title: Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 107/2012 al Comisiei din 8 februarie 2012 de modificare a anexei la Regulamentul (UE) nr. 37/2010 privind substanțele active din punct de vedere farmacologic și clasificarea lor în funcție de limitele reziduale maxime din produsele alimentare de origine animală, în ceea ce privește substanța octenidină diclorhidrat  Text cu relevanță pentru SEE

text:
               9.2.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 36/25

         REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 107/2012 AL COMISIEI
   din 8 februarie 2012
   de modificare a anexei la Regulamentul (UE) nr. 37/2010 privind substanțele active din punct de vedere farmacologic și clasificarea lor în funcție de limitele reziduale maxime din produsele alimentare de origine animală, în ceea ce privește substanța octenidină diclorhidrat
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 470/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 6 mai 2009 de stabilire a procedurilor comunitare în vederea stabilirii limitelor de reziduuri ale substanțelor farmacologic active din alimentele de origine animală, de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 2377/90 al Consiliului și de modificare a Directivei 2001/82/CE a Parlamentului European și a Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 726/2004 al Parlamentului European și al Consiliului (1), în special articolul 14 coroborat cu articolul 17,
   având în vedere avizul Agenției Europene pentru Medicamente formulat de Comitetul pentru medicamente de uz veterinar,
   întrucât:

               (1)

               Ar trebui stabilită, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 470/2009, limita maximă de reziduuri pentru substanțele farmacologic active destinate utilizării în Uniune în medicamente de uz veterinar pentru animalele de la care se obțin alimente sau în produse biocide folosite în creșterea animalelor.

               (2)

               Substanțele farmacologic active și clasificarea acestora în funcție de limitele maxime de reziduuri din produsele alimentare de origine animală sunt prevăzute în anexa la Regulamentul (UE) nr. 37/2010 al Comisiei din 22 decembrie 2009 privind substanțele active din punct de vedere farmacologic și clasificarea lor în funcție de limitele reziduale maxime din produsele alimentare de origine animală (2).

               (3)

               A fost înaintată Agenției Europene pentru Medicamente o cerere de stabilire a limitelor maxime de reziduuri (denumite în continuare „LMR”) pentru octenidină diclorhidrat pentru uz cutanat în rândul tuturor speciilor de mamifere de la care se obțin produse alimentare.

               (4)

               Comitetul pentru medicamente de uz veterinar a estimat că nu este nevoie să se stabilească LMR pentru octenidină diclorhidrat în cazul tuturor speciilor de mamiferele de la care se obțin alimente, numai pentru administrarea cutanată.

               (5)

               Prin urmare, tabelul 1 din anexa la Regulamentul (UE) nr. 37/2010 ar trebui modificat pentru a include substanța octenidină diclorhidrat pentru uz cutanat în cazul tuturor speciilor de mamifere de la care se obțin alimente.

               (6)

               Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru medicamente de uz veterinar,

         ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
   Articolul 1
   Anexa la Regulamentul (UE) nr. 37/2010 se modifică în conformitate cu anexa la prezentul regulament.
   Articolul 2
   Prezentul regulament intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
      Adoptat la Bruxelles, 8 februarie 2012.

            Pentru Comisie

            Președintele

         José Manuel BARROSO

      (1)  JO L 152, 16.6.2009, p. 11.

      (2)  JO L 15, 20.1.2010, p. 1.

      ANEXĂ
      În tabelul 1 din anexa la Regulamentul (UE) nr. 37/2010, se introduce substanța următoare în ordine alfabetică:

                     Substanță farmacologic activă

                     Reziduu marker

                     Specie animală

                     LMR

                     Țesuturi țintă

                     Alte dispoziții [conform articolului 14 alineatul (7) din Regulamentul (CE) nr. 470/2009]

                     Clasificare terapeutică

                     „Octenidină diclorhidrat

                     Nu se aplică

                     Toate mamiferele de la care se obțin alimente

                     Nu se cere nicio LMR

                     Nu se aplică

                     Numai pentru uz cutanat

                     Agenți antiinfecțioși/Antiseptici”


title: Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 642/2011 al Comisiei din 30 iunie 2011 de stabilire a taxelor la import în sectorul cerealelor aplicabile de la 1 iulie 2011

text:
               1.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 173/5

         REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 642/2011 AL COMISIEI
   din 30 iunie 2011
   de stabilire a taxelor la import în sectorul cerealelor aplicabile de la 1 iulie 2011
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului din 22 octombrie 2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole (Regulamentul unic OCP) (1),
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 642/2010 al Comisiei din 20 iulie 2010 de stabilirea a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului în ceea ce privește drepturile de import în sectorul cerealelor (2), în special articolul 2 alineatul (1),
   întrucât:

               (1)

               Articolul 136 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 prevede că taxa la import pentru produsele care se încadrează la codurile NC 1001 10 00, 1001 90 91, ex 1001 90 99 (grâu comun de calitate superioară), 1002, ex 1005, cu excepția hibrizilor pentru sămânță și ex 1007, cu excepția hibrizilor destinați însămânțării, este egală cu prețul de intervenție valabil pentru aceste produse la data importării, majorat cu 55 %, din care se deduce prețul la import CIF aplicabil lotului în cauză. Cu toate acestea, taxa respectivă nu poate depăși nivelul taxelor din Tariful Vamal Comun.

               (2)

               Articolul 136 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 prevede că, pentru calcularea taxei la import menționate la alineatul (1) din articolul de mai sus, se stabilesc periodic, pentru produsele în cauză, prețuri CIF reprezentative la import.

               (3)

               În temeiul articolului 2 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 642/2010, prețul care trebuie utilizat pentru calcularea taxei la import pentru produsele care se încadrează la codurile NC 1001 10 00, 1001 90 91, ex 1001 90 99 (grâu comun de calitate superioară), 1002 00, 1005 10 90, 1005 90 00 și 1007 00 90 este prețul CIF reprezentativ la import, stabilit zilnic în conformitate cu metoda prevăzută la articolul 5 din regulamentul menționat anterior.

               (4)

               Este necesar să se stabilească taxele la import pentru perioada începând cu 1 iulie 2011, aplicabile până la stabilirea și intrarea în vigoare a unei noi taxe,

         ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
   Articolul 1
   Începând de la 1 iulie 2011, taxele la import în sectorul cerealelor menționate la articolul 136 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 sunt stabilite în anexa I la prezentul regulament, pe baza elementelor menționate în anexa II.
   Articolul 2
   Prezentul regulament intră în vigoare la 1 iulie 2011.

      Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
      Adoptat la Bruxelles, 30 iunie 2011.

            Pentru Comisie, pentru președinte

         José Manuel SILVA RODRÍGUEZ

            Director general pentru agricultură și dezvoltare rurală

      (1)  JO L 299, 16.11.2007, p. 1.

      (2)  JO L 187, 21.7.2010, p. 5.

