comisia a fost obligată să respecte termenele legale pentru publicarea constatărilor provizorii privind ancheta în curs de desfășurare.

               (491)

               În ceea ce privește calitatea datelor furnizate și dacă acestea pot fi considerate elemente de probă pozitive în conformitate cu articolul 3 alineatul (2) din regulamentul de bază, astfel cum se menționează mai sus în considerentul (482), metodologia consultantului de colectare a datelor a fost examinată și s-a constatat că aceasta a avut o calitate satisfăcătoare. În plus, după cum s-a menționat mai sus în același considerent, datele furnizate de către consultant au fost confruntate cu alte surse, atunci când a fost posibil, și s-a constatat că acestea sunt suficient de exacte. În cele din urmă, se remarcă faptul că consultantul deține o bază de date care este actualizată periodic, independent de necesitățile și cererile clienților. Aceeași bază de date este utilizată pentru a agrega și pentru a furniza statistici privind sectorul fotovoltaic diferiților clienți și, prin urmare, afirmația potrivit căreia datele nu au fost obiective a trebuit să fie respinsă.

               (492)

               După comunicarea constatărilor finale, o parte interesată a susținut că Comisia nu a dezvăluit sursele, metodologia utilizată și societățile cu care consultantul a cooperat pentru compilarea datelor macroeconomice furnizate. O altă parte interesată a repetat că metodologia aplicată de către consultant sugerează obținerea unor rezultate inexacte. Mai multe părți interesate au solicitat informații suplimentare privind metodologia utilizată de către consultant, cum ar fi media ratei răspunsurilor la chestionare/interviuri, procentajul de date culese prin fiecare canal, modul în care acestea au fost verificate, aproximările/ipotezele utilizate pentru a genera datele, numărul de societăți pentru care au fost efectuate aproximări și cel puțin un interval al numărului de angajați ai consultantului.

               (493)

               În ceea ce privește aceste afirmații, se precizează că în urma instituirii măsurilor provizorii, Comisia a furnizat părților interesate metodologia și sursele utilizate de către consultant pentru agregarea datelor și a răspuns la întrebările specifice ale părților interesate în această privință ca urmare a comunicării constatărilor antidumping provizorii. Solicitările de informații suplimentare ale părților interesate în cauză în urma comunicării constatărilor finale sunt considerate ca fiind satisfăcute de informațiile puse la dispoziție după instituirea taxelor provizorii, în măsura în care limitările privind confidențialitatea au permis acest lucru. În plus, trebuie subliniat faptul că Comisia a verificat la fața locului modul în care datele au fost colectate și agregate de către consultant, precum și ipotezele subiacente de agregare a datelor. Rezultatele verificării au fost satisfăcătoare, iar Comisia s-a asigurat de caracterul rezonabil al ipotezelor de bază și de calitatea datelor furnizate de către consultant. În plus, părțile nu au contestat datele, ca atare.

               (494)

               După comunicarea constatărilor finale, o altă parte a solicitat clarificări cu privire la numărul de producători din Uniune luați în considerare de către consultant în colectarea datelor sale și cu privire la suprapunerea dintre aceștia și aproximativ 215 producători din Uniune cunoscuți Comisiei. În acest sens, se clarifică faptul că producătorii din Uniune luați în considerare de către consultant sunt, în mare măsură, aceiași cu cei cunoscuți ca reprezentând industria din Uniune în prezenta ancheta și menționați în considerentul (475) de mai sus.

               (495)

               După comunicarea constatărilor finale, o parte a susținut că Comisia a efectuat analiza prejudiciului în mod inconsecvent deoarece aceasta a fost efectuată separat pentru module și celule în timp ce calculele marjei de prejudiciu și a marjei de subvenție au fost stabilite ca medie ponderată pentru module și celule, luate împreună. În acest sens, se remarcă faptul că, deși indicatorii au fost prezentați separat pentru fiecare tip de produs, concluziile obținute pentru fiecare indicator se referă la produsul care face obiectul anchetei, în ansamblu. Se reamintește, de asemenea, faptul că modulele și celulele sunt unul și același produs și, prin urmare, marjele de subvenție și nivelul de eliminare a prejudiciului au fost stabilite pe această bază. Prin urmare, afirmația a fost respinsă.

               (496)

               În fine, o altă parte a afirmat că calculul valorilor indicatorilor macroeconomici în cursul PA a fost întemeiat în mod greșit pe baza unei simple medii între anii 2011 și 2012, deoarece această metodologie nu ar fi obiectivă și nu ar conduce la rezultate care să reflecte realitatea în cursul PA. Se clarifică faptul că o simplă medie a datelor a fost folosită doar în cazul în care au existat tendințe similare în perioadele în cauză. În cazul în care tendințele au fost diferite, metodologia a fost adaptată în consecință prin luarea în considerare a realității de pe piață. Partea în cauză nu a oferit detalii cu privire la măsura în care rezultatele metodologiei utilizate nu ar reflecta realitatea de pe piață. Prin urmare, aceste afirmații au fost respinse.

         4.2.   Stabilirea pieței relevante a Uniunii

               (497)

               O parte din industria din Uniune este integrată pe verticală și o parte importantă din producția industriei din Uniune a fost destinată utilizării captive, în special producția de celule.

               (498)

               Pentru a stabili dacă industria din Uniune a suferit prejudicii importante și pentru a se determina consumul și alți indicatori economici, s-a analizat dacă și în ce măsură utilizarea ulterioară a producției industriei din Uniune a produsului similar (utilizare „captivă”) a trebuit luată în considerare.

               (499)

               Pentru a oferi o imagine cât mai completă a situației industriei din Uniune, au fost analizate date pentru întreaga activitate a produsului similar și s-a stabilit în consecință dacă producția a fost destinată utilizării captive sau pieței libere.

               (500)

               S-a constatat că următorii indicatori economici privind industria din Uniune ar trebui analizați prin raportare la întreaga activitate (inclusiv utilizarea captivă a industriei din Uniune): consumul, volumul de vânzări, producția, capacitatea de producție, rata de utilizare a capacității de producție, creșterea, investițiile, stocurile, ocuparea forței de muncă, productivitatea, fluxul de numerar, randamentul investițiilor, capacitatea de a mobiliza capital și importanța valorii subvențiilor care sunt pasibile de măsuri compensatorii. Acest lucru se datorează faptului că ancheta a arătat că acești indicatori ar putea fi analizați în mod rezonabil prin raportare la întreaga activitate, deoarece producția destinată utilizării captive a fost, de asemenea, afectată de concurența importurilor din țara în cauză. În continuare, piața captivă și piața liberă luate împreună sunt denumite „piața totală”.

               (501)

               În ceea ce privește rentabilitatea, analiza s-a concentrat asupra pieței libere, deoarece s-a constatat că prețurile de pe piața captivă nu reflectă întotdeauna prețurile pieței și nu au avut un impact asupra acestui indicator.

               (502)

               Mai multe părți au susținut faptul că prejudiciul ar fi trebuit evaluat în mod separat pentru piața captivă și pentru cea liberă. O parte a afirmat că datele referitoare la celulele destinate utilizării captive ar fi trebuit excluse din evaluarea prejudiciului, pentru că nu au fost afectate de importurile subvenționate.

               (503)

               Ancheta a arătat faptul că producătorii din Uniune integrați pe verticală au fost forțați să importe produse subvenționate (celule) și să înceteze producția acestor produse care se realiza la costuri mai ridicate decât prețul de import, ca o consecință a presiunii exercitate de importurile subvenționate asupra prețurilor. În plus, ancheta a relevat și faptul că piața liberă și piața captivă au afișat aceleași tendințe la nivelul prețurilor, ceea ce indică, de asemenea, faptul că acestea au fost afectate în egală măsură de importurile în cauză.

               (504)

               După comunicarea constatărilor finale, mai multe părți au reiterat afirmația conform căreia Comisia nu a reușit să furnizeze o analiză adecvată și motivată a pieței captive sau motivul pentru care nu a fost efectuată o analiză separată. Una dintre părți a afirmat că nu a fost furnizată nicio informație cu privire la semnificația producției Uniunii destinate utilizării captive. În plus, s-a afirmat faptul că considerentul (106) din regulamentul antidumping provizoriu, care a concluzionat că prețurile de pe piața captivă nu au reflectat întotdeauna prețurile pieței, a contrazis concluziile stabilite în considerentul (503) de mai sus, conform cărora piața liberă și piața captivă au prezentat tendințe similare ale prețurilor.

               (505)

               Se observă, în primul rând, că considerentul (105) din regulamentul antidumping provizoriu stabilește motivele pentru care s-a considerat necesar să se analizeze indicatorii de prejudiciu (cu excepția rentabilității) care se referă la activitatea totală a industriei din Uniune, inclusiv la utilizarea captivă. În acest sens, se reamintește faptul că, astfel cum este prevăzut în același considerent, ancheta a arătat că producția destinată utilizării captive a fost, de asemenea, afectată de concurența importurilor din RPC, ceea ce nu a fost contestat, ca atare, de către părțile interesate în cauză. Prin urmare, afirmația că nu au fost furnizate explicații în ceea ce privește motivul pentru care nu a existat o analiză separată a trebuit să fie respinsă. De asemenea, așa cum rezultă din această concluzie, se respinge afirmația conform căreia ar fi trebuit să se realizeze o astfel de analiză separată a pieței captive.

               (506)

               În al doilea rând, deși pe baza celor de mai sus semnificația producției destinate utilizării captive nu a fost considerată un element esențial, se observă că producția Uniunii de celule destinate utilizării captive a reprezentat aproximativ jumătate din producția totală în PA. În cele din urmă, se clarifică faptul că, chiar dacă prețurile de pe piața captivă nu reflectă prețurile de pe piața liberă, acest lucru nu este, neapărat, în contradicție cu faptul că ambele prețuri au urmat aceleași tendințe, deoarece acestea pot fi în continuare la niveluri diferite sau variațiile prețurilor pot fi la un nivel mai ridicat sau mai scăzut și, prin urmare, pot prezenta o imagine diferită. Pe baza constatărilor de mai sus, afirmațiile privind piața captivă au fost respinse.

               (507)

               Părțile în cauză nu au furnizat informații care să fi putut infirma această constatare. Din aceste motive, argumentele în acest sens au fost respinse.

         4.3.   Consumul la nivelul Uniunii

               (508)

               Consumul din Uniune a fost alcătuit din volumul total al importurilor de produs în cauză și volumul total al vânzărilor produsului similar în Uniune, inclusiv cele destinate utilizării captive. Nu au fost disponibile date complete privind totalul vânzărilor industriei din Uniune pe piața Uniunii. În plus, importurile în Uniune au fost înregistrate la poziții tarifare care acoperă și alte produse care nu fac obiectul prezentei anchete, iar volumele importurilor Eurostat raportate au fost exprimate în tone. În consecință, datele Eurostat nu au putut fi utilizate pentru a stabili volumul și valoarea importurilor. Prin urmare, consumul din Uniune s-a bazat pe datele furnizate de consultant, astfel cum se indică mai sus, fiind verificate încrucișat cu datele provenite din surse publice, precum studii de piață și studii puse la dispoziția publicului, precum și cu răspunsurile verificate la chestionar.

               (509)

               Consumul în Uniune a evoluat după cum urmează:
               Tabelul 1-a
               Consumul de module în Uniune (în MW)

                           2009

                           2010

                           2011

                           PA

                           Piața totală

                           5 465

                           12 198

                           19 878

                           17 538

                              Indice (2009 = 100)

                              100

                              223

                              364

                              321

                              Sursă: Europressedienst

               Tabelul 1-b
               Consumul de celule în Uniune (în MW)

                           2009

                           2010

                           2011

                           PA

                           Piața totală

                           2 155

                           3 327

                           4 315

                           4 021

                              Indice (2009 = 100)

                              100

                              154

                              200

                              187

                              Sursă: Europressedienst

               (510)

               În perioada luată în considerare, consumul total al Uniunii a crescut cu 221 % pentru module și cu 87 % pentru celule, între 2009 și PA, dar a scăzut în PA comparativ cu 2011. În termeni globali, consumul produsului care face obiectul anchetei în Uniune a crescut în mod semnificativ în comparație cu nivelul său din 2009.

               (511)

               O parte interesată a susținut faptul că datele privind consumul în Uniune al produsului vizat de anchetă variază în mod considerabil, în funcție de sursa utilizată. Această parte a afirmat că date fiabile nu pot fi stabilite decât pe baza informațiilor colectate de la instituții specializate sau centre de cercetare. Având în vedere explicațiile și concluziile formulate la considerentele (481) — (483) de mai sus, cu privire la fiabilitatea datelor furnizate de consultantul implicat în anchetă, acest argument a fost respins.

               (512)

               Aceeași parte a susținut faptul că respectivul consum al Uniunii nu ar trebui stabilit prin simpla adunare a capacităților de producție de module disponibile în Uniune, ci, mai degrabă, consumul de module pentru propriile proiecte ale industriei din Uniune ar trebui dedus din acesta. Acest argument a fost respins, întrucât consumul de module a fost stabilit pe baza capacităților nou-instalate în Uniune. Aceasta este o practică uzuală pentru stabilirea consumului de module. În ceea ce privește celulele, consumul a fost stabilit pe baza producției de module din Uniune.

               (513)

               O altă parte a susținut că metodologia descrisă de către consultant recunoaște dificultatea stabilirii unor cifre fiabile privind consumul. În continuare, s-a susținut că datele de import, precum și vânzările la export ale industriei din Uniune, s-au bazat fie pe estimări care nu puteau fi verificate, fie pe date incomplete, și că verificarea încrucișată efectuată de Comisie nu a fost suficientă pentru a putea concluziona că aceste date au fost, într-adevăr, fiabile și exacte.

               (514)

               Astfel cum s-a menționat deja în considerentele (481) — (482) de mai sus, calitatea datelor și a metodologiilor utilizate pentru a le colecta a fost verificată de către Comisie în timpul unei vizite la fața locului, pe baza căreia s-a considerat că metodologiile utilizate au fost corespunzătoare și rezultatele exacte și suficient de fiabile. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă.

         4.4.   Importurile provenite din țara în cauză
   4.4.1.   Volumul și cota de piață a importurilor originare din țara în cauză

               (515)

               Importurile în Uniune din țara în cauză au evoluat astfel cum se descrie în tabelul de mai jos. Cifrele sunt raportate numai în indecși și în intervale procentuale, din motive de confidențialitate, deoarece importurile efectuate de producătorul-exportator pentru care nu au fost constatate subvenții, astfel cum se menționează la considerentul (472) de mai sus, au fost deduse din totalul importurilor din RPC.
               Tabelul 2-a
               Importurile de module din RPC (în MW)

                           2009

                           2010

                           2011

                           PA

                           Volumul importurilor din RPC

                              Indice (2009 = 100)

                              100

                              251

                              462

                              408

                           Cota de piață din piața totală

                           60 % — 65 %

                           68 % — 73 %

                           75 % — 80 %

                           78 % — 83 %

                              Sursă: Europressedienst

               Tabelul 2-b
               Importurile de celule din RPC (în MW)

                           2009

                           2010

                           2011

                           PA

                           Volumul importurilor din RPC

                              Indice (2009 = 100)

                              100

                              273

                              491

                              506

                           Cota de piață din piața totală

                           5 % — 10 %

                           12 % — 17 %

                           17 % — 22 %

                           22 % — 27 %

                              Sursă: Europressedienst

               (516)

               În perioada luată în considerare, volumul importurilor în Uniune din țara în cauză a crescut în mod considerabil, cu aproximativ 300 % pentru module și cu peste 400 % pentru celule. Acest lucru a condus la creșteri semnificative ale cotelor de piață ale importurilor din țara în cauză în Uniune. Mai precis, cotele de piață ale importurilor din țara în cauză au crescut de la [60 % — 65 %] la [78 % — 83 %] pentru module și de la [5 % — 10 %] la [22 % — 27 %] pentru celule. În termeni globali, importurile de produs în cauză din RPC au crescut în mod semnificativ, ca volum și cotă de piață, între 2009 și PA.

               (517)

               Ar trebui remarcat faptul că creșterea importurilor din țara în cauză a fost mult mai puternică decât creșterea consumului din Uniune pentru produsul în cauză. În consecință, producătorii-exportatori au putut beneficia de creșterea consumului din Uniune, iar poziția lor pe piață a devenit mai puternică datorită cotelor de piață mai mari.

               (518)

               O parte interesată a susținut faptul că datele privind volumul importurilor produsului vizat de anchetă variază în mod considerabil, în funcție de sursa utilizată. Această parte a afirmat că date fiabile nu pot fi stabilite decât pe baza informațiilor colectate de la instituții specializate sau centre de cercetare. Având în vedere explicațiile și concluziile formulate la considerentele (481) — (483) de mai sus, cu privire la fiabilitatea datelor utilizate în anchetă, acest argument a fost respins.

               (519)

               După comunicarea constatărilor finale, o parte interesată a contestat metodologia de determinare a valorii totale a importurilor din RPC, afirmând că aceasta ar fi fost bazată pe tranzacții efectuate la nivelul CIF, înainte de vămuire și, prin urmare, este îndoielnic faptul că aceste tranzacții au fost destinate consumului în Uniune. În ceea ce privește această afirmație, se precizează că valoarea totală a importurilor din RPC, astfel cum a fost furnizată de consultant, nu a fost utilizată pentru constatări și că numai volumele importurilor și prețurile de import au fost determinate în cursul anchetei. Deoarece metodologia de determinare a prețurilor de import nu a fost contestată ca atare de către partea interesată în cauză, se face trimitere la constatările relevante din considerentele (520) — (528) de mai jos. Prin urmare, afirmația de mai sus a fost respinsă.

         4.4.2.   Prețurile importurilor și subcotarea prețului

               (520)

               Prețul mediu al importurilor în Uniune din țara în cauză a evoluat după cum urmează:
               Tabelul 3-a
               Prețul de import al modulelor din RPC (în EUR/kW)

                           2009

                           2010

                           2011

                           PA

                           Prețuri de import

                           2 100

                           1 660

                           1 350

                           764

                              Indice (2009 = 100)

                              100

                              79

                              64

                              36

                              Sursă: Europressedienst și răspunsuri verificate la chestionarul din cadrul eșantionului

               Tabelul 3-b
               Prețul de import al celulelor din RPC (în EUR/kW)

                           2009

                           2010

                           2011

                           PA

                           Prețuri de import

                           890

                           650

                           620

                           516

                              Indice (2009 = 100)

                              100

                              73

                              70

                              58

                              Sursă: Europressedienst și răspunsuri verificate la chestionar

               (521)

               Prețul mediu de import pentru module și celule din RPC a scăzut în mod semnificativ în cursul perioadei luate în considerare. Pentru module, prețul mediu de import a scăzut cu 64 %, de la 2 100 EUR/kW în 2009 la 764 EUR/kW în perioada de anchetă. Similar, prețul mediu de import al celulelor din RPC a scăzut cu 42 %, de la 890 EUR/kW la 516 EUR/kW.

               (522)

               În termeni globali, prețul produsului în cauză a scăzut semnificativ între 2009 și PA.

               (523)

               Un importator cooperant neafiliat a susținut faptul că prețurile de import ar fi trebuit stabilite pe baza importurilor produsului în cauză în Uniune, așa cum a indicat acest importator în timpul anchetei. Cu toate acestea, datele furnizate de acest importator în timpul anchetei au reprezentat numai o parte din totalul importurilor în Uniune și nu s-au putut formula concluzii semnificative pe această bază cu privire la prețul mediu de import al tuturor importurilor din RPC în întreaga perioadă examinată, care acoperă mai mulți ani. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă.

               (524)

               O altă parte a afirmat că metodologia de determinare a prețurilor nu a fost explicată, în special cu privire la modul în care datele din diverse surse au fost compilate și reconciliate. În plus, s-a susținut că costurile de import ar fi trebuit să se bazeze pe informațiile verificate colectate pe parcursul anchetei, mai degrabă decât pe estimări.

               (525)

               Se consideră că metodologia pusă la dispoziția părților interesate este suficient de completă pentru a înțelege modul în care au fost stabilite cifrele. În ceea ce privește costurile de „import”, se clarifică faptul că a fost efectuată o ajustare a prețurilor la fața locului pentru a se ajunge la prețurile CIF. Estimarea făcută a fost confirmată cu datele colectate în timpul anchetei.

               (526)

               Pentru a putea determina subcotarea prețurilor în perioada de anchetă, prețurile de vânzare medii ponderate pe tip de produs practicate de către producătorii din Uniune incluși în eșantion, percepute de la clienții neafiliați de pe piața Uniunii, ajustate la un nivel franco fabrică, au fost comparate cu prețurile medii ponderate corespondente pe tip de produs pentru importurile de la producătorii-exportatori chinezi care au cooperat, practicate în relația cu primul client independent de pe piața Uniunii, stabilite pe o bază CIF și ajustate în mod corespunzător în ceea ce privește costurile ulterioare importului, respectiv costurile de vămuire, de manipulare și de încărcare. Au fost utilizate costurile medii ulterioare importului ale importatorilor de module incluși în eșantion, odată ce datele lor au devenit disponibile.

               (527)

               Prețurile au fost comparate în funcție de tip, având în vedere tranzacții la același nivel comercial, și ajustate în mod adecvat, când a fost necesar și după deducerea rabaturilor și a reducerilor. Rezultatul comparației, exprimat ca procent din cifra de afaceri a producătorilor din Uniune incluși în eșantion în cursul PA, a indicat o subcotare medie ponderată a marjelor de [19,8 % — 37,5 %] pentru module, de [12,6 % — 53,8 %] pentru celule și de [19,8 % — 37,5 %] în termeni globali pentru produsul în cauză.

               (528)

               Ar trebui observat faptul că, în cazul unui producător-exportator inclus în eșantion, s-a calculat o subcotare negativă a prețului pentru celule. Totuși, întrucât cantitățile exportate nu au fost semnificative, acest fapt nu poate fi considerat reprezentativ. În plus, un alt producător-exportator inclus în eșantion a contestat sursa ajustării din celule monocristaline în celule pluricristaline, fără a-și susține însă punctul de vedere. Într-adevăr, ajustarea specifică nu a fost contestată de producătorul-exportator și nici nu au fost furnizate informații sau dovezi noi, afirmația fiind, prin urmare, respinsă.

         4.5.   Situația economică a industriei din Uniune
   4.5.1.   Generalități

               (529)

               În temeiul articolului 8 alineatul (4) din regulamentul de bază, Comisia a examinat toți factorii și indicii economici relevanți care influențează situația industriei din Uniune. Astfel cum se menționează la considerentele (14) — (22) de mai sus, a fost utilizată eșantionarea pentru examinarea prejudiciului suferit de industria din Uniune.

               (530)

               În scopul analizei prejudiciului, Comisia a făcut distincția între indicatorii privind prejudiciul macroeconomici și cei microeconomici. Comisia a analizat indicatorii macroeconomici pentru perioada luată în considerare pe baza datelor obținute de la consultantul independent menționat, astfel cum au fost verificate încrucișat, ori de câte ori a fost posibil, cu alte surse disponibile, precum și din răspunsurile verificate la chestionar ale producătorilor din Uniune incluși în eșantion. Comisia a analizat indicatorii microeconomici pe baza răspunsurilor verificate la chestionar ale producătorilor din Uniune incluși în eșantion.

               (531)

               În scopul prezentei anchete, au fost evaluați următorii indicatori macroeconomici, pe baza informațiilor referitoare la toți producătorii de produs similar din Uniune: producția, capacitatea de producție, rata de utilizare a capacității, volumul vânzărilor, cota de piață, creșterea, ocuparea forței de muncă, productivitatea, importanța valorii subvențiilor care sunt pasibile de măsuri compensatorii și redresarea în urma practicilor de subvenționare sau de dumping anterioare.

               (532)

               Următorii indicatori microeconomici au fost evaluați pe baza informațiilor legate de producătorii din Uniune incluși în eșantion care fabrică produsul similar: prețurile unitare medii, costul unitar, costurile cu forța de muncă, stocurile, rentabilitatea, fluxul de numerar, investițiile, randamentul investițiilor și capacitatea de a mobiliza capital.

               (533)

               O parte interesată a susținut că condițiile de piață pentru produsul în cauză diferă de la un stat membru la altul și că, prin urmare, analiza prejudiciului ar trebui realizată la nivelul fiecărui stat membru în parte. Această afirmație nu a fost susținută cu probe. În plus, ancheta nu a evidențiat niciun fel de circumstanțe speciale care să justifice o analiză a prejudiciului pentru fiecare stat membru în mod individual. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă.

               (534)

               Unele părți au pus sub semnul întrebării fiabilitatea generală a indicatorilor macroeconomici privind prejudiciul utilizați de Comisie în scopul anchetei. Acestea au susținut faptul că tendințele stabilite pentru o serie de indicatori diferă de tendințele acelorași indicatori stabilite în cazul producătorilor din Uniune incluși în eșantion. S-au menționat în mod special producția Uniunii, productivitatea, vânzările, costurile medii cu forța de muncă și ocuparea forței de muncă.

               (535)

               S-au stabilit indicatori macroeconomici în legătură cu toți producătorii din Uniune. În cazul în care au fost compilate date identice pentru producători individuali din Uniune sau pentru un grup de producători din Uniune (de exemplu, producătorii din Uniune incluși în eșantion), tendințele nu sunt neapărat identice, dat fiind, de exemplu, faptul că, într-o astfel de comparație, nu este luată în considerare ponderea fiecărei societăți avute în vedere. Prin urmare, rezultatele exercițiului de comparare a indicatorilor macroeconomici pentru toți producătorii Uniunii și a indicatorilor pentru producătorii din Uniune incluși în eșantion nu sunt neapărat semnificative și nu permit formularea unei concluzii privind fiabilitatea unui set de date sau a altuia. În orice caz, atunci când se compară tendințele indicatorilor macroeconomici aplicați industriei din Uniune cu aceeași indicatori consolidați care vizează producătorii din Uniune incluși în eșantion, pot fi remarcate diferențe la nivelul tendințelor pentru mai mulți indicatori, precum producția, capacitatea de producție, volumul de vânzări, ocuparea forței de muncă și productivitatea industriei din Uniune între 2011 și PA. În cazul tuturor acestor indicatori, producătorii din Uniune incluși în eșantion au înregistrat rezultate mai bune decât industria din Uniune în general. Motivul acestei evoluții este faptul că în PA mulți producători din Uniune, care nu sunt incluși în eșantion, și-au încetat producția sau au intrat în faliment, generând astfel un impact negativ asupra indicatorului macroeconomic calculat la nivelul Uniunii. Prin urmare, aceste afirmații au fost respinse.

               (536)

               O parte interesată a susținut faptul că respectiva concluzie, astfel cum este formulată la considerentul (153) din regulamentul antidumping provizoriu, referitoare la faptul că analiza situației industriei din Uniune a indicat o tendință descendentă clară la nivelul tuturor indicatorilor principali privind prejudiciul, s-a bazat pe datele furnizate de consultant. În această privință, s-a clarificat faptul că, pe de o parte, indicatorii macroeconomici menționați în tabelele 4-a — 6-c din regulamentul antidumping provizoriu s-au bazat pe datele obținute de la consultant și verificate încrucișat, ori de câte ori a fost posibil, cu alte surse disponibile. Pe de altă parte, indicatorii macroeconomici menționați în tabelele 7-a — 11-c din regulamentul antidumping provizoriu s-au bazat pe datele colectate de la producătorii din Uniune incluși în eșantion și verificate la fața locului de către Comisie. Ar trebui remarcat, de asemenea, că factorii determinanți pentru situația prejudiciabilă a industriei din Uniune, precum nivelurile rentabilității industriei din Uniune, prețul mediu de vânzare în Uniune, dar și calculele aferente subcotării prețurilor, s-au bazat pe datele colectate de la producătorii Uniunii incluși în eșantion și de la producătorii-exportatori care au făcut obiectul unor verificări la fața locului. Prin urmare, afirmația de mai sus a fost respinsă.

         4.5.2.   Indicatori macroeconomici
   4.5.2.1.   Producția, capacitatea de producție și gradul de utilizare a capacității de producție

               (537)

               Totalul producției din Uniune, capacitatea de producție și rata de utilizare a acestei capacități au evoluat după cum urmează pe parcursul perioadei luate în considerare:
               Tabelul 4-a
               Module — producție, capacitate de producție și rata de utilizare a capacității de producție (MW)

                           2009

                           2010

                           2011

                           PA

                           Volumul producției

                           2 155

                           3 327

                           4 315

                           4 021

                              Indice (2009 = 100)

                              100

                              154

                              200

                              187

                           Capacitatea de producție

                           4 739

                           6 983

                           9 500

                           9 740

                              Indice (2009 = 100)

                              100

                              147

                              200

                              206

                           Rata de utilizare a capacității

                           45 %

                           48 %

                           45 %

                           41 %

                              Sursă: Europressedienst

               Tabelul 4-b
               Celule — producție, capacitate de producție și rata de utilizare a capacității de producție (MW)

                           2009

                           2010

                           2011

                           PA

                           Volumul producției

                           1 683

                           2 376

                           2 723

                           2 024

                              Indice (2009 = 100)

                              100

                              141

                              162

                              120

                           Capacitatea de producție

                           2 324

                           3 264

                           3 498

                           3 231

                              Indice (2009 = 100)

                              100

                              140

                              151

                              139

                           Rata de utilizare a capacității

                           72 %

                           73 %

                           78 %

                           63 %

                              Sursă: Europressedienst

               (538)

               Producția totală de module din Uniune a crescut cu 87 % în cursul perioadei luate în considerare. Producția a atins un vârf în 2011 și apoi a scăzut în cursul PA. Producția de module a Uniunii a sporit într-un ritm mult mai lent decât creșterea consumului, care a crescut de peste trei ori în cursul aceleiași perioade. În contextul unei creșteri semnificative a consumului, producătorii din Uniune și-au dublat capacitatea de producție pentru module în cursul perioadei luate în considerare. Cu toate acestea, în pofida nivelurilor mai ridicate de producție, rata de utilizare a capacității industriei din Uniune a scăzut cu 4 puncte procentuale, ajungând la numai 41 % în cursul perioadei de anchetă.

               (539)

               Producția de celule din Uniune a crescut cu 20 % în termeni globali în cursul perioadei luate în considerare. Aceasta a atins un vârf în 2011 și apoi a scăzut în cursul PA. Producția de celule din Uniune a urmat tendința consumului din Uniune, cu o creștere mai lentă până în 2011 și apoi o scădere mai pronunțată în cursul perioadei de anchetă. Similar evoluției consumului din Uniune, capacitatea industriei din Uniune a sporit mai întâi cu 51 % până în 2011, ca ulterior să scadă în cursul PA. În termeni globali, capacitatea a crescut cu 39 % în cursul perioadei luate în considerare. Rata de utilizare a capacității a crescut până în 2011, atingând o valoare maximă de 78 %, iar apoi a scăzut cu 15 puncte procentuale în PA. Global, rata de utilizare a capacității industriei producătoare de celule din Uniune a scăzut în perioada luată în considerare, ajungând la 63 % în cursul PA.

               (540)

               Prin urmare, industria din Uniune și-a mărit capacitatea ca răspuns la creșterea consumului. Cu toate acestea, nivelurile de producție ale industriei din Uniune au crescut într-un ritm mult mai lent decât consumul, fapt ce a condus la o scădere a ratelor de utilizare a capacității pentru produsul în cauză în cursul perioadei luate în considerare.

               (541)

               AFASE a susținut faptul că volumul de producție stabilit pentru module și celule la considerentul (537) de mai sus, precum și capacitatea de producție a industriei din Uniune pentru module și celule indicată la același considerent au fost supraestimate și a furnizat date din alte surse (de exemplu, EPIA, IMS și BNEF) care indicau volume mai scăzute. Aceste cifre sunt cele menționate la considerentul (537) de mai sus.

               (542)

               Volumul de producție stabilit la considerentul (537) de mai sus se bazează pe informații care acoperă atât societățile cotate la bursă, cât și cele necotate. Evoluția producției Uniunii, astfel cum se arată la considerentul (537) de mai sus, corespunde, în plus, evoluției consumului în Uniune, menționată la considerentul (509). În schimb, datele furnizate de AFASE cu privire la volumele de producție au arătat tendințe diferite în ceea ce privește consumul Uniunii, astfel cum se arată la considerentul (509), și statisticile privind consumul Uniunii, publicate de EPIA.

               (543)

               În ceea ce privește capacitatea de producție, ancheta a indicat faptul că, așa cum se prevede la considerentul (537), constatările au inclus capacitățile de producție ale societăților care au intrat în faliment sau și-au încetat producția în PA, deși nu și-au vândut unitățile de producție și echipamentele, prin urmare putând relua producția foarte rapid. În mod similar, astfel cum se menționează în considerentul (542) de mai sus, cifrele de la considerentul (537) au inclus date furnizate de societățile necotate la bursă.

               (544)

               În cele din urmă, datele furnizate de consultantul independent au fost verificate din nou și controlate, concluzia fiind că acestea sunt în mod rezonabil exacte. Pe baza celor de mai sus, s-a constatat că datele furnizate de AFASE, provenind din alte surse disponibile, nu au fost neapărat în contradicție cu constatările din regulamentul antidumping provizoriu.

               (545)

               În orice caz, acceptarea cifrelor furnizate de AFASE nu ar influența constatarea generală potrivit căreia industria din Uniune a suferit prejudicii considerabile, întrucât tendința acestor indicatori, și anume producția Uniunii și capacitatea de producție a acesteia, ar fi și mai pronunțată.

               (546)

               Un importator cooperant neafiliat a susținut faptul că volumul de producție, capacitatea de producție și rata de utilizare a capacității ar fi trebuit stabilite pe baza datelor care vizează numai producătorii din Uniune incluși în eșantion. Totuși, întrucât sunt indicatori macroeconomici, aceștia ar trebui stabiliți la nivelul tuturor producătorilor Uniunii, pentru a forma o imagine semnificativă și completă a situației industriei din Uniune. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă.

               (547)

               După comunicarea constatărilor finale, o parte a solicitat Comisiei să clarifice modul în care a fost calculată de către consultant producția anuală a Uniunii. O altă parte a solicitat Comisiei să ofere mai multe explicații privind reconcilierea diferitelor date disponibile referitoare la capacitatea totală de producție a Uniunii. O altă parte a sugerat că producția totală și capacitatea de producție a Uniunii ar fi trebuit obținute de la producătorii din Uniune selectați în eșantion, deoarece aceasta ar fi condus la un rezultat mai fiabil. În această privință, s-a afirmat că datele disponibile publicului au fost imprecise din cauza caracterului confidențial al acestor date și că centrele de cercetare sau consultanții au trebuit să își bazeze analiza pe o serie de estimări și presupuneri.

               (548)

               Se clarifică faptul că producția anuală a Uniunii a fost calculată pe baza cifrelor raportate de producătorii din Uniune către consultant. Atunci când producția anuală a unui anumit producător din Uniune nu a putut fi obținută pentru un anumit an, aceasta a fost estimată aplicând rata de utilizare a capacității din anul precedent la noua capacitate de producție din anul respectiv. Instituțiile au comparat, de asemenea, cifrele obținute de către consultant cu cifrele indicate în răspunsurile industriei din Uniune la chestionarul de evaluare a situației transmis înainte de deschiderea procedurii. Ambele cifre sunt similare.

               (549)

               În ceea ce privește cererea de a furniza explicații suplimentare privind reconcilierea diferitelor date disponibile referitoare la capacitatea de producție a Uniunii, este de remarcat faptul că aceste informații au fost deja furnizate în dosarul public pus la dispoziție pentru consultarea de către părțile interesate. Prin urmare, această cerere a fost respinsă.

               (550)

               În cele din urmă, producția și capacitatea de producție a Uniunii sunt indicatori macroeconomici și, prin urmare, trebuie stabilite la nivelul întregii industrii a Uniunii, mai degrabă decât la nivelul producătorilor din Uniune incluși în eșantion.

               (551)

               După comunicarea constatărilor finale, o parte a susținut că metodologia utilizată pentru colectarea datelor privind producția (în special interviuri și vizite la locurile de producție) nu a permis obținerea unor rezultate fiabile din cauza caracterului confidențial al acestor date și din cauza reticenței întreprinderilor de a le pune la dispoziție. Prin urmare, această metodologie nu poate fi considerată ca fiind adecvată. Acest lucru ar fi fost confirmat de faptul că, deși un număr mult mai mare de producători din Uniune a fost utilizat de către consultant în comparație cu numărul luat în considerare de către Comisie în timpul examinării situației din etapa de deschidere a anchetei, volumul total al producției stabilit de către consultant este mai mic decât volumul total al producției stabilit de Comisie în scopul examinării situației. Această parte a susținut că, prin urmare, informațiile legate de acest indicator de prejudiciu nu pot fi considerate drept elemente de probă pozitive în sensul articolului 8 alineatul (1) din regulamentul de bază.

               (552)

               În primul rând, se clarifică faptul că numărul de producători luat în considerare de către consultant, pe de o parte, și cel luat în considerare de Comisie, pe de altă parte, au coincis, în mare parte, iar argumentul că rezultatele au fost inconsecvente a fost, prin urmare, respins. În plus, se reamintește faptul că datele colectate de către consultant au fost verificate încrucișat cu alte surse, ori de câte ori a fost posibil, constatându-se că estimările au fost suficient de fiabile. Prin urmare, se confirmă faptul că informațiile privind datele de producție furnizate de către consultant au fost considerate drept elemente de probă pozitive în sensul articolului 8 alineatul (1) din regulamentul de bază.