      ANEXA I

         Taxe la import pentru produsele menționate la articolul 136 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 aplicabile de la 1 iulie 2011

                  Cod NC

                  Descrierea mărfurilor

                  Taxa la import (1)

                  (în EUR/t)

                  1001 10 00

                     GRÂU dur de calitate superioară

                  0,00

                  de calitate medie

                  0,00

                  de calitate inferioară

                  0,00

                  1001 90 91

                     GRÂU comun, pentru sămânță

                  0,00

                  ex 1001 90 99

                     GRÂU comun de calitate superioară, altul decât pentru sămânță

                  0,00

                  1002 00 00

                     SECARĂ

                  0,00

                  1005 10 90

                     PORUMB pentru sămânță, altul decât hibrid

                  0,00

                  1005 90 00

                     PORUMB, altul decât pentru sămânță (2)

                  0,00

                  1007 00 90

                     SORG cu boabe, altul decât hibrid, destinat însămânțării

                  0,00

         (1)  Pentru mărfurile care intră în Uniune prin Oceanul Atlantic sau prin Canalul de Suez, importatorul poate beneficia, în aplicarea articolului 2 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 642/2010 al Comisiei, de o reducere a taxelor, în valoare de:

                  —

                  3 EUR/t, dacă portul de descărcare a mărfurilor se află la Marea Mediterană sau la Marea Neagră,

                  —

                  2 EUR/t, dacă portul de descărcare se află în Danemarca, Estonia, Irlanda, Letonia, Lituania, Polonia, Finlanda, Suedia, Regatul Unit sau pe coasta atlantică a Peninsulei Iberice.

         (2)  Importatorul poate beneficia de o reducere forfetară de 24 EUR/t atunci când sunt îndeplinite condițiile stabilite la articolul 3 din Regulamentul (UE) nr. 642/2010 al Comisiei.

      ANEXA II

         Elemente pentru calcularea taxelor prevăzute în anexa I

      16.6.2011-29.6.2011

                  1.

                  Valori medii pentru perioada de referință menționată la articolul 2 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 642/2010:

                              (EUR/t)

                              Grâu comun (1)

                              Porumb

                              Grâu dur de calitate superioară

                              Grâu dur de calitate medie (2)

                              Grâu dur de calitate inferioară (3)

                              Orz

                              Bursa

                              Minnéapolis

                              Chicago

                              —

                              —

                              —

                              —

                              Cotația

                              236,80

                              189,82

                              —

                              —

                              —

                              —

                              Prețul FOB USA

                              —

                              —

                              413,89

                              403,89

                              383,89

                              173,72

                              Primă pentru Golf

                              —

                              16,29

                              —

                              —

                              —

                              —

                              Primă pentru Marile Lacuri

                              80,11

                              —

                              —

                              —

                              —

                              —

                  2.

                  Valori medii pentru perioada de referință menționată la articolul 2 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 642/2010:

                              Taxă de navlu: Golful Mexic–Rotterdam:

                              18,42 EUR/t

                              Taxă de navlu: Marile Lacuri–Rotterdam:

                              47,52 EUR/t

         (1)  Primă pozitivă încorporată de 14 EUR/t [articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 642/2010].

         (2)  Primă negativă de 10 EUR/t [articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 642/2010].

         (3)  Primă negativă de 30 EUR/t [articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 642/2010].


title: Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2016/556 al Consiliului din 11 aprilie 2016 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 359/2011 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Iran

text:
               12.4.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 96/3

         REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) 2016/556 AL CONSILIULUI
   din 11 aprilie 2016
   privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 359/2011 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Iran
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană,
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 359/2011 al Consiliului din 12 aprilie 2011 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Iran (1), în special articolul 12 alineatul (1),
   având în vedere propunerea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate,
   întrucât:

               (1)

               La 12 aprilie 2011, Consiliul a adoptat Regulamentul (UE) nr. 359/2011.

               (2)

               Pe baza reexaminării Deciziei 2011/235/PESC a Consiliului (2), Consiliul a decis că măsurile restrictive prevăzute în respectiva decizie ar trebui reînnoite până la 13 aprilie 2017.

               (3)

               Consiliul a ajuns, de asemenea, la concluzia că rubricile corespunzătoare anumitor persoane incluse pe lista din anexa I la Regulamentul (UE) nr. 359/2011 ar trebui actualizate.

               (4)

               Mai mult, nu mai există niciun temei pentru menținerea a două persoane pe lista persoanelor și entităților care fac obiectul măsurilor restrictive prevăzute în anexa I la Regulamentul (UE) nr. 359/2011 și, prin urmare, rubricile privind respectivele persoane ar trebui eliminate.

               (5)

               Prin urmare, anexa I la Regulamentul (UE) nr. 359/2011 ar trebui modificată în consecință,

         ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
   Articolul 1
   Anexa I la Regulamentul (UE) nr. 359/2011 se modifică în conformitate cu anexa la prezentul regulament.
   Articolul 2
   Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
      Adoptat la Luxemburg, 11 aprilie 2016.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         M.H.P. VAN DAM

      (1)  JO L 100, 14.4.2011, p. 1.

      (2)  Decizia 2011/235/PESC a Consiliului din 12 aprilie 2011 privind măsuri restrictive îndreptate împotriva anumitor persoane și entități având în vedere situația din Iran (JO L 100, 14.4.2011, p. 51).

      ANEXĂ

                  1.

                  Rubricile privind următoarele persoane se elimină din lista care figurează în anexa I la Regulamentul (UE) nr. 359/2011:

                              „5.

                              HAMEDANI Hossein”;

                              „71.

                              SHARIFI Malek Ajdar”.

                  2.

                  Rubricile privind următoarele persoane prevăzute în anexa I la Regulamentul (UE) nr. 359/2011 se înlocuiesc cu rubricile următoare:

                     Persoane

                                 Nume

                                 Informații de identificare

                                 Motive

                                 Data includerii pe listă

                                 „1.

                                 AHMADI-MOQADDAM Esmail

                                 Locul nașterii: Teheran (Iran) –
                                 Data nașterii: 1961

                                 Consilier principal pe probleme de securitate al Șefului Statului-Major General al Forțelor armate. Fost șef al Poliției Naționale a Iranului până la începutul anului 2015. Forțele aflate sub comanda acestuia au condus atacuri violente asupra protestatarilor pașnici și un atac nocturn violent asupra internatelor Universității din Teheran la 15 iunie 2009.

                                 2.

                                 ALLAHKARAM Hossein

                                 Locul nașterii: Najafabad (Iran) –
                                 Data nașterii: 1945

                                 Șeful Ansar-e Hezbollah și colonel în cadrul Corpului Gardienilor Revoluției Iraniene (IRGC). Este cofondator al Ansar-e Hezbollah. Sub conducerea sa, această forță paramilitară a fost responsabilă de utilizarea violenței extreme în timpul represiunilor împotriva studenților și a universităților în 1999, 2002 și 2009.

                                 4.

                                 FAZLI Ali

                                 Comandant adjunct al Basij, fost șef al trupelor Seyyed al-Shohada ale IRGC, provincia Teheran (până în februarie 2010). Trupele Seyyed al-Shohada asigură securitatea provinciei Teheran și au jucat un rol-cheie, sub conducerea lui, în represiunea violentă împotriva protestatarilor în 2009.

                                 8.

                                 MOTLAGH Bahram Hosseini

                                 Șeful Colegiului Național de Apărare (DAFOOS). Fostul șef al trupelor Seyyed al-Shohada ale IRGC, provincia Teheran. Sub conducerea sa, trupele Seyyed al-Shohada au jucat un rol-cheie în organizarea reprimării protestelor.

                                 10.

                                 RADAN Ahmad-Reza

                                 Locul nașterii: Isfahan (Iran) –
                                 Data nașterii: 1963

                                 Acesta este responsabil de Centrul pentru studii strategice al Forțelor de Aplicare a Legii din Iran, un organism afiliat poliției naționale. Fostul șef al Centrului de studii strategice al Poliției, fost adjunct al șefului Poliției Naționale Iraniene până în iunie 2014. Ca adjunct al șefului Poliției Naționale din 2008, Radan a fost responsabil de agresiunile fizice, crimele și arestările și reținerile arbitrare îndreptate împotriva protestatarilor, comise de forțele de poliție.

                                 12.4.2011

                                 14.

                                 SHARIATI Seyeed Hassan

                                 Consilier și membru al secției 28 a Curții Supreme. Fost șef al Parchetului din Mashhad până în septembrie 2014. Sub conducerea sa procesele s-au desfășurat sumar și în sesiuni închise, fără a se ține seama de drepturile de bază ale acuzatului și bazându-se pe mărturii obținute sub presiune și prin tortură. Întrucât hotărârile privind executarea au fost emise în masă, sentințele de condamnare la moarte au fost pronunțate fără a se respecta în mod corespunzător procedurile corecte de audiere.

                                 12.4.2011

                                 16.

                                 HADDAD Hassan (alias Hassan ZAREH DEHNAVI)

                                 Responsabil-adjunct pe probleme de siguranță în cadrul Tribunalului Revoluționar din Teheran. Fost judecător, Tribunalul Revoluționar din Teheran, secția 26. A răspuns de cazurile deținuților legate de criza postelectorală și a amenințat în repetate rânduri familiile deținuților pentru a le reduce la tăcere. A contribuit la emiterea ordinelor de detenție către Centrul de detenție Kahrizak. În noiembrie 2014, rolul său în moartea deținuților a fost recunoscut oficial de autoritățile iraniene.

                                 12.4.2011

                                 17.

                                 SOLTANI Hodjatoleslam Seyed Mohammad

                                 Șeful Organizației pentru propaganda islamică din provincia Khorasan-Razavi. Fost judecător, Tribunalul Revoluționar din Mashhad. Sub jurisdicția sa, procesele s-au desfășurat sumar și în sesiuni închise, fără a se ține seama de drepturile de bază ale acuzatului. Întrucât hotărârile privind executarea au fost emise în masă, sentințele de condamnare la moarte au fost pronunțate fără a se respecta în mod corespunzător procedurile corecte de audiere.

                                 23.

                                 PIR-ABASSI Abbas

                                 Fost judecător, Tribunalul Revoluționar din Teheran, secția 26. Este probabil că se află în prezent în proces de transfer într-o altă funcție. Acesta a răspuns de cazurile postelectorale, a emis condamnări la perioade lungi de detenție pe parcursul unor procese neechitabile împotriva activiștilor în domeniul drepturilor omului și a emis mai multe condamnări la moarte împotriva protestatarilor.

                                 12.4.2011

                                 24.

                                 MORTAZAVI Amir

                                 Șeful adjunct al Unității pentru afaceri sociale și prevenirea criminalității din cadrul sistemului judiciar din provincia Khorasan-Razavi. Fost procuror-adjunct al Mashhad. Sub supravegherea sa, procesele s-au desfășurat sumar și în sesiuni închise, fără a se ține seama de drepturile de bază ale acuzatului. Întrucât hotărârile privind executarea au fost emise în masă, sentințele de condamnare la moarte au fost pronunțate fără a se respecta în mod corespunzător procedurile corecte de audiere.

                                 26.

                                 SHARIFI Malek Adjar

                                 Judecător la Curtea Supremă. Fostul șef al Parchetului din Azerbaidjanul de est. A fost responsabil de procesul lui Sakineh Mohammadi-Ashtiani.

                                 34.

                                 AKBARSHAHI Ali-Reza

                                 Director-general al Cartierului general iranian pentru controlul drogurilor (alias Cartierul general antinarcotice). Fost comandant al forțelor de poliție din Teheran. Sub conducerea sa, forțele de poliție s-au făcut vinovate de utilizarea violenței extrajudiciare împotriva suspecților în timpul arestării și al detenției înaintea prezentării în fața instanței. De asemenea, forțele de poliție din Teheran au fost implicate în raiduri asupra căminelor Universității din Teheran în iunie 2009, în cursul cărora, potrivit unei comisii a Majlis iraniene, peste 100 de studenți au fost răniți de poliție și de Basij.

                                 10.10.2011

                                 40.

                                 HABIBI Mohammad Reza

                                 Fost procuror-adjunct al Isfahan. Este probabil că se află în prezent în proces de transfer într-o altă funcție. Complice la procedurile care au refuzat un proces echitabil acuzaților – precum Abdollah Fathi, executat în mai 2011, în urma ignorării de către Habibi a dreptului de a fi audiat și a problemelor de sănătate mintală ale acestuia în timpul procesului său din martie 2010. Prin urmare, Habibi este complice la o încălcare gravă a dreptului la respectarea garanțiilor procedurale, contribuind la utilizarea excesivă a pedepsei cu moartea într-un număr tot mai mare de cazuri și la o creștere puternică a numărului de execuții de la începutul anului 2011.

                                 10.10.2011

                                 43.

                                 JAVANI Yadollah

                                 Locul nașterii: Isfahan –
                                 Data nașterii: 1956

                                 Consilier al reprezentantului Liderului Suprem în cadrul IRGC. Acesta face în mod regulat declarații în mass-media în calitate de reprezentant al ramurii dure a regimului. Acesta s-a numărat printre primii funcționari de rang înalt care au solicitat arestarea lui Moussavi, Karroubi și Khatami. A sprijinit în repetate rânduri utilizarea violenței și a tacticilor brutale de interogare împotriva protestatarilor din perioada postelectorală (obținând în acest fel mărturisiri înregistrate pe suport video), ordonând inclusiv maltratarea extrajudiciară a disidenților prin intermediul unor publicații difuzate în cadrul IRGC și Basij.

                                 10.10.2011

                                 50.

                                 OMIDI Mehrdad

                                 Șeful serviciilor de informații în cadrul poliției iraniene. Fostul șef al unității pentru criminalitatea informatică a poliției iraniene. Este responsabil pentru mii de anchete și pentru punerea sub acuzare a reformiștilor și a opozanților politici utilizatori ai internetului. Prin urmare, este responsabil pentru ordonarea unor încălcări grave ale drepturilor omului în represiunea împotriva persoanelor care solicită apărarea drepturilor lor legitime, inclusiv a libertății de exprimare.

                                 10.10.2011

                                 59.