         4.5.2.2.   Volumul vânzărilor și cota de piață

               (553)

               Volumul vânzărilor industriei din Uniune și cota de piață a acesteia au evoluat după cum urmează în perioada luată în considerare:
               Tabelul 5-a
               Module — volumul vânzărilor și cota de piață (în MW)

                           2009

                           2010

                           2011

                           PA

                           Volumul vânzărilor pe piața Uniunii

                           1 037

                           1 890

                           2 683

                           2 357

                              Indice (2009 = 100)

                              100

                              182

                              259

                              227

                           Cota de piață

                           19 %

                           15 %

                           13 %

                           13 %

                              Sursă: Europressedienst

               Tabelul 5-b
               Celule — volumul vânzărilor și cota de piață (în MW)

                           2009

                           2010

                           2011

                           PA

                           Volumul vânzărilor pe piața totală

                           1 470

                           1 913

                           2 245

                           1 545

                              Indice (2009 = 100)

                              100

                              130

                              153

                              105

                           Cota de piață

                           68 %

                           57 %

                           52 %

                           38 %

                              Sursă: Europressedienst

               (554)

               În cursul perioadei luate în considerare, volumul vânzărilor de module a crescut cu 127 %. Cu toate acestea, în contextul creșterii cu 221 % a consumului, aceasta a condus la o scădere a cotei de piață a industriei din Uniune, de la 19 % în 2009 la 13 % în cursul PA. În ceea ce privește celulele, vânzările realizate de industria din Uniune au crescut marginal, cu doar 5 %, în timp ce consumul a crescut cu 87 %, ceea ce a condus la o reducere a cotei de piață de la 68 % în 2009 la 38 % în cursul perioadei de anchetă. Ca răspuns la creșterea consumului, vânzările de module și de celule realizate de industria din Uniune au crescut mult mai puțin decât importurile din țara în cauză. Astfel, industria din Uniune nu a avut beneficii de pe urma creșterii consumului. În consecință, cotele de piață pentru module și celule au scăzut în cursul perioadei luate în considerare.

               (555)

               O parte interesată a susținut faptul că cota de piață a industriei Uniunii pentru module se afla deja la 19 % în anul 2009 și că o scădere de 6 puncte procentuale în timpul perioadei luate în considerare nu poate fi considerată un prejudiciu.

               (556)

               Scăderea cotei de piață cu 6 puncte procentuale în perioada luată în considerare trebuie analizată în contextul unei creșteri a consumului de module în Uniune cu peste 200 % în cadrul aceleiași perioade. După cum se menționează mai sus, chiar și într-un scenariu care presupune un consum sporit, industria din Uniune nu și-a putut spori volumul vânzărilor în mod corespunzător și a suferit pierderi la nivelul cotei de piață. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă.

               (557)

               O parte a susținut că metodologia utilizată pentru colectarea datelor privind vânzările (în special interviuri și vizite la locurile de producție) nu a permis obținerea unor rezultate fiabile din cauza caracterului confidențial al acestor date și din cauza reticenței întreprinderilor de a le pune la dispoziție. Prin urmare, această metodologie nu poate fi considerată ca fiind adecvată. În mod similar, informațiile respective nu pot fi considerate drept elemente de probă pozitive în sensul articolului 8 alineatul (1) din regulamentul de bază. Astfel cum se menționează în considerentul (482) de mai sus, datele colectate de către consultant au fost verificate încrucișat cu alte surse, ori de câte ori a fost posibil, constatându-se că estimările au fost suficient de fiabile. Prin urmare, se confirmă faptul că informațiile referitoare la datele privind vânzările furnizate de către consultant au fost considerate drept elemente de probă pozitive în sensul articolului 8 alineatul (1) din regulamentul de bază.

         4.5.2.3.   Numărul de angajați și productivitatea

               (558)

               Ocuparea forței de muncă și productivitatea au evoluat după cum urmează în cursul perioadei luate în considerare:
               Tabelul 6-a
               Module — ocuparea forței de muncă și productivitatea

                           2009

                           2010

                           2011

                           PA

                           Număr de angajați

                           11 779

                           15 792

                           17 505

                           16 419

                              (Indice 2009 = 100)

                              100

                              134

                              149

                              139

                           Productivitate
                           (kW/angajat)

                           183

                           211

                           247

                           245

                              (Indice 2009 = 100)

                              100

                              115

                              135

                              134

                              Sursă: Europressedienst

               Tabelul 6-b
               Celule — ocuparea forței de muncă și productivitatea

                           2009

                           2010

                           2011

                           PA

                           Număr de angajați

                           5 281

                           5 937

                           5 641

                           4 782

                              (Indice 2009 = 100)

                              100

                              112

                              107

                              91

                           Productivitate
                           (kW/angajat)

                           319

                           400

                           483

                           423

                              (Indice 2009 = 100)

                              100

                              126

                              151

                              133

                              Sursă: Europressedienst

               (559)

               Între 2009 și PA, ocuparea forței de muncă a crescut cu 39 % pentru module și a scăzut cu 9 % pentru celule. Cu toate acestea, se remarcă faptul că, pentru module, ocuparea forței de muncă a crescut până în 2011 și apoi a scăzut în cursul PA. În cazul celulelor, ocuparea forței de muncă a crescut până în 2010, apoi a scăzut în 2011 și în cursul PA. Productivitatea totală a manifestat tendințe pozitive pentru module și celule, cu creșteri de 34 % și, respectiv, 33 %. Această situație se datorează, parțial, eforturilor industriei din Uniune de a răspunde presiunii importurilor subvenționate din RPC.

               (560)

               Prin urmare, în concordanță cu scăderea producției de module din Uniune între 2011 și perioada de anchetă, ocuparea forței de muncă pentru module a scăzut, de asemenea, în cursul perioadei respective. Pentru celule, ocuparea forței de muncă a crescut până în 2010, iar apoi a scăzut în 2011 și în PA, în timp ce producția de celule din Uniune a crescut în mod constant până în 2011, după care a început să scadă.

               (561)

               În urma comunicării constatărilor finale, o parte a susținut că metodologia de stabilire a totalului locurilor de muncă din Uniune în timpul perioadei luate în considerare a fost incorectă. Această parte a susținut că, în cazul în care rata de ocupare a forței de muncă a unui anumit producător din Uniune nu au fost disponibilă, în locul acesteia a fost luată în considerare media de participare pe piața muncii a acelor producători din Uniune pentru care aceste informații au fost disponibile. Acest argument a trebuit să fie respins, întrucât metodologia de stabilire a totalului locurilor de muncă a fost diferită, adică în cazul în care datele privind ocuparea forței de muncă pentru un anumit producător din Uniune nu au fost disponibile, această cifră a fost estimată pe baza datelor aceleiași societăți pentru anul (anii) anterior(i). După cum s-a menționat în considerentul (482) de mai sus, această metodologie a fost verificată și considerată rezonabilă. Prin urmare, afirmația a fost respinsă.

         4.5.2.4.   Importanța valorii subvențiilor pasibile de măsuri compensatorii și redresarea în urma practicilor de subvenționare sau de dumping anterioare

               (562)

               Toate marjele de subvenționare sunt net superioare nivelului de minimis. În ceea ce privește importanța valorii subvențiilor pasibile de măsuri compensatorii asupra industriei din Uniune, ținând seama de volumul și de prețurile importurilor provenite din țara în cauză, impactul poate fi considerat substanțial.

               (563)

               Deoarece aceasta este prima procedură antisubvenție privind produsul în cauză, nu există date disponibile pentru a evalua efectele unor eventuale practici de dumping sau de subvenționare din trecut.

         4.5.3.   Indicatori microeconomici
   4.5.3.1.   Prețurile și factorii care afectează prețurile

               (564)

               Prețurile de vânzare medii ale producătorilor din Uniune incluși în eșantion către clienți neafiliați din Uniune au evoluat după cum urmează în cursul perioadei luate în considerare:
               Tabelul 7-a
               Module — prețurile medii de vânzare în Uniune

                           2009

                           2010

                           2011

                           PA

                           Prețurile medii de vânzare în Uniune pe piața liberă
                           (EUR/kW)

                           2 198,75

                           1 777,15

                           1 359,35

                           1 030,83

                              (Indice 2009 = 100)

                              100

                              81

                              62

                              47

                           Costul de producție
                           (EUR/kW)

                           2 155,02

                           1 599,44

                           1 400,13

                           1 123,60

                              (Indice 2009 = 100)

                              100

                              74

                              65

                              52

                           Sursă: răspunsuri verificate la chestionare

               Tabelul 7-b
               Celule — prețurile medii de vânzare în Uniune

                           2009

                           2010

                           2011

                           PA

                           Prețurile medii de vânzare în Uniune pe piața liberă
                           (EUR/kW)

                           1 525,09

                           1 160,99

                           777,62

                           474,91

                              (Indice 2009 = 100)

                              100

                              76

                              51

                              31

                           Costul de producție
                           (EUR/kW)

                           1 647,10

                           1 021,67

                           1 057,56

                           745,61

                              (Indice 2009 = 100)

                              100

                              62

                              64

                              45

                              Sursă: răspunsuri verificate la chestionare

               (565)

               În cursul perioadei luate în considerare, prețurile de vânzare au scăzut abrupt, cu 53 % pentru module și cu 69 % pentru celule. Prețurile de vânzare au scăzut în mod continuu pe parcursul perioadei luate în considerare, dar scăderea prețurilor a fost deosebit de pronunțată în cursul PA, când s-au prăbușit la niveluri imposibil de susținut. În perioada luată în considerare, costul de producție a scăzut cu 48 % pentru module și cu 55 % pentru celule. Industria din Uniune nu a putut obține beneficii de pe urma eforturilor sale continue de a-și spori eficiența costurilor, nici de pe urma impactului scăderii costului principalei materii prime, polisiliciul. Acest lucru s-a întâmplat, în principal, din cauza presiunii crescute asupra prețurilor exercitate de importurile subvenționate, ceea ce a avut un efect negativ asupra prețurilor de vânzare ale industriei din Uniune, care au scăzut chiar mai mult decât nivelul de creștere a eficienței. Aceasta se poate observa în tendința negativă a rentabilității industriei din Uniune, descrise la considerentul (579) de mai jos. În ansamblu, a existat o scădere semnificativă a prețului mediu de vânzare și a costului de producție al produsului similar, cu efect devastator asupra rentabilității industriei din Uniune.

               (566)

               O parte interesată a contestat faptul că scăderea prețurilor medii de vânzare a avut un efect devastator asupra rentabilității industriei din Uniune. Aceasta a susținut că respectivul cost mediu al industriei din Uniune a scăzut în egală măsură și, prin urmare, scăderea prețului a fost un fenomen normal. Totuși, potrivit considerentului (565) de mai sus, ancheta a stabilit faptul că prețul de vânzare practicat de industria din Uniune a scăzut și mai mult decât costul său mediu de producție și, prin urmare, această scădere a costurilor nu s-a reflectat la nivelul rentabilității industriei Uniunii. Așadar, s-a confirmat faptul că această scădere a prețurilor de vânzare practicate de industria din Uniune a avut un efect devastator asupra rentabilității industriei din Uniune, afirmațiile în această privință fiind respinse.

               (567)

               O altă parte a contestat concluziile din considerentul (138) al regulamentului antidumping provizoriu conform cărora prețurile au fost la niveluri nesustenabile în perioada de anchetă, susținând că decizia aparține forțelor pieței. De asemenea, aceeași parte a formulat obiecții la concluzia din același considerent conform căreia industria din Uniune nu a putut beneficia de scăderea prețurilor ca urmare a presiunii prețurilor importurilor care fac obiectul unor subvenții. În acest sens, instituțiile remarcă următoarele: „nivel nesustenabil” se referă la faptul că industria din Uniune a vândut în pierdere și, prin urmare, aceasta nu ar putea supraviețui pe termen lung. Întrebarea dacă nivelul prețurilor este sustenabil reprezintă, prin urmare, doar o chestiune privind relația dintre costurile de producție și prețuri. Prin afirmația „nu au putut beneficia de scăderea prețurilor” se face referire la faptul că costurile au scăzut mai puțin rapid decât prețurile. Ambele afirmații sunt susținute cu elemente justificative în considerentul (138) din regulamentul antidumping provizoriu. Prin urmare, acest argument a fost respins.

         4.5.3.2.   Costurile cu forța de muncă

               (568)

               Costurile medii cu forța de muncă ale producătorilor din Uniune incluși în eșantion au evoluat după cum urmează pe parcursul perioadei luate în considerare:
               Tabelul 8-a
               Module — costurile medii cu forța de muncă pe angajat

                           2009

                           2010

                           2011

                           PA

                           Costul mediu cu forța de muncă pe angajat (EUR)

                           38 194

                           40 793

                           41 781

                           42 977

                              (Indice 2009 = 100)

                              100

                              107

                              110

                              113

                              Sursă: răspunsuri verificate la chestionare

               Tabelul 8-b
               Celule – costul mediu cu forța de muncă pe angajat

                           2009

                           2010

                           2011

                           PA

                           Costul mediu cu forța de muncă pe angajat (EUR)

                           49 677

                           49 357

                           49 140

                           49 350

                              (Indice 2009 = 100)

                              100

                              99

                              99

                              99

                              Sursă: răspunsuri verificate la chestionare

               (569)

               Între 2009 și PA, costul mediu cu forța de muncă pe angajat pentru module a crescut constant, în total cu 13 %. În ceea ce privește celulele, costul mediu cu forța de muncă a rămas stabil în cursul perioadei luate în considerare și a scăzut ușor cu 1 % între 2009 și 2010, ulterior menținându-se la un nivel stabil până în perioada de anchetă. Creșterea globală a costului cu forța de muncă poate fi explicată, parțial, prin creșterea simultană a productivității (module și celule) și prin evoluția inflației.

               (570)

               O parte interesată a susținut faptul că nu a existat nicio inflație în perioada luată în considerare și, prin urmare, că o creștere generală a costurilor cu forța de muncă nu ar fi putut fi cauzată de acest factor.

               (571)

               Spre deosebire de ceea ce a susținut partea interesată, ancheta a arătat că a existat inflație în perioada luată în considerare și că respectiva creștere globală a costului cu forța de muncă, limitată la module, poate fi explicată de inflație și de creșterea productivității.

               (572)

               O parte interesată a afirmat că situația prejudiciabilă a industriei din Uniune a fost cauzată de creșterea costurilor cu forța de muncă și de scăderea, în paralel, a productivității. Cu toate acestea, trebuie remarcat mai întâi că costul forței de muncă a rămas stabil în cazul celulelor, în timp ce productivitatea a crescut atât pentru celule, cât și pentru module. Prin urmare, creșterea celor din urmă poate fi explicată prin creșterea productivității. În plus, ancheta a arătat că costurile cu forța de muncă nu reprezintă o parte semnificativă a costului de producție, astfel cum s-a menționat în considerentul (203) din regulamentul antidumping provizoriu. Prin urmare, acest argument a fost respins.

         4.5.3.3.   Stocuri

               (573)

               Nivelurile stocurilor producătorilor din Uniune incluși în eșantion au evoluat după cum urmează pe parcursul perioadei luate în considerare:
               Tabelul 9-a
               Module — stocuri

                           2009

                           2010

                           2011

                           PA

                           Stocuri finale (în kW)

                           28 612

                           40 479

                           74 502

                           65 415

                              (Indice 2009 = 100)

                              100

                              141

                              260

                              229

                              Sursă: răspunsuri verificate la chestionare

               Tabelul 9-b
               Celule — stocuri

                           2009

                           2010

                           2011

                           PA

                           Stocuri finale (în kW)

                           16 995

                           23 829

                           76 889

                           68 236

                           (Indice 2009 = 100)

                           100

                           140

                           452

                           402

                              Sursă: răspunsuri verificate la chestionare

               (574)

               În cursul perioadei luate în considerare, stocurile au crescut în mod semnificativ, și anume cu 129 % pentru module și cu 302 % pentru celule. În ceea ce privește modulele, stocurile au crescut în mod constant, ajungând la niveluri foarte ridicate în 2011 (cu 160 %), iar în cursul perioadei de anchetă au scăzut, rămânând însă la niveluri foarte ridicate în comparație cu începutul perioadei luate în considerare. În ceea ce privește celulele, evoluția a fost și mai pronunțată, cu o creștere a stocurilor de peste 350 % între 2009 și 2011. În mod similar, stocurile au scăzut în cursul perioadei de anchetă, dar au rămas la niveluri foarte ridicate în comparație cu începutul perioadei luate în considerare.

               (575)

               Ancheta a arătat că, având în vedere situația actuală nefavorabilă, producătorii din Uniune ar avea tendința de a menține stocuri limitate din produsul similar, bazându-și producția pe comenzi. Prin urmare, creșterea stocurilor pentru produsul similar în cursul perioadei luate în considerare nu este un factor relevant pentru a stabili dacă industria din Uniune a suferit un prejudiciu important.

               (576)

               O parte a susținut faptul că prezentarea valorilor stocurilor la considerentul (141) din regulamentul antidumping provizoriu a fost înșelătoare, întrucât stocurile au fost exprimate în kW și nu în MW, spre deosebire de volumul de producție al industriei din Uniune.

               (577)

               Exprimarea stocurilor în kW sau MW a fost considerată irelevantă pentru stabilirea existenței unui prejudiciu important suferit de industria din Uniune. În consecință, argumentul a fost respins.

               (578)

               După comunicarea constatărilor finale, mai multe părți au susținut că stocurile ar fi trebuit să fie stabilite pentru întreaga industrie din Uniune și că cifrele a numai zece producători din Uniune nu erau reprezentative. Se clarifică faptul că stocurile au fost considerate ca un indicator microeconomic și, prin urmare, acestea trebuie stabilite pe baza informațiilor colectate la nivel de societate comercială, în acest caz din eșantionul de producători din Uniune considerat ca fiind reprezentativ pentru întreaga industrie din Uniune. Prin urmare, afirmația de mai sus a fost respinsă.

         4.5.3.4.   Rentabilitatea, fluxul de numerar, investițiile și randamentul investițiilor și capacitatea de mobilizare a capitalului

               (579)

               Rentabilitatea și fluxul de numerar au evoluat după cum urmează pe parcursul perioadei luate în considerare:
               Tabelul 10-a
               Module — rentabilitatea și fluxul de numerar

                           2009

                           2010

                           2011

                           PA

                           Rentabilitatea vânzărilor în Uniune către clienți neafiliați (% vânzări din cifra de afaceri)

                           2 %

                           10 %

                           -3 %

                           -9 %

                           Fluxul de numerar

                           13 %

                           10 %

                           12 %

                           3 %

                              Sursă: răspunsuri verificate la chestionare

               Tabelul 10-b
               Celule — rentabilitatea și fluxul de numerar

                           2009

                           2010

                           2011

                           PA

                           Rentabilitatea vânzărilor în Uniune către clienți neafiliați (% vânzări din cifra de afaceri)

                           -8 %

                           12 %

                           -36 %

                           -57 %

                           Fluxul de numerar

                           75 %

                           52 %

                           -0,3 %

                           -46 %

                              Sursă: răspunsuri verificate la chestionare

               (580)

               Rentabilitatea pentru producătorii din Uniune incluși în eșantion a fost stabilită prin exprimarea profitului net înainte de impozitare realizat din vânzarea produsului similar către clienți neafiliați din Uniune ca procent din cifra de afaceri generată de aceste vânzări.

               (581)

               Rentabilitatea a scăzut puternic și s-a transformat în pierderi în cursul perioadei luate în considerare pentru produsul similar. Aceasta a scăzut cu 11 puncte procentuale pentru module și cu 49 de puncte procentuale pentru celule.

               (582)

               Rentabilitatea produsului similar a crescut între 2009 și 2010, dar a scăzut în mod semnificativ în 2011, când industria din Uniune a înregistrat pierderi, diminuându-se în continuare în mod considerabil în cursul perioadei de anchetă. Pierderile au fost deosebit de ridicate pentru celule.

               (583)

               Tendința fluxului net de numerar, care reprezintă un indicator al capacității producătorilor din Uniune incluși în eșantion de a-și autofinanța activitățile, a urmat, de asemenea, o tendință negativă între 2009 și perioada de anchetă. Astfel, în scădere cu 10 puncte procentuale pentru module și cu o ușoară creștere în 2011, cea mai mare scădere a fluxului de numerar a avut loc între 2011 și PA. Scăderea fluxului de numerar pentru celule a fost mai pronunțată decât cea pentru module și a atins niveluri semnificativ negative în cursul PA. Prin urmare, fluxul de numerar pentru produsul similar a scăzut în cursul perioadei luate în considerare.

               (584)

               Cifrele prezentate mai jos reprezintă evoluția investițiilor și randamentul investițiilor producătorilor din Uniune incluși în eșantion în raport cu piața totală în timpul perioadei luate în considerare:
               Tabelul 11-a
               Module — investițiile și randamentul investițiilor

                           2009

                           2010

                           2011

                           PA

                           Investiții (EUR)

                           12 081 999

                           50 105 017

                           64 643 322

                           32 730 559

                              (Indice 2009 = 100)

                              100

                              415

                              535

                              271

                           Randamentul investițiilor

                           -15 %

                           19 %

                           -15 %

                           -17 %

                              Sursă: răspunsuri verificate la chestionare

               Tabelul 11-b
               Celule — investițiile și randamentul investițiilor

                           2009

                           2010

                           2011

                           PA

                           Investiții (EUR)

                           31 448 407

                           34 451 675

                           10 234 050

                           6 986 347

                              (Indice 2009 = 100)

                              100

                              110

                              33

                              22

                           Randamentul investițiilor

                           -4 %

                           10 %

                           -20 %

                           -19 %

                              Sursă: răspunsuri verificate la chestionare

               (585)

               Tabelul de mai sus arată că industria din Uniune și-a sporit investițiile pentru module cu 171 % între 2009 și PA. Acest lucru a fost legat, în principal, de o creștere semnificativă de capacitate. Cu toate acestea, în aceeași perioadă, industria din Uniune și-a diminuat investițiile cu 78 % pentru celule; investițiile realizate au fost legate, în principal, de cercetare și dezvoltare, precum și de îmbunătățirea și întreținerea tehnologiei și proceselor de producție în scopul sporirii eficienței. Întrucât industria din Uniune nu și-a putut permite investiții suplimentare pentru celule în cursul perioadei luate în considerare, nivelul investițiilor în cursul perioadei de anchetă a fost relativ scăzut. Întrucât investițiile au fost finanțate, în principal, din fluxul de numerar și din împrumuturi între societăți, scăderea fluxului de numerar a avut un efect imediat asupra nivelului investițiilor realizate.

               (586)

               Randamentul investițiilor (denumit în continuare „RI”) a fost exprimat ca profit în procente din valoarea contabilă netă a investițiilor. RI privind produsul similar a urmat tendințe negative similare cu ceilalți indicatori de performanță financiară între 2009 și PA, pentru toate cele trei tipuri de produs. Pentru celule, în timp ce s-a înregistrat o creștere în 2009 și 2010, randamentul investițiilor a scăzut în mod semnificativ în 2011, atingând niveluri negative. Pentru module, RI s-a situat la niveluri negative în cursul întregii perioade luate în considerare, cu excepția anului 2010, în care acesta a atins 19 %. În ansamblu, randamentul investițiilor a scăzut în perioada luate în considerare, atingând -17 % în PA pentru celule, respectiv cu 1 %, rămânând în continuare la valori negative semnificative, respectiv la -19 %. RI global pentru produsul similar a manifestat tendințe negative în cursul perioadei luate în considerare.

               (587)

               S-a analizat capacitatea de mobilizare a capitalului în raport cu piața totală și s-a constatat o deteriorare constantă a capacității industriei din Uniune de a genera numerar pentru produsul similar și, prin urmare, o deteriorare a situației financiare a industriei din Uniune.

               (588)

               O parte interesată a susținut că cifrele privind investițiile indicate mai sus au fost prea mici în comparație cu capacitatea de producție a industriei din Uniune indicată în considerentul (538). În sprijinul acestei afirmații, partea a menționat investițiile realizate de un producător din Uniune în creșterea capacității, care au reprezentat un cost mult mai mare. Partea în cauză a concluzionat că, prin urmare, capacitatea de producție stabilită a industriei din Uniune trebuie să fi fost supraestimată. Trebuie remarcat faptul că această afirmație nu a fost susținută prin niciun element de probă, în special în ceea ce privește investițiile realizate de producătorul din Uniune în cauză. În schimb, cifrele privind investițiile din regulamentul antidumping provizoriu s-au bazat pe informații reale și verificate de la producătorii din Uniune incluși în eșantion. Este de remarcat faptul că această afirmație s-a bazat, de asemenea, pe comparația între investițiile totale ale producătorilor din Uniune incluși în eșantion și capacitatea totală de producție a întregii industrii din Uniune, care nu poate fi considerată o bază adecvată pentru comparație, deoarece nu au fost luate în considerare investițiile totale ale întregii industrii din Uniune. Prin urmare, acest argument a fost respins.

         4.5.3.5.   Concluzie privind prejudiciul

               (589)

               Analiza situației industriei din Uniune a arătat o tendință descendentă clară a indicatorilor principali de prejudiciu. În contextul unei creșteri generale a consumului, producția totală de module și celule a crescut în perioada luată în considerare. Deși volumul vânzărilor a crescut, cota de piață a industriei din Uniune a scăzut în PA, datorită unei creșteri mai mari a consumului în cursul perioadei luate în considerare. Prețul mediu de vânzare a scăzut puternic în perioada luată în considerare, având un efect negativ asupra tuturor indicatorilor de performanță financiară, cum ar fi rentabilitatea, fluxul de numerar, randamentul investițiilor și capacitatea de a mobiliza capital.

               (590)

               În perioada luată în considerare, volumul total al vânzărilor industriei din Uniune a crescut. Cu toate acestea, creșterea volumului vânzărilor industriei din Uniune a fost însoțită de o scădere puternică a prețului mediu de vânzare.

               (591)

               În cursul perioadei luate în considerare, importurile din RPC realizate de părțile interesate au crescut în ceea ce privește volumul și cota de piață. În același timp, prețurile de import au scăzut în mod constant, generând o subcotare semnificativă a prețurilor medii ale industriei din Uniune pe piața Uniunii.

               (592)

               Mai multe părți interesate au afirmat că industria din Uniune și, în special, producătorii din Uniune incluși în eșantion au rezultate bune. S-a afirmat că evoluția anumitor indicatori de prejudiciu, și anume volumul producției, capacitatea de producție, vânzările și ocuparea forței de muncă (în cazul anumitor producători incluși în eșantion, chiar și rentabilitatea) sunt în creștere și nu reflectă un prejudiciu important. Aceste afirmații nu au fost confirmate de rezultatele anchetei, care a arătat în mod clar tendința de scădere a mai multor indicatori de prejudiciu, ceea ce a permis să se concluzioneze că industria din Uniune a suferit un prejudiciu important.

               (593)

               Având în vedere cele de mai sus, ancheta a confirmat în special faptul că prețurile de vânzare sunt inferioare costurilor de producție, ceea ce are un efect negativ asupra rentabilității industriei din Uniune, care a atins niveluri negative în cursul PA. În concluzie, în cazul în care importurile subvenționate continuă să intre pe piața Uniunii, pierderile înregistrate de industria din Uniune ar putea conduce la încetarea permanentă a oricărei activități semnificative de producție a produsului similar în Uniune. Acest lucru pare să fie confirmat de evoluțiile înregistrate în cursul și după PA, mai precis de faptul că unele societăți și-au declarat falimentul și/sau au încetat temporar sau permanent producția.

               (594)

               Date fiind argumentele de mai sus, se concluzionează că industria din Uniune a suferit un prejudiciu important, în sensul articolului 8 alineatul (4) din regulamentul de bază.

         5.   CAUZALITATEA
   5.1.   Introducere

               (595)

               În conformitate cu articolul 8 alineatele (5) și (6) din regulamentul de bază, s-a examinat dacă prejudiciul important suferit de industria din Uniune a fost cauzat de importurile subvenționate din țara în cauză. Mai mult, au fost analizați factorii cunoscuți, diferiți de importurile subvenționate, care ar fi putut aduce prejudicii industriei din Uniune, pentru a se garanta că orice prejudiciu cauzat de acești factori nu a fost atribuit importurilor subvenționate.

               (596)

               Potrivit afirmațiilor unor părți interesate, condițiile pe piață pentru produsul în cauză diferă de la un stat membru la altul și, prin urmare, analiza de cauzalitate ar trebui să fie realizată la nivelul fiecărui stat membru în parte.

               (597)

               Programele naționale de sprijin stabilesc, într-o anumită măsură, dimensiunea piețelor statelor membre. Cu toate acestea, ancheta a arătat, de asemenea, că cererea nu depinde exclusiv de programele de sprijin. În funcție de situarea geografică (expunerea la soare) și de prețul energiei electrice într-un anumit loc, panourile solare par să fi atins sau, cel puțin, să se fi apropiat de paritatea de rețea (de exemplu, atunci când costul producerii energiei solare este egal cu cel al producerii energiei convenționale), ceea ce înseamnă că anumite investiții au loc independent de programele de sprijin. Prin urmare, nu s-a putut stabili că condițiile de piață depind în mod exclusiv de programele de sprijin, motiv pentru care această afirmație a fost respinsă.

               (598)

               Mai multe părți interesate au susținut faptul că analiza cauzalității efectuată nu a separat sau distins efectele prejudiciabile ale importurilor subvenționate de efectele altor factori cunoscuți, care prejudiciază industria din Uniune în același timp, și nici nu a cuantificat aceste efecte. În plus, s-a afirmat faptul că Comisia nu a reușit să efectueze o analiză colectivă a acestor factori cunoscuți.

               (599)

               În răspunsul său la această afirmație, ar trebui să se remarce faptul că, în conformitate cu practica stabilită, Comisia a analizat în primul rând dacă există o legătură cauzală între importurile subvenționate și prejudiciul suferit de industria din Uniune și, în al doilea rând, a analizat măsura în care ceilalți factori cunoscuți au afectat legătura de cauzalitate stabilită între prejudiciul important suferit de industria din Uniune și importurile subvenționate. În cadrul acestei analize, efectele celorlalți factori cunoscuți asupra situației industriei din Uniune au fost evaluate, deosebite și separate de efectele prejudiciabile ale importurilor subvenționate, pentru a garanta faptul că prejudiciile cauzate de acești factori nu au fost atribuite importurilor subvenționate. S-a constatat faptul că niciunul dintre acești factori nu a avut un impact semnificativ, sau de orice natură, asupra situației industriei, ceea ce ar fi putut infirma faptul că prejudiciul important evaluat trebuie atribuit importurilor subvenționate. Din aceste motive, argumentul a fost respins.

               (600)

               În urma comunicării constatărilor finale, mai multe părți interesate au reiterat argumentele de mai sus. În această privință, s-a afirmat că Comisia ar trebui să stabilească în mod explicit, printr-o explicație motivată și adecvată, faptul că prejudiciul provocat de alți factori decât importurile subvenționate nu este atribuit acestor importuri.

               (601)

               Pe parcursul prezentei anchete s-a concluzionat, după examinarea tuturor datelor, că importurile subvenționate luate separat au cauzat un prejudiciu important industriei din Uniune. În acest sens, cuantificarea efectelor altor factori cunoscuți nu a fost posibilă și, prin urmare, a fost efectuată o evaluare calitativă, astfel cum se prevede în considerentele (164) — (222) din regulamentul antidumping provizoriu. În concluzie, s-a confirmat faptul că prejudiciul important suferit de industria din Uniune a fost cauzat de importurile subvenționate. Într-adevăr, efectele altor factori asupra evoluției negative a industriei din Uniune au fost considerate limitate. Trebuie remarcat faptul că, în conformitate cu articolul 8 alineatele (5) și (6) din regulamentul de bază, nu se impune nicio obligație privind analizele de atribuire sau neatribuire care trebuie efectuate. Dimpotrivă, în conformitate cu articolul 8 alineatele (5) și (6) din regulamentul de bază, aceste analize trebuie efectuate în așa fel încât să permită ca efectele prejudiciabile ale importurilor subvenționate să fie separate și distinse de efectele prejudiciabile cauzate de alți factori. Ancheta nu a evidențiat niciun fel de dovezi care să arate că toți ceilalți factori cunoscuți care ar fi putut contribui la prejudiciul suferit, împreună sau izolat, ar fi afectat legătura de cauzalitate între importurile subvenționate și prejudiciul important suferit de industria din Uniune. Având în vedere analiza de mai sus, s-a confirmat faptul că alți factori cunoscuți nu au fost în măsură să infirme constatarea conform căreia prejudiciul important suferit de industria din Uniune a fost cauzat de importurile subvenționate. Din aceste motive, argumentele au fost respinse.

               (602)

               Unele părți interesate au susținut că sistemele naționale de sprijin, expunerea la soare și prețurile energiei electrice (inclusiv taxele de reglementare) diferă în funcție de statul membru și, în plus, că există diferite segmente de piață în cadrul fiecărei piețe (segmentul rezidențial — instalații mai mici de 40 kW, segmentul comercial și industrial — instalații cu puteri cuprinse între 40 kW și 1 MW și segmentul utilitar — instalații cu o putere cuprinsă între 1 MW și 10 MW). Având în vedere acest fapt, părțile interesate au afirmat că analiza de cauzalitate ar trebui efectuată separat pentru fiecare stat membru, pe de o parte, și pentru segmentele rezidențiale și cele la scară mare, pe de altă parte.

               (603)

               După comunicarea constatărilor definitive, unele părți interesate și-au reiterat afirmația conform căreia analiza legăturii de cauzalitate ar trebui să se desfășoare pentru fiecare stat membru în parte, fără a furniza însă argumente suplimentare sau elemente de probă noi în acest sens.

               (604)

               Ancheta a arătat faptul că prețurile de import și nivelul vânzărilor sunt similare în toată Uniunea. Prin urmare, se poate considera că există, într-adevăr, o piață pentru produsul care face obiectul anchetei. De asemenea, ancheta nu a evidențiat că producătorii din fiecare stat membru sau regiune și-au concentrat activitățile în această piață specifică sau că importurile subvenționate s-au concentrat într-un stat membru sau într-o regiune. În plus, niciuna dintre părțile interesate nu a susținut că subvenționarea și prejudiciul ar trebui să fie analizate în fiecare stat membru, ceea ce ar fi constituit o condiție prealabilă pentru efectuarea unei analize separate a legăturii de cauzalitate pentru fiecare stat membru. Ancheta nu a evidențiat niciun fel de dovezi că aceasta ar fi fost o abordare adecvată, în special având în vedere faptul că existau prețuri similare în întreaga Uniune ale produsului în cauză la nivelul Uniunii. În plus, este de remarcat faptul că expunerea la soare poate fi diferită în regiuni diferite ale aceluiași stat membru, de exemplu expunerea la soare în sudul Franței este mai ridicată decât în nordul Franței, sau regiuni diferite dintr-un stat membru pot aplica sisteme diferite de sprijin (de exemplu, Belgia) și, prin urmare, impactul acestor factori asupra cererii poate varia de la o regiune la alta în cadrul aceluiași stat membru. Cu toate acestea, diferențele în ceea ce privește cadrul de reglementare din fiecare stat membru și/sau regiune și diferențele de condiții, cum ar fi expunerea la soare, nu justifică o analiză separată a legăturii de cauzalitate și, prin urmare, o analiza separată a prejudiciului și a subvenționării. Prin urmare, aceste argumente au fost respinse.

               (605)

               O altă parte interesată a susținut faptul că, deși alți factori sunt relevanți, sistemele naționale de sprijin rămân principalul factor în ceea ce privește stabilirea nivelului cererii. Aceeași parte a contestat, de asemenea, faptul că paritatea de rețea a fost atinsă cel puțin în unele locuri, susținând că prețurile modulelor au crescut de la începutul PA, în timp ce prețul energiei electrice a scăzut. De asemenea, această parte a afirmat că, în orice caz, cel puțin în anumite state membre, condițiile normative, economice și tehnice nu permit conectarea la rețea și, prin urmare, pentru aceste state membre este irelevant dacă paritatea de rețea a fost atinsă. Această parte nu a furnizat însă niciun document justificativ pentru afirmațiile de mai sus. În orice caz, argumentele de mai sus confirmă faptul că situația sistemelor naționale de sprijin precum și paritatea de rețea pot diferi, până la un anumit punct, de la un stat membru la altul. În plus, niciuna dintre informațiile transmise nu a permis justificarea unei analize separate pentru fiecare stat membru. În consecință, argumentele au fost respinse.

               (606)

               După comunicarea constatărilor finale, aceeași parte interesată a repetat afirmația și a furnizat câteva informații care ar prezenta diferitele condiții de piață per stat membru și per sector. Cu toate acestea, informațiile furnizate nu au putut fi considerate determinante, deoarece acestea au constat într-o prezentare PowerPoint fără elemente de probă și, prin urmare, nu au demonstrat că ar fi justificată o analiză separată pentru fiecare stat membru. Prin urmare, afirmația acestei părți a fost respinsă.

               (607)

               Pe această bază, s-a concluzionat că o analiză a legăturii de cauzalitate per stat membru și/sau regiune și per segment nu ar corespunde realității pieței.

               (608)

               Guvernul RPC au susținut că Comisia a efectuat analiza legăturii de cauzalitate în mod inconsecvent, deoarece analiza prejudiciului s-a efectuat separat pentru module și celule, în timp ce analiza legăturii de cauzalitate nu a făcut distincție între tipurile de produse. În acest sens, se remarcă faptul că, în timp ce indicatorii de prejudiciu au fost, într-adevăr, prezentați separat pentru fiecare tip de produs, concluziile obținute pentru fiecare indicator se referă la produsul care face obiectul anchetei în ansamblu. Se reamintește, de asemenea, că modulele și celulele sunt unul și același produs și, prin urmare, analiza legăturii de cauzalitate s-a desfășurat pe această bază. Prin urmare, afirmația a fost respinsă.