                                 BAKHTIARI Seyyed Morteza

                                 Locul nașterii: Mashad (Iran) –
                                 Data nașterii: 1952

                                 Funcționar al Tribunalului special pentru personalul administrativ. Fost ministru al justiției între 2009 și 2013.
                                 În timpul mandatului său de ministru al justiției, condițiile în închisorile iraniene s-au degradat, ajungând mult sub standardele internaționale acceptate, iar relele tratamente ale deținuților au avut o largă răspândire. În plus, a jucat un rol-cheie în amenințarea și hărțuirea diasporei iraniene, prin anunțarea înființării unei instanțe speciale care să se ocupe în mod exclusiv de iranienii care trăiesc în afara țării. De asemenea, a prezidat asupra unei creșteri acute a numărului de execuții în Iran, inclusiv execuții secrete neanunțate de guvern și execuții pentru infracțiuni legate de droguri.

                                 10.10.2011

                                 61.

                                 MOSLEHI Heydar
                                 (alias: MOSLEHI Heidar; MOSLEHI Haidar)

                                 Locul nașterii: Isfahan (Iran)
                                 Data nașterii: 1956

                                 Consilier în materie de jurisprudență a Curții supreme în cadrul IRGC. Șeful organizației pentru publicații privind rolul clerului în timp de război. Fost ministru al informațiilor (2009-2013).
                                 Pe durata conducerii sale, Ministerul Informațiilor a continuat practicile larg răspândite de detenție arbitrară și persecutare a protestatarilor și a disidenților. Ministerul Informațiilor conduce secția 209 a închisorii Evin, în care au fost deținuți numeroși militanți pentru activitățile lor pașnice împotriva guvernului aflat la putere. Anchetatorii din Ministerul Informațiilor au supus prizonierii secției 209 la agresiuni fizice și la abuzuri psihice și sexuale.

                                 10.10.2011

                                 62.

                                 ZARGHAMI Ezzatollah

                                 Locul nașterii: Dezful (Iran)
                                 Data nașterii: 22 iulie 1959

                                 Membru al Consiliului suprem privind spațiul cibernetic și al Consiliului privind revoluția culturală. Fostul șef al Societății de Radiodifuziune și Televiziune a Republicii Iran (IRIB) până în noiembrie 2014. În timpul mandatului său la IRIB, a răspuns de toate deciziile privind programarea. IRIB a difuzat mărturisiri făcute sub presiune ale unor deținuți, precum și o serie de procese-simulacru în august 2009 și în decembrie 2011. Acestea constituie o încălcare clară a dispozițiilor internaționale privind un proces echitabil și dreptul la respectarea garanțiilor procedurale.

                                 23.3.2012

                                 63.

                                 TAGHIPOUR Reza

                                 Locul nașterii: Maragheh (Iran) –
                                 Data nașterii: 1957

                                 Membru al Consiliului suprem privind spațiul cibernetic. Membru al Consiliului Municipal din Teheran. Fost ministru al informațiilor și comunicațiilor (2009-2012).
                                 În calitate de ministru al informațiilor, a fost unul dintre funcționarii de rang înalt responsabili cu cenzurarea și controlul activităților de pe internet, precum și al tuturor celorlalte tipuri de comunicații (în special telefoanele mobile). În cursul interogării deținuților politici, persoanele care realizează interogatoriile utilizează datele cu caracter personal, e-mailurile și comunicațiile acestora. În mai multe rânduri, începând de la alegerile prezidențiale din 2009 și în cursul demonstrațiilor stradale, liniile de telefonie mobilă și de mesagerie-text au fost întrerupte, canalele de televiziune prin satelit au fost bruiate, internetul a fost suspendat local sau cel puțin viteza a fost redusă.

                                 23.3.2012

                                 64.

                                 KAZEMI Toraj

                                 Șeful Centrului de investigare a criminalității organizate, entitate inclusă pe lista UE (alias: Biroul pentru criminalitate informatică sau Poliția informatică). În această calitate, acesta a anunțat o campanie de recrutare de hackeri guvernamentali, în scopul de a îmbunătăți controlul asupra informației de pe internet și de a submina site-urile «dăunătoare».

                                 23.3.2012

                                 69.

                                 MORTAZAVI Seyyed Solat

                                 Locul nașterii: Farsan, Tchar Mahal-o-Bakhtiari (South) – (Iran) –
                                 Data nașterii: 1967

                                 Primar al celui de al doilea oraș ca mărime din Iran, Mashad, în care au loc cu regularitate execuții publice. Fost ministru adjunct al internelor însărcinat cu afacerile politice. A fost responsabil pentru conducerea represiunii la adresa persoanelor care s-au exprimat în apărarea drepturilor lor legitime, inclusiv a libertății de exprimare. Numit ulterior șef al Comitetului Electoral Iranian pentru alegerile parlamentare din 2012 și pentru alegerile prezidențiale din 2013.

                                 23.3.2012

                                 73.

                                 FAHRADI Ali

                                 Procuror al Karaj. Responsabil de încălcări grave ale drepturilor omului, inclusiv de instrumentarea unor procese în care se pronunță condamnarea la moarte. Pe parcursul mandatului său de procuror, s-a înregistrat un număr ridicat de execuții în regiunea Karaj, pentru care acesta este responsabil.

                                 23.3.2012”


title: Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 207/2014 al Comisiei din 4 martie 2014 de stabilire a valorilor forfetare de import pentru fixarea prețului de intrare pentru anumite fructe și legume

text:
               5.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 65/29

      REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 207/2014 AL COMISIEI

   din 4 martie 2014
   de stabilire a valorilor forfetare de import pentru fixarea prețului de intrare pentru anumite fructe și legume
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului din 22 octombrie 2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole („Regulamentul unic OCP”) (1),
   având în vedere Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011 al Comisiei din 7 iunie 2011 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului în sectorul fructelor și legumelor și în sectorul fructelor și legumelor procesate (2), în special articolul 136 alineatul (1),
   întrucât:

               (1)

               Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011 prevede, ca urmare a rezultatelor negocierilor comerciale multilaterale din cadrul Rundei Uruguay, criteriile pentru stabilirea de către Comisie a valorilor forfetare de import din țări terțe pentru produsele și perioadele menționate în partea A din anexa XVI la regulamentul respectiv.

               (2)

               Valoarea forfetară de import se calculează în fiecare zi lucrătoare, în conformitate cu articolul 136 alineatul (1) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011, ținând seama de datele zilnice variabile. Prin urmare, prezentul regulament trebuie să intre în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene,

         ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
   Articolul 1
   Valorile forfetare de import prevăzute la articolul 136 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011 sunt stabilite în anexa la prezentul regulament.
   Articolul 2
   Prezentul regulament intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
      Adoptat la Bruxelles, 4 martie 2014.

            Pentru Comisie, pentru președinte

         Jerzy PLEWA

            Director general pentru agricultură și dezvoltare rurală

      (1)  JO L 299, 16.11.2007, p. 1.

      (2)  JO L 157, 15.6.2011, p. 1.