         5.2.   Efectul importurilor subvenționate

               (609)

               Ancheta a arătat faptul că importurile subvenționate din RPC au crescut în mod semnificativ în perioada luată în considerare, volumul acestora sporind considerabil cu aproximativ 300 % pentru module și aproximativ 400 % pentru celule, cota lor de piață crescând, pentru module, de la [60 % — 65 %] în 2009 la [78 % — 83 %] în PA și, pentru celule, de la [5 % — 10 %] în 2009 la [22 % — 27 %] în PA. Prin urmare, se confirmă faptul că volumul importurilor și cota de piață pentru produsul în cauză au crescut considerabil în cursul perioadei luate în considerare. De-a lungul timpului, s-a observat o coincidență clară între creșterea importurilor subvenționate și pierderea cotei de piață deținute de industria din Uniune. De asemenea, ancheta a stabilit că, astfel cum s-a menționat la considerentul (527) de mai sus, importurile subvenționate au generat o subcotare a prețurilor industriei din Uniune în cursul PA.

               (610)

               Ancheta a arătat că prețurile importurilor subvenționate au scăzut cu 64 % pentru module și cu 42 % pentru celule în cursul perioadei luate în considerare și au condus la o creștere a subcotării. Confruntată cu această presiune asupra prețurilor, industria din Uniune a depus eforturi considerabile pentru a-și reduce costurile de producție. În pofida acestor eforturi, nivelul extrem de scăzut al prețurilor importurilor originare din China a forțat industria din Uniune să își reducă și mai mult prețurile de vânzare până la niveluri nerentabile. Astfel, rentabilitatea industriei din Uniune a scăzut dramatic în cursul perioadei luate în considerare și a înregistrat pierderi în cursul PA.

               (611)

               Pe baza celor de mai sus, se concluzionează că prezența importurilor din China și creșterea cotei de piață a importurilor subvenționate, originare din China, la prețuri constant inferioare celor practicate de industria din Uniune au avut un rol hotărâtor în ceea ce privește prejudiciul important suferit de industria din Uniune, care se reflectă în situația sa financiară precară și în deteriorarea majorității indicatorilor de prejudiciu.

               (612)

               O parte interesată a contestat existența unei corelații suficiente între importurile subvenționate ale produsului în cauză din RPC și prejudiciul important suferit de industria din Uniune. S-a afirmat că această idee ar fi susținută, pe de o parte, de faptul că, între 2009 și 2010, marja de profit a industriei din Uniune pentru celule a crescut în mod semnificativ (de la înregistrarea de pierderi la un profit de 12 %), în timp ce importurile din China aveau un preț mai mic cu 36 % decât prețurile practicate de industria din Uniune și și-au dublat cota de piață în aceeași perioadă. Pe de altă parte, între 2010 și 2011, importurile din China au câștigat numai 6 puncte procentuale din cota de piață, deși consumul a crescut mult mai mult în aceeași perioadă, în timp ce industria din Uniune a înregistrat totuși o pierdere de 36 %. Această parte a susținut în plus faptul că, în ceea ce privește PA, importurile de celule din alte țări terțe s-au situat la același nivel al prețurilor ca importurile din China, însă au câștigat o cotă de piață mai mare, corespunzătoare cotei de piață pierdute de industria din Uniune.

               (613)

               Ancheta a arătat existența unei creșteri constante a cotei de piață a modulelor și celulelor chineze în perioada luată în considerare (17 puncte procentuale pentru module, 17 puncte procentuale pentru celule). Într-adevăr, potrivit considerentului (609) de mai sus, importurile subvenționate din RPC au crescut semnificativ, în timp ce prețurile de import au scăzut. În paralel, industria din Uniune a pierdut din cota de piață în perioada luată în considerare și, potrivit considerentelor (589) — (593) de mai sus, toți indicatorii principali privind prejudiciul au arătat o tendință negativă. Așadar, s-a confirmat faptul că a existat o coincidență clară, în timp, între creșterea importurilor subvenționate și pierderea cotei de piață deținute de industria din Uniune.

               (614)

               Corelația în timp menționată mai sus a fost stabilită pentru toate tipurile de produse, în mod separat. În plus, analiza impactului importurilor asupra marjei de profit a industriei din Uniune, efectuată separat pentru fiecare an din perioada luată în considerare nu conduce la rezultate semnificative, întrucât existența unei subvenții și a unui prejudiciu important, precum și legătura de cauzalitate dintre acestea nu trebuie stabilite pentru fiecare an în parte. Corelația dintre importurile subvenționate și prejudiciul important este demonstrată în mod suficient prin analiza evoluțiilor în cursul întregii perioade luate în considerare.

               (615)

               S-a observat, de asemenea, faptul că rentabilitatea industriei Uniunii este unul dintre factorii menționați la articolul 8 alineatul (4) din regulamentul de bază, care ar trebui analizat atunci când se examinează impactul importurilor subvenționate asupra situației industriei din Uniune. Simplul fapt că industria din Uniune a fost rentabilă într-un anumit an nu înseamnă în mod special că aceasta nu a suferit prejudicii importante. În plus, pierderea cotei de piață de către industria din Uniune nu ar trebui să corespundă în mod exact creșterii cotei de piață a importurilor subvenționate pentru a stabili o legătură de cauzalitate între prejudiciu și importurile subvenționate. În cele din urmă, alți factori (de exemplu, importuri din alte țări terțe sau creșterea consumului), care ar fi putut exercita un impact asupra situației prejudiciabile a industriei din Uniune, au fost examinați și abordați separat, în considerentele (619) — (732) de mai jos.

               (616)

               Coincidența dintre creșterea importurilor subvenționate în cantități semnificative, care a subcotat prețurile în industria din Uniune, și situația tot mai precară a industriei din Uniune reprezintă un indicator clar al cauzalității în cazul de față, astfel cum se descrie la considerentele (609) — (611) de mai sus. Argumentele privind lipsa unei corelații între importurile subvenționate și prejudiciul important suferit de industria din Uniune au fost, prin urmare, respinse.

               (617)

               După comunicarea constatărilor finale, aceeași parte interesată a continuat să conteste analiza legăturii de cauzalitate, întrucât rentabilitatea industriei din Uniune nu a fost analizată în mod specific în ceea ce privește anumiți ani (în special 2010), ci pentru întreaga perioadă luată în considerare.

               (618)

               În această privință, ar trebui remarcat faptul că nu se pot trage concluzii valabile referitoare la legătura de cauzalitate prin izolarea un anumit an din perioada luată în considerare, ignorând evoluția industriei din Uniune pe durata întregii perioade luate în considerare și corelațiile acesteia cu evoluția importurilor subvenționate. O astfel de analiză nu poate conduce decât la o imagine parțială din care nu se pot formula concluzii riguroase. Astfel, ratele de rentabilitate, care au influențat și alți indicatori financiari pe care industria din Uniune i-a realizat în 2010, au fost ridicate datorită creșterii deosebit de puternice a consumului din Uniune, determinată de scheme de sprijin foarte generoase, care au permis industriei din Uniune să aibă cea mai bună creștere a vânzărilor în același an, însă numai cu un caracter temporar și, în orice caz, fără a fi sustenabile pentru acest tip de industrie. Prin urmare, acest argument a fost respins.

         5.3.   Influența altor factori
   5.3.1.   Importurile din alte țări terțe

               (619)

               Volumul importurilor de module din alte țări terțe a crescut cu 19 % în cursul perioadei luate în considerare, în timp ce cota de piață a scăzut în perioada luată în considerare de la 18,4 % la 6,8 %. Taiwan este al doilea cel mai mare exportator după RPC.

               (620)

               Volumul importurilor de celule din alte țări terțe a crescut cu 186 % în cursul perioadei luate în considerare, ceea ce a condus la o creștere a cotei de piață de la aproximativ 24 % în 2009 la aproximativ 36 % în cursul PA. Taiwan este al doilea cel mai mare exportator de celule după RPC, cu un volum al importurilor și o cotă de piață care le depășesc cu mult pe cele ale altor țări terțe, dar care sunt totuși mai mici decât cele ale RPC.

               (621)

               Prețurile importurilor de module și celule din țările terțe au fost, în medie, mai mari decât prețul unitar mediu al importurilor din China. Informațiile disponibile privind importurile din Taiwan arată că prețul mediu de import pentru module a fost mai mare decât prețul mediu de import pentru module provenind din China, în timp ce prețul mediu de import pentru celule s-a situat în limitele prețului mediu de import pentru celule provenind din China. Cu toate acestea, deoarece nu au fost disponibile informații detaliate privind prețurile fiecărui tip de produs, comparația prețurilor medii poate fi utilizată cu titlu orientativ, dar nu se pot formula concluzii definitive pe această bază. În cursul perioadei luate în considerare, volumul importurilor de celule din Taiwan a crescut continuu, ceea ce a dus la o creștere a cotei de piață cu aproximativ 14 puncte procentuale. Prin urmare, deși se recunoaște că este posibil ca importurile de celule din Taiwan să fie contribuit la prejudiciul suferit de industria din Uniune, nu se poate concluziona că acestea au afectat legătura de cauzalitate între importurile subvenționate din RPC și prejudiciul suferit de industria din Uniune, dat fiind faptul că volumul importurilor de celule din RPC a fost ușor mai ridicat decât cel al importurilor din Taiwan. În ceea ce privește prețurile, deși prețurile orientative medii se situează în aceleași limite, nu se poate formula nicio concluzie pe această bază din cauza lipsei de informații disponibile cu privire la tipurile specifice de celule importate. Totuși, în cursul PA, în ansamblu pentru produsul care face obiectul anchetei, în pofida unei creșteri a cotei de piață, volumele au fost mai mici decât cele ale RPC și nivelurile lor de prețuri au fost în general mai mari, cu excepția celulelor. Din aceste motive, în special având în vedere volumele importurilor și cotele de piață ale altor țări terțe, precum și nivelurile lor de prețuri, care sunt, în medie, similare sau mai mari decât cele ale industriei din Uniune, se poate concluziona că importurile din țările terțe nu au afectat legătura de cauzalitate dintre importurile subvenționate și prejudiciul suferit de industria din Uniune.

               (622)

               Mai multe părți interesate au formulat observații după comunicarea constatărilor finale cu privire la constatările privind importurile din alte țări terțe. Cu toate acestea, părțile respective nu au adus informații și elemente de probă noi care ar fi putut să modifice constatările relevante.

               (623)

               Aceste părți au subliniat în special volumul de importuri de celule din Taiwan. Cu toate acestea, valoarea absolută a volumului importurilor de produs în cauză din Taiwan (1 132 MW) reprezintă o cotă foarte mică (sub 5 %) din totalul consumului Uniunii (21 559 MW) și în comparație cu importurile din RPC (15 005 MW). Prin urmare, importurile din Taiwan au contribuit doar marginal sau deloc la prejudiciul suferit de industria din Uniune și nu afectează legătura de cauzalitate.
               Tabelul 12
               Importurile și cotele de piață ale importurilor din alte țări terțe

                           MODULE

                           2009

                           2010

                           2011

                           PA

                           Volumul importurilor din toate celelalte țări terțe (MW)

                           1 003

                           1 702

                           1 385

                           1 195

                              (Indice 2009 = 100)

                              100

                              169

                              138

                              119

                           Cota de piață a importurilor din toate celelalte țări terțe

                           18,4 %

                           14,0 %

                           7,0 %

                           6,8 %

                           Preț mediu de import EUR/kW

                           2 385,34

                           1 852,23

                           1 430,90

                           1 218,41

                              (Indice 2009 = 100)

                              100

                              78

                              60

                              51

                           Volumul importurilor din Taiwan (MW)

                           49

                           144

                           140

                           135

                              (Indice 2009 = 100)

                              100

                              294

                              286

                              276

                           Cota de piață a importurilor din Taiwan

                           0,9 %

                           1,2 %

                           0,7 %

                           0,8 %

                           Preț mediu de import EUR/kW

                           2 102,04

                           1 659,72

                           1 350,00

                           1 125,93

                              (Indice 2009 = 100)

                              100

                              79

                              64

                              54

                           Volumul importurilor din SUA (MW)

                           140

                           180

                           51

                           60

                              (Indice 2009 = 100)

                              100

                              129

                              36

                              43

                           Cota de piață a importurilor din SUA

                           2,6 %

                           1,5 %

                           0,3 %

                           0,3 %

                           Preț mediu de import EUR/kW

                           2 400,00

                           1 872,22

                           1 431,37

                           1 233,33

                              (Indice 2009 = 100)

                              100

                              78

                              60

                              51

                           Volumul importurilor din restul Asiei (MW)

                           720

                           1,140

                           1,029

                           879

                              (Indice 2009 = 100)

                              100

                              158

                              143

                              122

                           Cota de piață a importurilor din restul Asiei

                           13,2 %

                           9,3 %

                           5,2 %

                           5,0 %

                           Preț mediu de import EUR/kW

                           2 400,00

                           1 870,18

                           1 440,23

                           1 229,81

                              (Indice 2009 = 100)

                              100

                              78

                              60

                              51

                           Volumul importurilor din restul lumii (MW)

                           94

                           238

                           165

                           121

                              (Indice 2009 = 100)

                              100

                              253

                              176

                              129

                           Cota de piață a importurilor din restul lumii

                           1,7 %

                           2,0 %

                           0,8 %

                           0,7 %

                           Preț mediu de import EUR/kW

                           2 404,26

                           1 869,75

                           1 442,42

                           1 231,40

                              (Indice 2009 = 100)

                              100

                              78

                              60

                              51

                              Sursă: Europressedienst

                           CELULE

                           2009

                           2010

                           2011

                           PA

                           Volumul importurilor din toate celelalte țări terțe (MW)

                           510

                           884

                           1 100

                           1 457

                              (Indice 2009 = 100)

                              100

                              173

                              216

                              286

                           Cota de piață a importurilor din toate celelalte țări terțe

                           23,7 %

                           26,6 %

                           25,5 %

                           36,2 %

                           Preț mediu de import EUR/kW

                           1 166,67

                           1 072,40

                           751,82

                           553,88

                              (Indice 2009 = 100)

                              100

                              92

                              64

                              47

                           Volumul importurilor din Taiwan (MW)

                           235

                           400

                           540

                           997

                              (Indice 2009 = 100)

                              100

                              170

                              230

                              424

                           Cota de piață a importurilor din Taiwan

                           10,9 %

                           12,0 %

                           12,5 %

                           24,8 %

                           Preț mediu de import EUR/kW

                           948,94

                           1 100,00

                           670,37

                           514,54

                              (Indice 2009 = 100)

                              100

                              116

                              71

                              54

                           Volumul importurilor din SUA (MW)

                           40

                           40

                           40

                           33

                              (Indice 2009 = 100)

                              100

                              100

                              100

                              83

                           Cota de piață a importurilor din SUA

                           1,9 %

                           1,2 %

                           0,9 %

                           0,8 %

                           Preț mediu de import EUR/kW

                           1 350,00

                           1 050,00

                           825,00

                           636,36

                              (Indice 2009 = 100)

                              100

                              78

                              61

                              47

                           Volumul importurilor din Japonia (MW)

                           60

                           154

                           170

                           145

                              (Indice 2009 = 100)

                              100

                              257

                              283

                              242

                           Cota de piață a importurilor din Japonia

                           2,8 %

                           4,6 %

                           3,9 %

                           3,6 %

                           Preț mediu de import EUR/kW

                           1 350,00

                           1 051,95

                           829,41

                           641,38

                              (Indice 2009 = 100)

                              100

                              78

                              61

                              48

                           Volumul importurilor din restul lumii (MW)

                           175

                           290

                           350

                           282

                              (Indice 2009 = 100)

                              100

                              166

                              200

                              161

                           Cota de piață a importurilor din restul lumii

                           8,1 %

                           8,7 %

                           8,1 %

                           7,0 %

                           Preț mediu de import EUR/kW

                           1 348,57

                           1 051,72

                           831,43

                           638,30

                              (Indice 2009 = 100)

                              100

                              78

                              62

                              47

                              Sursă: Europressedienst

         5.3.2.   Importuri nesubvenționate din RPC

               (624)

               Importurile nesubvenționate din RPC au fost atent analizate și s-a constatat faptul că acestea nu exercită niciun impact semnificativ asupra situației industriei din Uniune, care ar putea afecta legătura de cauzalitate dintre importurile subvenționate și prejudiciul suferit de industria din Uniune.

         5.3.3.   Evoluția consumului Uniunii

               (625)

               După cum se menționează la considerentul (509) de mai sus, consumul Uniunii a crescut cu 221 % pentru module și cu 87 % pentru celule în perioada luată în considerare. Consumul a atins un punct maxim în anul 2011 și a scăzut în PA, menținându-se în continuare cu mult peste nivelul de la începutul perioadei luate în considerare din 2009. Industria din Uniune nu a putut beneficia de această creștere a consumului întrucât cota sa de piață a scăzut de la 19 % la 13 % pentru module și de la 68 % la 38 % pentru celule în timpul aceleiași perioade. În același timp, cota de piață a RPC a crescut brusc până în 2011 și apoi a rămas stabilă la un nivel semnificativ în cursul PA, când consumul a scăzut. Prin urmare, având în vedere că, în pofida scăderii consumului Uniunii în cursul PA, importurile subvenționate din RPC fie și-au menținut cota de piață (module), fie au înregistrat o creștere a acesteia (celule) în detrimentul industriei din Uniune în cursul perioadei luate în considerare, nu se poate concluziona că scăderea consumului a fost de natură să afecteze legătura de cauzalitate dintre importurile subvenționate și prejudiciul suferit de industria din Uniune. În plus, ancheta a arătat faptul că, întrucât capacitatea industriei din Uniune a fost, în orice caz, mult mai redusă decât nivelurile de consum, consumul în scădere în PA nu a putut influența situația prejudiciabilă a industriei din Uniune.

               (626)

               Este dificil să se stabilească, pe baza informațiilor disponibile, în ce măsură cererea este condiționată de sistemele de sprijin ale statelor membre. Într-adevăr, după cum se menționează în considerentul (632) de mai jos, există o mare varietate de sisteme de sprijin și interacțiunea dintre aceste sisteme și cerere este foarte complexă și, prin urmare, este dificil să se cuantifice impactul lor exact. Cu toate acestea, datele disponibile indică, de asemenea, faptul că cererea de energie solară va continua să existe și să crească în timp chiar și în absența sistemelor de sprijin, deși la niveluri mai reduse decât în contextul sistemelor de sprijin. În acest context, mai multe părți au susținut faptul că paritatea de rețea a fost deja atinsă sau aproape atinsă în unele regiuni ale Uniunii.

               (627)

               O parte interesată a susținut faptul că importurile din RPC nu au captat întreaga creștere a consumului și că, deși în cazul modulelor industria din Uniune a pierdut cota de piață între 2009 și 2010, aceasta și-a sporit rentabilitatea în aceeași perioadă. În plus, s-a afirmat faptul că, în anul 2009, când importurile de celule din RPC aveau o cotă de piață de numai 8 %, industria din Uniune a suferit totuși o pierdere de 8 %.

               (628)

               După cum s-a indicat deja la considerentele (609) — (616) de mai sus, în pofida scăderii consumului în Uniune în PA, importurile subvenționate din RPC fie și-au menținut cota de piață (module), fie și-au majorat această cotă (celule), în detrimentul industriei din Uniune în perioada luată în considerare. Prin urmare, nu se poate concluziona că scăderea de consum înregistrată a fost de natură să afecteze legătura de cauzalitate dintre importurile subvenționate și prejudiciul suferit de industria din Uniune. În plus, ancheta a arătat faptul că, întrucât capacitatea industriei din Uniune a fost, în orice caz, mult mai redusă decât nivelurile de consum, consumul în scădere în PA nu a putut influența situația prejudicioasă a industriei din Uniune. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă.

               (629)

               O altă parte interesată a contestat faptul că va exista în continuare cerere în Uniune, chiar și în absența sistemelor naționale de sprijin. Această parte susține că există o legătură între cerere și sistemele de sprijin, precum și că, în absența unor astfel de sisteme, proiectele din sectorul fotovoltaic nu ar mai fi rentabile și, prin urmare, cererea de panouri solare ar dispărea, de asemenea. Totuși, partea în cauză nu a furnizat niciun element de probă care să fi putut infirma constatarea de la considerentul (626). În absența unor informații noi în această privință, acest argument a fost respins.

               (630)

               În urma comunicării constatărilor finale, guvernul RPC au susținut că, faptul că capacitatea industriei din Uniune nu a satisfăcut în niciun caz cererea de la nivelul Uniunii este irelevant din moment ce volumul vânzărilor de module ale industriei din Uniune a scăzut în paralel cu scăderea consumului și a reiterat faptul că scăderea consumului între 2011 și PA a cauzat prejudiciul important suferit de industria din Uniune. Deși, într-adevăr, între 2011 și PA consumul la nivelul Uniunii a scăzut și volumul vânzărilor de module a scăzut cu o tendință similară, această situație trebuie privită în raport cu evoluția prețurilor subvenționate ale producătorilor chinezi, care au subcotat în mod semnificativ prețurile practicate de industria din Uniune, obligând astfel industria din Uniune să vândă în pierdere. În acest sens trebuie amintit faptul că, astfel cum s-a indicat în considerentul (111) din regulamentul antidumping provizoriu, importurile din RPC fie și-au menținut cota de piață (module), fie și-au crescut-o (celule) atunci când consumul a fost în scădere. În același timp, prețurile de import ale producătorilor chinezi au scăzut în mod semnificativ și au subcotat în mod semnificativ prețurile de vânzare ale industriei din Uniune. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă.

         5.3.4.   Tarifele fixe — principalul exemplu de sisteme de sprijin

               (631)

               O serie de părți interesate au afirmat că prejudiciul suferit de industria din Uniune a fost legat de reducerile care au afectat tarifele fixe puse în aplicare de către statele membre. Aceste reduceri ar fi condus, conform părților interesate respective, la o scădere a numărului instalațiilor solare și la reducerea cererii pentru produsul care face obiectul anchetei, pe piața Uniunii, cauzând astfel un prejudiciu important industriei din Uniune.

               (632)

               Statele membre au introdus tarife fixe, obligații privind cota certificatelor verzi comercializabile, ajutoare pentru investiții și stimulente fiscale pentru a sprijini producția de energie din surse regenerabile. În unele state membre sprijinul este acordat, de asemenea, prin fondurile structurale ale UE. Cel mai frecvent aplicate instrumente de sprijin pentru energia solară sunt reprezentate de tarifele fixe. Analiza Comisiei s-a concentrat pe acest tip de sisteme de sprijin.

               (633)

               Tarifele fixe reprezintă un instrument de sprijin financiar care are ca obiectiv atingerea unor ținte naționale obligatorii privind utilizarea energiei din surse regenerabile, astfel cum se prevede în Directiva 2009/28/CE (102) privind promovarea utilizării energiei din surse regenerabile. Nivelul sprijinului și modul de aplicare a tarifelor fixe variază de la un stat membru la altul. Prin intermediul tarifelor fixe, operatorii de rețea sunt obligați să cumpere energie solară la prețuri care să permită producătorilor de energie solară (de obicei, proprietarii instalațiilor solare) să își recupereze costurile și să obțină un nivel rezonabil de rentabilitate. Tarifele fixe, ca și alte sisteme de sprijin, sunt în majoritatea cazurilor supuse și dispozițiilor în materie de control al ajutoarelor de stat, în conformitate cu articolele 107 și 108 din TFUE, care garantează absența unei supracompensări pentru producătorii de energie electrică.

               (634)

               În pofida diferențelor existente la nivel național, au putut fi observate trei fenomene în ceea ce privește evoluția tarifelor fixe în Uniune: (i) reducerea ratelor tarifelor fixe; (ii) suspendarea programului de tarife fixe în totalitate (Spania); și (iii) introducerea de praguri de capacitate („plafoane”) pentru instalațiile eligibile pentru finanțare, precum și de plafoane generale pentru noile capacități create anual care beneficiază de sprijin la nivel național. În ceea ce privește plafoanele, acestea par să fi fost introduse în principal în cursul anului 2012 și cel mai probabil nu au niciun efect asupra consumului în cursul PA. Prin urmare, analiza s-a concentrat asupra suspendării recente a tarifelor fixe în Spania și asupra reducerii ratelor tarifelor fixe în majoritatea statelor membre. S-a analizat dacă acest fenomen a avut un impact asupra cererii pe piața Uniunii și dacă acest fapt ar fi putut cauza prejudiciul important suferit de industria din Uniune. În acest sens, s-a considerat că impactul evoluției tarifelor fixe asupra cererii de module a fost, de asemenea, reprezentativ pentru situația privind celulele. Într-adevăr, dat fiind că celulele sunt indispensabile pentru producția de module și că acestea nu sunt utilizate în alte procese de producție, o scădere a cererii pentru module declanșează automat o scădere a cererii pentru celule.

               (635)

               Deși a confirmat legătura dintre evoluția tarifelor fixe și consum, ancheta a stabilit că scăderea consumului între 2011 și PA nu a afectat legătura de cauzalitate dintre importurile subvenționate din RPC și prejudiciul important suferit de industria Uniunii, astfel cum se descrie în detaliu la considerentul (625) de mai sus. Într-adevăr, ancheta a arătat că, deși situația industriei din Uniune s-a deteriorat, producătorii-exportatori au fost în măsură să își mențină cotele mari de piață pentru module (80 %) și au înregistrat chiar o ușoară creștere a cotelor de piață pentru celule (de la 20 % în 2011 la 22 % în cursul PA). În plus, este de remarcat faptul că prețul mediu practicat de industria din Uniune pentru module a scăzut cu 53 % în cursul perioadei luate în considerare, în principal datorită creșterii importante a importurilor subvenționate și a presiunii substanțiale asupra prețurilor pe care aceste importuri le-au exercitat pe piața Uniunii. Prin urmare, scăderea rentabilității industriei din Uniune nu poate avea ca motiv principal reducerea tarifelor fixe.

               (636)

               Prin urmare, se recunoaște faptul că tarifele fixe au generat o cerere de energie solară și că recentele suspendări ale tarifelor fixe (în Spania) și reduceri ale acestora în alte state membre au dus la o scădere a consumului produsului care face obiectul anchetei pe parcursul PA, ceea ce ar fi putut contribui la prejudiciul suferit de industria din Uniune. Cu toate acestea, scăderea consumului în PA nu a fost de natură să afecteze legătura de cauzalitate dintre importurile subvenționate și prejudiciul suferit de industria din Uniune.

               (637)

               Mai multe părți au susținut că reducerea tarifelor fixe a redus atractivitatea oportunităților de investiții în energie solară pentru investitori, reducând astfel cererea pentru produsul în cauză în Uniune.

               (638)

               Deși a confirmat o legătură între ratele tarifelor fixe și nivelul investițiilor în sectorul energiei solare, ancheta a arătat, de asemenea, că investițiile în sectorul energiei solare sunt mai puțin dependente de tarifele fixe în regiunile cu un nivel mare de expunere la soare, în care producția de energie solară este mai eficientă și în regiunile cu prețuri ridicate ale energiei electrice. Într-adevăr, ancheta a arătat că se efectuează încă investiții (de exemplu, în Spania), în pofida suspendării sistemului de tarife fixe. În plus, ancheta a arătat că oportunitățile de investiții în sectorul energiei solare sunt în continuare atractive, chiar dacă ratele tarifelor fixe s-au redus. Pe baza concluziilor de mai sus, argumentul a fost respins.

               (639)

               Mai multe părți au susținut faptul că evoluția tarifelor fixe a exercitat o puternică presiune asupra prețurilor și, prin urmare, asupra rentabilității industriei din Uniune, în sensul scăderii acestora. O parte interesată a susținut faptul că s-a examinat numai impactul evoluției tarifelor fixe asupra cererii, deși ar fi trebuit analizat și impactul asupra prețurilor. În același context, mai multe părți interesate au susținut faptul că cele mai multe dintre statele membre aplicaseră reduceri majore în 2010, exercitând astfel presiuni în sensul scăderii asupra prețurilor modulelor.

               (640)

               În ceea ce privește acest argument, ar trebui remarcat faptul că statele membre au aplicat reduceri ale tarifelor fixe la momente diferite și la viteze diferite, precum și că este dificilă prezentarea unei imagini de ansamblu a întregii Uniuni. Indiferent de momentul în care ratele tarifelor fixe au atins niveluri foarte scăzute, scăderea semnificativă a prețurilor și a rentabilității în Uniune în timpul perioadei luate în considerare nu poate fi explicată exclusiv sau în principal prin reducerea tarifelor fixe. În primul rând, pe baza informațiilor colectate pentru Germania și Italia, care au reprezentat, cumulat, 75 % din consumul Uniunii în 2011, scăderea prețului mediu de vânzare a fost mai pronunțată decât scăderea ratelor tarifelor fixe în PA. În al doilea rând, elementele de probă colectate indică faptul că, în unele țări precum Italia, chiar și în contextul unor rate ale tarifelor fixe foarte generoase, industria din Uniune a trebuit să scadă în mod semnificativ prețurile. În cele din urmă, în PA, industria din Uniune a trebuit să vândă la prețuri sub costul de producție, ceea ce a reprezentat, în principal, o consecință a faptului că producătorii-exportatori din China dețineau 80 % din consumul Uniunii și, prin urmare, puterea de a influența mecanismul de stabilire a prețurilor.

               (641)

               Ancheta a stabilit, în continuare, faptul că, până în 2011, ratele mai ridicate ale tarifelor fixe, alături de scăderea prețurilor modulelor în Uniune, au sporit în mare măsură atractivitatea sectorului energiei solare, întrucât investitorii obțineau rate foarte ridicate de recuperare a investițiilor. Prin urmare, acest fapt a condus la un număr ridicat de investiții și, ulterior, la o cerere sporită de panouri solare. Ca o consecință a cererii sporite, valoarea totală a tarifelor fixe plătite a crescut semnificativ și cele mai multe state membre și-au revizuit sistemele de tarife fixe existente în sens descendent, pentru a evita, printre altele, o creștere a costurilor cu energia electrică. Acest lucru arată că este posibil ca reducerile tarifelor fixe să fi fost, de asemenea, rezultatul prețurilor în scădere și nu invers. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă.

               (642)

               În urma comunicării constatărilor finale, o parte a afirmat că există o contradicție între considerentul (640) de mai sus, conform căruia o evaluare a cererii la nivelul Uniunii, în ansamblu, este dificilă și considerentul (608) de mai sus, care menționează că o analiză a legăturii de cauzalitate pentru fiecare stat membru nu ar conduce la rezultate elocvente. În această privință se precizează că, în evaluarea efectuată conform descrierii din considerentul (640) de mai sus, se face referire la dificultatea de a obține o imagine generală privind evoluțiile ratelor tarifelor fixe pentru întreaga Uniune și nu privind cererea la nivelul Uniunii, astfel cum a susținut partea interesată. În consecință, rezultă că nu există contradicții între cele două considerente și, prin urmare, argumentul a fost respins.

               (643)

               După comunicarea constatărilor finale, o parte a afirmat că, chiar și în contextul unor rate ridicate ale tarifelor fixe, prețul modulelor poate scădea în mod semnificativ ca urmare a dezvoltării tehnologice, a economiilor de scară, a reducerii costurilor și a creșterii capacității de producție globale. În ceea ce privește această afirmație, se observă că elementele de probă colectate arată că producătorii italieni au fost nevoiți să își reducă prețurile sub costul de producție chiar și atunci când ratele tarifelor fixe erau ridicate. Deși factorii menționați mai sus ar fi putut avea, într-adevăr, un impact asupra costurilor medii, aceștia nu pot explica de ce producătorii din Uniune au fost nevoiți să își reducă prețurile la un nivel situat sub costul de producție. Prin urmare, se concluzionează că factorul principal care a determinat scăderea prețurilor la niveluri nesustenabile sunt importurile subvenționate din RPC, iar această afirmație a fost respinsă.

               (644)

               După comunicarea constatărilor finale, o parte interesată a susținut că concluzia din considerentul (641) de mai sus, conform căreia reducerile tarifelor fixe ar fi fost, de asemenea, rezultatul prețurilor în scădere și nu invers, nu este susținută de niciun element de probă.

               (645)

               Se observă că concluziile formulate în considerentul (641) de mai sus s-au bazat pe informațiile disponibile în cursul anchetei, iar scenariul descris a fost într-adevăr considerat rezonabil, având în vedere circumstanțele acestei piețe specifice. Prin urmare, argumentul a fost respins.

               (646)

               După comunicarea constatărilor finale, o parte nu a fost de acord cu concluzia că presiunea pentru reducerea prețurilor exercitată asupra producătorilor din Uniune s-a datorat, în principal, importurilor subvenționate și a susținut că, dimpotrivă, reducerile tarifelor fixe au fost cele care au forțat producătorii din Uniune să își reducă prețurile. Aceeași parte a reiterat afirmația că, atunci când tarifele fixe au fost reduse, prețurile sistemelor fotovoltaice au scăzut în paralel cu reducerile tarifelor fixe astfel încât costurile pentru dezvoltatorii de proiecte nu au crescut, ceea ce a provocat în cele din urmă presiunea scăderii prețurilor asupra producătorilor din Uniune.

               (647)

               Deoarece nu a fost adus niciun element de probă concludent în sprijinul acestor afirmații, Comisia și-a menținut analiza și concluziile menționate în considerentele (640) — (641) de mai sus.

               (648)

               Aceeași parte a afirmat că piețele sunt determinate de evoluția tarifelor fixe și a furnizat informații care indică numărul de instalații fotovoltaice pentru anii 2012 și 2013 în Regatul Unit. Informațiile furnizate de partea respectivă au constat într-o publicație a guvernului Regatului Unit realizată pe baza înregistrărilor săptămânale din Registrul central al tarifelor fixe din Regatul Unit (Central FiT Register, CFR). Se remarcă faptul că aceste informații se referă în cea mai mare parte la o perioadă din afara PA și la un singur stat membru, în timp ce prezenta anchetă s-a concentrat pe situația pieței din Uniune în ansamblu. În orice caz, nu este contestat faptul că nivelurile tarifelor fixe influențează cererea, deoarece rentabilitatea investițiilor în zone cu mai puține radiații solare depinde de nivelul tarifelor fixe. Cu toate acestea, pentru a demonstra că prejudiciul a fost cauzat de nivelul tarifelor fixe stabilite în cursul PA, părțile interesate ar fi trebuit să arate că o creștere a prețurilor practicate de producătorii din Uniune la un nivel neprejudiciabil ar fi însemnat că producătorii din Uniune nu ar fi fost în măsură să vândă produsul în cauză pentru că investițiile în sistemele fotovoltaice nu ar fi fost viabile la aceste niveluri ale prețurilor. Însă astfel de dovezi nu au fost furnizate. Prin urmare, argumentul a fost respins.

               (649)

               Mai multe părți au susținut că, în contextul ratelor scăzute ale tarifelor fixe, investițiile în proiectele fotovoltaice au fost viabile, din punct de vedere economic, numai atunci când s-au bazat pe panouri solare cu prețuri mai mici, provenite din RPC. Prin urmare, s-a afirmat că reducerile aplicate tarifelor fixe au cauzat prejudicii importante industriei din Uniune. O altă parte a susținut că rata tarifelor fixe influențează mecanismul de stabilire a prețurilor modulelor.

               (650)

               Ar trebui să se observe faptul că respectivul cost al unui modul la care proiectul și-ar menține viabilitatea din punct de vedere economic variază de la un stat membru la altul sau de la o regiune la alta, în funcție de diverși factori, precum tarifele fixe, alte stimulente normative, expunerea la soare, prețurile energiei electrice convenționale etc. În plus, ancheta a arătat că instalațiile actuale depind tot mai puțin de tarifele fixe, întrucât este posibil ca paritatea la rețeaua de energie fotovoltaică să fi fost atinsă pentru anumite tipuri de instalații în anumite regiuni din Europa, precum o mare parte din Italia, Spania, Portugalia, sudul Franței și Grecia. Din motivele expuse mai sus, argumentele în acest sens au fost respinse.

               (651)

               O parte interesată a susținut că Comisia nu a anchetat măsura în care industria din Uniune a anticipat retragerea bruscă a sistemelor naționale de sprijin sau reducerea sprijinului oferit de acestea. Nu au fost aduse argumente în favoarea acestei afirmații. Totuși, ar trebui observat că, pe baza elementelor de probă colectate, nu există informații care să indice faptul că industria din Uniune a reacționat la semnalele primite din partea pieței (evoluția consumului) și la alte informații disponibile (reducerea sistemelor de sprijin) într-un mod nerezonabil. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă.

               (652)

               O parte interesată a susținut că reducerea tarifelor fixe a cauzat o scădere a vânzărilor pentru industria din Uniune pentru că investițiile fuseseră viabile numai la prețurile accesibile practicate de RPC. Dovezile colectate arată, de fapt, doar o scădere ușoară a vânzărilor industriei din Uniune în PA, spre deosebire de ceea ce s-ar aștepta în cazul în care proiectele fotovoltaice ar fi fezabile numai cu module din RPC. În mod contrar, vânzările de module de către industria din Uniune au crescut până în 2011 și, ulterior, au scăzut ușor în PA, urmând aceeași tendință ca și consumul. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă.

               (653)

               O parte interesată a afirmat că scăderea tarifelor fixe a forțat industria din Uniune să scadă prețurile pentru a menține interesul investitorilor în sectorul energiei fotovoltaice și pentru a permite dezvoltarea în continuare a cererii și a creșterii.

               (654)

               Ancheta a arătat că industria din Uniune a fost obligată să reducă prețurile în principal din cauza presiunii exercitate de importurile subvenționate și nu din cauza reducerii tarifelor fixe. Acest lucru este confirmat de faptul că cele mai importante reduceri ale prețurilor practicate de industria din Uniune au avut loc în 2010 și 2011, înaintea aplicării principalelor reduceri ale tarifelor fixe. Într-adevăr, creșterea importurilor subvenționate din RPC a generat o subcotare semnificativă a prețurilor industriei din Uniune și a forțat industria din Uniune să își reducă prețurile la niveluri tot mai scăzute. Din aceste motive, afirmația a fost respinsă.

               (655)

               O altă parte interesată a susținut faptul că respectivele constatări menționate în considerentele (174) și (175) din regulamentul antidumping provizoriu, potrivit cărora modificările tarifelor fixe nu au afectat legătura de cauzalitate, nu au niciun temei juridic sau faptic și sunt în neconcordanță cu articolul 8 alineatul (5) din regulamentul de bază, deoarece Comisia nu a evaluat nivelul prejudiciului cauzat de reducerile tarifelor fixe și a considerat că scăderea semnificativă a prețului practicat de industria din Uniune a fost o consecință generată doar de importurile subvenționate din China. Aceeași parte a afirmat că scăderea prețurilor modulelor și celulelor a fost un fenomen global și nu s-a datorat presiunii exercitate de importurile din China.

               (656)

               În ceea ce privește afirmația potrivit căreia Comisia nu a evaluat nivelul prejudiciului cauzat de reducerea tarifelor fixe, se face trimitere la considerentele (628) și (629) de mai sus, precum și la considerentele (640) și (641), în care Comisia concluzionează că nici scăderea cererii, nici impactul tarifelor fixe asupra prețurilor din Uniune nu au fost de natură să afecteze legătura de cauzalitate dintre prejudiciul suferit de industria din Uniune și importurile subvenționate din RPC, indiferent dacă și în ce măsură este posibil ca acest impact și această scădere să fi fost cauzate de reducerea tarifelor fixe. Prin urmare, afirmația potrivit căreia constatările Comisiei nu au un temei faptic a fost respinsă. În ceea ce privește afirmația referitoare la aspectul global al scăderii prețurilor modulelor și celulelor, se face trimitere la considerentele (619) — (621) de mai sus, în care sunt evaluate prețurile și volumele importurilor în Uniune din alte țări decât RPC. Deși a existat, într-adevăr, o tendință descendentă generală la nivelul prețurilor modulelor și al celulelor, prețurile importurilor subvenționate din RPC au exacerbat tendința descendentă la niveluri ce determină înregistrarea de pierderi. Pe baza concluziilor de mai sus, argumentul a fost respins.

               (657)

               În rezumat, tarifele fixe au reprezentat un factor important pentru dezvoltarea pieței energiei fotovoltaice în Uniune și evoluția consumului produsului care face obiectul anchetei a fost influențată de existența tarifelor fixe. Cu toate acestea, ancheta a arătat că, în pofida unor reduceri importante ale tarifelor fixe, consumul nu a scăzut în mod semnificativ. În plus, ancheta a arătat că reducerea prețurilor din Uniune nu a fost cauzată în principal de reducerile tarifelor fixe. Prin urmare, se concluzionează că evoluția tarifelor fixe nu a fost de natură să afecteze legătura de cauzalitate dintre importurile subvenționate și prejudiciul important suferit de industria din Uniune.

         5.3.5.   Alt sprijin financiar acordat industriei din Uniune

               (658)

               Unele părți interesate au susținut că prejudiciul important suferit de industria din Uniune a fost cauzat de o reducere a sprijinului financiar acordat acesteia. În sprijinul acestei afirmații, s-au oferit informații pe baza subvențiilor acordate unuia dintre producătorii din Uniune înainte de perioada luată în considerare (între 2003 și 2006).

               (659)

               Elementele de probă furnizate nu au evidențiat nicio legătură între prejudiciul important suferit de industria din Uniune și orice presupuse subvenții primite de unul dintre producătorii din Uniune pe parcursul perioadei care precedă perioada luată în considerare. În plus, întrucât aceste informații se referă la o perioadă anterioară perioadei luate în considerare, ele par irelevante. Prin urmare, nu s-a putut stabili nicio legătură între presupusele subvenții primite de industria din Uniune și prejudiciul important suferit. Pe această bază, argumentul a fost respins.

         5.3.6.   Surplusul de capacitate

               (660)

               S-a susținut că prejudiciul important suferit de industria din Uniune a fost cauzat de un surplus de capacitate pe piața Uniunii și pe piața mondială în general. S-a susținut, de asemenea, că surplusul de capacitate pe piața mondială a dus la consolidarea actuală a industriei din Uniune și că orice prejudiciu s-a datorat unui număr prea mare de instalații de producție. În plus, mai multe părți interesate au susținut că prejudiciul important suferit de industria din Uniune a fost legat de surplusul de capacitate a industriei din Uniune pe care aceasta l-a generat. În schimb, anumite părți interesate au susținut că prejudiciul suferit de industria din Uniune se datorează faptului că aceasta nu a realizat investițiile necesare pentru a-și spori capacitatea.

               (661)

               Chiar dacă industria din Uniune și-a sporit capacitatea de producție, volumul său total de producție nu a acoperit nivelurile tot mai ridicate ale consumului de pe piața Uniunii în cursul perioadei luate în considerare. În consecință, creșterea capacității de producție a industriei din Uniune a fost rezonabilă și a urmat evoluția pieței, și anume creșterea consumului. Prin urmare, aceasta nu poate fi considerată drept cauză a prejudiciului suferit.

               (662)

               De asemenea, pe această bază, argumentul că industria din Uniune nu a realizat investiții pentru a-și spori capacitatea nu a fost confirmat în cursul anchetei. Din contră, astfel cum s-a menționat mai sus, în cursul perioadei luate în considerare, industria din Uniune și-a sporit în mod progresiv capacitatea și a dispus de capacitate suplimentară, ceea ce arată că putea să răspundă unei cereri suplimentare. Prin urmare, acest argument a fost respins.

               (663)

               Unele părți interesate au afirmat că toți operatorii de pe piață, inclusiv cei din sectoarele din amonte și din aval, se aflau într-o situație dificilă, generată de un surplus de capacitate de pe piața mondială și de noile condiții de piață care au rezultat. În această privință, s-a susținut că produsul care face obiectul anchetei a devenit un produs de bază pentru care producătorii individuali nu mai sunt capabili să stabilească prețurile, acestea fiind supuse, la nivel mondial, cererii și ofertei. S-a afirmat că prejudiciul important suferit de industria din Uniune a fost cauzat de această situație și nu de importurile care au făcut obiectul unor subvenții.

               (664)

               Ancheta a confirmat existența unui surplus de capacitate pe piața mondială, provenind în special din Republica Populară Chineză. Argumentul potrivit căruia noile condiții de piață ar fi determinat transformarea produsului care face obiectul anchetei într-un produs de bază nu justifică o politică de prețuri neloială și practici comerciale neloiale. În acest sens, trebuie remarcat faptul că industria din Uniune produce și vinde produsul care face obiectul anchetei de peste 20 de ani, în timp ce industria din RPC a produsului în cauză s-a dezvoltat doar recent (aproximativ la mijlocul ultimului deceniu), în principal ca urmare a tarifelor fixe și a altor stimulente în vigoare în Uniune și ca urmare a creșterii cererii care a rezultat. Din aceste motive, argumentele menționate mai sus au fost respinse.

               (665)

               O parte interesată a susținut că surplusul de capacitate a condus la raționalizarea prețurilor. În acest sens, trebuie subliniat că, pe de o parte, surplusul de capacitate a condus, de fapt, la o „uniformizare la un nivel inferior” și la blocarea prețurilor industriei din Uniune, care a depășit, în medie, reducerea costurilor de producție. Pe de altă parte, creșterea capacității de către industria din Uniune a urmat evoluția pieței și a fost considerată rezonabilă. În plus, creșterea capacității de producție de celule s-a aflat la un nivel mai scăzut decât cea de module. Prin urmare, afirmația făcută în această privință a fost respinsă.

               (666)

               O altă parte interesată a susținut că prejudiciul suferit de industria din Uniune se datorează faptului că aceasta se concentrează numai asupra investițiilor specializate și că nu a realizat investițiile necesare pentru a-și spori capacitatea și a reduce costurile. Nici această afirmație nu a putut fi confirmată de constatările anchetei, care au arătat că industria din Uniune și-a mărit capacitatea de producție și eficacitatea în timpul perioadei luate în considerare. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă.

               (667)

               În plus, o parte interesată a susținut că industria din Uniune și-a mărit capacitatea de producție în pofida ratelor de utilizare a capacității deja scăzute, rezultând astfel un prejudiciu autoprovocat. Totuși, această afirmație se bazează pe o comparație între tendința investițiilor efectuate de producătorii din Uniune incluși în eșantion și tendința utilizării capacității la nivelul întregii industrii din Uniune, ceea ce nu reprezintă o bază adecvată pentru comparație. Mai mult, ancheta a arătat că industria din Uniune nu și-a extins capacitățile de producție la un nivel care să depășească evoluția consumului din Uniune; prin urmare, acest argument a fost respins.

               (668)

               De asemenea, probele adunate indică faptul că, prin investiții în utilaje noi, industria din Uniune ar putea reduce costurile de producție și ar putea deveni mai competitivă din acest punct de vedere. Prin urmare, acest argument a fost respins.

               (669)

               În urma comunicării constatărilor finale, unele părți interesate au contestat că creșterile capacității industriei din Uniune erau rezonabile și că acestea au urmat evoluția pieței și, în special, evoluția consumului din Uniune. Cu toate acestea, în ceea ce privește modulele, capacitatea de producție a crescut cu 106 %, în timp ce consumul din Uniune a crescut cu 221 % în cursul perioadei luate în considerare, adică mai mult decât dublu. În mod similar, în ceea ce privește celulele, capacitatea de producție a crescut cu 39 %, în timp ce consumul din Uniune a crescut cu 87 % în cursul perioadei luate în considerare. Acest lucru arată că respectiva creștere a capacităților a fost semnificativ mai mică decât creșterea consumului și, prin urmare, aceasta nu poate fi considerată nerezonabilă, dat fiind faptul că în Uniune nu a existat niciodată o supracapacitate. În plus, analiza care studiază dacă creșterea capacității este rezonabilă nu ar trebui să se bazeze pe o analiză de la an la an, ci ar trebui să ia în considerare tendința în cursul întregii perioade luate în considerare. Prin urmare, creșterile capacității devin în mod normal pe deplin operaționale după o anumită perioadă de timp după efectuarea investiției, iar analiza izolată a unui singur an poate conduce la o imagine distorsionată. Prin urmare, argumentul a fost respins.

         5.3.7.   Impactul prețurilor materiilor prime

               (670)

               Mai multe părți interesate au susținut că prejudiciul important suferit de industria din Uniune s-a datorat evoluției prețurilor pentru polisiliciu, principala materie primă pentru producerea plachetelor. S-a afirmat că industria din Uniune a încheiat contracte de furnizare la prețuri fixe pe termen lung și, prin urmare, nu a putut beneficia de scăderea prețului pentru polisiliciu în timpul perioadei luate în considerare.

               (671)

               Ancheta a arătat că, deși industria din Uniune a încheiat contracte de furnizare pe termen lung pentru polisiliciu, aceste contracte au fost în mare parte renegociate pe baza evoluției prețurilor polisiliciului, iar prețurile contractuale au atins niveluri apropiate sau uneori chiar mai mici decât prețurile de pe piața la vedere.

               (672)

               Unele părți interesate au susținut că industria din Uniune, sau cel puțin o parte a acesteia, nu a putut beneficia de scăderea prețurilor pentru polisiliciu, în cursul PA, din cauza contractelor pe termen lung pentru materii prime. Aceste părți au afirmat că renegocierea sau rezilierea contractelor pe termen lung pentru polisiliciu și/sau plachete a condus la sancțiuni. Pentru a susține acest argument, aceste părți au furnizat articole de presă care relatează că unii producători din Uniune s-au confruntat cu litigii sau că și-au reziliat contractele. Unele părți au furnizat informații potrivit cărora contractele pe termen lung nu ar putea fi renegociate.

               (673)

               Polisiliciul este principala materie primă pentru producătorii de plachete. Ancheta a arătat că prețurile pentru polisiliciu au crescut în 2008, când au atins nivelul maxim de aproximativ 500 USD/kg, dar au scăzut din nou în 2009, ajungând la aproximativ 50 — 55 USD/kg, la sfârșitul anului 2009, cu doar o ușoară tendință de creștere în 2010 și la începutul anului 2011. Prețurile au scăzut în mod semnificativ în cursul PA, ajungând la 30 USD/kg (potrivit Rapoartelor științifice și de politici elaborate de Centrul Comun de Cercetare — JRC și Raportului de situație privind sectorul fotovoltaic 2012). Trebuie remarcat faptul că impactul prețurilor pentru polisiliciu în industria din Uniune ar putea fi mai degrabă marginal, întrucât orice efect asupra costului de producție a celulelor și a modulelor s-a diluat prin intermediul lanțului de valori. În plus, articolele de presă menționate mai sus se referă la evoluțiile post-PA care nu au afectat situația industriei din Uniune în cauză în cursul PA și, prin urmare, nu pot fi luate în considerare. Se poate confirma că industria din Uniune a putut, într-adevăr, renegocia nu numai prețurile aferente contractelor pe termen lung, ci și orice penalități contractuale referitoare la aceste contracte pe termen lung.

               (674)

               Una din părțile interesate a susținut în continuare că este suficient ca doar unii producători din Uniune să fi fost afectați de contractele pe termen lung și că situația industriei din Uniune în ansamblu este irelevantă. Potrivit afirmațiilor acestei părți, costurile mai ridicate nu trebuie neapărat să-i afecteze pe toți operatorii în același mod. Acest argument ignoră constatarea potrivit căreia, în ansamblu, în multe cazuri, pentru industria din Uniune, prețurile medii pentru polisiliciu nu au fost mai mari decât prețul pieței sau decât prețurile la vedere și, prin urmare, faptul că toți operatorii sau doar o parte a acestora sunt afectați de costurile mai ridicate nu este considerat a fi pertinent. Prin urmare, argumentul a fost respins.

               (675)

               O altă parte interesată a solicitat Comisiei să separe, să distingă și să cuantifice efectele fiecărui factor cu impact asupra situației industriei din Uniune; în special, efectul scăderii semnificative a prețurilor pentru polisiliciu ar trebui să fie analizat separat. În acest sens, s-a afirmat că scăderea prețurilor de vânzare a fost cauzată mai degrabă de scăderea prețurilor pentru polisiliciu decât de presiunea prețurilor exercitată de importurile din China. În ceea ce privește industria din Uniune, prețurile medii de vânzare au scăzut mult mai mult decât scăderea costului mediu de producție, asupra căruia scăderea prețurilor materiilor prime ar putea avea impact. Prin urmare, argumentul a fost respins.

               (676)

               În urma comunicării constatărilor finale, unele părți interesate au reiterat faptul că impactul scăderii prețurilor pentru polisiliciu asupra costurilor de producție ale industriei Uniunii nu a fost limitat sau diluat prin intermediul lanțului de valori, astfel cum s-a concluzionat în cadrul anchetei. Cu toate acestea, astfel cum s-a menționat deja în considerentul (255) de mai sus, polisiliciul este principala materie primă pentru producătorii de plachete și, prin urmare, s-a constatat că orice impact asupra costurilor de producție al celulelor sau modulelor a fost diluat în lanțul de valori. Părțile interesate în cauză nu au furnizat elemente de probă care să fi putut infirma această constatare. În plus, ancheta a arătat că tendința de scădere a prețurilor pentru polisiliciu în cursul perioadei luate în considerare s-a reflectat în costul mediu de producție al celulelor și modulelor pentru industria din Uniune inclusă în eșantion, care au scăzut într-o proporție similară cu prețurile pentru polisiliciu. Una dintre părțile interesate a contestat impactul presupuselor sancțiuni pe care industria din Uniune a trebuit să le plătească ca urmare a renegocierii contractelor de furnizare. În această privință, nu se poate exclude faptul că este posibil ca unii producători să fi trebuit să plătească penalizări pentru anularea contractelor de furnizare de plachete în cursul perioadei luate în considerare. Cu toate acestea, Comisia nu a găsit nicio dovadă că aceste sancțiuni ar fi putut avea un efect asupra situației industriei din Uniune în ansamblu, sau că acestea ar fi fost reprezentative. De asemenea, astfel de elemente de probă nu au fost prezentate de partea interesată în cauză. Prin urmare, deși nu se poate exclude complet posibilitatea ca sancțiunile să fi avut un impact negativ asupra unui număr limitat de producători din Uniune, impactul global asupra industriei din Uniune este în cel mai bun caz marginal și, prin urmare, acesta nu ar putea rupe legătura de cauzalitate dintre importurile subvenționate și prejudiciul important suferit de industria Uniunii în ansamblu. Prin urmare, aceste argumente au fost respinse.

               (677)

               O altă parte interesată a afirmat că scăderea prețurilor de vânzare ale produsului care face obiectul anchetei în Uniune se datorează în parte reducerii prețului pentru polisiliciu. Cu toate acestea, în acest sens trebuie remarcat faptul că ancheta a arătat că importurile din RPC au fost subvenționate și au subcotat în mod substanțial prețurile practicate de industria din Uniune. Prin urmare, scăderea prețurilor nu se limitează la reducerea costurilor de producție care se poate explica prin scăderea prețurilor materiilor prime. Dacă scăderea prețurilor ar fi fost doar efectul scăderii prețurilor materiilor prime, industria din Uniune nu ar fi fost obligată să reducă prețurile de vânzare la un preț inferior costului său de producție. Prin urmare, această afirmație trebuie respinsă.

               (678)

               O altă parte interesată a reiterat faptul că litigiul unui producător din Uniune după PA a afectat cel puțin situația acestui producător din Uniune încă din cursul PA. Totuși, această parte nu a explicat cum și în ce măsură un astfel de eveniment care s-a petrecut după PA ar fi putut să fi afectat situația producătorului respectiv în cursul PA. De asemenea, ancheta nu a evidențiat niciun element de probă care să arate un astfel de efect. Prin urmare, această afirmație trebuie respinsă.

               (679)

               În plus, aceeași parte interesată a pus sub semnul întrebării constatările menționate anterior, deoarece nu ar fi fost prezentată nicio dovadă. Cu toate acestea, constatările anchetei s-au bazat pe fapte și pe dovezi clare, ale căror versiuni neconfidențiale au fost la dispoziția tuturor părților interesate.

               (680)

               Din aceste motive, se concluzionează că, deși este posibil ca unii producători din Uniune să fi fost afectați de contractele pe termen lung, industria din Uniune, în ansamblu, nu a suferit ca urmare a acestor contracte pe termen lung și a putut să beneficieze pe deplin de scăderea prețurilor pentru materiile prime. Prin urmare, s-a constatat că contractele pe termen lung nu au afectat legătura de cauzalitate dintre importurile subvenționate și prejudiciul important suferit de industria din Uniune.

         5.3.8.   Prejudiciu autoprovocat: impactul automatizării, al dimensiunii, al economiilor de scară, al consolidării, al inovării, al raportului cost-eficacitate și al importurilor industriei din Uniune

               (681)

               Mai multe părți interesate au susținut că prejudiciul suferit de industria din Uniune s-a datorat gradului ridicat de automatizare a procesului de producție. S-a afirmat că micii producători sunt dezavantajați în comparație cu producătorii mai mari integrați pe verticală și că, prin urmare, orice prejudiciu suferit de micii producători nu poate fi atribuit importurilor care au făcut obiectul unor subvenții. În acest context, s-a susținut, de asemenea, că, în orice caz și în ansamblu, industria din Uniune nu a putut beneficia de economiile de scară ca urmare a dimensiunii sale reduse.

               (682)

               Ancheta a arătat că micii producători de pe piața Uniunii beneficiau, de asemenea, de un nivel ridicat de automatizare a procesului lor de producție, cu un efect pozitiv asupra costurilor lor de producție. Majoritatea producătorilor din Uniune s-au specializat într-o singură etapă a procesului de producție (celule sau module), ceea ce, prin specializare, le-a permis să-și sporească competitivitatea privind tipul de produs specific pe care îl produceau. Argumentul că prejudiciul suferit de industria din Uniune a fost cauzat de impactul gradului ridicat de automatizare a fost, prin urmare, respins.

               (683)

               Unele părți interesate au afirmat că presiunea prețurilor a avut ca rezultat consolidarea industriei din Uniune și a industriei chineze și că aceasta din urmă reprezintă cauza prejudiciului important suferit de industria din Uniune. Cu toate acestea, ancheta a arătat că procesul de consolidare a fost mai degrabă o consecință a importurilor care au făcut obiectul unor subvenții și a practicilor comerciale neloiale. În plus, partea în cauză nu a adus elemente de probă pentru a arăta în ce măsură procesul de consolidare ar fi putut cauza prejudiciul suferit.

               (684)

               De asemenea, s-a afirmat că prejudiciul suferit s-a datorat lipsei integrării pe verticală a industriei din Uniune. În general, în condiții normale de piață, producătorii integrați pe verticală ar trebui să beneficieze de mai multă securitate în ceea ce privește lanțul lor de aprovizionare. Cu toate acestea, ancheta a arătat că acei producători din Uniune care erau integrați pe verticală nu au putut exploata pe deplin acest avantaj, deoarece presiunea asupra prețurilor exercitată de importurile care au făcut obiectul unor subvenții a fost extrem de ridicată. În plus, industria din Uniune, precum și producătorii integrați pe verticală din Uniune, nu au putut beneficia în totalitate de ratele ridicate de utilizare a capacității pentru a realiza economii de scară, ca urmare a importurilor care au făcut obiectul unor subvenții. În plus, ancheta nu a evidențiat nicio corelație între integrarea pe verticală și rate de rentabilitate mai ridicate, dat fiind că presiunea puternică exercitată asupra prețurilor a modificat această corelație.

               (685)

               Unele părți interesate au afirmat că industria din Uniune nu a beneficiat de inovare tehnică și de investiții în noile tehnologii. Cu toate acestea, ancheta nu a scos la iveală niciun element concret care să confirme aceste afirmații. Dimpotrivă, ancheta a arătat că majoritatea investițiilor efectuate de industria din Uniune au vizat achiziționarea de noi utilaje, precum și sectorul cercetării și dezvoltării, și că nu există diferențe tehnologice semnificative între produse la nivel mondial.

               (686)

               De asemenea, o parte interesată a susținut că prejudiciul important suferit se datorează execuției scăzute a proiectelor (proiecte eșuate). În acest sens, este de remarcat faptul că argumentul respectiv nu a fost susținut prin elemente de probă. În plus, orice proiect eșuat ar putea fi considerat mai curând o consecință a importurilor care au făcut obiectul unor subvenții. Prin urmare, argumentul a fost respins.

               (687)

               Mai multe părți interesate au afirmat că industria din Uniune nu a fost în măsură să își raționalizeze costurile la timp pentru a răspunde evoluțiilor de pe piața mondială. Potrivit afirmațiilor făcute de alte părți, costul forței de muncă și cheltuielile indirecte sunt mai mari în Uniune decât în RPC.

               (688)

               După cum au indicat rezultatele anchetei, costul de producție al industriei din Uniune a fost în continuă scădere în cursul perioadei luate în considerare. Productivitatea a crescut pentru module și celule. Astfel cum s-a menționat mai sus, ca urmare a creșterii importurilor originare din RPC care au făcut obiectul unor subvenții și, prin urmare, a presiunii semnificative asupra prețurilor pe piața Uniunii, industria din Uniune nu a putut beneficia de reducerile costurilor.

               (689)

               Se remarcă faptul că producătorii-exportatori din RPC nu beneficiază de un avantaj comparativ cu privire la materiile prime (polisiliciu) și echipamentele utilizate, dat fiind că ambele au fost importate în mare parte din Uniune. În ceea ce privește costul forței de muncă și cheltuielile indirecte, acestea au reprezentat, în medie, mai puțin de 10 % din costul total al unui modul în cursul PA și se consideră că nu au jucat un rol semnificativ. În ceea ce privește costurile de electricitate, acestea au reprezentat, în medie, mai puțin de 1 % din costul total al unui modul în cursul PA și se consideră că nu au jucat un rol semnificativ. În plus, afirmația potrivit căreia producătorii chinezi au folosit cele mai noi echipamente nu a fost susținută cu probe.

               (690)

               De asemenea, s-a afirmat că unii producători din Uniune au importat celule și/sau module din țara în cauză și că au revândut aceste produse pe piața Uniunii ca și cum ar fi fost vorba de produsele lor proprii. Prejudiciul care rezultă din aceste tranzacții nu ar trebui să fie atribuit importurilor care au făcut obiectul unor subvenții. Cu toate acestea, ancheta a arătat că importurile produsului în cauză realizate de industria din Uniune au fost de natură complementară și au avut volume limitate comparativ cu producția totală a Uniunii și, prin urmare, efectul acestora, dacă există, ar fi doar unul marginal și nu ar putea fi considerat în măsură să afecteze legătura de cauzalitate dintre importurile care au făcut obiectul unor subvenții și prejudiciul suferit de industria din Uniune.

               (691)

               Prin urmare, pentru a se alinia la tendința de scădere a prețurilor importurilor din RPC, industria din Uniune a fost nevoită să depună eforturi considerabile pentru a-și raționaliza costurile de producție. În pofida eforturilor depuse de industria din Uniune, această raționalizare a costurilor nu s-a putut reflecta în prețul de vânzare, ca urmare a subcotării semnificative exercitate de importurile care au făcut obiectul unor subvenții.

               (692)

               O anumită parte interesată a susținut că prejudiciul suferit de industria din Uniune a fost cauzat de insuficiența unor economii de scară ale industriei din Uniune. S-a afirmat că micii producători sunt dezavantajați în comparație cu producătorii mai mari integrați pe verticală și că, prin urmare, orice prejudiciu suferit de acești producători nu poate fi atribuit importurilor care fac obiectul unor subvenții. O altă parte interesată a afirmat că automatizarea procesului de producție este costisitoare și că, prin urmare, economiile de scară sunt chiar mai importante în vederea reducerii costurilor de producție.

               (693)

               Ancheta a arătat că industria din Uniune, precum și producătorii mai mari integrați pe verticală, nu au putut beneficia în totalitate de ratele ridicate de utilizare a capacității pentru a realiza economii de scară, ca urmare a importurilor care au făcut obiectul unor subvenții. În orice caz, ancheta nu a evidențiat nicio corelație între dimensiune, integrarea pe verticală și rate de rentabilitate mai ridicate, dat fiind că presiunea puternică exercitată de importurile care au făcut obiectul unor subvenții asupra prețurilor a modificat această corelație. Ancheta a arătat că nu mai există un beneficiu pentru economiile de scară într-o piață în care ratele de utilizare sunt reduse, ceea ce era, de asemenea, valabil pentru producătorii chinezi. Prin urmare, aceste argumente au fost respinse.

               (694)

               În plus, o parte interesată a susținut că investitorii și băncile nu finanțează proiecte în cazul în care producătorul de module este prea mic, deoarece producătorii mai mari oferă garanții mai bune și sunt solvabili. Cu alte cuvinte, băncile și investitorii sunt reticenți în a finanța proiecte legate de sectorul fotovoltaic care utilizează module produse în Uniune. Cu toate acestea, ancheta a arătat că orice potențială preferință a investitorilor și a băncilor de a-i finanța pe producătorii chinezi care au capacități de producție mai mari este rezultatul denaturării pe care importurile care au făcut obiectul unor subvenții au creat-o pe piața Uniunii. După cum s-a menționat mai sus, dimensiunea liniilor de producție nu are niciun rol în cazul în care ratele de utilizare rămân scăzute. Prin urmare, acest argument a fost respins.

               (695)

               O parte interesată a afirmat că industria din Uniune a avut o structură a costurilor nefavorabilă în comparație cu concurenții săi chinezi, întrucât aceștia din urmă au beneficiat de costuri mai mici pentru forța de muncă, electricitate și amortizare și, în plus, au avut la dispoziție cele mai noi echipamente. Cu toate acestea, partea în cauză nu a putut oferi informații noi sau documente justificative care să poată inversa constatările prezentei anchete în acest sens. În special, afirmația potrivit căreia producătorii chinezi au folosit cele mai noi echipamente a fost abordată de constatările de la considerentul (203) din regulamentul antidumping provizoriu, arătând că producătorii-exportatori din RPC nu au beneficiat de niciun avantaj comparativ, în special deoarece utilajele și echipamentele au fost importate din Uniunea Europeană. Prin urmare, argumentele de mai sus au fost respinse.

               (696)

               O altă parte a afirmat că producătorii chinezi au beneficiat de un avantaj comparativ în ceea ce privește prețurile pentru polisiliciu și economiile de scară, ceea ce a condus la costuri mai mici pentru utilaje. Această parte nu a furnizat informații noi sau documente justificative în acest sens. Prin urmare, afirmația acestei părți a fost respinsă.

               (697)

               De asemenea, o parte interesată a afirmat că unii producători din Uniune au importat celule și/sau module din țara în cauză și au revândut aceste produse pe piața Uniunii ca și cum ar fi fost vorba de produsele lor proprii. Partea în cauză a cerut ca prejudiciul care rezultă din aceste tranzacții să nu fie atribuit importurilor care au făcut obiectul unor subvenții. Cu toate acestea, ancheta a arătat că importurile produsului în cauză realizate de industria din Uniune au fost de natură complementară și au avut volume limitate comparativ cu producția Uniunii și, prin urmare, efectul acestora, dacă există, ar fi doar unul marginal și nu ar putea fi considerat în măsură să afecteze legătura de cauzalitate dintre importurile care au făcut obiectul unor subvenții și prejudiciul suferit de industria din Uniune.

               (698)

               Potrivit afirmațiilor unui importator neafiliat, creșterea numărului de angajați ar trebui să fie luată în considerare în analiză. În ceea ce privește această afirmație, se remarcă faptul că ocuparea forței de muncă a crescut între 2009 și 2011 pentru module și apoi a scăzut în cursul PA. Pentru celule, ocuparea forței de muncă a crescut până în 2010, apoi a scăzut în 2011 și, ulterior, a continuat să scadă în cursul PA. Se observă că, pentru module, ocuparea forței de muncă a urmat tendința producției Uniunii. Pentru celule, întrucât importurile din China și-au crescut cota de piață pe parcursul întregii perioade în detrimentul industriei din Uniune, aceasta din urmă nu a putut beneficia de creșterea consumului cum era de așteptat. Prin urmare, scăderea ocupării forței de muncă în 2011 și în cursul PA corespunde societăților care fie au intrat în insolvență, fie și-au încetat producția de celule.

               (699)

               În urma comunicării constatărilor finale, o parte interesată a reiterat faptul că prejudiciul suferit de industria din Uniune se datora faptului că aceasta este la scară mică, fiind absentă o economie de scară. Astfel cum s-a explicat deja în considerentul (682) de mai sus și în considerentele (195) și (196) din regulamentul antidumping provizoriu, chiar și pe piața mondială, dimensiunea și, prin urmare, beneficiul economiilor de scară nu mai pot exista dacă ratele de utilizare sunt, în general, scăzute, și dacă există supracapacități enorme la nivel mondial. Prin urmare, această afirmație trebuie respinsă.

               (700)

               Mai mult, aceeași parte a reiterat afirmația că prejudiciul suferit de industria din Uniune s-a datorat incapacității industriei din Uniune de a realiza orice avantaj din punct de vedere al costurilor. Această parte a susținut faptul că acest lucru s-a datorat în special faptului că majoritatea producătorilor din Uniune au fost integrate pe verticală. Cu toate acestea, această parte nu a furnizat nicio altă informație suplimentară care să arate în ce măsură faptul că producătorii sunt integrați pe verticală ar fi putut să aibă un impact negativ asupra structurii costurilor acestora. Prin urmare, această afirmație trebuie respinsă.

               (701)

               Din aceste motive, toate argumentele de mai sus au fost respinse.

         5.3.9.   Concurența din partea produselor fotovoltaice cu strat subțire și a altor tehnologii fotovoltaice

               (702)

               Mai multe părți interesate au susținut că prejudiciul suferit de industria din Uniune a fost cauzat de concurența din partea produselor fotovoltaice cu strat subțire și a altor tehnologii fotovoltaice, întrucât aceste tehnologii sunt interschimbabile și au aceleași utilizări finale. De asemenea, s-a susținut că produsele cu strat subțire concurau cu produsul care face obiectul anchetei, în special pentru sistemele montate pe sol și acoperișurile comerciale/industriale, care constituie o parte importantă din totalul pieței fotovoltaice a Uniunii.

               (703)

               Ancheta a arătat că produsele fotovoltaice cu strat subțire sunt fabricate din materii prime diferite și nu utilizează plachete din siliciu cristalin. În general, acestea prezintă un randament al conversiei mult mai scăzut și generează o putere de ieșire mai mică decât modulele din siliciu cristalin. Prin urmare, ele nu pot fi folosite în zonele în care accesul este limitat, cum ar fi acoperișurile, ceea ce înseamnă că nu sunt complet interschimbabile cu produsul în cauză. De asemenea, ancheta a arătat că, deși produsele fotovoltaice cu strat subțire sunt mai puțin costisitoare decât produsul care face obiectul anchetei, acestea reprezintă doar o cotă de piață limitată din piața totală de echipamente fotovoltaice a Uniunii, în cursul perioadei luate în considerare. Prin urmare, deși poate exista o anumită concurență între produsele cu strat subțire și produsul în cauză, această concurență este considerată a fi limitată.

               (704)

               În urma comunicării constatărilor finale, o parte interesată a reiterat faptul că concurența din partea produselor fotovoltaice cu strat subțire a cauzat probabil prejudiciul important suferit de industria din Uniune. În acest sens, partea a declarat că în Germania cota de piață a produselor cu strat subțire din totalul pieței produselor fotovoltaice a fost substanțială în cea mai mare parte din PA și a scăzut numai la începutul anului 2012.

               (705)

               Ancheta a arătat, într-adevăr, că prețurile medii ale produselor cu strat subțire au fost la un nivel mai scăzut decât nivelurile medii ale prețurilor produsului care face obiectul anchetei.

               (706)

               Cu toate acestea, astfel cum se menționează în considerentul (703) de mai sus, produsele cu strat subțire prezintă un randament al conversiei mult mai scăzut și o putere de ieșire mai mică decât modulele din siliciu cristalin și, prin urmare, concurența dintre aceste produse, dacă există, nu a putut contribui la prejudiciul suferit de industria din Uniune, deoarece modulele din siliciu cristalin reprezintă tehnologia dominantă de pe piața Uniunii de elemente fotovoltaice. Raportul de situație privind sectorul fotovoltaic din 2012 al JRC precizează că, în urma scăderii prețurilor pentru polisiliciu, produsele cu strat subțire au pierdut în ultimii ani din cota de piață în favoarea modulelor din siliciu cristalin.

               (707)

               Din aceste motive, argumentele au fost respinse.

         5.3.10.   Criza financiară și efectele sale

               (708)

               S-a susținut că recesiunea economică și criza financiară au afectat în mod negativ accesul industriei din Uniune la finanțare și, prin urmare, au cauzat prejudiciul suferit de industria din Uniune.

               (709)

               Capacitatea industriei din Uniune de a mobiliza capital a scăzut în mod semnificativ în cursul perioadei luate în considerare. Dat fiind că industria solară necesită investiții importante, capacitatea de a mobiliza capital este crucială. Recesiunea economică a avut un anumit impact asupra situației industriei din Uniune. Totuși, ancheta a arătat că, în pofida creșterii observate pe piața Uniunii între 2009 și 2011, situația industriei din Uniune s-a degradat ca urmare a importurilor din RPC care au făcut obiectul unor subvenții, importuri care au generat o puternică subcotare a prețurilor de vânzare ale industriei din Uniune. Prin urmare, s-a concluzionat că eventualele efecte ale crizei financiare au fost agravate de creșterea importurilor care au făcut obiectul unor subvenții din China și că accesul limitat la finanțare s-a datorat, în mare măsură, climatului negativ de pe piață, situația și perspectivele industriei din Uniune fiind o consecință a importurilor care au făcut obiectul unor subvenții.

               (710)

               De asemenea, s-a analizat dacă prejudiciul suferit de industria din Uniune a fost cauzat de incapacitatea industriei din Uniune de a căuta finanțare adecvată cât timp aceasta a fost profitabilă. Ancheta a arătat că, de exemplu, în 2010, industria din Uniune era încă profitabilă, nivelul investițiilor crescând cu 315 % față de 2009 pentru module, în timp ce creșterea a fost de 10 % pentru celulele. Dat fiind că industria fotovoltaică necesită investiții importante, este de așteptat ca industria din Uniune să caute în continuare finanțare adecvată, pentru a îmbunătăți rentabilitatea și pentru a concura cu importurile neloiale care au făcut obiectul unor subvenții. Prin urmare, se concluzionează că lipsa de acces la finanțare a fost rezultatul situației denaturate și nu cauza acesteia.

               (711)

               În urma notificării constatărilor finale, o parte interesată a reiterat faptul că efectele prejudiciabile ale crizei financiare ar trebui să fie separate și distincte, și să nu fie atribuite importurilor subvenționate. Această parte a făcut referire la informațiile publice disponibile care indică faptul că cel puțin un producător din Uniune a considerat criza financiară ca fiind principala cauză a situației prejudiciabile a acestuia. Prezenta anchetă și-a bazat constatările pe date specifice societăților care sunt semnificativ mai complete decât declarațiile publice ale unor societăți specifice. Prin urmare, declarația publică la care se face referire nu poate infirma constatarea că, deși criza financiară a avut un anumit impact asupra situației industriei din Uniune, aceasta nu a fost în măsură să afecteze legătura de cauzalitate dintre importurile subvenționate și prejudiciul suferit de industria din Uniune. Prin urmare, această afirmație trebuie respinsă.