      ANEXĂ
      Valorile forfetare de import pentru fixarea prețului de intrare pentru anumite fructe și legume

                  (EUR/100 kg)

                  Codul NC

                  Codul țării terțe (1)

                  Valoarea forfetară de import

                  0702 00 00

                  MA

                  64,0

                  TN

                  96,6

                  TR

                  87,8

                  ZZ

                  82,8

                  0707 00 05

                  EG

                  182,1

                  JO

                  182,1

                  MA

                  176,8

                  TR

                  159,4

                  ZZ

                  175,1

                  0709 91 00

                  EG

                  51,3

                  ZZ

                  51,3

                  0709 93 10

                  MA

                  42,6

                  TR

                  89,7

                  ZZ

                  66,2

                  0805 10 20

                  EG

                  48,3

                  IL

                  66,7

                  MA

                  47,5

                  TN

                  45,8

                  TR

                  72,1

                  ZZ

                  56,1

                  0805 50 10

                  TR

                  69,0

                  ZZ

                  69,0

                  0808 10 80

                  CN

                  115,7

                  MK

                  25,2

                  US

                  150,2

                  ZZ

                  97,0

                  0808 30 90

                  AR

                  99,8

                  CL

                  200,9

                  CN

                  73,6

                  TR

                  156,2

                  US

                  120,7

                  ZA

                  100,0

                  ZZ

                  125,2

         (1)  Nomenclatura țărilor stabilită prin Regulamentul (CE) nr. 1833/2006 al Comisiei (JO L 354, 14.12.2006, p. 19). Codul „ZZ” desemnează „alte origini”.


title: Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2016/100 al Comisiei din 16 octombrie 2015 de stabilire a unor standarde tehnice de punere în aplicare care specifică procedura de adoptare a deciziei comune privind cererea de acordare a anumitor aprobări prudențiale în temeiul Regulamentului (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
               28.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 21/45

         REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) 2016/100 AL COMISIEI
   din 16 octombrie 2015
   de stabilire a unor standarde tehnice de punere în aplicare care specifică procedura de adoptare a deciziei comune privind cererea de acordare a anumitor aprobări prudențiale în temeiul Regulamentului (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 privind cerințele prudențiale pentru instituțiile de credit și firmele de investiții și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 648/2012 (1), în special articolul 20 alineatul (8),
   întrucât:

               (1)

               Atunci când evaluează caracterul complet al cererii în legătură cu anumite aprobări prudențiale, înainte de a decide dacă să acorde sau nu aprobările menționate la articolul 20 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, supraveghetorul consolidant și autoritățile competente relevante ar trebui să asigure o cooperare reciprocă promptă și eficientă și să ajungă la o înțelegere comună în ceea ce privește primirea unei cereri complete sau aspectele cererii pe care le consideră incomplete.

               (2)

               Supraveghetorul consolidant ar trebui să confirme solicitantului și autorităților competente relevante data primirii cererii complete, pentru a asigura claritatea cu privire la data exactă la care începe să curgă termenul de șase luni pentru adoptarea deciziei comune și a reduce la minimum riscul unor eventuale controverse cu privire la acest punct de plecare.

               (3)

               Evaluarea caracterului complet al cererii ar trebui realizată pe baza aspectelor pe care trebuie să le evalueze autoritățile competente atunci când decid în legătură cu acordarea aprobării solicitate. Asigurarea legăturii între evaluarea care trebuie efectuată de autoritățile competente și informațiile care trebuie să fie incluse în cererile depuse este esențială pentru a îmbunătăți calitatea cererilor și asigură coerența între colegiile de supraveghere, atât în ceea ce privește conținutul cererilor, cât și evaluarea caracterului complet al acestora.

               (4)

               Pentru a se asigura o aplicare coerentă a procesului de adoptare a unei decizii comune, este important ca fiecare etapă să fie bine definită. Un proces clar definit facilitează schimbul prompt de informații, asigură alocarea proporțională și gestionarea eficientă a resurselor de supraveghere, promovează înțelegerea reciprocă, dezvoltă relații de încredere între autoritățile de supraveghere și promovează o supraveghere eficace.

               (5)

               Evaluarea caracterului complet al cererii nu ar trebui să se extindă la evaluarea cererii, pe care autoritățile competente o efectuează pentru a hotărî în legătură cu acordarea aprobării. Timpul prevăzut pentru fiecare etapă a procesului de adoptare a deciziei comune ar trebui, prin urmare, să fie proporțional cu complexitatea și domeniul de aplicare ale etapei respective, ținând seama de faptul că termenul pentru adoptarea unei decizii comune nu poate fi prelungit sau suspendat.

               (6)

               Supraveghetorul consolidant ar trebui să fie în măsură să evalueze dacă și în ce mod modelul pentru care se solicită aprobarea include expunerile deținute în jurisdicții din afara Uniunii. În acest context, ar trebui promovată interacțiunea dintre autoritățile competente și autoritățile de supraveghere din țări terțe, pentru a permite autorităților competente să realizeze o evaluare completă a performanței modelului.

               (7)

               Planificarea promptă și realistă a procesului de adoptare a deciziei comune este esențială. Fiecare autoritate competentă implicată ar trebui să transmită supraveghetorului consolidant contribuția sa la decizia comună în mod prompt și eficient.

               (8)

               Pentru a se asigura condiții uniforme de aplicare, ar trebui stabilite etapele de urmat pentru a efectua evaluarea și a adopta decizia comună, recunoscându-se că unele sarcini aferente acestui proces pot fi efectuate în paralel, iar altele succesiv.

               (9)

               Pentru a se facilita adoptarea deciziilor comune, este important ca autoritățile competente implicate în procesul decizional să comunice între ele, în special înainte de finalizarea deciziilor comune.

               (10)

               Pentru a se asigura instituirea unui proces eficace, supraveghetorul consolidant ar trebui să aibă responsabilitatea finală pentru a stabili ce pași trebuie urmați pentru adoptarea unei decizii comune privind aprobarea modelelor interne.

               (11)

               Prin stabilirea unor dispoziții clare privind conținutul deciziilor comune ar trebui să se asigure că deciziile comune sunt pe deplin motivate și contribuie la monitorizarea eficientă a oricăror termeni și condiții.

               (12)

               Pentru clarificarea procesului care trebuie urmat după adoptarea deciziei comune, pentru asigurarea tratării transparente a rezultatului procesului decizional și pentru facilitarea desfășurării, dacă este necesar, a unor acțiuni subsecvente adecvate, ar trebui stabilite standarde privind comunicarea deciziei comune.

               (13)

               Calendarul procesului de adoptare a unei decizii comune privind cererile de aprobare legate de extinderile sau modificările importante ale modelelor, precum și împărțirea sarcinilor între supraveghetorul consolidant și autoritățile competente relevante ar trebui să fie proporționale cu domeniul de aplicare al respectivelor extinderi sau modificări importante ale modelelor.

               (14)

               Procesul de adoptare a deciziei comune în temeiul articolului 20 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 include procedura care trebuie urmată dacă nu se ajunge la o decizie comună. Pentru a se asigura condiții uniforme de aplicare a acestui aspect al procesului și, în special, pentru a se asigura articularea unor decizii pe deplin motivate și a clarifica tratamentul aplicat eventualelor opinii sau rezerve exprimate de autoritățile competente relevante, ar trebui stabilite standarde referitoare la calendarul pentru adoptarea deciziilor în absența unei decizii comune și la comunicarea acestor decizii.

               (15)

               Prezentul regulament se bazează pe proiectele de standarde tehnice de punere în aplicare prezentate Comisiei Europene de către autoritatea europeană de supraveghere (Autoritatea Bancară Europeană – ABE).

               (16)

               ABE a efectuat consultări publice deschise cu privire la proiectele de standarde tehnice de punere în aplicare pe care se bazează prezentul regulament, a analizat costurile și beneficiile potențiale aferente și a solicitat avizul Grupului părților interesate din domeniul bancar, instituit în conformitate cu articolul 37 din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010 al Parlamentului European și al Consiliului (2),

         ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
   CAPITOLUL I

      OBIECT ȘI DEFINIȚII

   Articolul 1
   Obiect
   Prezentul regulament specifică procesul de adoptare a deciziei comune menționat la articolul 20 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 în ceea ce privește cererile de aprobare menționate la articolul 143 alineatul (1), articolul 151 alineatele (4) și (9), articolul 283, articolul 312 alineatul (2) și articolul 363 din respectivul regulament, în scopul de a facilita adoptarea deciziilor comune.
   Articolul 2
   Definiții
   În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:

               1.

               „autoritate competentă relevantă” înseamnă o autoritate competentă, alta decât supraveghetorul consolidant, care este responsabilă pentru supravegherea filialelor participante la depunerea cererii comune ale unei instituții-mamă din UE, ale unei societăți financiare holding-mamă din UE sau ale unei societăți financiare holding mixte-mamă din UE și care trebuie să adopte o decizie comună, în conformitate cu articolul 20 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, cu privire la cererea menționată la articolul 20 alineatul (1) litera (a) din regulamentul respectiv;

               2.

               „solicitant” înseamnă o instituție-mamă din UE și filialele sale sau filialele unei societăți financiare holding-mamă din UE sau ale unei societăți financiare holding mixte-mamă din UE, care depun o cerere;

               3.

               „raport de evaluare” înseamnă un raport care cuprinde evaluarea unei cereri în conformitate cu articolul 6.

         CAPITOLUL II

      PROCESUL DE ADOPTARE A DECIZIEI COMUNE

   Articolul 3
   Implicarea autorităților de supraveghere din țări terțe în procesul de evaluare
   (1)   Supraveghetorul consolidant poate decide să implice autoritățile de supraveghere ale unei țări terțe care participă la colegiul de supraveghere, în temeiul articolului 3 alineatul (3) din Regulamentul delegat (UE) 2016/98 al Comisiei (3), în procesul de evaluare a cererilor depuse în temeiul articolului 20 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, în cazurile în care solicitantul își desfășoară activitatea în țara terță respectivă și intenționează să aplice metodologiile în cauză expunerilor din țara terță respectivă. În acest caz, atât supraveghetorul consolidant, cât și autoritățile respective ajung la un acord în legătură cu gradul de implicare a autorităților de supraveghere din țara terță în următoarele scopuri:

               (a)

               transmiterea în atenția supraveghetorului consolidant a contribuției lor la raportul de evaluare pregătit de supraveghetorul consolidant;

               (b)

               adăugarea contribuțiilor menționate la litera (a) ca anexe la raportul de evaluare pregătit de supraveghetorul consolidant.

         (2)   Atunci când supraveghetorul consolidant decide să implice autoritățile de supraveghere ale unor țări terțe, supraveghetorul consolidant nu transmite autorităților de supraveghere din țările terțe rapoartele de evaluare pregătite de orice autoritate competentă relevantă decât cu consimțământul expres al autorității competente relevante respective.
   (3)   Supraveghetorul consolidant oferă autorităților competente relevante toate informațiile cu privire la domeniul de aplicare, nivelul și natura implicării autorităților de supraveghere din țara terță în procesul de evaluare și la măsura în care raportul de evaluare pregătit de supraveghetorul consolidant a beneficiat de contribuțiile acestora.
   Articolul 4
   Evaluarea caracterului complet al cererii
   (1)   La primirea unei cereri de aprobare vizate la articolul 143 alineatul (1), articolul 151 alineatele (4) și (9), articolul 283, articolul 312 alineatul (2) sau articolul 363 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, depuse de solicitant, supraveghetorul consolidant transmite cererea autorităților competente relevante fără întârzieri nejustificate și, în orice caz, în termen de 10 zile.
   (2)   Supraveghetorul consolidant și autoritățile competente relevante evaluează caracterul complet al cererii în termen de șase săptămâni de la primirea acesteia de către supraveghetorul consolidant.
   (3)   O cerere este considerată completă dacă include toate informațiile de care au nevoie autoritățile competente pentru a evalua cererea în conformitate cu cerințele stabilite în Regulamentul (UE) nr. 575/2013 și în special la articolele 143, 144, 151, 283, 312 și 363 din regulamentul respectiv.
   (4)   Autoritățile competente relevante transmit supraveghetorului consolidant evaluarea lor cu privire la caracterul complet al cererii.
   (5)   Evaluarea menționată la alineatul (4) indică eventualele elemente ale cererii care sunt considerate incomplete sau lipsă.
   (6)   În cazul în care o autoritate competentă relevantă nu transmite supraveghetorului consolidant evaluarea sa cu privire la caracterul complet al cererii în termenul menționat la alineatul (2), se consideră că din punctul de vedere al autorității competente relevante cererea este completă.
   (7)   În cazul în care supraveghetorul consolidant sau oricare dintre autoritățile competente relevante consideră că informațiile furnizate în cerere sunt incomplete, supraveghetorul consolidant informează solicitantul în legătură cu aspectele cererii considerate incomplete sau lipsă și îi oferă posibilitatea de a transmite informațiile care lipsesc.
   (8)   Atunci când un solicitant furnizează informațiile lipsă menționate la alineatul (7), supraveghetorul consolidant transmite aceste informații autorităților competente relevante fără întârzieri nejustificate și, în orice caz, în termen de 10 de zile de la primirea informațiilor respective.
   (9)   Supraveghetorul consolidant și autoritățile competente relevante evaluează dacă cererea este completă, ținând seama de informațiile suplimentare, în termen de șase săptămâni de la primirea informațiilor respective de către supraveghetorul consolidant, în conformitate cu procedura prevăzută la alineatele (3)-(6).
   (10)   În cazul în care o cerere completă a fost evaluată în prealabil ca fiind incompletă, perioada de șase luni menționată la articolul 20 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 este considerată a începe la data primirii de către supraveghetorul consolidant a informațiilor care au completat cererea.
   (11)   Atunci când o cerere este evaluată ca fiind completă, supraveghetorul consolidant informează solicitantul și autoritățile competente relevante în legătură cu aceasta, indicând data primirii cererii complete sau data primirii informațiilor care au completat cererea.
   (12)   În orice caz, supraveghetorul consolidant sau orice autoritate competentă relevantă poate impune solicitantului să furnizeze informații suplimentare necesare pentru evaluarea cererii și pentru adoptarea unei decizii comune cu privire la respectiva cerere.
   Articolul 5
   Planificarea etapelor procesului de adoptare a deciziei comune
   (1)   Înainte de începerea procesului de adoptare a deciziei comune, supraveghetorul consolidant și autoritățile competente relevante convin asupra unui calendar al etapelor procesului de adoptare a deciziei comune și asupra împărțirii sarcinilor. În caz de dezacord, supraveghetorul consolidant stabilește calendarul după luarea în considerare a opiniilor și rezervelor exprimate de autoritățile competente relevante. Calendarul se stabilește în termen de șase săptămâni de la primirea unei cereri complete. După finalizare, calendarul este transmis de supraveghetorul consolidant autorităților competente relevante.
   (2)   Calendarul include data primirii cererii complete în temeiul articolului 4 alineatul (9) și cel puțin următoarele etape:

               (a)

               un acord privind calendarul și împărțirea sarcinilor între supraveghetorul consolidant și autoritățile competente relevante;

               (b)

               un acord privind gradul de implicare a autorităților de supraveghere din țări terțe în temeiul articolului 3;

               (c)

               dialogul dintre supraveghetorul consolidant, autoritățile competente relevante și solicitant cu privire la detaliile cererii, în cazul în care supraveghetorul consolidant și autoritățile competente relevante consideră că acest lucru este necesar;

               (d)

               transmiterea rapoartelor de evaluare de către autoritățile competente relevante supraveghetorului consolidant, în temeiul articolului 6 alineatul (2);

               (e)

               dialogul dintre supraveghetorul consolidant și autoritățile competente relevante cu privire la rapoartele de evaluare, în temeiul articolului 7 alineatul (2);

               (f)

               pregătirea proiectului de decizie comună de către supraveghetorul consolidant și transmiterea acestuia către autoritățile competente relevante, în temeiul articolului 7 alineatele (3) și (4);

               (g)

               consultarea solicitantului cu privire la proiectul de decizie comună, atunci când acest lucru este impus de legislația unui stat membru;

               (h)

               dialogul dintre supraveghetorul consolidant și autoritățile competente relevante referitor la proiectul de decizie comună, în temeiul articolului 7 alineatul (4);

               (i)

               transmiterea proiectului de decizie comună de supraveghetorul consolidant către autoritățile competente relevante, în vederea ajungerii la un acord și a adoptării deciziei comune în temeiul articolului 8;

               (j)

               comunicarea deciziei comune solicitantului, în temeiul articolului 9.

         (3)   Calendarul îndeplinește toate cerințele următoare:

               (a)

               este proporțional cu domeniul de aplicare al cererii;

               (b)

               reflectă domeniul de aplicare și complexitatea fiecărei sarcini efectuate de autoritățile competente relevante și de supraveghetorul consolidant, precum și complexitatea instituțiilor care fac parte din grupul căruia urmează să i se aplice decizia comună;

               (c)

               ține seama, în măsura posibilului, de alte activități realizate de supraveghetorul consolidant și de autoritățile competente relevante în cadrul programului de examinare prudențială al colegiului, menționat la articolul 16 din Regulamentul delegat (UE) 2016/98.

         (4)   Împărțirea sarcinilor reflectă următoarele:

               (a)

               domeniul de aplicare și complexitatea cererii;

               (b)

               importanța domeniului de aplicare al cererii pentru fiecare instituție;

               (c)

               tipul expunerilor sau al riscurilor la care se referă cererea și situarea geografică a acestora;

               (d)

               măsura în care expunerile sau riscurile asumate într-o anumită jurisdicție influențează gradul de importanță al modificărilor sau al extinderilor modelelor, în momentul evaluării la nivel consolidat;

               (e)

               capacitatea supraveghetorului consolidant și a fiecărei autorități competente relevante de a efectua sarcinile necesare pentru a realiza o evaluare și a formula un aviz pe deplin motivat.

         În sensul primului paragraf litera (c), în cazul în care situarea geografică a expunerilor sau a riscurilor este diferită de locul în care expunerile sau riscurile sunt gestionate, creditate sau comercializate, împărțirea sarcinilor conferă responsabilități separate autorităților competente din statele membre în care expunerile sau riscurile sunt situate și autorităților competente din statele membre în care expunerile sau riscurile respective sunt gestionate, creditate sau comercializate.
   (5)   Supraveghetorul consolidant comunică solicitantului o dată orientativă pentru dialogul menționat la alineatul (2) litera (c) și o dată estimată pentru comunicarea menționată la alineatul (2) litera (i).
   (6)   În cazul în care devine necesară actualizarea calendarului sau a împărțirii sarcinilor, supraveghetorul consolidant face acest lucru în consultare cu autoritățile competente relevante.
   Articolul 6
   Pregătirea rapoartelor de evaluare
   (1)   Autoritățile competente relevante și supraveghetorul consolidant evaluează cererea pe baza împărțirii sarcinilor stabilită în conformitate cu articolul 5 alineatul (1). Aceste evaluări iau forma unor rapoarte de evaluare.
   (2)   Fiecare autoritate competentă relevantă transmite supraveghetorului consolidant raportul său de evaluare până la data specificată în calendar în conformitate cu articolul 5 alineatul (2) litera (d).
   (3)   Fiecare raport de evaluare include cel puțin toate elementele următoare:

               (a)

               o opinie cu privire la acordarea sau refuzarea aprobării solicitate, pe baza cerințelor stabilite la articolul 143 alineatul (1), articolul 151 alineatele (4) și (9), articolul 283, articolul 312 alineatul (2) sau articolul 363 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, împreună cu motivele care au stat la baza opiniei respective;

               (b)

               termenii și condițiile, dacă există, în care o astfel de aprobare ar trebui să fie acordată, inclusiv motivele corespunzătoare acestora și un calendar pentru îndeplinirea acestora;

               (c)

               evaluările privind aspectele pe care trebuie să le evalueze autoritățile competente în conformitate cu cerințele prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 575/2013, referitoare la aprobările menționate la articolul 143, 144, 151, 283, 312 sau 363 din regulamentul respectiv;

               (d)

               eventualele recomandări pentru remedierea deficiențelor constatate în timpul evaluării cererii și pentru adoptarea unei decizii comune privind cererea.

         Articolul 7
   Pregătirea proiectului de decizie comună
   (1)   Supraveghetorul consolidant comunică unei autorități competente relevante orice raport de evaluare vizat la articolul 6 dacă această contribuție este utilă pentru evaluarea efectuată de respectiva autoritate competentă relevantă.
   (2)   Supraveghetorul consolidant poartă un dialog cu autoritățile competente relevante, astfel cum se prevede în calendar în conformitate cu articolul 5 alineatul (2) litera (e), pe baza rapoartelor de evaluare pregătite de supraveghetorul consolidant și de autoritățile competente relevante, în vederea pregătirii unui proiect de decizie comună.
   (3)   Supraveghetorul consolidant pregătește un proiect de decizie comună pe deplin motivat. Proiectul de decizie comună specifică fiecare dintre următoarele elemente:

               (a)

               denumirile supraveghetorului consolidant și ale autorităților competente relevante implicate în proiectul de decizie comună;

               (b)

               denumirea grupului de instituții și o listă a tuturor instituțiilor din cadrul grupului la care se referă și cărora li se aplică proiectul de decizie comună, cu informații detaliate privind domeniul de aplicare al proiectului de decizie comună;

               (c)

               trimiterile la legislația Uniunii și la legislația națională aplicabile în legătură cu pregătirea, finalizarea și aplicarea proiectului de decizie comună;

               (d)

               data proiectului de decizie comună și a oricărei actualizări relevante a acestuia, în cazul realizării unor extinderi sau modificări importante, astfel cum sunt menționate la articolul 13;

               (e)

               o opinie cu privire la acordarea aprobării solicitate, pe baza rapoartelor de evaluare menționate la articolul 6;