               (712)

               O altă parte interesată a afirmat că accesul diferit la finanțare al industriei din Uniune față de producătorii-exportatori chinezi ar trebui să fie luat în considerare. Această parte a susținut că acesta a fost unul dintre principalii factori care au cauzat prejudiciul important suferit de industria din Uniune, și nu importurile subvenționate. Cu toate acestea, s-a constatat că accesul preferențial la finanțare al unui număr de producători-exportatori chinezi denaturează piața și că ar putea fi unul dintre principalele motive care permite producătorilor-exportatori chinezi să exporte produsul în cauză la prețuri subvenționate. Prin urmare, acest factor nu poate afecta legătura de cauzalitate dintre importurile subvenționate și prejudiciul important suferit de industria din Uniune. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă.

               (713)

               Din aceste motive, potrivit concluziilor, deși criza financiară a avut un anumit impact asupra situației industriei din Uniune, aceasta nu a fost în măsură să afecteze legătura de cauzalitate dintre importurile care au făcut obiectul unor subvenții și prejudiciul suferit de industria din Uniune. În consecință, argumentele au fost respinse.

         5.3.11.   Performanța la export a industriei din Uniune

               (714)

               Unele părți interesate au afirmat că vânzările la export ale industriei din Uniune au scăzut în mod semnificativ în cursul perioadei luate în considerare și în mod special între 2009 și 2011 pentru module și între 2009 și primul trimestru al anului 2012 pentru celule și că acest lucru a cauzat prejudiciul important suferit de industria din Uniune.

               (715)

               Cu toate acestea, astfel cum se arată în tabelul de mai jos, volumele exporturilor de module rămân semnificative, în pofida unei scăderi ușoare în cursul PA, iar prețurile medii în cursul PA au depășit costurile medii pentru module în cursul perioadei luate în considerare. Prin urmare, acest lucru nu a putut cauza prejudiciul suferit de industria din Uniune. În ceea ce privește celulele, volumele exporturilor au reprezentat doar aproximativ 12 % din volumul total al producției de celule. Prin urmare, în pofida prețurilor scăzute în cursul PA, acest lucru ar fi putut avea doar un impact limitat asupra situației industriei din Uniune. Prin urmare, argumentele în această privință au fost respinse.
               Tabelul 13-a
               Module

                           2009

                           2010

                           2011

                           PA

                           Volumul exporturilor de module în MW

                           989

                           1 279

                           1 157

                           1 148

                              (Indice 2009 = 100)

                              100

                              129

                              117

                              116

                           Preț mediu de export (EUR/kW)

                           2 500

                           1 900

                           1 470

                           1 230

                              (Indice 2009 = 100)

                              100

                              76

                              59

                              49

                              Sursă: Europressedienst

               Tabelul 13-b
               Celule

                           2009

                           2010

                           2011

                           PA

                           Volumul exporturilor de celule în MW

                           62

                           320

                           315

                           238

                              (Indice 2009 = 100)

                              100

                              516

                              508

                              384

                           Preț mediu de export (EUR/kW)

                           1 350

                           1 050

                           830

                           640

                              (Indice 2009 = 100)

                              100

                              78

                              61

                              47

                              Sursă: Europressedienst

               (716)

               Din aceste motive, s-a constatat că impactul performanței la export a industriei din Uniune nu a fost de natură să contribuie la prejudiciul important suferit de industria din Uniune. Prin urmare, argumentele părților în această privință au fost respinse.

         5.3.12.   Descoperirea depozitelor de gaze de șist în Uniunea Europeană

               (717)

               O parte interesată a afirmat că prejudiciul suferit de industria din Uniune a fost cauzat de descoperirea unor depozite de gaze de șist în Uniune iar perspectiva creșterii producției de gaze de șist ieftine în Uniune a redus investițiile publice și private în proiecte legate de energia din surse regenerabile.

               (718)

               Ancheta a constatat o creștere semnificativă a consumului produsului care face obiectul anchetei în cursul perioadei luate în considerare, astfel cum s-a menționat deja în considerentul (509) de mai sus. În plus, ancheta nu a scos la iveală nicio informație factuală care să confirme că prejudiciul suferit de industria din Uniune s-a datorat descoperirii unor depozite de gaze de șist în Uniunea Europeană. Prin urmare, afirmația a fost respinsă.

         5.3.13.   Schema UE de comercializare a certificatelor de emisii (ETS)

               (719)

               Aceeași parte a susținut că prejudiciul suferit de industria din Uniune a fost cauzat de nivelul redus al investițiilor în producția de energie solară ca urmare a prețurilor scăzute pe piață pentru creditele de emisii CO2 în cadrul schemei Uniunii Europene de comercializare a certificatelor de emisii.

               (720)

               Nu s-a prezentat însă nicio dovadă în acest sens, iar ancheta nu a scos la lumină nicio circumstanță factuală care să confirme aceste afirmații. Dimpotrivă, ancheta a indicat o creștere considerabilă a consumului produsului care face obiectul anchetei în cursul perioadei luate în considerare. Din aceste motive, argumentul a fost respins.

         5.3.14.   Decizii de management

               (721)

               Unele părți interesate au afirmat că prejudiciul important suferit de cel puțin unul dintre producătorii din Uniune a fost cauzat de decizii de management inadecvate. Aceste afirmații s-au bazat pe conturile anuale, pe unele informații conținute într-o scrisoare trimisă de un acționar al societății celorlalți acționari și pe un articol de presă.

               (722)

               Nicio informație din dosar nu a arătat că deciziile de management ale societății în cauză au fost neobișnuite sau lipsite de prudență sau că au avut un impact asupra întregii industrii din Uniune. Prin urmare, argumentele în această privință au fost respinse.

         5.3.15.   Alte politici guvernamentale

               (723)

               O parte interesată a susținut că prejudiciul important suferit de industria din Uniune a fost cauzat de alte politici guvernamentale, cum ar fi politicile privind energia din surse regenerabile, politicile menite să încurajeze inovarea, politicile de reducere a birocrației, politicile de facilitare a comerțului și reglementările privind accesul la rețea, dat fiind că aceste politici sunt în avantajul producătorilor-exportatori. Cu toate acestea, deși este adevărat că unele dintre politicile menționate ar putea facilita importurile din alte țări terțe și o creștere generală a industriei energiei solare, aceste politici ar avantaja și industria din Uniune. În plus, aceste politici nu sunt concepute să promoveze importurile în Uniune la prețuri prejudiciabile subvenționate. Prin urmare, argumentele în această privință au fost respinse.

         5.3.16.   Alte argumente

               (724)

               O parte interesată a susținut că prejudiciul suferit de industria din Uniune s-a datorat dezavantajului precursorilor și lipsei de sprijin politic din partea Comisiei Europene în anii precedenți. De asemenea, această parte a susținut că, în afară de sistemele naționale de sprijin, populația, PIB-ul, consumul de electricitate, oportunitățile de finanțare și posibilitatea conectării la rețea sunt factori importanți în fiecare piață. Cu toate acestea, partea de mai sus nu a fost capabilă să susțină cu probe afirmațiile făcute, și, prin urmare, acestea au fost respinse.

               (725)

               În urma comunicării constatărilor finale, aceeași parte interesată a reiterat faptul că prejudiciul suferit de industria din Uniune s-a datorat dezavantajului precursorilor. Cu toate acestea, argumentul respectiv nu a fost niciodată analizat sau dovedit și, prin urmare, a fost respins.

         5.4.   Evaluarea cumulativă a altor factori despre care s-a constatat că au contribuit la prejudiciu

               (726)

               Ancheta a arătat că următorii alți factori ar fi putut contribui la prejudiciu: importurile de produs în cauză din Taiwan; reducerea nivelului tarifelor fixe; contractele pe termen lung pentru polisiliciu ale unui număr restrâns de producători din Uniune; criza economică și financiară.

               (727)

               Așa cum s-a arătat mai sus în secțiunile 5.3.1 și, respectiv, 5.3.7, posibila contribuție a importurilor provenite din Taiwan și a contractelor pe termen lung pentru polisiliciu ale unui număr limitat de producători din Uniune este, în cel mai bun caz, marginală, deoarece orice impact al acestora a fost diluat prin intermediul lanțului de valori.

               (728)

               În ceea ce privește criza economică și financiară, ancheta a arătat că principala cauză a dificultăților industriei din Uniune privind accesul la capitalul necesar pentru investiții au fost importurile subvenționate, care au împiedicat industria din Uniune să își vândă produsele la prețuri profitabile atunci când piața Uniunii a fost caracterizată de rate puternice de creștere (2009 — 2011).

               (729)

               În ceea ce privește tarifele fixe, părțile terțe nu au fost în măsură să demonstreze că nivelurile tarifelor fixe din cursul PA ar fi fost atât de scăzute încât să împiedice producătorii din Uniune să vândă produsul în cauză la prețuri neprejudiciabile. Instituțiile acceptă afirmația că reducerile nivelurilor tarifelor fixe ar putea explica cererea redusă, deoarece investițiile în anumite regiuni nu au mai fost viabile. Însă acestea nu pot afecta legătura de cauzalitate, chiar luate împreună cu ceilalți factori despre care s-a constatat că contribuie la prejudiciu, întrucât acestea erau încă la un nivel la care, în lipsa importurilor subvenționate, producătorii din Uniune ar fi putut să își vândă produsele la prețuri neprejudiciabile.

               (730)

               Prin urmare, chiar dacă efectul cumulativ al celorlalți patru factori care au contribuit probabil la prejudiciu este evaluat, legătura de cauzalitate dintre subvenții și prejudiciu nu este afectată.

         5.5.   Concluzie privind legătura de cauzalitate

               (731)

               Ancheta a relevat o legătură cauzală între prejudiciul important suferit de industria din Uniune și importurile din RPC care au făcut obiectul unor subvenții. Au fost analizate alte posibile cauze ale prejudiciului, cum ar fi importurile din alte țări terțe, importurile din RPC care nu fac obiectul unor subvenții, consumul, tarifele fixe, alt sprijin financiar acordat industriei din Uniune, surplusul de capacitate, impactul prețurilor materiilor prime, prejudiciul autoprovocat, concurența reprezentată de produsele cu strat subțire, criza financiară și efectele sale, performanța la export a industriei din Uniune, descoperirea unor depozite de gaze de șist în Uniunea Europeană, deciziile de management, schema UE de comercializare a certificatelor de emisii, alte politici guvernamentale, și s-a considerat că niciuna dintre aceste cauze nu a fost de natură să afecteze legătura de cauzalitate stabilită între importurile din RPC care au făcut obiectul unor subvenții și prejudiciul important suferit de industria din Uniune.

               (732)

               Toate efectele altor factori care au contribuit la prejudiciu, în afara importurilor subvenționate, au fost analizate în mod individual și colectiv. În consecință, s-a concluzionat că respectiva evaluare colectivă a tuturor factorilor care ar fi putut avea un impact asupra situației prejudiciabile a industriei din Uniune (și anume, importurile din țări terțe, tarifele fixe, impactul prețurilor materiilor prime, criza financiară) nu reușesc să explice în mod colectiv prejudiciul suferit de industria din Uniune, în special în ceea ce privește prețurile scăzute și pierderile financiare cauzate de penetrarea importurilor la preț scăzut în cantități semnificative de produs în cauză originar din RPC. Pe baza analizei de mai sus, care a distins și separat în mod corespunzător efectele prejudiciabile ale importurilor care au făcut obiectul unor subvenții de efectele tuturor factorilor cunoscuți asupra situației industriei din Uniune, s-a concluzionat că există o legătură cauzală între importurile din RPC care au făcut obiectul unor subvenții și prejudiciul important suferit de industria din Uniune în cursul PA.

         6.   INTERESUL UNIUNII
   6.1.   Observații preliminare

               (733)

               În conformitate cu articolul 31 din regulamentul de bază, s-a examinat dacă, în pofida constatărilor de mai sus privind subvenționarea prejudiciabilă, există motive imperioase care să conducă la concluzia că nu este în interesul Uniunii să se adopte măsuri compensatorii în acest caz specific. În acest scop și în conformitate cu articolul 31 alineatul (1) din regulamentul de bază, analiza interesului Uniunii s-a bazat pe evaluarea tuturor intereselor implicate, inclusiv cele ale industriei din Uniune, ale societăților de pe piețele din amonte și din aval din sectorul energiei fotovoltaice, ale importatorilor, ale utilizatorilor și ale consumatorilor produsului în cauză.

               (734)

               Aproximativ 150 de operatori s-au făcut cunoscuți după deschiderea anchetei antidumping paralele și au fost luați în considerare în mod corespunzător în cadrul prezentei anchete. Au fost trimise chestionare specifice importatorilor neafiliați, operatorilor din amonte (inclusiv unui producător de materii prime și furnizorilor de echipamente de producție pentru produsul care face obiectul anchetei), operatorilor din aval (inclusiv dezvoltatorilor de proiecte și societăților care realizează instalarea) și Organizației europene a consumatorilor (BEUC). Trei asociații reprezentând diverși operatori (industria din Uniune, operatori din amonte și aval) din sectorul energiei fotovoltaice au prezentat informații.

               (735)

               S-a susținut că evaluarea interesului Uniunii nu s-a bazat pe un număr reprezentativ de operatori.

               (736)

               Comisia a contactat diferiți operatori în felul următor.

               (737)

               Operatorii din amonte și din aval: după cum s-a menționat în considerentul (734) de mai sus, Comisia a trimis chestionare specifice către aproximativ 150 de operatori, inclusiv către importatorii neafiliați care s-au oferit să participe după deschiderea anchetei și care, prin urmare, au avut posibilitatea de a furniza date relevante Comisiei. S-au primit douăzeci și unu de chestionare completate. În plus, s-au luat în considerare în cadrul anchetei nu doar răspunsurile la chestionare, ci și observațiile verificabile și justificate în mod corespunzător precum și documentele furnizate de părțile interesate la termenele specificate, indiferent dacă aceste părți au răspuns sau nu la chestionar. În special, AFASE a transmis Comisiei observații în numele membrilor săi — operatori din domeniul fotovoltaic — care au fost, de asemenea, analizate.

               (738)

               În ceea ce privește importatorii neafiliați, așa cum s-a menționat în considerentul (25) de mai sus, Comisia i-a contactat pe toți cei 250 de importatori neafiliați care au fost făcuți cunoscuți de către reclamant și a selectat un eșantion provizoriu în conformitate cu articolul 27 din regulamentul de bază, pentru a cuprinde cel mai mare volum reprezentativ de importuri care poate face în mod rezonabil obiectul anchetei ținând seama de timpul disponibil. Cu toate acestea, după verificare s-a confirmat că numai una dintre societățile selectate în mod provizoriu era importator neafiliat. Într-un stadiu ulterior al anchetei, noi importatori neafiliați, care au prezentat inițial un formular de eșantionare în etapa de deschidere a anchetei, dar nu au fost incluși în eșantion, au fost invitați să coopereze în continuare în cadrul anchetei. Șase dintre aceștia au fost de acord și au primit un chestionar, cinci au prezentat un răspuns din care trei răspunsuri au fost considerate a fi suficient de complete. Prin urmare, eșantionul definitiv de importatori neafiliați cuprinde patru importatori neafiliați, reprezentând între 2 % și 5 % din importurile produsului în cauză. Referitor la acest procentaj scăzut, trebuie avut în vedere faptul că majoritatea importurilor produsului în cauză în Uniune nu se efectuează prin intermediul importatorilor neafiliați.

               (739)

               În concluzie, pentru analiza interesului Uniunii, au fost luate în considerare următoarele informații:

                           —

                           răspunsurile la chestionar primite de la opt producători din Uniune incluși în eșantion și de la patru importatori neafiliați incluși în eșantion, precum și răspunsurile la chestionarul specific primite de la opt operatori din amonte și treisprezece operatori din aval (șapte dezvoltatori de proiecte/instalatori; șase furnizori de servicii activi, de asemenea, în industria fotovoltaică) din cei 150 de operatori care s-au oferit să participe după deschiderea anchetei și care au primit chestionare specifice;

                           —

                           datele verificate în cursul verificărilor la fața locului la sediile a opt producători din Uniune, un importator neafiliat, doi operatori din amonte, patru operatori din aval (dezvoltatori de proiecte/instalatori) și o asociație (a se vedea considerentul (17) din regulamentul antidumping provizoriu și considerentul (29) de mai sus);

                           —

                           datele privind interesul Uniunii prezentate de alte părți interesate, inclusiv asociații, precum și datele aflate la dispoziția publicului privind evoluția pieței produselor fotovoltaice din Europa, în special: Global Market Outlook for Photovoltaics 2013 — 2017 (Perspectiva pieței mondiale pentru produsele fotovoltaice 2013 — 2017) publicat de EPIA.

         6.2.   Interesul industriei din Uniune

               (740)

               În cursul PA, industria din Uniune dispunea de o forță de muncă de aproximativ 21 000 de persoane angajate direct pentru producerea și vânzarea produsului similar.

               (741)

               Ancheta a stabilit că industria din Uniune a suferit un prejudiciu important cauzat de importurile originare din țara în cauză care au făcut obiectul unor subvenții, în cursul perioadei de anchetă. Trebuie reamintit faptul că o serie de indicatori de prejudiciu au arătat o tendință negativă pe parcursul perioadei luate în considerare. În special, indicatorii de prejudiciu legați de performanța financiară a producătorilor din Uniune cooperanți, cum ar fi rentabilitatea, fluxul de numerar și randamentul investițiilor, au fost grav afectați. De fapt, producătorii de module și celule din Uniune au suferit pierderi în 2011 și în cursul PA. Prin urmare, unii producători din Uniune au fost deja nevoiți să își închidă instalațiile de producție, în timp ce alții s-au confruntat cu problema insolvabilității. Dacă nu se vor lua măsuri, este foarte probabil ca deteriorarea situației economice a industriei din Uniune să se accentueze.

               (742)

               Este de așteptat ca instituirea unor taxe compensatorii să restabilească condiții de concurență echitabile pe piața Uniunii, permițând industriei din Uniune să alinieze prețurile produsului similar pentru a reflecta costurile de producție și a-și îmbunătăți astfel rentabilitatea. Este de așteptat, de asemenea, ca instituirea unor măsuri compensatorii să permită industriei din Uniune să-și recâștige, cel puțin parțial, cota de piață pierdută în cursul perioadei luate în considerare, cu impact pozitiv asupra situației sale financiare generale. În plus, industria din Uniune ar trebui să beneficieze de un acces mai ușor la capital și să realizeze investiții suplimentare în cercetare și dezvoltare și în inovare în sectorul fotovoltaic. În sfârșit, ancheta a indicat, de asemenea, o posibilă reîncepere a activității de către unii producători din Uniune care au fost nevoiți să-și înceteze producția ca urmare a presiunii exercitate de importurile din China. În ansamblu, conform acestui scenariu, ar fi garantate nu numai cele 21 000 de locuri de muncă existente în industria din Uniune (în cursul PA), dar ar exista, de asemenea, perspectiva rezonabilă a unei extinderi a producției și a creșterii gradului de ocupare a forței de muncă.

               (743)

               În absența unor măsuri, este de așteptat să se înregistreze pierderi suplimentare ale cotei de piață și o deteriorare suplimentară a rentabilității industriei din Uniune. Această situație nu ar fi viabilă pe termen scurt și mediu. În consecință, pe lângă numărul mare de producători din Uniune care au fost deja forțați să iasă de pe piață, alți producători ar putea fi amenințați cu falimentul, ceea ce, pe termen scurt și mediu, ar duce probabil la dispariția industriei din Uniune, cu repercusiuni importante asupra locurilor de muncă existente.

               (744)

               Unele părți interesate au contestat că industria din Uniune ar putea beneficia de pe urma măsurilor compensatorii, susținând că (i) măsurile vor reduce cererea de produse fotovoltaice din Uniune și, prin urmare, industria din Uniune nu va fi în măsură să-și crească vânzările; (ii) industria din Uniune dispune de locuri de producție mici și, prin urmare, nu este în măsură să satisfacă cererea de anumite tipuri de instalații, cum ar fi acoperișurile comerciale și instalațiile mari montate la sol; (iii) producătorii din Uniune nu sunt solvabili; (iv) instituirea unor taxe pentru celule va determina creșterea de facto a costului de producție al producătorilor de module din Uniune și le va face mai puțin atractive pentru consumatori; (v) în cazul unei scăderi semnificative a importurilor din China, producătorii din alte țări terțe vor profita cel mai probabil de reducerea importurilor din RPC.

               (745)

               În ceea ce privește afirmația potrivit căreia măsurile vor reduce cererea de produse fotovoltaice în Uniune și, prin urmare, industria din Uniune nu va fi în măsură să-și crească vânzările, se observă că părțile nu au putut să furnizeze dovezi verificabile privind existența unei legături directe între instituirea măsurilor și scăderea cererii de produse fotovoltaice, care s-a dovedit a fi influențată de-a lungul anilor de mai mulți factori.

               (746)

               Ca răspuns la afirmația că industria din Uniune dispune de locuri de producție mici și că, prin urmare, nu este în măsură să satisfacă cererea de anumite tipuri de instalații, cum ar fi acoperișurile comerciale și instalațiile mari montate la sol, trebuie remarcat faptul că ancheta a arătat că industria din Uniune are capacitatea de a furniza atât instalații comerciale și industriale (între 40 kW și 1 MW) cât și instalații din segmentul pieței utilităților (1 MW și 10 MW). În plus, ancheta nu a evidențiat faptul că produsele furnizate de diferiți producători nu au putut fi utilizate în cadrul aceluiași proiect. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă.

               (747)

               Argumentul că industria din Uniune nu ar beneficia de pe urma măsurilor, deoarece producătorii din Uniune nu sunt solvabili, și că fondurile de investiții nu ar accepta să finanțeze proiecte care implică module fabricate în UE nu a fost susținut cu probe. În orice caz, este de așteptat ca instituirea de măsuri să restabilească condiții de piață echitabile, ceea ce ar trebui să-i reasigure pe investitori, inclusiv pe cei din sectorul bancar, în ceea ce privește capacitatea industriei din Uniune de a dezvolta proiecte viabile. Din aceste motive, argumentul a fost respins.

               (748)

               Referitor la afirmația potrivit căreia instituirea unor taxe pentru celule va determina creșterea de facto a costului de producție al producătorilor de module din Uniune și le va face mai puțin atractive pentru consumatori, deși nu este exclus ca o anumită creștere a prețurilor să aibă loc ca urmare a instituirii de taxe, ar trebui să se ia în considerare, de asemenea, că informațiile publice disponibile indică o tendință descendentă a prețurilor pentru module și celule. Astfel, deși costul celulelor ar putea crește ca urmare a măsurilor, tendința generală de scădere a prețurilor ar trebui să conducă la reducerea costurilor pentru module. De asemenea, producătorii în cauză pot decide să-și achiziționeze celulele în Uniune, și nu din RPC. În cele din urmă, se preconizează că instituirea de măsuri va crește gradul de utilizare a capacităților producătorilor de celule din Uniune, sporind astfel economia de scară a acestora și reducând costurile în consecință. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă.

               (749)

               Argumentul potrivit căruia celelalte țări terțe, mai degrabă decât industria din Uniune, vor profita de situație în cazul unei scăderi semnificative a importurilor din China după instituirea măsurilor nu a fost confirmat de anchetă. Ancheta nu a evidențiat niciun indiciu clar potrivit căruia alte țări terțe și-ar orienta exporturile în mod masiv către piața Uniunii, în special ținând seama de extinderea probabilă a altor piețe din țările terțe, în special în Asia, astfel cum rezultă din prognozele publice disponibile. În cele din urmă, chiar dacă importurile din alte țări terțe ar crește ca urmare a scăderii importurilor din China, nu există nicio indicație că industria din Uniune nu va putea concura cu importurile din aceste țări.

               (750)

               În răspunsul la comunicarea constatărilor finale, unele părți au susținut că este nerealist să se aștepte apariția în Uniune a unei industrii sustenabile care să producă module și celule, întrucât niciun investitor rațional nu ar fi dispus să investească în producătorii din Uniune despre care se presupune că suferă de o structură a costurilor nefavorabilă și, prin urmare, nu pot produce la prețuri competitive. Ancheta nu a confirmat faptul că industria din Uniune suferă de o structură a costurilor nefavorabilă, astfel cum se explică în considerentele (202) și (203) din regulamentul antidumping provizoriu. Prin urmare, lipsa importurilor subvenționate și utilizarea capacităților de producție într-o mai mare măsură ar trebui să creeze economii de scară și ar trebui să permită apariția unei industrii sustenabile în Uniune. Având în vedere cele de mai sus, argumentul a fost respins.

               (751)

               O parte a susținut că cererea din Uniune este impulsionată de dezvoltarea tarifelor fixe și că rentabilitatea investiției așteptată de investitori este legată de această dezvoltare. În special, s-a susținut că, în cazul în care prețurile în Uniune cresc ca urmare a impunerii de taxe, fără ca tarifele fixe să urmeze această creștere, cererea va scădea iar industria din Uniune nu va beneficia în urma instituirii taxelor.

               (752)

               Ca răspuns la afirmația de mai sus, este de remarcat faptul că, în ciuda corelației dintre nivelul tarifelor fixe și nivelul cererii de instalații fotovoltaice, probele adunate în timpul anchetei arată că cererea viitoare va depinde tot mai puțin de tarifele fixe și alte sisteme de sprijin, întrucât este posibil ca paritatea de rețea în sectorul fotovoltaic să fi fost atinsă de anumite tipuri de instalații în mai multe regiuni din Uniune. Mai mult, randamentul preconizat al investițiilor trebuie să se bazeze pe prețuri de piață corecte. În cele din urmă, deși nu este exclus să apară o anumită creștere a prețurilor în urma instituirii măsurilor, trebuie remarcat faptul că din informațiile publice disponibile rezultă o tendință generală descendentă a prețurilor. În consecință, argumentul a fost respins.

               (753)

               Părțile interesate au subliniat faptul că, deoarece cererea de panouri solare este determinată de sistemele de sprijin, în special de tarifele fixe, precum și prin nivelul prețurilor energiei electrice pentru consumatorii finali (care determină paritatea de rețea), elasticitatea prețurilor cererii poate fi foarte ridicată. Deși este adevărat că o creștere importantă a prețurilor poate conduce la o reducere importantă a cererii, având în vedere natura deosebită a pieței evidențiată de părțile interesate respective, argumentul a fost respins, deoarece este foarte puțin probabil ca majorările de prețuri provocate de măsuri să fie importante, din următoarele motive. În primul rând, toate sursele disponibile confirmă faptul că scăderea importantă a prețurilor pentru produsul în cauză observată pe întreaga durată a PA și după PA până în prezent va continua. În al doilea rând, efectul economic al angajamentului care a fost acceptat de Comisie este că producătorii-exportatori chinezi vor furniza produsul în cauză la un preț minim de import sub 60 c/W, care este cu mult sub prețul care a fost observat în cursul PA, la un volum care corespunde, în linii mari, cotei lor de piață din prezent. La acest nivel de preț, este foarte puțin probabil ca cererea să scadă într-un mod semnificativ, deoarece acest nivel de preț asigură o cerere suficientă atât la nivelul actual de sprijin acordat prin sistemele de sprijin, cât și la nivelurile actuale ale parității rețelei. Mai mult, este probabil ca prețul energiei electrice pentru consumatorii finali să crească, în timp ce se preconizează că prețul produsului în cauză va scădea. Prin intermediul unei formule de indexare, angajamentul garantează faptul că o continuare a diminuării prețului produsului în cauză este luată în considerare la calcularea prețului minim de import. Prin urmare, aceste argumente au fost respinse.

               (754)

               Mai multe părți interesate au susținut că interesul industriei din Uniune nu este semnificativ, deoarece valoarea adăugată creată de către industriile din amonte și din aval este mult mai importantă decât valoarea adăugată creată de industria din Uniune în lanțul valoric corespunzător sectorului fotovoltaic. Argumentul că diferite segmente din sectorul fotovoltaic au o valoare adăugată diferită nu este contestat. Ancheta a stabilit că industria din Uniune a suferit un prejudiciu important din cauza practicilor comerciale neloiale. Într-adevăr, unii producători din Uniune au fost deja nevoiți să-și înceteze activitatea și, în absența unor măsuri, o viitoare deteriorare a situației pare sigură. Deoarece toate segmentele sectorului fotovoltaic sunt strâns legate între ele, dispariția producției din Uniune ar fi în detrimentul întregului sector fotovoltaic, acesta devenind complet dependent de o aprovizionare externalizată. Prin urmare, tot din motive de securitate a aprovizionării, argumentul a fost respins.

               (755)

               Ca răspuns la comunicarea constatărilor finale, o parte interesată a repetat afirmația conform căreia creșterea valorii adăugate creată de industria din amonte și din aval, în comparație cu industria din Uniune, pentru produsul în cauză, este relevantă pentru decizia de a institui sau nu taxe compensatorii. În această privință se confirmă faptul că, la evaluarea interesului Uniunii, instituțiile au evaluat efectele pozitive și negative pe care taxele le-ar putea avea pentru diferiții operatori economici. Întrucât impactul asupra industriei din amonte și din aval este limitat, măsurile vor permite industriei din Uniune să se redreseze în urma efectului subvențiilor prejudiciabile.

               (756)

               O parte a contestat numărul de locuri de muncă care ar putea fi asigurat prin instituirea măsurilor. Aceasta a susținut că în industria din Uniune sunt aproximativ 6 000 de angajați, și nu 25 000 cum s-a raportat în considerentul (229) din regulamentul antidumping provizoriu.

               (757)

               Însă, nu există dovezi în sprijinul afirmației de mai sus și, prin urmare, afirmația a fost respinsă. Se clarifică faptul că, având în vedere excluderea plachetelor din definiția produsului, ocuparea forței de muncă în industria din Uniune s-a ridicat la aproximativ 21 000 de angajați în decursul PA. Părțile interesate nu au furnizat dovezi conform cărora numărul angajaților din industria din Uniune s-ar fi schimbat în mod semnificativ după PA.

               (758)

               În concluzie, ancheta a demonstrat că industria din Uniune a suferit un prejudiciu important în urma importurilor din RPC care au făcut obiectul unor subvenții, fiind în imposibilitatea de a-și recupera investiția prin vânzări profitabile. Se preconizează că instituirea măsurilor va restabili condițiile unor schimburi comerciale echitabile pe piața Uniunii, permițând industriei din Uniune să concureze de pe o poziție de egalitate. Pe termen scurt, scăderea probabilă a importurilor din RPC ar trebui să permită industriei din Uniune să-și crească vânzările în Uniune și, astfel, să utilizeze mai eficient capacitățile de producție disponibile. Aceasta, la rândul său, poate duce la economii de scară. Deși este posibil ca prețurile produsului similar să crească într-o perioadă scurtă de timp ca urmare a măsurilor, este probabil de asemenea să se mențină tendința generală descendentă a prețurilor având în vedere, pe de o parte, scăderea suplimentară a costului de producție al produsului care face obiectul anchetei și, pe de altă parte, presiunea concurențială exercitată de producătorii din țările terțe, care ar concura, de asemenea, pe piața Uniunii.

               (759)

               Prin urmare, s-a concluzionat că instituirea taxelor compensatorii definitive ar fi în interesul industriei din Uniune.

         6.3.   Interesul importatorilor neafiliați

               (760)

               După cum s-a menționat în considerentul (26) de mai sus, s-a analizat situația importatorilor incluși în eșantion.

               (761)

               În ansamblu, în cursul PA, activitatea celor patru importatori neafiliați cooperanți în legătură cu produsul în cauză a variat între 60 % și 100 % din activitățile lor totale. În plus, cei patru importatori neafiliați cooperanți au importat din RPC între 16 % și 100 % din importurilor lor totale de module, doar unul realizând importuri exclusiv din țara în cauză. Rentabilitatea celor patru importatori neafiliați cooperanți legată de produsul în cauză a fost în medie de 2,3 % în cursul PA.

               (762)

               S-a invocat argumentul că instituirea de măsuri pentru produsul în cauză va afecta negativ activitatea importatorilor. În primul rând, instituirea de taxe nu ar trebui să conducă la eliminarea tuturor importurilor din RPC. În al doilea rând, deși este de așteptat ca instituirea de măsuri să aibă un efect negativ asupra situației financiare a importatorilor care importă numai din RPC, având în vedere creșterea probabilă a importurilor din alte țări terțe, importatorii care se aprovizionează din RPC ar trebui să fie în măsură să se aprovizioneze din alte surse.

               (763)

               O parte interesată a afirmat că impactul taxelor asupra importatorilor neafiliați a fost subestimat, deoarece nu există surse alternative de aprovizionare disponibile imediat care ar putea înlocui importul din China al produsului în cauză dacă se instituie taxele, și că schimbarea sursei de aprovizionare este un proces dificil, ținând cont de faptul că marea parte a producției se află în RPC, iar acest lucru ar genera costuri suplimentare semnificative.

               (764)

               În acest sens, se reamintește faptul că instituirea de măsuri nu ar trebui să conducă la dispariția importurilor produsului în cauză din RPC. Ancheta a indicat că posibila scădere a importurilor din RPC va avea un impact în special asupra acelor importatori care importă produsul în cauză exclusiv din RPC, această situație aplicându-se numai pentru unul din cei patru importatori neafiliați cooperanți. În ceea ce privește impactul măsurilor asupra situației financiare a importatorilor neafiliați, nu s-a exclus că acesta poate fi negativ, dar s-a ajuns la concluzia că acest lucru va depinde în mare măsură de capacitatea lor de a-și schimba sursele de aprovizionare sau de a transfera cel puțin o parte din posibila creștere a prețurilor către clienți. Pentru operatorii care importă produsul și din alte surse decât RPC sau importă și alte produse decât produsul în cauză, impactul negativ va fi și mai limitat. Prin urmare, Comisia consideră că, deși este probabil să existe un impact negativ asupra importatorilor produsului în cauză, acest impact va rămâne, în ansamblu, limitat.

               (765)

               Un importator neafiliat a susținut că are nevoie de o perioadă de lucru și investiții financiare semnificative înainte de a accepta produsele unui nou furnizor. În acest sens, s-a afirmat în răspunsul la comunicarea constatărilor finale că, în momentul vizitei la fața locului, au fost furnizate echipei de verificare dovezi relevante referitoare la cerința privind testarea pe termen lung pe care un importator trebuie să o efectueze înainte de a lua o decizie de aprovizionare de la un anumit exportator.

               (766)

               Este recunoscut faptul că stabilirea unei noi relații între un importator și un furnizor poate genera costuri suplimentare și necesită timp (de exemplu, pentru încercarea produsului). Totuși, acest lucru nu compensează necesitatea de a restabili concurența echitabilă pe piață. În același timp, schimbarea furnizorilor pare a fi un risc normal, calculat, al activității profesionale de importator și este legat de faptul că piața produselor fotovoltaice este în curs de maturizare și, prin urmare, suferă schimbări constante (de exemplu, falimente, consolidări) care necesită trecerea la noi furnizori. În plus, se poate presupune că noile tipuri de module care ajung pe piață în mod constant (care prezintă, de exemplu, noi caracteristici de randament) necesită, de asemenea, efectuarea de încercări. În acest sens, încercarea unui produs nou (chiar și de la același furnizor) pare a fi o procedură standard mai degrabă decât o activitate neobișnuită. În consecință, argumentul a fost respins.

               (767)

               Ca răspuns la comunicarea constatărilor finale, două părți au reiterat afirmația că interesul importatorilor neafiliați nu a fost luat în considerare în mod corespunzător. Una dintre părți a afirmat că lipsa versiunii neconfidențiale a răspunsurilor la chestionare transmise de importatorii suplimentari care au cooperat nu a permis o evaluare adecvată de către părți. Aceasta a contestat evaluarea Comisiei în ceea ce privește posibilitatea ca importurile în Uniune din altă țară terță să crească, permițând astfel importatorilor să își schimbe furnizorii, pe baza supoziției că alte piețe terțe sunt în plină dezvoltare. În acest scop, partea a susținut că această ipoteză este contrară concluziei specificate în considerentul (749) de mai sus, și anume că importurile din alte țări terțe nu ar fi substanțiale. O altă parte a contestat faptul că Comisia a respectat principiul nediscriminării, deoarece producătorii din Uniune au avut o importanță mai mare în evaluarea Comisiei decât ceilalți operatori.

               (768)

               În primul rând, se confirmă faptul că versiunea neconfidențială a răspunsurilor la chestionare primite după publicarea regulamentului antidumping provizoriu din partea importatorilor suplimentari care au cooperat era inclusă în dosar pentru consultarea de către părțile interesate. În al doilea rând, nu există nicio contradicție între ipoteza că importurile din alte țări terțe ar putea crește ca răspuns la scăderea importurilor din RPC și că o astfel de creștere nu ar trebui să fi substanțială având în vedere creșterea cererii de instalații fotovoltaice la scară mondială. În același timp, deoarece este de așteptat ca industria din Uniune să recupereze o anumită parte din cota de piață care a fost anterior deținută de produsele originare din RPC, anumite reduceri ale cifrei de afaceri pentru importatorii neafiliați nu pot fi excluse. Cu toate acestea, se observă că dimensiunea globală a pieței de produse fotovoltaice va continua probabil să crească pe termen lung, deoarece paritatea rețelei este atinsă în tot mai multe regiuni. În cele din urmă, se clarifică faptul că, astfel cum se procedează în toate anchetele în materie de protecție comercială, deși situația industriei din Uniune a fost evaluată pentru a stabili dacă ea a suferit un prejudiciu important cauzat de importurile subvenționate, în contextul analizei privind interesul Uniunii, interesul industriei din Uniune a fost evaluat în mod egal în raport cu alți operatori economici, inclusiv importatori neafiliați. Totodată, se clarifică faptul că ancheta care a stabilit dacă industria din Uniune a suferit un prejudiciu material este reglementată în special de articolul 8 alineatul (4) din regulamentul de bază, care stabilește standardele minime pentru o astfel de anchetă. Interesul Uniunii este analizat numai după o constatare pozitivă a subvențiilor prejudiciabile în conformitate cu standardele prevăzute la articolul 31 din regulamentul de bază. Prin urmare, s-a considerat că impactul negativ probabil al măsurilor asupra anumitor importatori, în special a celor care se aprovizionează exclusiv din RPC, nu este mai mare decât beneficiile măsurilor pentru industria din Uniune și decât beneficiile pe termen mediu și lung pentru piața Uniunii de produse fotovoltaice care ar rezulta dintr-o concurență loială.

               (769)

               Prin urmare, s-a concluzionat că instituirea unor măsuri la nivelul propus poate avea un anumit impact negativ asupra situației importatorilor neafiliați ai produsului în cauză.

         6.4.   Interesul operatorilor din amonte

               (770)

               Operatorii din amonte au ca principal obiect de activitate producerea de materii prime, proiectarea și producerea echipamentelor de producție pentru produsul care face obiectul anchetei. S-au primit opt răspunsuri la chestionar din partea operatorilor în amonte. S-au efectuat două vizite de verificare, la un producător de materii prime și la un producător de echipamente de producție.

               (771)

               În ansamblu, în cursul PA, activitatea celor opt operatori din amonte cooperanți legată de produsul care face obiectul anchetei a variat în raport cu totalul activității lor și a reprezentat 100 % din activitate în cazul unei singure societăți cooperante, variind între 6 % și 80 % în cazul celorlalte societăți. În medie, în cursul PA, activitatea legată de produsul în cauză a reprezentat aproximativ 41 % din totalul activității operatorilor în amonte care au cooperat. În ceea ce privește locurile de muncă, cei opt operatori din amonte care au cooperat au angajat, în cursul PA, aproximativ 4 200 de persoane. Rentabilitatea a variat în funcție de fiecare segment și societate individuală, mergând de la rate ridicate la o rentabilitate ușor negativă. Ancheta a arătat că operatorii care au înregistrat o rentabilitate negativă au suferit din cauza deteriorării situației industriei din Uniune, dat fiind că unii dintre clienții pe care i-au pierdut erau producători din Uniune ai produsului care face obiectul anchetei, precum și din cauza scăderii consumului. În urma excluderii plachetelor din definiția produsului, producătorii din Uniune ai acestui produs ar trebui să beneficieze de pe urma instituirii taxelor, deoarece se preconizează că industria din Uniune își va spori producția de celule și de module.

               (772)

               Vânzările operatorilor din amonte din Uniune au vizat Uniunea, RPC și alte țări terțe. În cursul PA, vânzările au fost repartizate, în medie, astfel: aproximativ 20 % din vânzări în Uniune, aproape 50 % în RPC și aproximativ 30 % în alte țări terțe.

               (773)

               Unele părți din sectorul în amonte au susținut că instituirea unor măsuri compensatorii le-ar afecta în mod negativ activitățile, dat fiind că RPC reprezintă principala lor piață de export. S-a susținut că taxele ar limita considerabil importurile produsului în cauză din RPC către Uniune și, ca urmare a acestui fapt, RPC și-ar limita importurile de polisiliciu și de echipamente de producție din Uniune. Prin urmare, s-a pretins că operatorii din amonte ai Uniunii ar fi nevoiți să își reducă activitățile economice și numărul salariaților.

               (774)

               Este de remarcat faptul că scopul taxei nu este de a elimina importurile produsului în cauză din China, ci de a restabili condițiile de concurență echitabile. Astfel, importurile din China ar trebui să continue să aprovizioneze piața Uniunii, într-o oarecare măsură, dar la prețuri echitabile. În plus, ancheta a arătat că operatorii din amonte ai Uniunii sunt prezenți la nivel mondial pe diferite piețe naționale și, prin urmare, nu depind doar de exporturile către RPC. Prin urmare, este rezonabil să se considere că, pe piața mondială a produselor fotovoltaice, producătorii din amonte ai Uniunii vor putea să compenseze eventuala scădere a exporturilor către RPC prin exportul către alte piețe care, conform studiilor de piață disponibile în mod public, se preconizează că vor crește. În orice caz, piața chineză a energiei fotovoltaice se confruntă deja cu un important surplus de capacitate de producție și, prin urmare, este puțin probabil ca producătorii de instalații din Uniune să poată vinde mai multe instalații de producție pe termen scurt și mediu în RPC.

               (775)

               Părțile interesate au argumentat că majoritatea intrărilor în lanțul valoric în sectorul fotovoltaic provin din Uniune și că o astfel de situație avantajoasă poate înceta în cazul în care se instituie taxe. În răspunsul la comunicarea constatărilor finale, o parte a indicat că măsurile din acest caz pot da naștere altor măsuri, pe care RPC le-ar putea institui asupra produselor din Uniune.

               (776)

               În acest sens, se preconizează că importurile din China vor aproviziona în continuare piața Uniunii, chiar și în condițiile instituirii taxelor. În plus, mai multe surse disponibile în mod public în sectorul fotovoltaic, cum ar fi Global Market Outlook for Photovoltaics 2013 — 2017 (Perspectiva pieței mondiale pentru produsele fotovoltaice 2013 — 2017) publicat de EPIA, prognozează că posibila scădere a cererii în Uniune ar trebui să fie doar una pe termen scurt (în 2013 și 2014) și că, în Uniune, consumul va crește din nou în următorii ani. În plus, abordarea practicilor comerciale neloiale este de natură să permită o creștere durabilă pe piața produselor fotovoltaice din Uniune pe termen mediu și lung, de pe urma căreia toți operatorii din Uniune ar trebui să beneficieze. În sfârșit, în ceea ce privește argumentul privind posibilele represalii din partea RPC ca răspuns la măsurile în acest caz, se reamintește faptul că RPC, în calitate de membru al OMC, poate recurge la anchete de apărare comercială numai în împrejurări justificate și orice anchetă de acest tip trebuie să respecte normele stricte ale OMC. Comisia monitorizează orice anchetă de acest tip pentru a se asigura că sunt respectate normele OMC. În consecință, argumentul a fost respins.

               (777)

               Unele părți au contestat argumentul potrivit căruia exporturile reduse ale operatorilor de energie fotovoltaică din amonte din Uniune către RPC ar putea fi compensate de exporturile către alte piețe, susținând că taxele vor determina o scădere a cererii mondiale pentru acel produs.

               (778)

               În acest sens, se observă în primul rând că nu se preconizează ca importurile din China să înceteze complet ca urmare a instituirii taxelor. În plus, informațiile culese în cursul anchetei nu au stabilit nicio corelație între evoluția importurilor din RPC pe piața Uniunii și exporturile din RPC către alte piețe. În plus, surse publice disponibile, cum ar fi Global Market Outlook for Photovoltaics 2013 — 2017 (Perspectiva pieței mondiale pentru produsele fotovoltaice 2013 — 2017) publicat de EPIA, preconizează că piața de produse fotovoltaice la nivel mondial va crește în următorii ani. În ceea ce privește piața energiei fotovoltaice din China, există indicii potrivit cărora consumul intern va crește substanțial (de exemplu, astfel cum indică EPIA). Având în vedere cele de mai sus, nu este de așteptat ca exporturile operatorilor din amonte din Uniune către RPC să scadă în mod semnificativ ca urmare a instituirii de măsuri.

               (779)

               De asemenea, trebuie remarcat faptul că scăderea cererii în Uniune în 2013 și 2014 ar putea avea un impact negativ asupra operatorilor din amonte. Totuși, această situație nu poate avea legătură, cel puțin nu într-o mare măsură, cu taxele. În plus, referitor la producătorii din Uniune de utilaje pentru industria fotovoltaică și având în vedere capacitatea de rezervă substanțială existentă în RPC, este puțin probabil ca exporturile acestora către RPC să poată crește în mod semnificativ, chiar și în cazul în care producătorii chinezi și-ar mări volumul de producție. În cele din urmă, informațiile culese în timpul anchetei au indicat faptul că și producătorii de utilaje pot fi afectați de cel de-al 12-lea plan cincinal al RPC pentru industria fotovoltaică solară, care prevede că, până în 2015, 80 % din echipamentele de producție pentru celule ar trebui să vină din RPC. Atât timp cât această schimbare este realizată în conformitate cu normele OMC, aceasta poate, de asemenea, limita și mai mult posibilitatea producătorilor de mașini în Uniune să concureze pe piața chineză. Prin urmare, argumentul de mai sus a fost respins.

               (780)

               În răspunsul la comunicarea constatărilor finale, guvernul RPC a susținut că cel de-al 12-lea Plan cincinal pentru industria solară fotovoltaică oferă numai unele principii directoare generale care nu sunt obligatorii, deoarece nu sunt prevăzute competențe executive și, prin urmare, nu ar trebui să fie considerată ca o indicație a faptului că posibilitatea producătorilor de mașini din Uniune de a concura pe piața chineză va fi limitată. În această privință, se menționează că guvernul RPC a inclus sectorul fotovoltaic printre sectoarele industriale strategice în cel de-al 12-lea Plan cincinal și au emis, de asemenea, un plan specific pentru industria solară fotovoltaică. În cuprinsul acestui plan, guvernul RPC și-a exprimat sprijinul pentru „societățile superioare” și pentru „societățile cheie”, s-a angajat să „promoveze punerea în aplicare a unor politici diverse de sprijinire a industriei fotovoltaice” și „să elaboreze proiecte generice ale unor politici de sprijin în domeniul industriei, al finanțelor și al impozitării […]”. În plus, deoarece planul conține directivele esențiale care trebuie realizate de industria chineză în cursul perioadei de cinci ani, acesta are un impact profund asupra mediului de afaceri, atât în RPC, cât și în țările care fac afaceri cu RPC. Având în vedere cele de mai sus, există indicii clare conform cărora libertatea de alegere a producătorilor chinezi de celule și presiunea concurențială a producătorilor din Uniune de echipament de producție care exportă către piața chineză sunt restricționate de plan. Prin urmare, argumentul a fost respins.

               (781)

               Un producător de materie primă cooperant a contestat perspectiva compensării altor piețe pentru producția scăzută de pe piața chineză, având în vedere capacitatea de producție importantă existentă în RPC, care nu ar putea fi ușor de construit în altă parte. Acest argument este respins, deoarece nu există indicii cu privire la presupusa scădere a producției de pe piața chineză.

               (782)

               O parte interesată a contestat numărul de angajați din sectorul din amonte la care face referire considerentul (236) din regulamentul antidumping provizoriu. Se clarifică faptul că numărul de 4 200 de angajați nu se referă la întregul sector, ci numai la operatorii din amonte cooperanți, cum ar fi producătorii de echipamente și furnizorii de polisiliciu, pe baza răspunsurilor date la chestionar.

               (783)

               Având în vedere cele de mai sus, se concluzionează că impactul măsurilor compensatorii asupra producătorilor de instalații nu ar fi semnificativ, în timp ce impactul asupra furnizorului de materie primă poate fi negativ pe termen scurt, având în vedere posibila reducere a vânzărilor sale către RPC.

         6.5.   Interesul operatorilor din aval

               (784)

               Operatorii din aval au ca obiect principal de activitate dezvoltarea de proiecte, activități de marketing, comunicare și instalațiile fotovoltaice. S-au primit treisprezece răspunsuri la chestionare din partea operatorilor din aval, și anume șapte de la operatori a căror activitate este direct legată de produsul similar (și anume dezvoltatori de proiecte și instalatori) și șase de la furnizori de servicii din sectorul fotovoltaic (logistică, transport, relații publice etc.), adică operatori a căror activitate nu este direct legată de produsul care face obiectul anchetei. Aceste răspunsuri la chestionar l-au inclus și pe cel primit de la un importator neafiliat care s-a dovedit a corespunde categoriei de operator din aval, întrucât obiectul său principal de activitate este instalarea [a se vedea considerentul (25) de mai sus].

               (785)

               În considerentul (242) din regulamentul antidumping provizoriu s-a apreciat că, în ansamblu, activitatea operatorilor din aval (instalatori și dezvoltatori de proiecte) cu privire la produsul care face obiectul anchetei variază în raport cu activitatea lor totală. În medie, în cursul PA, aceasta a reprezentat 41 %. Rentabilitatea operatorilor cooperanți în ceea ce privește produsul care face obiectul anchetei a fost, în medie, de aproximativ 11 % în cursul PA. În ceea ce privește locurile de muncă, cei șapte operatori din aval cooperanți dispuneau, în cursul PA, de o forță de muncă de aproximativ 550 de persoane.

               (786)

               Mai multe părți au contestat reprezentativitatea datelor referitoare la operatorii din aval cu privire la cifra de afaceri, rentabilitate și ocuparea forței de muncă, obținute de Comisie din răspunsurile la chestionare de la șapte operatori din aval. AFASE a prezentat un „sondaj” realizat în rândul membrilor săi (instalatori), pentru a ilustra faptul că, pentru majoritatea instalatorilor, industria fotovoltaică constituie o sursă principală de venit. AFASE a mai susținut că operatorii din aval, în special instalatorii, contrar constatărilor enunțate în considerentul (242) din regulamentul antidumping provizoriu, ar realiza marje de profit cu o singură cifră care nu permit absorbția niciunei taxe.

               (787)

               În ceea ce privește reprezentativitatea datelor utilizate în regulamentul antidumping provizoriu, Comisia a utilizat toate datele furnizate de acei operatori din aval care au completat chestionarul specific, precum și informațiile furnizate de AFASE, astfel cum se explică în considerentul (737) de mai sus.

               (788)

               În ceea ce privește afirmația că industria fotovoltaică constituie sursa principală de venit pentru instalatori, o analiză suplimentară a răspunsurilor la chestionar prezentate de cei șapte operatori din aval (instalatori și dezvoltatori de proiecte) a confirmat că activitatea direct legată de produsul similar care face obiectul anchetei a reprezentat, în medie, aproximativ 42 % din totalul activității acestor operatori, iar rentabilitatea a fost în medie de 11 %. Cu toate acestea, atunci când se iau în considerare și activitățile lor (care nu sunt direct legate de produsul care face obiectul anchetei), importanța lor globală crește substanțial pentru trei din cei șapte operatori. Ca urmare, marja corespunzătoare s-ar situa între aproximativ 45 % și 100 % în cursul PA. În plus, pentru cei șapte operatori (instalatori și dezvoltatori de proiecte), rentabilitatea activității din domeniul fotovoltaic, inclusiv activitățile care nu sunt direct legate de produsul care face obiectul anchetei, a fi în medie de 9 %. Din punct de vedere al ocupării forței de muncă, activitatea din domeniul fotovoltaic, inclusiv activitățile care nu sunt direct legate de produsul care face obiectul anchetei, s-ar ridica la aproximativ 660 de locuri de muncă cu normă întreagă în cursul PA pentru cei șapte operatori. În afară de proiectele și instalațiile din domeniul fotovoltaic, acești operatori au fost, de asemenea, activi în domeniul instalațiilor eoliene și în producția de echipamente electrice.

               (789)

               Se consideră că orice impact al măsurilor asupra operatorilor din aval trebuie să fie evaluat în primul rând cu privire la activitatea lor direct legată de produsul care face obiectul anchetei, care în PA a atins o rentabilitate medie de 11 %. Cu toate acestea, chiar dacă evaluarea vizează activitatea globală în sectorul fotovoltaic care nu este direct legată de produsul care face obiectul anchetei, concluziile nu se vor schimba în mod semnificativ, deoarece, în general, diferiții factori luați în considerare, și anume rentabilitatea și posibilitatea de a absorbi o parte din taxe, nu variază în mod semnificativ (rentabilitatea a scăzut de la o medie de 11 % la o medie de 9 %). În răspunsul la comunicarea constatărilor finale, o parte la sediul căreia Comisia a efectuat o vizită de verificare a contestat reprezentativitatea concluziei privind rentabilitatea instalatorilor și dezvoltatorilor care, în măsura în care aceștia sunt implicați, s-ar baza numai pe o singură tranzacție. Acest argument se respinge, deoarece Comisia a calculat rentabilitatea operatorilor din aval pe baza tuturor datelor prezentate de operatorii în aval în răspunsurile lor la chestionar.

               (790)

               În ceea ce privește sondajul realizat de AFASE în rândul membrilor săi, se observă în primul rând că toți operatorii au avut posibilitatea de a se prezenta la deschiderea anchetei și de a răspunde la chestionarul specific conceput pentru operatorii din aval prin care s-au solicitat informații necesare în vederea evaluării impactului taxelor asupra acestora. În al doilea rând, identitatea instalatorilor nu a fost divulgată în cadrul sondajului, ceea ce nu a permis o verificare, de exemplu, a relevanței și a fiabilității datelor furnizate. În al treilea rând, deși o serie de întrebări din cadrul acestui sondaj se referă la capacitatea instalatorilor de a absorbi posibilele taxe, sondajul nu a inclus nicio trimitere la profitul realizat de aceste societăți în cursul PA, lipsind, astfel, un element important pentru evaluarea impactului măsurilor. În consecință, din sondajul furnizat nu ar putea fi trase concluzii elocvente.

               (791)

               A fost adus în discuție argumentul că măsurile nu sunt în interesul Uniunii, deoarece vor duce la creșterea prețurilor modulelor, descurajându-i astfel pe utilizatorii finali/consumatori să instaleze produse fotovoltaice. Prin urmare, operatorii din aval vor avea mult mai puține comenzi și vor fi obligați să-și reducă activitatea. Această evaluare se bazează pe un studiu efectuat de Prognos privind eventualele pierderi de locuri de muncă, prezentat în cursul anchetei. Conform studiului, marea majoritate a locurilor de muncă din sectorul fotovoltaic al Uniunii este în pericol în cazul în care vor fi instituite taxe. Studiul utilizează o estimare realizată de EPIA, conform căreia numărul total de locuri de muncă directe existente în 2011, în toate segmentele sectorului fotovoltaic din Uniune, incluzând producătorii, importatorii, operatorii din amonte și din aval, este de 265 000. Pornind de la estimarea din 2011 privind numărul total de locuri de muncă din sectorul fotovoltaic, studiul realizat de Prognos a concluzionat că, din cele 265 000 de locuri de muncă, se vor pierde până la 242 000 de locuri de muncă în decurs de trei ani, în funcție de nivelul taxei. Se presupune că cea mai mare parte a pierderilor de locuri de muncă ar avea loc pe piața din aval care, conform estimărilor din 2011 realizate de Prognos, înregistra aproximativ 220 000 de locuri de muncă.

               (792)

               Ancheta nu a confirmat scenariul de mai sus și a indicat un număr mult mai redus de locuri de muncă directe existente în sectorul fotovoltaic al Uniunii în 2011, în cursul PA și în 2012.

               (793)

               Pentru început, ancheta a pus la îndoială exactitatea numărului total de locuri de muncă directe din sectorul fotovoltaic, astfel cum a fost estimat de EPIA. În special, în cursul vizitei de verificare efectuate la EPIA, s-a dovedit că datele utilizate pentru a se ajunge la cifra de 265 000 erau imprecise și nu permiteau o astfel de concluzie. De fapt, informațiile obținute în cursul vizitei de verificare indică faptul că numărul locurilor de muncă directe în sectorul fotovoltaic, calculat pentru 2011, ar avea o marjă de eroare de până la 20 %. În plus, estimarea include locurile de muncă create în alte țări europene care nu fac parte din Uniunea Europeană, precum și locurile de muncă legate de produsul cu strat subțire, care nu intră în domeniul de aplicare al prezentei anchete.

               (794)

               Se clarifică faptul că marja de eroare de 20 % din numărul total de locuri de muncă directe în sectorul fotovoltaic estimat de Asociația europeană a industriei fotovoltaice, care se poate aplica în plus sau în minus, a devenit evidentă în cursul vizitei de verificare la EPIA. Se arată astfel cât de dificilă este evaluarea unor cifre precise cu privire la ocuparea forței de muncă în sectorul din aval, deoarece există puține surse, de multe ori contradictorii, din care au fost colectate date.

               (795)

               În ciuda acestor îndoieli, chiar dacă s-a folosit estimarea inițială a locurilor de muncă pentru a analiza impactul asupra măsurilor, trebuie să fie făcute următoarele observații. Estimarea vizează locurile de muncă din sectorul fotovoltaic european în 2011, an în care au fost instalate numeroase produse fotovoltaice în Uniune (aproximativ 20 GW). Este rezonabil să se presupună că, având în vedere reducerea numărului de instalații, care au atins aproximativ 17,5 GW în PA și 15 GW în 2012, numărul de locuri de muncă în special în sectorul din aval s-a redus la rândul său, fiind direct corelat cu nivelul instalațiilor. În acest sens, presa de specialitate aflată la dispoziția publicului a arătat faptul că, în Germania, care reprezintă cea mai mare piață națională, numărul de locuri de muncă din sectorul fotovoltaic a scăzut de la 128 000 la 100 000 între 2011 și 2012, inclusiv locurile de muncă create de producători. În plus, ancheta a pus la îndoială faptul că cifra a inclus numai locurile de muncă cu normă întreagă, exclusiv din sectorul fotovoltaic. În acest sens, ancheta a arătat că, în special pe piața din aval (instalații), activitatea în sectorul fotovoltaic reprezintă în general numai o parte dintr-o activitate mult mai largă, activitatea principală fiind instalațiile de încălzire sau de electricitate, instalațiile sanitare etc.

               (796)

               Având în vedere cele de mai sus, este probabil ca instituirea de măsuri să ducă la o creștere a prețurilor produsului care face obiectul anchetei în Uniune, ceea ce, pe termen scurt, ar putea genera o reducere a instalațiilor fotovoltaice. Cu toate acestea, locurile de muncă legate de acest segment al pieței pot fi afectate numai într-o măsură limitată, având în vedere considerațiile următoare. În primul rând, activitatea legată de sectorul fotovoltaic reprezintă, cel puțin pentru unii instalatori, doar o parte a activităților lor și are, de asemenea, un caracter sezonier. Prin urmare, instalatorii ar trebui să poată desfășura alte activități în cazul în care cererea de instalații fotovoltaice s-ar reduce. Dat fiind că obiectivele privind energia din surse regenerabile și privind eficiența energiei, convenite la nivelul Uniunii, sunt obligatorii din punct de vedere juridic pentru statele membre, este de așteptat ca o cerere redusă de instalații solare să ducă la creșterea cererii pentru alte forme de energie din surse regenerabile și de eficiență energetică. Este probabil că numeroși angajați din sectorul din aval să dispună de competențele necesare pentru a beneficia de creșterea cererii în aceste sectoare înrudite. În al doilea rând, având în vedere profiturile existente pe piața din aval (a se vedea considerentul 785 de mai sus), instalatorii ar trebui să poată absorbi o parte din creșterea prețurilor, limitând astfel impactul asupra prețurilor finale și asupra cererii de instalații fotovoltaice.

               (797)

               Independent de instituirea de taxe, estimările publice privind cererea de instalații fotovoltaice indică o posibilă reducere a cererii în 2013, cu instalații anuale corespunzând unei producții între 9,8 GW și 16,5 GW în 2013, ceea ce ar putea, în orice caz, să afecteze numărul de locuri de muncă de pe piața din aval.

               (798)

               În sfârșit, se observă că posibila creștere a prețurilor produselor fotovoltaice este inevitabilă, dat fiind că producătorii din RPC care aprovizionează piața Uniunii par a înregistra pierderi importante, situație care nu ar fi viabilă.

               (799)

               În ceea ce privește pierderile de locuri de muncă, informațiile culese în timpul anchetei au confirmat că sectorul din aval s-a confruntat cu astfel de pierderi ca urmare a restrângerii cererii de instalații fotovoltaice în Uniune de aproximativ 5 GW între 2011 și 2012. Aceste pierderi de locuri de muncă nu pot fi asociate măsurilor, întrucât ele reflectă o evoluție a pieței. În plus, pentru 2013 și 2014, se prevede o reducere suplimentară a cererii, ceea ce, cel mai probabil, va avea ca rezultat pierderi de locuri de muncă în sectorul fotovoltaic. De asemenea, o astfel de evoluție a cererii a fost prognozată de importante centre de cercetare înainte de deschiderea anchetei și, prin urmare, astfel de pierderi de locuri de muncă nu pot fi atribuite instituirii de măsuri.

               (800)

               Industria din Uniune a prezentat un studiu realizat de PriceWaterHouseCoopers (denumită în continuare „PWC”) privind impactul posibil al măsurii asupra locurilor de muncă din sectorul fotovoltaic. Studiul PWC face trimitere la studiul realizat de Prognos, care prevedea pierderi mari de locuri de muncă pe piața produselor fotovoltaice ca urmare a instituirii de măsuri, prezentat de AFASE înaintea instituirii taxelor antidumping provizorii și care a fost abordat în considerentul (791) de mai sus. Studiul PWC a criticat studiul realizat de Prognos, subliniind faptul că numărul total de locuri de muncă pe care Prognos le-a estimat ca putând fi pierdute a depășit chiar numărul total de locuri de muncă existente în sectorul fotovoltaic din Uniune. În ceea ce privește impactul taxelor pe piața Uniunii, concluziile PWC diferă de cele ale Prognos, prognozând un impact pozitiv net asupra locurilor de muncă din Uniune și indicând că beneficiile depășesc posibilele efecte negative ale taxelor (de exemplu, asupra cererii).

               (801)

               AFASE a susținut că Comisia nu a dezvăluit sursa marjei de eroare de 20 % pentru locurile de muncă directe din sectorul fotovoltaic, calculată de EPIA pentru 2011.

               (802)

               Această marjă de eroare de 20 %, care se poate aplica în sens crescător sau în sens descrescător, a devenit evidentă în timpul vizitei de verificare la EPIA. Se arată astfel cât de dificilă este evaluarea unor cifre precise cu privire la ocuparea forței de muncă în sectorul din aval, deoarece există puține surse, de multe ori contradictorii, din care au fost colectate date.

               (803)

               În răspunsul lor la comunicarea constatărilor definitive, unele părți au susținut că analiza Comisiei a trecut cu vederea faptul că taxele vor contribui și mai mult la pierderea de locuri de muncă care rezultă din numărul mai redus de instalații fotovoltaice după 2011. S-a susținut faptul că aceste pierderi de locuri de muncă, în special în sectorul din aval, sunt strâns legate de faptul că instalatorii din domeniul fotovoltaic sunt dependenți de instalațiile solare. În plus, AFASE reproșează Comisiei că nu a luat în considerare în mod adecvat sondajul efectuat în rândul membrilor săi și nici un sondaj similar efectuat de către o asociație profesională în domeniul energiei solare din Regatul Unit, care ar fi ilustrat această dependență.

               (804)

               În ceea ce privește presupusa trecere cu vederea de către Comisie a impactului taxelor asupra locurilor de muncă, se face trimitere la considerentele (799) și (800) de mai sus, unde sunt abordate argumentele privind impactul măsurilor asupra locurilor de muncă în sectorul fotovoltaic și unde se recunoaște că, într-adevăr, locurile de muncă din sectorul din aval ar putea fi afectate pe termen scurt din cauza măsurilor.

               (805)

               În ceea ce privește sondajul efectuat de AFASE și cel efectuat de asociația profesională în domeniul energiei solare din Regatul Unit, în răspunsul la comunicarea constatărilor finale a fost precizată identitatea societăților care participă la interviu. Sondajele au prezentat totuși unele deficiențe deoarece, de exemplu, anumite răspunsuri au fost incomplete. Analiza sondajelor a arătat următoarele. Referitor la sondajul efectuat de AFASE, se observă, în primul rând, că majoritatea celor 50 de instalatori care au răspuns la interviu au declarat că sunt activi în mod exclusiv pe piața produselor fotovoltaice. 15 din cei 50 de instalatori au declarat că sunt, de asemenea, activi și în alte activități din afara sectorului fotovoltaic, cum ar fi încălzire, instalații electrice și domeniul eolian, într-o anumită măsură. În cazul sondajului din Regatul Unit, 21 din cele 31 de societăți din Regatul Unit care au răspuns la interviu desfășurau, de asemenea, alte activități decât cele din domeniul fotovoltaic. Acest rezultat demonstrează că, în ceea ce privește aproape o jumătate dintre dezvoltatorii de proiect și instalatori, constatarea prezentată în considerentul (247) din regulamentul antidumping provizoriu privind capacitatea de a întreprinde alte activități precum cele legate de instalațiile de încălzire și instalațiile electrice, instalațiile sanitare și alte instalații de energie regenerabilă este corectă. Cu toate acestea, este recunoscut faptul că această capacitate poate exista într-o măsură mai mică decât s-a estimat în regulamentul antidumping provizoriu. Efectul său de atenuare asupra pierderilor de locuri de muncă poate fi, prin urmare, mai puțin important decât cel preconizat inițial. În al doilea rând, unii dintre operatorii intervievați de AFASE și de asociația profesională în domeniul energiei solare din Regatul Unit au folosit produse fabricate în Uniune, iar unii dintre aceștia prevăd achiziționarea de produse care nu sunt de origine chineză ca urmare a măsurilor, pentru a evita o creștere a prețurilor.
               Astfel, dependența lor de importurile chineze și impactul măsurilor ar trebui să fie reduse, întrucât aceștia au acces la produse fabricate în Uniune. În al treilea rând, evaluarea impactului măsurilor asupra activității tuturor operatorilor care au făcut obiectul sondajului nu permitea formularea unor concluzii definitive, deoarece evaluările lor au fost foarte divergente. Unele societăți au fost chiar în imposibilitatea de a evalua un astfel de impact. În al patrulea rând, și răspunsurile la întrebarea privind numărul de proiecte din domeniul fotovoltaic care riscă să fie anulate în cazul instituirii taxelor au variat între „nu foarte multe” la „toate proiectele” în sondajul efectuat în Regatul Unit. Unii operatori nu au reușit să facă o estimare. În fine, niciunul dintre cele două sondaje nu a conținut întrebarea cu privire la rentabilitatea operatorilor economici intervievați, care este importantă pentru evaluarea posibilității de absorbție a creșterii prețurilor, în cazul în care aceasta se va produce, cauzată de taxa respectivă.

               (806)

               Mai multe părți au susținut că instalatorii nu își pot schimba cu ușurință activitățile și nu se pot orienta către alte instalații de energie din resurse regenerabile având în vedere tehnologiile diferite și know-how-ul implicat. Prin urmare, în cazul instituirii taxelor, aceștia ar da faliment. După comunicarea constatărilor finale, acest argument a fost repetat de către o parte interesată, argumentând că instalatorii au investit resurse substanțiale în specializarea în domeniul fotovoltaic, cum ar fi formarea specifică, ceea ce ar demonstra că principalul lor domeniu de activitate se concentrează pe industria fotovoltaică și că aceștia nu s-ar fi putut orienta cu ușurință către alte activități.

               (807)

               Acest argument a fost insuficient motivat, având în vedere că nu s-a demonstrat care ar fi cunoștințele precise pe care un instalator ar trebui să dobândească și cât de dificilă și costisitoare ar fi obținerea acestora. În orice caz, instituțiile recunosc faptul că instalatorii au dezvoltat un know-how specific instalării de module fotovoltaice. Cu toate acestea, dezvoltarea acestui know-how este relativ recentă și se adaugă la competențele primare ale instalatorilor, indiferent dacă acestea sunt în domeniul instalațiilor electrice, de încălzire, sanitare etc. De asemenea, acest know-how s-a dezvoltat și ca răspuns la o practică neloială, și anume influxul masiv de importuri subvenționate din RPC. Independent de competențele specializate ale angajaților instalatorilor, argumentul trebuie luat în considerare în paralel cu analiza efectuată în considerentele (792) — (800) de mai sus privind situația ocupării forței de muncă în sectorul din aval care, pe termen scurt, ar putea fi afectată în mod negativ, dar care, datorită unui comerț sustenabil, ar putea conduce la o creștere a ocupării forței de muncă a instalatorilor pe termen mediu și lung. Prin urmare, argumentul a fost respins.

               (808)

               Mai multe părți au contestat capacitatea operatorilor din aval de a absorbi, chiar și parțial, o posibilă creștere a prețurilor. Acest argument a fost motivat insuficient, împiedicând, astfel, o evaluare a măsurii în care această afirmație a fost corectă. Rentabilitatea operatorilor cooperanți din aval legată direct de produsul în cauză a fost evaluată la aproximativ 11 % în medie, ceea ce lasă operatorilor în cauză posibilitatea de a absorbi, cel puțin parțial, creșterea prețurilor, dacă va fi cazul. În acest context, se reamintește faptul că tendința generală a prețurilor este una descendentă.

               (809)

               În răspunsul la comunicarea constatărilor finale, unele părți au reiterat afirmația privind existența unui risc major de reducere a cererii de produse solare în Uniune ca urmare a măsurilor, care conform părților respective reprezintă un argument împotriva acestor măsuri. Una dintre părți a afirmat că, în prezent, în cazul energiei solare există o elasticitate ridicată a cererii în funcție de preț și chiar și o creștere limitată a prețului produselor solare ar duce la o scădere pronunțată a cererii. Această parte estimează că o taxă compensatorie în jur de 30 % poate scădea în continuare cererea cu 8 GW, iar o taxă de 50 % ar scădea cererea cu 10 GW. Într-un mod similar, AFASE făcut referire la un studiu efectuat de către un analist al pieței care prevede, de asemenea, o reducere a cererii de până la 2 GW în 2013 ca rezultat al unei taxe de 50 %, deci o scădere de o amploare mult mai mică.

               (810)

               Deși o serie de scenarii diferite privind scăderea cererii au fost transmise de către părți în cursul anchetei, în plus față de cele menționate mai sus, acestea nu conțin rezultate comparabile. Deși nu se poate exclude faptul că taxele ar putea avea drept rezultat o reducere a cererii pentru instalațiile fotovoltaice, cuantificarea unor astfel de efecte este dificil de efectuat ținând cont de diferitele elemente care influențează atractivitatea instalațiilor fotovoltaice în Uniune. În plus, chiar și în cazul în care o astfel de scădere a cererii ar avea loc pe termen scurt, beneficiile preconizate pe termen mediu și lung ca urmare a comerțului echitabil ar compensa impactul negativ pe termen scurt. În cele din urmă, chiar AFASE a recunoscut că evaluarea legăturii directe între cerere și taxe ar fi disponibilă numai după instituirea taxelor. Prin urmare, argumentul a fost respins.

               (811)

               Astfel cum s-a menționat în considerentul (784) de mai sus, șase răspunsuri la chestionar au fost primite de la furnizorii de servicii din sectorul fotovoltaic (logistică, transport, relații publice etc.), adică operatori a căror activitate nu este direct legată de produsul care face obiectul anchetei. Aceste răspunsuri au furnizat indicații privind importanța relativă a activității asociate sectorului fotovoltaic în raport cu totalul activității operatorilor cooperanți în cauză. În pofida anumitor deficiențe în răspunsurile oferite, datele din chestionare au permis evaluarea activității asociate sectorului fotovoltaic a acestor operatori ca fiind marginală în raport cu activitatea lor totală. Într-adevăr, activitatea asociată sectorului fotovoltaic a reprezentat, în medie, doar aproximativ 5 % din cifra de afaceri totală a acestora și aproximativ 8 % din totalul locurilor de muncă. În ceea ce privește rentabilitatea, aceasta a fost, în medie, de aproximativ 7 %. Cu toate acestea, se observă că datele privind rentabilitatea nu au fost complete, deoarece nu toți operatorii au oferit informații cu privire la acest aspect. Prin urmare, s-a ajuns la concluzia că un eventual impact al măsurilor asupra situației economice a prestatorilor de servicii din sectorul fotovoltaic este puțin probabil să fie semnificativă.

               (812)

               Având în vedere cele de mai sus, se concluzionează că impactul măsurilor asupra operatorilor din aval ar fi într-o anumită măsură negativ pe termen scurt, având în vedere reducerea mai accentuată a numărului de instalații în raport cu un scenariu speculativ fără taxe, astfel cum este prevăzut de către principalele centre de cercetare și în măsura în care taxa nu poate fi absorbită de operatorii din aval. În pofida posibilei reduceri a cererii pentru instalațiile fotovoltaice, instalatorii ar trebui să poată desfășura alte activități, indiferent dacă sunt legate de alte surse de energie regenerabile sau de activitatea principală a instalatorilor, astfel cum s-a menționat mai sus. Având în vedere datele furnizate, s-a ajuns la concluzia că un eventual impact al măsurilor asupra situației economice a prestatorilor de servicii din sectorul fotovoltaic este puțin probabil să fie semnificativ.

         6.6.   Interesul utilizatorilor finali (al consumatorilor)

               (813)

               Nu s-au primit contribuții din partea vreunui reprezentant direct al intereselor utilizatorilor finali, cum ar fi asociațiile de consumatori. În acest caz, se face trimitere la două tipuri de utilizatori finali: consumatorii casnici și alți utilizatori finali (de exemplu, instituții, alți investitori). Ancheta a arătat că numai aproximativ un sfert din instalațiile fotovoltaice existente în Uniune (așa-numitele instalații pentru acoperișuri, mai mici) au fost comandate de către consumatori. Celelalte instalații (montate pe sol, industriale și comerciale la o scară mult mai mare) au fost comandate de către alți utilizatori finali.

               (814)

               Mai multe părți au susținut că, în cazul în care se vor institui măsuri, consumatorii ar avea de suferit din cauza creșterii prețurilor pentru modulele fotovoltaice. Deși se așteaptă o oarecare creștere a prețurilor pentru modulele fotovoltaice pe piața UE, ca urmare a taxelor, consumatorii și alți utilizatori finali nu vor fi probabil afectați decât într-o măsură limitată, deoarece ancheta a arătat că prețul unui modul reprezintă până la 50 % din costurile totale ale unei instalații fotovoltaice. Având în vedere marjele de profit obținute de dezvoltatorii de proiecte și de instalatori, este rezonabil să se presupună că eventuala creștere a prețurilor modulelor pentru consumator poate fi absorbită cel puțin parțial și, prin urmare, atenuată. Pe baza informațiilor disponibile, se concluzionează că măsurile antidumping la nivelul propus al taxei vor fi, cel puțin parțial, absorbite de lanțul de aprovizionare și, prin urmare, nu vor duce neapărat la creșterea prețurilor pentru consumatori la nivelul vânzării cu amănuntul.

               (815)

               Se observă, de asemenea, că dacă nu s-ar impune taxe, consumatorii nu ar avea decât o singură sursă de aprovizionare pentru module în viitor, ca urmare a dispariției probabile a industriei din Uniune. Conform acestui scenariu, producătorii-exportatori chinezi ar putea să își consolideze poziția deja foarte puternică pe piață, ceea ce ar putea duce, de asemenea, la o creștere a prețurilor pe termen scurt și mediu, în detrimentul consumatorilor/utilizatorilor finali. În orice caz, după cum s-a menționat mai sus, creșterea prețurilor pare a fi inevitabilă, având în vedere faptul că producătorii din RPC înregistrează pierderi.

               (816)

               Unele părți au susținut că taxele ar determina creșterea prețului produsului care face obiectul anchetei. Prin urmare, am asista la un declin al cererii de instalații fotovoltaice, deoarece acestea ar fi prea scumpe pentru consumatori și nu ar fi suficient de atractive pentru alți investitori.

               (817)

               După cum s-a menționat deja în considerentul (752), chiar și în cazul unei creșteri temporare a prețurilor ca urmare a instituirii măsurilor, tendința generală a prețurilor este una descendentă, după cum au confirmat mai multe surse publice. Prin urmare, argumentul este respins. Deși este dificil de cuantificat exact posibila creștere a prețurilor ca urmare a instituirii măsurilor și o posibilă contracție ulterioară a cererii, se amintesc mai multe elemente. În primul rând, produsul care face obiectul anchetei reprezintă până la 50 % din costul total al unei instalații fotovoltaice și, prin urmare, taxa poate fi absorbită cel puțin parțial. În al doilea rând, concurența dintre industria din Uniune și producătorii din țările terțe deja prezenți pe piața Uniunii este de natură să mențină prețurile la un nivel redus. În același timp, industria din Uniune ar trebui să fie capabilă să obțină rezultate financiare mai bune datorită economiilor de scară care rezultă dintr-o utilizare mai bună a unităților de producție și din costurile de producție reduse. În al treilea rând, cererea de instalații fotovoltaice este corelată nu numai cu nivelurile de preț ale produsului care face obiectul anchetei, dar și cu nivelul tarifelor fixe. La nivelul scăzut al cererii din prezent, în raport cu nivelul din anul 2011 și PA, este de așteptat ca tarifele fixe să nu scadă la fel de repede ca în perioada luată în considerare, permițând astfel investiții continue în proiecte fotovoltaice. Prin urmare, argumentul a fost respins.

               (818)

               În răspunsul la comunicarea constatărilor finale, o parte a contestat raționamentul de mai sus. Aceasta a susținut că tendința scăderii prețurilor nu mai poate fi menținută după instituirea măsurilor. Partea reamintește că măsurile reprezintă o creștere foarte semnificativă a costurilor care nu poate fi pe deplin compensată de scăderea costurilor și/sau de importurile din țări terțe. În plus, aceasta a reamintit faptul că industria din Uniune nu va fi în măsură să facă noi investiții în instalații și utilaje și că operatorii din aval pot absorbi puțin în cazul în care profitul lor este de 11 %. În sfârșit, nu există niciun element de probă care să sugereze că tarifele fixe ar putea compensa creșterea prețurilor.

               (819)

               Trebuie reamintit faptul că, contrar acestei afirmații, nu se așteaptă ca creșterea prețurilor cauzată de măsuri să fie compensată în totalitate, ci mai degrabă că este posibilă o creștere temporară a prețurilor în urma măsurilor (a se vedea considerentul (247) din regulamentul antidumping provizoriu). Într-adevăr, o astfel de creștere a prețurilor ar putea rezulta din diferența de preț dintre prețurile chineze subvenționate și produsele care nu sunt de origine chineză. Cu toate acestea, informațiile colectate în timpul anchetei susțin faptul că o eventuală creștere a prețurilor poate fi parțial absorbită de o serie de factori, având în vedere că profiturile în sectorul din aval se situează la un nivel mediu de 11 %. În sfârșit, în ceea ce privește afirmația că nu există niciun element de probă care să sugereze că tarifele fixe ar putea compensa creșterea prețurilor, este rezonabil să se presupună că tarifele fixe vor fi ajustate în timp, în funcție de evoluția prețurilor pentru proiecte.

               (820)

               O parte a susținut că, începând cu luna martie 2013, prețurile pentru module au crescut cu 20 % în Uniune și că există o lipsă acută de stoc din 2013. Argumentul nu a fost susținut cu elemente de probă și, dimpotrivă, sursele de informații publice confirmă o relativă stabilitate a prețurilor în al doilea trimestru al anului 2013. Chiar și în cazul în care aceste informații ar fi fost corecte, acestea nu ar face decât să reflecte faptul că după înregistrarea importurilor, riscul unei posibile taxe compensatorii ar fi fost deja inclus în preț. Prin urmare, argumentul a fost respins.

               (821)

               O altă parte a afirmat că proiectele fotovoltaice nu ar genera profit pentru un investitor dacă scăderea tarifelor fixe nu este corelată cu scăderea costurilor proiectului, inclusiv prețul modulelor, deoarece acestea reprezintă o parte semnificativă a costurilor într-un anumit proiect. În acest sens, s-a susținut că taxele ar pune în discuție viabilitatea multor proiecte fotovoltaice, deoarece acestea ar determina o creștere a prețului.

               (822)

               După cum s-a menționat în considerentul (752) de mai sus, tendința generală a prețurilor produsului care face obiectul anchetei pare să fie una descendentă. În plus, importanța tarifelor fixe cu privire la piață este în scădere, întrucât în multe regiuni este probabil să se atingă paritatea de rețea. Din aceste motive, argumentul că prețul modulelor fotovoltaice ar putea avea un impact negativ asupra proiectelor fotovoltaice, inclusiv problema viabilității lor, a fost respins.

               (823)

               O parte interesată a prezentat un exemplu de modelare internă pentru a demonstra că viabilitatea multor proiecte fotovoltaice ar fi pusă în pericol în cazul aplicării taxelor.

               (824)

               Această modelare nu a permis o cuantificare corectă a măsurii în care atractivitatea investițiilor în instalații fotovoltaice (de exemplu, randamentul investițiilor) ar putea scădea în cazul creșterii prețurilor la produsul vizat de anchetă. Cu toate acestea, premisa că orice taxă ar fi suportată integral de utilizatorii finali sau de consumatori, pentru modelarea menționată, este puțin probabilă, având în vedere marjele de profit existente ale operatorilor din aval. În plus, o decizie de investiție nu se bazează numai pe prețul modulelor, ci, de asemenea, depinde de mulți alți factori, inclusiv, printre altele, de existența unui cadru general favorabil pentru instalații fotovoltaice într-o anumită țară, nivelul de sprijin și, respectiv, prețul energiei electrice (pentru paritatea de rețea). Prin urmare, acest argument a fost respins.

               (825)

               Pe baza celor de mai sus, s-a concluzionat că instituirea măsurilor va avea, în ansamblu, un impact limitat asupra consumatorilor și a altor utilizatori finali. Aceasta ar avea loc indiferent de rolul sistemelor naționale de sprijin în stimularea cererii de produse fotovoltaice. Dacă sistemele naționale de sprijin sunt adaptate la creșterea prețurilor panourilor solare (prin intermediul unor tarife fixe mai mari), impactul asupra consumatorilor poate fi inexistent.

         6.7.   Alte argumente

               (826)

               Unele părți au afirmat că industria din Uniune nu este în măsură să aprovizioneze piața Uniunii cu cantitățile cerute și, prin urmare, în cazul în care se vor institui taxe compensatorii, există un risc major de penurie în Uniune, ceea ce poate conduce la o creștere și mai mare a prețurilor produsului în cauză.

               (827)

               Ancheta a constatat că acest argument este nejustificat. Din 2009 până în prezent, industria din Uniune nu și-a mai utilizat pe deplin capacitatea de producție. În cursul PA, rata de utilizare a capacității de producție a Uniunii pentru module a fost de 41 %, cu o capacitate suplimentară disponibilă de aproximativ 5,7 GW; rata de utilizare a capacității de producție a Uniunii pentru celule a fost de 63 %, cu o capacitate suplimentară disponibilă de aproximativ 1,2 GW. Prin urmare, grație capacității disponibile, industria din Uniune ar fi capabilă să concureze pentru o cotă suplimentară de piață pe termen scurt. De asemenea, pe termen mediu, este rezonabil să se presupună că industria din Uniune își va spori capacitatea de producție pentru a putea realiza economii de scară mai bune și pentru a obține eventuale reduceri de preț. În plus, există și alte surse de aprovizionare la nivel mondial, care sunt prezente pe piața Uniunii și care vor putea concura pe piața Uniunii în cazul scăderii importurilor de produse chinezești. Ancheta a arătat că, în cursul PA, capacitatea disponibilă de producție existentă din alte țări terțe decât China a fost de 5,6 GW pentru module și de 6 GW pentru celule. Prin urmare, capacitatea disponibilă totală a Uniunii și a producătorilor din afara Uniunii este suficientă pentru a compensa pe termen scurt posibila reducere a importurilor chinezești, ținând cont de cererea de instalații fotovoltaice în UE, prevăzută pentru 2013 (între 9,8 GW și 16,5 GW) și pentru 2014 (între 9 GW și 17,1 GW) de către principalele centre de cercetare precum EPIA.

               (828)

               Chiar dacă a fost făcută o presupunerea mai conservatoare cu privire la capacitatea de producție a Uniunii (a se vedea considerentul (545) de mai sus), capacitatea de rezervă comună a Uniunii și a țărilor terțe ar fi suficientă pentru a completa pe termen scurt scăderea potențială a importurilor din China. De asemenea, pe termen mediu, este rezonabil să se presupună că industria din Uniune își va spori capacitatea de producție pentru a putea realiza economii de scară, ceea ce va permite obținerea unor reduceri de preț suplimentare. Prin urmare, argumentul a fost respins.

               (829)

               Unele părți au susținut, de asemenea, că instituirea de taxe pentru produsul în cauză va afecta dezvoltarea pieței fotovoltaice din Europa și, prin urmare, obiectivele Strategiei Europa 2020 privind sursele regenerabile de energie și reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră din UE nu vor fi îndeplinite.

               (830)

               În primul rând, obiectivele Strategiei Europa 2020 nu depind în mod exclusiv de energia solară. La fel de importante sunt și alte energii din surse regenerabile, cum ar fi: energia eoliană, biomasa, energia hidroelectrică etc. Dat fiind că nu s-a fixat un procent anume pentru energia solară în vederea îndeplinirii obiectivelor Strategiei Europa 2020, nu se preconizează ca reducerea ușoară a numărului de instalații fotovoltaice să crească costurile totale ale Strategiei Europa 2020. În plus, prețul panourilor solare este doar unul dintre numeroșii factori care sunt vitali pentru dezvoltarea sectorului fotovoltaic în Uniune. Este tot atât de important să se asigure un cadru juridic și financiar favorabil la nivelul Uniunii și la nivel național, să se îmbunătățească accesul la finanțare al proiectelor în domeniul energiilor regenerabile și să se realizeze investiții în cercetare și dezvoltare. În ceea ce privește finanțarea investițiilor în domeniul energiei solare, instituirea de taxe va îmbunătăți situația industriei din Uniune și a sectorului fotovoltaic în ansamblu. Prin urmare, este de așteptat să se amelioreze și accesul la capital, atât pentru industria din Uniune, cât și pentru investitorii din sectorul fotovoltaic. În sfârșit, se reamintește că scopul taxelor nu este de a elimina importurile din China, ci de a restabili o concurență loială. Datele privind profiturile obținute pe piața din aval indică faptul că orice creștere a prețului produsului în cauză va fi parțial atenuată de către operatorii de pe piața din aval. Prin urmare, prețul modulelor nu ar trebui să crească semnificativ pentru utilizatorii finali/consumatori și cererea de instalații solare ar trebui să rămână conform estimărilor.

               (831)

               Pe baza celor de mai sus, se concluzionează că instituirea măsurilor nu va avea, în ansamblu, un impact negativ semnificativ asupra altor politici ale UE.

         6.8.   Concluzie privind interesul Uniunii

               (832)

               Efectele pozitive generale pentru industria din Uniune compensează impactul negativ probabil asupra altor operatori din sectorul fotovoltaic, inclusiv asupra utilizatorilor finali (consumatorilor).

               (833)

               Ținând seama de cele menționate mai sus și pe baza informațiilor disponibile privind interesul Uniunii, nu există motive imperioase împotriva instituirii de măsuri definitive la importurile produsului în cauză, originare din RPC.

         7.   MĂSURI COMPENSATORII DEFINITIVE

               (834)

               Ținând seama de concluziile privind subvențiile, prejudiciul, legătura de cauzalitate și interesul Uniunii, ar trebui instituite măsuri compensatorii definitive pentru a se preveni agravarea prejudiciului cauzat industriei din Uniune de importurile care au făcut obiectul unor subvenții.

         7.1.   Nivelul de eliminare a prejudiciului

               (835)

               Pentru a stabili nivelul acestor măsuri, s-a ținut cont de marjele de subvenție constatate și de valoarea taxei necesare pentru a elimina prejudiciul suferit de producătorii din Uniune, fără a depăși marjele de subvenție constatate.

               (836)

               În vederea calculării valorii taxei necesare pentru a elimina efectele subvențiilor prejudiciabile, s-a considerat că măsurile ar trebui să permită industriei din Uniune să-și acopere costurile de producție și să obțină profitul înainte de impozitare pe care această industrie ar putea să îl obțină în mod rezonabil în acest sector, în condiții de concurență normală, adică în lipsa importurilor care fac obiectul unor subvenții, din vânzarea produsului similar în Uniune. În conformitate cu jurisprudența Tribunalului, un astfel de profit este cel realizat la începutul perioadei luate în considerare, și anume înainte de creșterea importurilor care au făcut obiectul unor subvenții. Prin urmare, profitul țintă a fost stabilit la 8 % pe baza profitului mediu ponderat realizat de industria din UE în 2009 și 2010 pentru module și celule, în perioada când se înregistra profit.

               (837)

               În urma comunicării constatărilor finale, industria din Uniune a afirmat că rentabilitatea din anul 2010 ar trebui să fie folosită ca nivel de rentabilitate pe care industria din Uniune l-ar putea obține în mod rezonabil, în lipsa importurilor subvenționate, mai degrabă decât marja de profit medie a anilor 2009 și 2010. În acest sens, s-a susținut că rentabilitatea din 2009 s-a dovedit a fi insuficientă, iar circumstanțele din cei doi ani au fost în mod clar diferite, având în vedere în special evoluția consumului în 2010, care a atenuat efectele subvenționării în anul respectiv. În această privință, ar trebui remarcat că nu este relevant dacă marja medie de profit realizată de industria din Uniune a fost „suficientă” atunci când s-a stabilit nivelul de eliminare a prejudiciului. Nivelul de eliminare a prejudiciului ar trebui să se bazeze pe profitul care poate fi realizat în mod rezonabil, în lipsa importurilor subvenționate. Practica autorităților de anchetă este să considere că acest nivel a fost atins la începutul perioadei luate în considerare. Deoarece în acest caz industria din Uniune a realizat pierderi în ceea ce privește vânzările de celule la începutul perioadei luate în considerare din 2009, această metodologie a fost inadecvată, și s-a considerat ca fiind mai fiabilă stabilirea nivelului de eliminare a prejudiciului pe baza marjei de profit medii din primul și al doilea an din perioada luată în considerare. În acest sens, s-a considerat, de asemenea, că este irelevant faptul că circumstanțele au fost diferite în acești doi ani.

               (838)

               O altă parte a reiterat afirmația că ar trebui stabilite profituri țintă diferite pentru module și celule, deoarece rentabilitatea acestor tipuri de produse au arătat tendințe diferite în cursul perioadei luate în considerare. Deși indicatorii au fost, într-adevăr, prezentați separat pentru fiecare tip de produs, concluziile obținute pentru fiecare indicator se referă la produsul care face obiectul anchetei, în ansamblu. Se reamintește, de asemenea, faptul că modulele și celulele sunt unul și același produs și, prin urmare, marjele de subvenție și nivelul de eliminare a prejudiciului au fost stabilite pe această bază.

               (839)

               Pe această bază, s-a calculat un preț neprejudiciabil al produsului similar pentru industria din Uniune. Prețul neprejudiciabil a fost obținut adăugând marja de profit de 8 % menționată mai sus la costul de producție din cursul PA al producătorilor din Uniune incluși în eșantion.

               (840)

               Majorarea de preț necesară a fost apoi determinată prin compararea prețului de import mediu ponderat al producătorilor-exportatori cooperanți din RPC care au fost incluși în eșantion, astfel cum s-a stabilit pentru calcularea subcotării prețului, ajustat în mod corespunzător pentru a ține cont de costurile de import și de taxele vamale, cu prețul mediu ponderat neprejudiciabil al produsului similar vândut pe piața Uniunii în cursul PA de producătorii din Uniune incluși în eșantion. Eventualele diferențe rezultate din această comparație au fost apoi exprimate ca procent din valoarea de import CIF medie ponderată.

               (841)

               Una dintre părți a susținut că vânzările producătorilor din Uniune incluși în eșantion s-au concentrat pe piața produselor de înaltă calitate, cum ar fi sectorul rezidențial/micii comercianți, ceea ce a atras tarife fixe mai mari, și a sugerat că prețul de vânzare la nivelul industriei din Uniune ar trebui să fie ajustat în consecință. Trebuie menționat faptul că această afirmație nu ar trebui să fie decisivă pentru calcularea marjei de prejudiciu, întrucât ancheta a arătat că producătorii din Uniune nu au înregistrat profituri.

         7.2.   Măsuri definitive

               (842)

               În lumina celor de mai sus și în conformitate cu articolul 15 din regulamentul de bază, ar trebui instituită o taxă compensatorie definitivă la importurile de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componente cheie (de exemplu, celule), originare sau expediate din RPC, la nivelul cel mai mic dintre marja de subvenție și marja de prejudiciu constatate, în conformitate cu regula celei mai mici taxe. În acest caz, nivelul taxei ar trebui stabilit, în consecință, la nivelul marjelor de subvenție constatate.

               (843)

               Având în vedere gradul ridicat de cooperare din partea producătorilor-exportatori chinezi, taxa aplicabilă „tuturor celorlalte societăți” a fost stabilită la nivelul celei mai ridicate taxe impuse societăților care au fost incluse în eșantion sau care au cooperat la anchetă. Taxa aplicabilă „tuturor celorlalte societăți” va fi aplicată societăților care nu au cooperat la anchetă.

               (844)

               Pentru societățile cooperante neincluse în eșantion și enumerate în anexă, nivelul taxei definitive se stabilește la nivelul mediei ponderate a taxelor aplicabile societăților incluse în eșantion.

               (845)

               Pe baza celor de mai sus, ratele la care vor fi aplicate aceste taxe sunt stabilite după cum urmează:

                           Denumirea societății

                           Marjă de subvenție

                           Marjă de prejudiciu

                           Taxă compensatorie

                           Wuxi Suntech Power Co. Ltd
                           Suntech Power Co. Ltd
                           Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
                           Luoyang Suntech Power Co. Ltd
                           Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
                           Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd

                           4,9 %

                           46,3 %

                           4,9 %

                           Yingli Energy (China) Co. Ltd;
                           Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
                           Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
                           Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
                           Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
                           Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
                           Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd;
                           Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
                           Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd

                           6,3 %

                           41,8 %

                           6,3 %

                           Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd;
                           Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
                           Changzhou Youze Technology Co. Ltd;
                           Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
                           Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd

                           3,5 %

                           48,2 %

                           3,5 %

                           JingAo Solar Co. Ltd;
                           Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd,
                           JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd;
                           Hefei JA Solar Technology Co. Ltd,
                           Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd;

                           5,0 %

                           56,5 %

                           5,0 %

                           Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd;
                           LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd;
                           LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd,

                           11,5 %

                           58,2 %

                           11,5 %

                           LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd

                           11,5 %

                           58,2 %

                           11,5 %

                           Delsolar (Wujiang) Co. Ltd,

                              de minimis

                           64,9 %

                           0,0 %

                           Renesola Jiangsu Ltd
                           Renesola Zhejiang Ltd

                           4,6 %

                           80,1 %

                           4,6 %

                           Jinko Solar Co. Ltd
                           Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
                           ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
                           ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD

                           6,5 %

                           60,1 %

                           6,5 %

                           Societățile enumerate în anexă

                           6,4 %

                           51,1 %

                           6,4 %

                           Toate celelalte societăți

                           11,5 %

                           80,1 %

                           11,5 %

               (846)

               Măsurile compensatorii de mai sus sunt stabilite sub formă de taxe ad valorem.

               (847)

               Nivelurile taxelor compensatorii pentru fiecare societate, menționate în prezentul regulament, au fost stabilite pe baza constatărilor prezentei anchete. Prin urmare, acestea reflectă situația constatată în cursul anchetei în ceea ce privește societățile respective. Aceste niveluri ale taxei (spre deosebire de taxa națională aplicabilă în cazul „tuturor celorlalte societăți”) sunt aplicabile exclusiv importurilor de produse originare din țara în cauză și fabricate de societățile respective, și anume de persoanele juridice menționate. Produsele importate fabricate de orice altă societate al cărei nume nu este menționat în mod specific în articolul 1, inclusiv de către entitățile afiliate societăților menționate în mod specific, nu pot beneficia de aceste niveluri și vor fi supuse taxei aplicabile „tuturor celorlalte societăți”.

               (848)

               Orice cerere prin care se solicită aplicarea unui nivel individual al taxelor compensatorii pentru fiecare societate (de exemplu, ca urmare a modificării denumirii persoanei juridice sau ca urmare a creării unor noi entități de producție și de vânzare) ar trebui să fie adresată imediat Comisiei (103), împreună cu toate informațiile relevante, în special orice modificări ale activităților societății, referitoare la producție, vânzările interne și la export asociate, de exemplu, cu modificarea denumirii sau cu crearea entităților de producție și de vânzare. Regulamentul va fi modificat, după caz, prin actualizarea listei de societăți care beneficiază de niveluri individuale ale taxei.

               (849)

               Pentru a asigura o aplicare corespunzătoare a taxei compensatorii, nivelul taxei reziduale ar trebui să se aplice nu numai producătorilor-exportatori necooperanți, ci și acelor producători care nu au realizat exporturi către Uniune în decursul PA.

               (850)

               Se instituie măsuri pentru a permite producătorilor din Uniune să se redreseze în urma efectului prejudiciabil al subvenției. În măsura în care ar exista un dezechilibru inițial între avantajul potențial pentru producătorii din Uniune și costul pentru alți operatori economici din Uniune, acest dezechilibru ar putea fi compensat printr-o creștere și/sau reîncepere a producției în Uniune. Cu toate acestea, este posibil ca scenariul preconizat de creștere a producției în Uniune să nu fie în concordanță cu evoluția pieței, în contextul volatilității acesteia. Consumul de module la nivelul Uniunii a crescut cu 264 % între 2009 și 2011, și a scăzut cu 43 de puncte procentuale în perioada de 6 luni dintre 2011 și perioada de anchetă. Volatilitatea este și mai impresionantă atunci când se are în vedere perioada 2006 — 2011, când consumul de module la nivelul Uniunii a crescut de la mai puțin de 1 GW la aproape 20 GW sau o creștere de aproximativ 2 000 % în doar cinci ani. Se preconizează că aceasta volatilitate va continua să crească, iar previziunile publicate de asociațiile de societăți arată diferențe de 100 % și chiar mai mari între diferitele scenarii, chiar pentru perioada pe termen mediu 2014 — 2015.

               (851)

               Din aceste motive, se consideră oportun în astfel de circumstanțe excepționale să se limiteze durata măsurilor pe o perioadă de numai doi ani.

               (852)

               Această perioadă ar trebui să fie suficientă pentru ca producătorii din Uniune să se dezvolte și/sau să reînceapă producția, și în același timp să nu pună în pericol în mod semnificativ situația altor operatori economici din Uniune. Se consideră că perioada de doi ani va fi cea mai potrivită pentru a analiza dacă instituirea măsurilor a avut într-adevăr efectul de creștere a producției din Uniune și, astfel, de echilibrare a efectelor negative asupra altor operatori economici din Uniune.

               (853)

               În urma comunicării constatărilor finale, un producător din Uniune a afirmat că durata limitată la 2 ani este prea scurtă pentru a se redresa în urma prejudiciului suferit. În plus, s-a susținut că o durată de 2 ani nu ar permite producătorilor din Uniune să prezinte planuri de afaceri pentru actualul și următorul exercițiu financiar. În acest sens, se remarcă faptul că durata măsurilor este până în decembrie 2015, iar aceasta ar trebui să fie suficientă pentru ca producătorii din Uniune să prezinte planuri de afaceri până în 2015.

               (854)

               În plus, producătorul din Uniune nu a contestat motivele pentru care durata a fost limitată la doi ani, și anume volatilitatea pieței. Producătorul chiar a apreciat în mod explicit o revizuire în cazul în care măsurile trebuie să fie modificate ca urmare a modificării situației pieței. Dat fiind că probabilitatea unei modificări a condițiilor de piață în termen de doi ani este, într-adevăr, ridicată în contextul acestei piețe volatile, se consideră oportună limitarea măsurilor la doi ani, încă de la început.

               (855)

               În urma comunicării constatărilor finale, reclamantul a susținut că doi ani sunt insuficienți pentru a investi în producție, făcând referire la considerentul (852). Cu toate acestea, din cauza unei importante capacități de producție neutilizate a industriei din Uniune, o creștere a producției se poate realiza printr-o mai bună utilizare a capacităților de producție existente, care ar trebui să poată fi realizată fără investiții suplimentare importante.

               (856)

               Reclamantul a susținut în continuare că instituirea unor taxe compensatorii definitive pentru o perioadă de doi ani este insuficientă pentru ca industria Uniunii să se redreseze în urma efectelor prejudiciabile ale subvențiilor anterioare. Cu toate acestea, instituirea de taxe compensatorii nu poate lua în considerare doar interesul industriei din Uniune, ci trebuie să pună în balanță avantajul potențial pentru producătorii din Uniune și costul pentru alți agenți economici din Uniune. Pe această bază, decizia privind limitarea măsurilor la doi ani este menținută.

               (857)

               Toate părțile au fost informate cu privire la faptele și considerentele esențiale pe baza cărora s-a intenționat să se recomande instituirea unei taxe compensatorii definitive pentru importurile de module sau panouri fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin, precum și celule de tipul celor utilizate în modulele sau panourile fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin, originare sau expediate din Republica Populară Chineză (comunicarea finală). Tuturor părților li s-a acordat o perioadă în care au putut face observații cu privire la comunicarea finală.

               (858)

               Observațiile orale și scrise prezentate de părțile interesate au fost examinate și luate în considerare după caz.

         7.3.   Înregistrarea și efectul retroactiv

               (859)

               După cum s-a menționat în considerentul (7) de mai sus, Comisia a adoptat, la 1 martie 2013, Regulamentul (UE) nr. 182/2013 al Comisiei prin care importurile de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie (și anume, celule și plachete) originare sau expediate din Republica Populară Chineză se supun înregistrării începând cu 6 martie 2013.

               (860)

               Începând cu 6 iunie 2013, obligația de înregistrare a importurilor în scopul asigurării protecției împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping a fost eliminată prin regulamentul antidumping provizoriu. În ceea ce privește prezenta anchetă antisubvenție și având în vedere constatările de mai sus, înregistrarea importurilor în scopul anchetei antisubvenții, în conformitate cu articolul 24 alineatul (5) din regulamentul de bază, ar trebui să înceteze.

               (861)

               În ceea ce privește o posibilă aplicare retroactivă a măsurilor compensatorii, criteriile prevăzute la articolul 16 alineatul (4) din regulamentul de bază trebuie să fie evaluate. În conformitate cu acest articol, se poate percepe o taxă compensatorie definitivă pe produsele care au fost introduse pentru consum cu cel mult 90 de zile înainte de data aplicării măsurilor provizorii, dar nu anterior deschiderii anchetei.

               (862)

               În acest caz, nu au fost aplicate măsuri compensatorii provizorii. În consecință, s-a decis ca taxa compensatorie definitivă să nu se perceapă retroactiv.

         8.   FORMA MĂSURILOR

               (863)

               În urma adoptării măsurilor antidumping provizorii, în cadrul anchetei antidumping desfășurate în paralel (104), un grup de producători-exportatori cooperanți, inclusiv societățile lor afiliate din RPC și din Uniunea Europeană, împreună cu Camera de Comerț din China pentru Importul și Exportul de Produse Mecanice și Electronice (China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products, CCCME) au oferit un angajament de preț comun în conformitate cu articolul 8 alineatul (1) din regulamentul antidumping de bază (105). Oferta de angajament a fost, de asemenea, sprijinită de guvernul RPC. Comisia a examinat oferta și, prin Decizia 2013/423/UE (106), a acceptat această ofertă de angajament.

               (864)

               În urma Deciziei 2013/423/UE, producătorii-exportatori, împreună cu CCCME, au depus o notificare de modificare a ofertei lor de angajament inițiale. Ei au solicitat revizuirea angajamentului pentru a lua în considerare excluderea plachetelor din definiția produsului, astfel cum se descrie în considerentele (46) și (99). În plus, un număr de exportatori suplimentari, în termenul precizat la articolul 8 alineatul (2) din regulamentul antidumping de bază, au solicitat să fie incluși în angajament.

               (865)

               Același grup de producători-exportatori, împreună cu CCCME, în termenul stabilit la articolul 13 alineatul (2) din regulamentul de bază (107), au cerut ca termenii respectivului angajament să fie acceptați de către Comisie pentru a elimina, de asemenea, orice efecte prejudiciabile ale importurilor subvenționate. Prin Decizia de punere în aplicare 2013/707/UE, Comisia a acceptat această ofertă privind taxele definitive,

         ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
   Articolul 1
   1.   Se instituie o taxă compensatorie definitivă la importurile de module sau panouri fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin, precum și la importurile de celule de tipul celor utilizate în modulele sau panourile pe bază de siliciu cristalin (celulele au o grosime de maximum 400 micrometri), care se încadrează în prezent la codurile NC ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 și ex 8541 40 90 (codurile TARIC 85013100281, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 și 8541409039) originare sau expediate din Republica Populară Chineză, cu excepția cazului în care acestea se află în tranzit în sensul articolului V din GATT.
   Următoarele tipuri de produse sunt excluse din definiția produsului în cauză:

               —

               încărcătoarele solare care constau din mai puțin de șase celule, sunt portabile și furnizează energie electrică pentru dispozitive sau încarcă baterii;

               —

               produsele fotovoltaice cu strat subțire,

               —

               produsele fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin care sunt în permanență integrate în produse electrice, în cazul în care funcția produselor electrice este alta decât generarea de energie electrică și în cazul în care aceste produse electrice consumă electricitatea generată de celula (celulele) fotovoltaică (fotovoltaice) pe bază de siliciu cristalin integrată (integrate);

               —

               modulele sau panourile cu o tensiune de ieșire de maximum 50 V CC și o putere de ieșire de maximum 50 W exclusiv pentru utilizare directă ca încărcătoare de baterii în sisteme cu aceleași caracteristici de tensiune și putere.

         2.   Nivelul taxei compensatorii definitive care se aplică la prețul net franco la frontiera Uniunii, înainte de vămuire, se stabilește pentru produsul descris la alineatul (1) și fabricat de către societățile enumerate mai jos după cum urmează:

               Societate

               Nivelul taxei

               Cod adițional TARIC

               Wuxi Suntech Power Co. Ltd;
               Suntech Power Co. Ltd;
               Wuxi Sunshine Power Co. Ltd;
               Luoyang Suntech Power Co. Ltd;
               Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd; Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd,

               4,9 %

               B796

               Yingli Energy (China) Co. Ltd;
               Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
               Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
               Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
               Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
               Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
               Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd;
               Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
               Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd

               6,3 %

               B797

               Changzhou Trina Solar Energy Co., Ltd.;
               Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
               Changzhou Youze Technology Co. Ltd;
               Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
               Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd

               3,5 %

               B791

               JingAo Solar Co. Ltd;
               Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd,
               JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd;
               Hefei JA Solar Technology Co. Ltd,
               Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd

               5,0 %

               B794

               Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd;
               LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd;
               LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd,

               11,5 %

               B793

               LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd

               11,5 %

               B927

               Delsolar (Wujiang) Ltd

               0 %

               B792

               Renesola Jiangsu Ltd
               Renesola Zhejiang Ltd

               4,6 %

               B921

               Jinko Solar Co. Ltd
               Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
               ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
               ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD

               6,5 %

               B845

               Societățile enumerate în anexă

               6,4 %

               Toate celelalte societăți

               11,5 %

               B999 (108)

         3.   Cu excepția existenței unor dispoziții contrare, se aplică dispozițiile în vigoare în materie de taxe vamale.
   Articolul 2
   1.   Importurile declarate pentru punerea în liberă circulație a produselor care se încadrează în prezent la codul NC ex 8541 40 90 (coduri TARIC 8541409021, 8541409029, 8541409031 și 8541409039) care sunt facturate de societăți ale căror angajamente sunt acceptate de Comisie și al căror nume este menționat în anexa la Decizia de punere în aplicare 2013/707/EU, sunt scutite de taxa antisubvenții instituită la articolul 1, cu condiția ca:

               (a)

               o societate enumerată în anexa la Decizia de punere în aplicare 2013/707/EU să fi fabricat, expediat și facturat produsele menționate mai sus fie direct, fie prin intermediul societății sale afiliate enumerate, de asemenea, în anexa la Decizia de punere în aplicare 2013/707/EU, fie societăților lor afiliate din Uniune care acționează ca importator și pun în liberă circulație mărfurile în Uniune, fie primului client independent care acționează în calitate de importator și pune mărfurile în liberă circulație în Uniune;

               (b)

               aceste importuri să fie însoțite de o factură conformă cu angajamentul, care este o factură comercială conținând cel puțin elementele și declarația menționate în anexa II la prezentul regulament

               (c)

               aceste importuri să fie însoțite de un certificat de angajament în conformitate cu anexa III la prezentul regulament; și

               (d)

               mărfurile declarate și prezentate în vamă să corespundă exact descrierii din factura conformă cu angajamentul.

         2.   Se instituie o datorie vamală în momentul acceptării declarației de punere în liberă circulație:

               (a)

               ori de câte ori se constată faptul că, în ceea ce privește importurile descrise la alineatul (1), una sau mai multe dintre condițiile menționate în respectivul alineat nu sunt îndeplinite; sau

               (b)

               atunci când Comisia își retrage acceptul privind angajamentul în conformitate cu articolul 13 alineatul (9) din Regulamentul (CE) nr. 597/2009 printr-un regulament sau o decizie care se referă la anumite tranzacții și declară nevalabile facturile relevante conforme cu angajamentul.

         Articolul 3
   Societățile ale căror angajamente sunt acceptate de Comisie și ale căror nume sunt enumerate în anexa la Decizia de punere în aplicare 2013/707/UE, sub rezerva anumitor condiții precizate în această decizie, vor emite și o factură pentru tranzacțiile care nu sunt exceptate de la plata taxelor antisubvenție. Această factură este o factură comercială conținând cel puțin elementele prevăzute în anexa 4 la prezentul regulament.
   Articolul 4
   Înregistrarea importurilor în temeiul Regulamentului (UE) nr. 182/2013 prin care se supun înregistrării importurile de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie (și anume, celule și plachete) originare sau expediate din Republica Populară Chineză încetează.
   Articolul 5
   Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Prezentul regulament expiră la 7 decembrie 2015.

      Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
      Adoptat la Bruxelles, 2 decembrie 2013.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         E. GUSTAS

      (1)  JO L 188, 18.7.2009, p. 93.

      (2)  JO C 340, 8.11.2012, p. 13.

      (3)  JO C 269, 6.9.2012, p. 5.

      (4)  Regulamentul (UE) nr. 513/2013 al Comisiei din 4 iunie 2013 de instituire a unei taxe antidumping provizorii la importurile de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie (și anume celule și plachete) originare sau expediate din Republica Populară Chineză și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 182/2013 prin care se supun înregistrării importurile de acest tip originare sau expediate din Republica Populară Chineză (JO L 152, 5.6.2013, p. 5).

      (5)  Regulamentul (UE) nr. 182/2013 al Comisiei din 1 martie 2013 prin care se supun înregistrării importurile de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie (și anume, celule și plachete) originare sau expediate din Republica Populară Chineză (JO L 61, 5.3.2013, p. 2).

      (6)  A se vedea pagina 214 din prezentul Jurnal Oficial.

      (7)  Raportul Organului de apel, Comunitățile Europene — măsuri care afectează azbestul și produsele care conțin azbest, WT/DS135/AB/R, adoptat la 5 aprilie 2001.

      (8)  Cauza T-401/06 Brosmann Footwear (HK) și alții/Consiliul; Cauza T-314/06 Whirlpool Europe/Consiliul.

      (9)  Încălțăminte cu fețe din piele originare din Republica Populară Chineză și din Vietnam, Regulamentul (CE) nr. 553/2006 al Comisiei din 23 martie 2006 (considerente); Regulamentul (CE) nr. 1472/2006 al Consiliului din 5 octombrie 2006 (definiții).

      (10)  Cauza T-401/06, Brosmann Footwear (HK) Ltd/Consiliul Uniunii Europene, punctul 133.

      (11)  Cauza T-401/06, Brosmann Footwear (HK) Ltd/Consiliul Uniunii Europene, punctul 135.

      (12)  Capitolul 10 secțiunea 1 din cel de-al 12-lea Plan cincinal: „În cadrul noii industrii energetice, se va pune accentul pe creșterea […] utilizării energiei solare, pe generarea de energie electrică prin industria fotovoltaică și fototermică”.

      (13)  Secțiunea III.ii.1 din cuprinsul celui de-al 12-lea Plan cincinal pentru industria solară fotovoltaică.

      (14)  Secțiunea III.iii.1 din cuprinsul celui de-al 12-lea Plan cincinal pentru industria solară fotovoltaică.

      (15)  Secțiunea III.ii.3 din cuprinsul celui de-al 12-lea Plan cincinal pentru industria solară fotovoltaică.

      (16)  Secțiunea VI.i din cuprinsul celui de-al 12-lea Plan cincinal pentru industria solară fotovoltaică.

      (17)  Capitolul Orientări și priorități ale restructurării industriale, articolul 5 din Decizia nr. 40 a Consiliului de Stat privind promulgarea și punerea în aplicare a dispozițiilor provizorii privind promovarea adaptării structurilor industriale.

      (18)  Capitolul III articolul 17 din Decizia nr. 40 a Consiliului de Stat privind promulgarea și punerea în aplicare a dispozițiilor provizorii privind promovarea adaptării structurilor industriale.

      (19)  Articolele 7.1 și 7.3 din Decizia Consiliului de Stat din 10 octombrie 2010 privind încurajarea dezvoltării unui număr de 7 industrii strategice noi.

      (20)  Secțiunea VII capitolele 1 și 5 din Programul național pentru dezvoltarea științei și tehnologiei pe termen mediu și lung (2006 — 2020).

      (21)  Articolul 18 din Legea privind progresul științific și tehnologic din RPC.

      (22)  Ibidem.

      (23)  Articolul 34 din Legea privind progresul științific și tehnologic din RPC.

      (24)  Cu excepția câtorva instituții financiare deținute de stat.

      (25)  Planul național pentru dezvoltarea științei și tehnologiei pe termen mediu și lung (2006 — 2020); Catalogul de export al produselor de înaltă tehnologie din China; Lista de export a produselor de tehnologie nouă și de înaltă tehnologie; Legea privind progresul științific și tehnologic din RPC (Ordinul N.82 al președintelui RPC); Regulamentul provizoriu privind gestionarea planului național în domeniul științei și tehnologiei și Măsura provizorie privind gestionarea proiectelor din cadrul planului național în domeniul științei și tehnologiei.

      (26)  De exemplu, în Planul național pentru dezvoltarea științei și tehnologiei pe termen mediu și lung (2006 — 2020), industria solară este identificată ca fiind un domeniu cheie și își propune „să pună finanțarea politicilor pe primul loc” sau „să încurajeze instituțiile financiare să acorde sprijin prin credite preferențiale proiectelor naționale de industrializare din domeniul științei și tehnologiei de o importanță deosebită” sau sugerează anumite politici fiscale preferențiale care au fost efectiv utilizate de către producătorii-exportatori incluși în eșantion. Catalogul de export al produselor de înaltă tehnologie din China și Lista de export a produselor de tehnologie nouă și de înaltă tehnologie sunt la rândul lor extrem de relevante pentru industria fotovoltaică, deoarece majoritatea producătorilor-exportatori incluși în eșantion dețin un Certificat de societate cu tehnologie înaltă și nouă. În ceea ce privește Legea privind progresul științific și tehnologic din RPC, prin aceasta se transmit, printre altele, instrucțiuni instituțiilor financiare orientate spre politici să acorde prioritate industriilor cu tehnologie nouă și înaltă (sector căruia îi aparține și industria fotovoltaică). Regulamentul provizoriu privind gestionarea planului național în domeniul științei și tehnologiei și Măsura provizorie privind gestionarea proiectelor din cadrul planului național în domeniul științei și tehnologiei sunt, de asemenea, direct implicate în organizarea și funcționarea unor proiecte fotovoltaice.

      (27)  De exemplu China Bohai Bank, Guangdong Development Bank, Huishang Bank, Bank of Shanghai, Shenzhen Development Bank.

      (28)  Scrisoarea prealabilă verificării a Comisiei din 25 martie 2013, pagina 7: „Comisia va căuta explicații referitoare la informațiile solicitate în apendicele A la chestionar. Întrebările formulate în cursul verificării se vor referi la punctele (a) — (r) din apendicele A”. Punctul (g) din apendicele A: Enumerați fiecare acționar al băncii/instituției financiare care a deținut în proprietate cel puțin 1 % din acțiuni sau din valoarea societății și enumerați activitățile acestor acționari în tabelul Excel din apendicele A-1.

      (29)  Articolul 33 din Legea privind reglementarea și supervizarea industriei bancare din RPC prevede: pentru a-și putea îndeplini atribuțiile, autoritatea bancară de reglementare are competența de a le solicita instituțiilor financiare din cadrul industriei bancare să depună, în conformitate cu regulamentele relevante, bilanțurile lor contabile, declarațiile de profit, alte situații financiar-contabile, rapoarte statistice și informații referitoare la operațiunile lor comerciale și la administrarea societății, precum și rapoarte de audit întocmite de contabili autorizați.

      (30)  Cererea de clarificare a Comisiei din 30 ianuarie 2013, întrebarea C-III-A.A.

      (31)  Nu a fost completat de Bank of China, ci de către guvernul RPC în numele acesteia.

      (32)  Vizita de verificare a fost programată inițial între 15 și 19 aprilie 2013.

      (33)  Preambul la Constituția Partidului Comunist din China.

      (34)  Documentul WT/DS379/AB/R, 11 martie 2011

      (35)  Punctul 317 din raportul AB.

      (36)  Punctul 290 din raportul AB.

      (37)  Punctul 297 din raportul AB.

      (38)  http://www.dbresearch.com/PROD/DBR_INTERNET_EN-PROD/PROD0000000000204417.PDF.

      (39)  Document WT/TPR/S/230 p. 79, aprilie 2010.

      (40)  Documentul WT/TPR/S/264 p. 122, iulie 2012.

      (41)  Ibidem.

      (42)  Articolul 15 din Statutul China Development Bank (CDB) prevede că scopul comercial al CDB este, printre altele, „de a contribui la strategia de dezvoltare pe termen mediu și lung a economiei naționale”. În plus, în situațiile financiare ale CDB pentru exercițiul financiar 2011 se afirmă că: „Banca și filialele sale (denumite împreună «Grupul») sunt devotate misiunii de consolidare a competitivității Chinei și de îmbunătățire a standardelor de viață ale poporului, în sprijinul strategiilor și politicilor cheie ale statului pe termen mediu și lung, prin intermediul activităților de creditare, de investiții, al activităților cu valori mobiliare și de leasing” și că: „Drept răspuns la apelul lansat de stat de încurajare a societăților autohtone să «iasă pe piața globală», Grupul s-a angajat într-o gamă largă de activități axate pe cooperarea internațională”.

      (43)  Cercetarea Deutsche Bank privind sectorul bancar chinez: Ripe for the next stage [Pregătiți pentru următoarea etapă], 7 decembrie 2006.

      (44)  China Trade Policy Review WT/TPR/S/264, p. 122, considerentul (98).

      (45)  China 2030 Building a modern, harmonious, and creative society [Construirea unei societăți moderne, armonioase și creative], World Bank and Development Research Center [Centrul Băncii Mondiale și de Cercetare și Dezvoltare], RPC, paginile 28 — 29, 125.

      (46)  Studiile economice ale OCDE: China 2010, p. 55 „scopul principal al pragului ratei de împrumut și al plafonului ratei la depozite este acela de a garanta rentabilitatea sectorului bancar, deținut în principal de stat. Prin lărgirea progresivă a marjei dintre rata de împrumut de referință și ratele la depozite, PBoC a transferat efectiv o parte din costurile aferente restructurării bancare în sarcina celor care se împrumută și economisesc, deși a mai ajustat acest deficit în perioada 2008 — 2009. Cu toate acestea, ratele de referință diminuează motivația băncilor comerciale de a stabili un preț corespunzător al riscului și înăbușă concurența în sectorul bancar.”

      (47)  Informații obținute din Cercetarea din 2006 realizată de Deutsche Bank privind sectorul bancar chinez, paginile 3 — 4.

      (48)  Informații obținute din Raportul monetar al Chinei, trimestrul 2 din 2010, realizat de Grupul de analiză a politicii monetare din cadrul Băncii Populare a Chinei, din data de 5 august 2010, pagina 10.

      (49)  Informații transmise de guvernul RPC, informații obținute din statutele și din rapoartele anuale ale unor bănci și informații obținute de pe internet (de exemplu, http://www.fas.org/sgp/crs/row/R42380.pdf).

      (50)  Considerentul (169) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 215/2013 al Consiliului din 11 martie 2013 (JO L 73, 15.3.2013, p. 16).

      (51)  Legea RPC privind băncile comerciale (articolul 34).

      (52)  Decizia nr. 40 a Consiliului de Stat privind promulgarea și implementarea dispozițiilor provizorii pentru promovarea ajustărilor structurilor industriale.

      (53)  Legea privind progresul științific și tehnologic din RPC (Ordinul nr. 82).

      (54)  Documentul de lucru al FMI, „Progress in China's Banking Sector Reform: Has Bank Behaviour Changed?” („Progrese în reformarea sectorului bancar chinez: s-a schimbat comportamentul băncilor?”) WP/06/71, martie 2006, (a se vedea paginile 3 — 4, 13, 18 — 20).

      (55)  Documentul de lucru al FMI, „Interest Rate Liberalization in China” (Liberalizarea ratei dobânzilor în China) WP/09/171, august 2009, (a se vedea paginile 3 — 4, 21 — 23).

      (56)  Raportul de țară al FMI, RPC: 2010, articolul IV Consultarea nr. 10/238, iulie 2010 (a se vedea paginile 22, 24 și 28 — 29).

      (57)  Ancheta economică privind China din 2010 a OCDE, februarie 2010 (a se vedea capitolul 3, paginile 71, 73 — 81, 97).

      (58)  Reformele sectorului financiar din China, OCDE, Document de lucru nr. 747 al Serviciului economic, ECO/WKP (2010) 3, 1 februarie 2010 (a se vedea paginile 2, 8 — 15, 36).

      (59)  A se vedea constatarea privind organismele publice la alineatul (53).

      (60)  Articolul VII din Decizia Consiliului de Stat din 10 octombrie 2010 privind încurajarea dezvoltării unui număr de 7 industrii strategice noi.

      (61)  Planul național pentru dezvoltarea științei și tehnologiei pe termen mediu și lung (2006 — 2020), Secțiunea III, capitolul 1.

      (62)  Legea privind progresul științific și tehnologic din RPC (Ordinul nr. 82 al președintelui RPC), articolul 18.

      (63)  Legea privind progresul științific și tehnologic din RPC (Ordinul nr. 82 al președintelui RPC), articolul 34.

      (64)  A se vedea articolul 34 din Legea privind băncile comerciale.

      (65)  Documentul WT/TPR/S/264 p. 122, iulie 2012.

      (66)  Legea RPC privind băncile comerciale (articolul 34).

      (67)  Decizia nr. 40 a Consiliului de Stat privind promulgarea și implementarea dispozițiilor provizorii pentru promovarea ajustărilor structurilor industriale.

      (68)  Legea privind progresul științific și tehnologic din RPC (Ordinul nr. 82).

      (69)  http://english.caixin.com/2012-04-19/100381773.html.

      (70)  Autoritatea de reglementare bancară din China (CBRC) a decis că băncile comerciale din China pot cumpăra obligațiuni CDB (fapt care se aplică numai obligațiunilor CDB), atribuind ratingul de risc zero acestor active. Aceasta înseamnă efectiv că băncilor nu li se cere să rezerve niciun fel de capital pentru aceste active ca măsură de protecție împotriva riscului atunci când dețin aceste obligațiuni, ceea ce are un impact asupra accesului băncii la capital și asigură accesul la fonduri ieftine. Randamentele la obligațiunile CDB sunt, de obicei, mai mari decât ratele de referință ale dobânzii la depozite, dar mai mici decât ratele la împrumuturi, rezultatul fiind acela că băncile comerciale chineze pot obține profit cumpărând obligațiuni CDB cu risc zero. Aceasta reprezentând o sursă constantă de venit, băncile își pot permite să acorde împrumuturi anumitor industrii la rate preferențiale, deoarece vor compensa pierderea profiturilor cu ajutorul mecanismului descris mai sus.

      (71)  Raportul grupului special, „European Communities and Certain Member States — Measures Affecting Trade in Large Civil Aircraft” [Comunitățile Europene și anumite state membre — Măsuri care afectează schimburile comerciale referitoare la aeronavele civile de mari dimensiuni], WT/DS316/R (30/06/2010), alineatele 7.735 — 7.738.

      (72)  http://www.gov.cn/ldhd/2009-05/27/content_1326023.htm.

      (73)  Raportul Organului de Apel SUA — Anti-Dumping and Countervailing Duties (China) [Taxele antidumping și compensatorii definitive asupra anumitor produse din China], alineatul 317.

      (74)  Raportul Organului de Apel SUA — Anti-Dumping and Countervailing Duties (China) [Taxele antidumping și compensatorii definitive asupra anumitor produse din China], alineatul 318.

      (75)  Surse: http://en.wikipedia.org/wiki/China_Export_ %26_Credit_Insurance_Corporation și http://uk.reuters.com/article/2011/05/26/china-cic-sinosure-idUKL3E7GQ10720110526.

      (76)  http://www.gov.cn/ldhd/2009-05/27/content_1326023.htm.

      (77)  http://www.stewartlaw.com/Article/ViewArticle/608, Stewart and Stewart, How trade rules can help level the export financing playing field: New developments and a path forward for 2013 (Modul în care normele comerciale pot contribui la echilibrarea mediului concurențial privind finanțarea exporturilor: Noi evoluții și calea de urmat pentru 2013): „Sinosure, agenția chineză oficială de asigurare de credit la export, funcționează cu o pierdere cumulată semnificativă pentru administrația centrală, indicând faptul că sprijinul pe care îl acordă este, în mare măsură, subvenționat” și „O analiză a rapoartelor anuale ale Sinosure în perioada 2002 — 2011 arată o pierdere de exploatare cumulată de 3,3 miliarde RMB.”

      (78)  Sursă: http://en.wikipedia.org/wiki/US-Exim_Bank.

      (79)  Considerentul (116) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 452/2011 al Consiliului din 6 mai 2011 de instituire a unei taxe antisubvenție definitive asupra importurilor de hârtie cretată de calitate superioară originară din Republica Populară Chineză (JO L 128, 14.5.2011, p. 18).

      (80)  Considerentul (226) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 215/2013 al Consiliului din 11 martie 2013 de instituire a unei taxe compensatorii asupra importurilor de anumite produse din oțel cu acoperire organică originare din Republica Populară Chineză (JO L 73, 15.3.2013, p. 16).

      (81)  Anunțul privind cererea de oferte pentru alocarea terenurilor urbane publice de construcții din Yangzhou pentru uz industrial pe baza drepturilor de folosire a terenurilor (parcelele nr. 2008G017, 2008G018 și 2008G019, Biroul Municipal de Resurse Funciare Yangzhou, 30 ianuarie 2008).

      (82)  Anunțul privind transferul dreptului de folosire a terenurilor publice (2009-02) în Tianwei, publicat de Biroul Funciar Baoding, articolul 7.

      (83)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 215/2013, considerentul (116).

      (84)  George E. Peterson, Land leasing and land sale as an infrastructure-financing option (Închirierea și vânzarea terenurilor ca o opțiune de finanțare a infrastructurilor), Documentul de lucru nr. 4043 al Băncii Mondiale, 7 noiembrie 2006, Documentul de lucru al FMI (WP/12/100), An End to China's Imbalances (Sfârșitul dezechilibrelor din China), aprilie 2012, p. 12.

      (85)  Documentul de lucru al FMI (WP/12/100), An End to China's Imbalances (Sfârșitul dezechilibrelor din China), aprilie 2012, p. 12.

      (86)  Raportul AB Mexico-Rice, punctele 289 și 293. Raportul grupului special, China-GOES, punctele 7.296 și 7.302.

      (87)  Statisticile băncilor au fost solicitate în conformitate cu secțiunea III.A.A din chestionarul inițial, pagina 4 din anexa 1 la cererea de clarificări și pagina 7 din scrisoarea prealabilă verificării.

      (88)  Raportul Organismului de Apel — US- Anti-Dumping and Countervailing Duties China punctul 356.

      (89)  Vă rugăm să furnizați informațiile astfel cum au fost deja solicitate în chestionar, în orice caz cel puțin cele în care guvernul RPC este acționar în mod direct sau indirect.

      (90)  Cel de-al 12-lea Plan cincinal pentru industria solară fotovoltaică, prefață.

      (91)  Cel de-al 12-lea plan cincinal de dezvoltare economică și socială națională al Republicii Populare Chineze, partea XVI și capitolul 61.

      (92)  Raportul Organismului de Apel — US-Definitive Anti-Dumping and Countervailing Duties on Certain Products from China (Statele Unite — Taxele antidumping și compensatorii definitive asupra anumitor produse din China).

      (93)  Appellate Body Report, US-Hot-Rolled Steel (Raportul organismului de apel privind oțelul laminat la cald din SUA), punctul 99.

      (94)  Raportul grupului special — US-Definitive Anti-Dumping and Countervailing Duties on Certain Products from China (Statele Unite — Taxele antidumping și compensatorii definitive asupra anumitor produse din China), punctul 16,9.

      (95)  Raportul grupului special, CE-Somon, punctul 7,358.

      (96)  Articolul 29 din Regulamentul (CE) nr. 597/2009 al Consiliului din 11 iunie 2009, JO L 188, 18.7.2009.

      (97)  Articolul 32 din Constituția PCC.

      (98)  Articolul 19 din Dreptul societăților comerciale din Republica Populară Chineză, http://www.china.org.cn/china/LegislationsForm2001-2010/2011-02/11/content_21898292.htm

      (99)  Grupul special CE-Aeronave punctul 7.743

      (100)  http://www.chinaafricarealstory.com/2011/08/china-development-banks-3-billion-line.html, „Termenii liniei de credit din partea CDB diferă pentru cele două tranșe. Prima tranșă, de 1,5 miliarde USD, va avea o scadență de 20 de ani, inclusiv o perioadă de grație de 5 ani. Rata dobânzii va fi rata LIBOR (London Inter-Bank Offered Rate) pe 6 luni plus o marjă de 2,95 %, cu un comision de angajament de 1 % și un comision în avans de 0,25 %. Termenii celei de-a doua tranșe de 1,5 miliarde USD sunt 15 ani scadență, inclusiv o perioadă de grație de 5 ani, rata dobânzii LIBOR pe 6 luni plus o marjă de 2,28 % și, probabil, aceleași comisioane”

      (101)  Raportul grupului special, SUA — Taxele antidumping și compensatorii definitive asupra anumitor produse din China, punctul 10.187.

      (102)  Directiva 2009/28/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind promovarea utilizării energiei din surse regenerabile, de modificare și ulterior de abrogare a Directivelor 2001/77/CE și 2003/30/CE (JO L 140, 5.6.2009, p. 16).

      (103)  Comisia Europeană, Direcția Generală Comerț, Direcția H, B-1049 Bruxelles.

      (104)  Regulamentul (UE) nr. 513/2013.

      (105)  JO L 343, 22.12.2009, p. 51.

      (106)  Decizia Comisiei din 2 august 2013 de acceptare a unui angajament oferit în legătură cu procedura antidumping privind importurile de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie (celule și plachete) originare sau expediate din Republica Populară Chineză (JO L 209, 3.8.2013, p. 26).

      (107)  Regulamentul (CE) nr. 597/2009 al Consiliului din 11 iunie 2009; JO L 188, 18.7.2009, p. 93.

      (108)  Pentru societățile menționate în anexa II la regulamentul antidumping paralel, Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1238/2013 al Consiliului (a se vedea pagina 1 din prezentul Jurnal Oficial), codul adițional TARIC este menționat în respectiva anexă II

      ANEXA 1

                  Denumirea societății

                  Cod TARIC adițional

                  Anhui Schutten Solar Energy Co. Ltd
                  Quanjiao Jingkun Trade Co. Ltd

                  B801

                  Anji DaSol Solar Energy Science & Technology Co. Ltd

                  B802

                  Canadian Solar Manufacturing (Changshu) Inc.
                  Canadian Solar Manufacturing (Luoyang) Inc.
                  CSI Cells Co. Ltd
                  CSI Solar Power (China) Inc.

                  B805

                  Changzhou Shangyou Lianyi Electronic Co. Ltd

                  B807

                  CHINALAND SOLAR ENERGY CO. LTD

                  B808

                  CEEG Nanjing Renewable Energy Co. Ltd
                  CEEG (Shanghai) Solar Science Technology Co. Ltd
                  China Sunergy (Nanjing) Co. Ltd
                  China Sunergy (Shanghai) Co. Ltd
                  China Sunergy (Yangzhou) Co. Ltd

                  B809

                  Chint Solar (Zhejiang) Co. Ltd

                  B810

                  ChangZhou EGing Photovoltaic Technology Co. Ltd

                  B811

                  ANHUI RINENG ZHONGTIAN SEMICONDUCTOR DEVELOPMENT CO. LTD.
                  CIXI CITY RIXING ELECTRONICS CO. LTD.
                  HUOSHAN KEBO ENERGY & TECHNOLOGY CO. LTD.

                  B812

                  CNPV Dongying Solar Power Co. Ltd

                  B813

                  CSG PVtech Co. Ltd

                  B814

                  DCWATT POWER Co. Ltd

                  B815

                  Dongfang Electric (Yixing) MAGI Solar Power Technology Co. Ltd

                  B816

                  EOPLLY New Energy Technology Co. Ltd
                  SHANGHAI EBEST SOLAR ENERGY TECHNOLOGY CO. LTD
                  JIANGSU EOPLLY IMPORT & EXPORT CO. LTD

                  B817

                  Era Solar Co. Ltd

                  B818

                  ET Energy Co. Ltd
                  ET Solar Industry Limited

                  B819

                  GD Solar Co. Ltd

                  B820

                  Guodian Jintech Solar Energy Co. Ltd

                  B822

                  Hangzhou Bluesun New Material Co. Ltd

                  B824

                  Hangzhou Zhejiang University Sunny Energy Science and Technology Co. Ltd
                  Zhejiang Jinbest Energy Science and Technology Co. Ltd

                  B825

                  Hanwha SolarOne Co. Ltd

                  B929

                  Hanwha SolarOne (Qidong) Co. Ltd

                  B826

                  Hengdian Group DMEGC Magnetics Co. Ltd

                  B827

                  HENGJI PV-TECH ENERGY CO. LTD.

                  B828

                  Himin Clean Energy Holdings Co. Ltd

                  B829

                  Jetion Solar (China) Co. Ltd
                  Junfeng Solar (Jiangsu) Co. Ltd
                  Jetion Solar (Jiangyin) Co. Ltd

                  B830

                  Jiangsu Green Power PV Co. Ltd

                  B831

                  Jiangsu Hosun Solar Power Co. Ltd

                  B832

                  Jiangsu Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd

                  B833

                  Jiangsu Runda PV Co. Ltd

                  B834

                  Jiangsu Sainty Machinery Imp. And Exp. Corp. Ltd
                  Jiangsu Sainty Photovoltaic Systems Co. Ltd

                  B835

                  Jiangsu Seraphim Solar System Co. Ltd

                  B836

                  Changzhou Shunfeng Photovoltaic Materials Co. Ltd
                  Jiangsu Shunfeng Photovoltaic Electronic Power Co. Ltd
                  Jiangsu Shunfeng Photovoltaic Technology Co. Ltd

                  B837

                  Jiangsu Sinski PV Co. Ltd

                  B838

                  Jiangsu Sunlink PV Technology Co. Ltd

                  B839

                  Jiangsu Zhongchao Solar Technology Co. Ltd

                  B840

                  Jiangxi Risun Solar Energy Co. Ltd

                  B841

                  Jiangyin Hareon Power Co. Ltd
                  Taicang Hareon Solar Co. Ltd
                  Hareon Solar Technology Co. Ltd
                  Hefei Hareon Solar Technology Co. Ltd
                  Jiangyin Xinhui Solar Energy Co. Ltd
                  Altusvia Energy (Taicang) Co, Ltd

                  B842

                  Jinggong P-D Shaoxing Solar Energy Tech Co. Ltd

                  B844

                  Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd
                  Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd
                  Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd
                  Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd
                  Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd

                  B795

                  Juli New Energy Co. Ltd

                  B846

                  Jumao Photonic (Xiamen) Co. Ltd

                  B847

                  Kinve Solar Power Co. Ltd (Maanshan)

                  B849

                  GCL SOLAR POWER (SUZHOU) LIMITED
                  GCL-Poly Solar Power System Integration (Taicang) Co. Ltd
                  GCL Solar System (Suzhou) Limited
                  GCL-Poly (Suzhou) Energy Limited
                  Jiangsu GCL Silicon Material Technology Development Co. Ltd
                  Jiangsu Zhongneng Polysilicon Technology Development Co. Ltd
                  Konca Solar Cell Co. Ltd
                  Suzhou GCL Photovoltaic Technology Co. Ltd

                  B850

                  Lightway Green New Energy Co. Ltd
                  Lightway Green New Energy (Zhuozhou) Co. Ltd

                  B851

                  Motech (Suzhou) Renewable Energy Co. Ltd

                  B852

                  Nanjing Daqo New Energy Co. Ltd

                  B853

                  LEVO SOLAR TECHNOLOGY CO. LTD
                  NICE SUN PV CO. LTD

                  B854

                  Ningbo Jinshi Solar Electrical Science & Technology Co. Ltd

                  B857

                  Ningbo Komaes Solar Technology Co. Ltd

                  B858

                  Ningbo Osda Solar Co. Ltd

                  B859

                  Ningbo Qixin Solar Electrical Appliance Co. Ltd

                  B860

                  Ningbo South New Energy Technology Co. Ltd

                  B861

                  Ningbo Sunbe Electric Ind Co. Ltd

                  B862

                  Ningbo Ulica Solar Science & Technology Co. Ltd

                  B863

                  Perfectenergy (Shanghai) Co. Ltd

                  B864

                  Perlight Solar Co. Ltd

                  B865

                  Phono Solar Technology Co. Ltd
                  Sumec Hardware & Tools Co. Ltd

                  B866

                  RISEN ENERGY CO. LTD

                  B868

                  SHANDONG LINUO PHOTOVOLTAIC HI-TECH CO. LTD

                  B869

                  SHANGHAI ALEX NEW ENERGY CO. LTD
                  SHANGHAI ALEX SOLAR ENERGY SCIENCE & TECHNOLOGY CO. LTD

                  B870

                  BYD(Shangluo)Industrial Co.Ltd
                  Shanghai BYD Co. Ltd

                  B871

                  Shanghai Chaori International Trading Co. Ltd
                  Shanghai Chaori Solar Energy Science & Technology Co. Ltd

                  B872

                  Propsolar (Zhejiang) New Energy Technology Co. Ltd
                  Shanghai Propsolar New Energy Co. Ltd

                  B873

                  Lianyungang Shenzhou New Energy Co. Ltd
                  Shanghai Shenzhou New Energy Development Co. Ltd
                  SHANGHAI SOLAR ENERGY S&T CO. LTD

                  B875

                  Jiangsu ST-Solar Co. Ltd
                  Shanghai ST-Solar Co. Ltd

                  B876

                  Shanghai Topsolar Green Energy Co. Ltd

                  B877

                  Shenzhen Sacred Industry Co. Ltd

                  B878

                  Leshan Topray Cell Co. Ltd
                  Shanxi Topray Solar Co. Ltd
                  Shenzhen Topray Solar Co. Ltd

                  B880

                  Shanghai Sopray New Energy Co. Ltd
                  Sopray Energy Co. Ltd

                  B881

                  Ningbo Sun Earth Solar Energy Co. Ltd
                  NINGBO SUN EARTH SOLAR POWER CO. LTD.
                  SUN EARTH SOLAR POWER CO. LTD.

                  B882

                  TDG Holding Co. Ltd

                  B884

                  Tianwei New Energy (Chengdu) PV Module Co. Ltd
                  Tianwei New Energy Holdings Co. Ltd
                  Tianwei New Energy (Yangzhou) Co. Ltd

                  B885

                  Wenzhou Jingri Electrical and Mechanical Co. Ltd

                  B886

                  Winsun New Energy Co. Ltd

                  B887

                  Wuhu Zhongfu PV Co. Ltd

                  B889

                  Wuxi Saijing Solar Co. Ltd

                  B890

                  Wuxi Solar Innova PV Co. Ltd

                  B892

                  Wuxi Machinery & Equipment Import & Export Co. Ltd
                  Wuxi Taichang Electronic Co. Ltd
                  Wuxi Taichen Machinery & Equipment Co. Ltd

                  B893

                  Shanghai Huanghe Fengjia Photovoltaic Technology Co. Ltd
                  State-run Huanghe Machine-Building Factory Import and Export Corporation
                  Xi'an Huanghe Photovoltaic Technology Co. Ltd

                  B896

                  Wuxi LONGi Silicon Materials Co. Ltd
                  Xi'an LONGi Silicon Materials Corp.

                  B897

                  Years Solar Co. Ltd

                  B898

                  Yuhuan BLD Solar Technology Co. Ltd
                  Zhejiang BLD Solar Technology Co. Ltd

                  B899

                  Yuhuan Sinosola Science & Technology Co. Ltd

                  B900

                  Yunnan Tianda Photovoltaic Co. Ltd

                  B901

                  Zhangjiagang City SEG PV Co. Ltd

                  B902

                  Zhejiang Global Photovoltaic Technology Co. Ltd

                  B904

                  Zhejiang Heda Solar Technology Co. Ltd

                  B905

                  Zhejiang Jiutai New Energy Co. Ltd
                  Zhejiang Topoint Photovoltaic Co. Ltd

                  B906

                  Zhejiang Kingdom Solar Energy Technic Co. Ltd

                  B907

                  Zhejiang Koly Energy Co. Ltd

                  B908

                  Zhejiang Longbai Photovoltaic Tech Co. Ltd

                  B909

                  Zhejiang Mega Solar Energy Co. Ltd
                  Zhejiang Fortune Photovoltaic Co. Ltd

                  B910

                  Zhejiang Shuqimeng Photovoltaic Technology Co. Ltd

                  B911

                  Zhejiang Shinew Photoeletronic Technology Co. Ltd

                  B912

                  Zhejiang SOCO Technology Co. Ltd

                  B913

                  Zhejiang Sunflower Light Energy Science & Technology Limited Liability Company
                  Zhejiang Yauchong Light Energy Science & Technology Co. Ltd

                  B914

                  Zhejiang Tianming Solar Technology Co. Ltd

                  B916

                  Zhejiang Trunsun Solar Co. Ltd
                  Zhejiang Beyondsun PV Co. Ltd

                  B917

                  Zhejiang Wanxiang Solar Co. Ltd
                  WANXIANG IMPORT & EXPORT CO LTD

                  B918

                  Zhejiang Xiongtai Photovoltaic Technology Co. Ltd

                  B919

                  ZHEJIANG YUANZHONG SOLAR CO. LTD

                  B920

                  Zhongli Talesun Solar Co. Ltd

                  B922

                  ZNSHINE PV-TECH CO. LTD

                  B923

                  Zytech Engineering Technology Co. Ltd

                  B924

      ANEXA 2
      În factura comercială care însoțește vânzările societăților către Uniunea Europeană de mărfuri care fac obiectul angajamentului se indică următoarele elemente:

                  1.

                  Titlul „FACTURĂ COMERCIALĂ DE ÎNSOȚIRE A MĂRFURILOR SUPUSE UNUI ANGAJAMENT”.

                  2.

                  Numele societății care emite factura comercială.

                  3.

                  Numărul facturii comerciale.

                  4.

                  Data emiterii facturii comerciale.

                  5.

                  Codul adițional TARIC sub care mărfurile înscrise pe factură vor fi vămuite la frontiera Uniunii Europene.

                  6.

                  Descrierea exactă a mărfurilor în limbaj comun și:

                              —

                              codul numeric al produsului (PCN);

                              —

                              specificațiile tehnice ale codului numeric al produsului (PCN);

                              —

                              numărul de cod al produsului societății (CPC);

                              —

                              codul NC;

                              —

                              cantitatea (în unități exprimate în wați).

                  7.

                  Descrierea termenilor vânzării, care să includă:

                              —

                              prețul unitar (W);

                              —

                              condițiile de plată aplicabile;

                              —

                              condițiile de livrare aplicabile;

                              —

                              reducerile și rabaturile totale.

                  8.

                  Denumirea societății care acționează în calitate de importator căruia i se emite direct factura de către societate.

                  9

                  Numele responsabilului societății care a emis factura comercială și care a semnat următoarea declarație:
                  „Subsemnatul certific prin prezenta faptul că vânzarea pentru export direct către Uniunea Europeană a mărfurilor descrise în prezenta factură se efectuează în cadrul și conform termenilor Angajamentului asumat de [SOCIETATEA] și acceptat de Comisia Europeană prin Decizia de punere în aplicare 2013/707/UE. Declar că informațiile furnizate în prezenta factură sunt complete și corecte.”

      ANEXA 3
      CERTIFICAT DE ANGAJAMENT DE EXPORT
      În certificatul de angajament de export care urmează a fi emis de către CCCME pentru fiecare factură comercială care însoțește vânzările societăților către Uniunea Europeană de mărfuri care fac obiectul angajamentului se indică următoarele elemente:

                  1.

                  Denumirea, adresa, numărul de fax și de telefon al Camerei de Comerț din China pentru Importul și Exportul de Produse Mecanice și Electronice (China Chamber of Commerce for Import & Export of Machinery & Electronic Products, CCCME).

                  2.

                  Denumirea societății menționate în anexa la Decizia de punere în aplicare 2013/707/UE a Comisiei care emite factura comercială.

                  3.

                  Numărul facturii comerciale.

                  4.

                  Data emiterii facturii comerciale.

                  5.

                  Codul adițional TARIC sub care mărfurile înscrise pe factură vor fi vămuite la frontiera Uniunii Europene.

                  6.

                  Descrierea exactă a mărfurilor, care să includă:

                              —

                              codul numeric al produsului (PCN),

                              —

                              specificațiile tehnice ale mărfurilor, codul numeric al produsului societății (CPC) (dacă este cazul),

                              —

                              codul NC,

                  7.

                  Cantitatea exactă în unități exportate, exprimate în wați.

                  8.

                  Numărul și data expirării certificatului (trei luni de la data eliberării).

                  9.

                  Numele responsabilului CCCME care a eliberat certificatul și care a semnat următoarea declarație:
                  „Subsemnatul certific că prezentul certificat se acordă pentru exportul direct către Uniunea Europeană de mărfuri care sunt acoperite de factura comercială care însoțește vânzările ce fac obiectul angajamentului și că certificatul este emis în cadrul și conform condițiilor angajamentului asumat de [denumirea societății] și acceptat de Comisia Europeană prin Decizia de punere în aplicare 2013/707/UE. Declar că informațiile furnizate în prezentul certificat sunt corecte și cantitatea care face obiectul prezentului certificat nu depășește limita prevăzută în angajament.”

                  10.

                  Data.

                  11.

                  Semnătura și ștampila CCCME.

      ANEXA 4
      În factura comercială care însoțește vânzările societăților către Uniunea Europeană de mărfuri care fac obiectul taxelor antisubvenție se indică următoarele elemente:

                  1.

                  Titlul „FACTURĂ COMERCIALĂ DE ÎNSOȚIRE A MĂRFURILOR CARE FAC OBIECTUL TAXELOR ANTIDUMPING ȘI TAXELOR ANTISUBVENȚIE”.

                  2.

                  Numele societății care emite factura comercială.

                  3.

                  Numărul facturii comerciale.

                  4.

                  Data emiterii facturii comerciale.

                  5.

                  Codul adițional TARIC sub care mărfurile înscrise pe factură vor fi vămuite la frontiera Uniunii Europene.

                  6.

                  Descrierea exactă a mărfurilor în limbaj comun și:

                              —

                              codul numeric al produsului (PCN);

                              —

                              specificațiile tehnice ale codului numeric al produsului (PCN);

                              —

                              numărul de cod al produsului societății (CPC);

                              —

                              codul NC;

                              —

                              cantitatea (în unități exprimate în wați).

                  7.

                  Descrierea termenilor vânzării, care să includă:

                              —

                              prețul unitar (W);

                              —

                              condițiile de plată aplicabile;

                              —

                              condițiile de livrare aplicabile;

                              —

                              reducerile și rabaturile totale.

                  8.

                  Numele și semnătura reprezentantului societății care emite factura comercială.