               (f)

               în cazul în care opinia menționată la litera (e) este de a acorda aprobarea solicitată, data de la care se acordă aprobarea;

               (g)

               o scurtă descriere a rezultatelor evaluărilor pentru fiecare instituție din cadrul grupului;

               (h)

               eventualele recomandări pentru remedierea oricăror deficiențe constatate în timpul evaluării cererii și pentru adoptarea unei decizii comune privind cererea;

               (i)

               orice termeni și condiții, inclusiv motivele corespunzătoare acestora, care trebuie îndeplinite de către solicitant înainte de utilizarea aprobării menționate la articolul 143 alineatul (1), articolul 151 alineatele (4) și (9), articolul 283, articolul 312 alineatul (2) sau articolul 363 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, după caz;

               (j)

               data de referință în legătură cu literele (g), (h) și (i);

               (k)

               calendarul pentru îndeplinirea termenilor și condițiilor menționate la litera (i) sau pentru aplicarea recomandărilor menționate la litera (h), dacă este cazul;

               (l)

               calendarul pentru transpunerea proiectului de decizie comună în aprobări naționale corespunzătoare, dacă este cazul.

         (4)   Supraveghetorul consolidant transmite proiectul de decizie comună autorităților competente relevante în vederea dialogului menționat la articolul 5 alineatul (2) litera (h), dacă este cazul.
   Articolul 8
   Adoptarea deciziei comune
   (1)   Supraveghetorul consolidant revizuiește proiectul de decizie comună, dacă este necesar, pentru a reflecta concluziile dialogului menționat la articolul 7 alineatul (4), și elaborează un proiect final de decizie comună.
   (2)   Supraveghetorul consolidant transmite proiectul final de decizie comună autorităților competente relevante, fără întârzieri nejustificate și până la termenul limită specificat în calendar în conformitate cu articolul 5 alineatul (2) litera (i), fixând un termen în care acestea să își dea acordul lor scris, care poate fi transmis prin mijloace electronice.
   (3)   Autoritățile competente relevante care primesc proiectul final de decizie comună și nu au obiecții în legătură cu acesta transmit supraveghetorului consolidant acordul lor scris în termenul stabilit.
   (4)   Se consideră că a fost adoptată o decizie comună numai atunci când toate autoritățile competente relevante au transmis acordul lor scris.
   (5)   Decizia comună cuprinde decizia comună în sine și acordurile scrise atașate la aceasta. Supraveghetorul consolidant pune decizia comună la dispoziția tuturor autorităților competente relevante.
   Articolul 9
   Comunicarea deciziei comune
   (1)   Supraveghetorul consolidant comunică solicitantului decizia comună menționată la articolul 8 alineatul (5), în conformitate cu articolul 20 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, împreună cu informațiile privind transpunerea deciziei comune în aprobări naționale corespunzătoare, dacă este cazul, în termenul specificat în calendar, în conformitate cu articolul 5 alineatul (2) litera (j).
   (2)   Supraveghetorul consolidant confirmă autorităților competente relevante faptul că a comunicat decizia comună solicitantului.
   (3)   Dacă este cazul, supraveghetorul consolidant și autoritățile competente relevante discută pe marginea deciziei comune cu instituțiile care sunt stabilite pe teritoriul lor de competență și care fac obiectul deciziei comune, în vederea explicării detaliilor referitoare la decizie și la aplicarea acesteia.
   CAPITOLUL III

      DEZACORDURI ȘI DECIZII LUATE ÎN ABSENȚA UNEI DECIZII COMUNE

   Articolul 10
   Procesul decizional în absența unei decizii comune
   (1)   În cazul în care nu se ajunge la un acord în termenul menționat la articolul 20 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, supraveghetorul consolidant consultă, la cererea oricăreia dintre autoritățile competente relevante, Autoritatea Bancară Europeană (ABE). Supraveghetorul consolidant poate consulta ABE din proprie inițiativă.
   (2)   În cazul în care nu se ajunge la o decizie comună în termenul menționat la articolul 20 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, decizia supraveghetorului consolidant menționată la articolul 20 alineatul (4) primul paragraf din regulamentul respectiv se confirmă în scris și până la data cea mai îndepărtată dintre cele de mai jos:

               (a)

               o lună de la expirarea termenului menționat la articolul 20 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, în cazul în care niciuna dintre autoritățile competente relevante nu a înaintat cazul către ABE în conformitate cu articolul 20 alineatul (4) al patrulea paragraf din regulamentul respectiv;

               (b)

               o lună de la primirea oricăror recomandări din partea ABE în temeiul alineatului (1) din prezentul articol, în cazul în care supraveghetorul consolidant a consultat ABE în termenul menționat la articolul 20 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013;

               (c)

               o lună de la adoptarea unei decizii a ABE în conformitate cu articolul 20 alineatul (4) al patrulea paragraf din Regulamentul (UE) nr. 575/2013.

         (3)   În cazul în care ABE a fost consultată în temeiul alineatului (1), decizia supraveghetorului consolidant menționată la alineatul (2) include o explicație referitoare la orice abateri de la recomandările ABE.
   Articolul 11
   Elaborarea deciziilor luate în absența unei decizii comune
   Decizia luată de supraveghetorul consolidant în absența unei decizii comune include toate elementele enumerate la articolul 7 alineatul (3), după caz.
   Articolul 12
   Comunicarea deciziilor luate în absența unei decizii comune
   Supraveghetorul consolidant comunică decizia sa solicitantului și autorităților competente relevante fără întârziere, în conformitate cu articolul 20 alineatul (4) al treilea paragraf din Regulamentul (UE) nr. 575/2013.
   CAPITOLUL IV

      ACTUALIZAREA DECIZIILOR ÎN CAZUL UNOR EXTINDERI SAU MODIFICĂRI IMPORTANTE ALE MODELELOR ȘI INTRAREA ÎN VIGOARE

   Articolul 13
   Extinderi sau modificări importante ale modelelor
   (1)   În cazul în care o cerere de aprobare se referă la extinderi sau modificări importante ale modelelor în conformitate cu articolul 143 alineatul (3), articolul 151 alineatele (4) sau (9), articolul 283, articolul 312 alineatul (2) sau articolul 363 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, supraveghetorul consolidant și autoritățile competente responsabile pentru supravegherea instituțiilor care sunt afectate de respectivele extinderi sau modificări importante ale modelelor acționează împreună, pe baza unei consultări temeinice, pentru a decide în legătură cu acordarea sau nu a aprobării solicitate în conformitate cu articolul 20 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, conform procesului stabilit la articolele 3-9 din prezentul regulament.
   (2)   Calendarul procesului de adoptare a deciziei comune în vederea acordării aprobării cu privire la extinderi sau modificări importante îndeplinește toate condițiile de mai jos:

               (a)

               este proporțional cu domeniul de aplicare al extinderilor sau modificărilor importante;

               (b)

               este proporțional cu responsabilitățile și cu împărțirea sarcinilor între supraveghetorul consolidant și autoritățile competente relevante responsabile pentru supravegherea instituțiilor care sunt afectate de respectivele extinderi sau modificări importante ale modelelor.

         În sensul primului paragraf litera (b), în cazul în care o cerere se referă la o extindere sau o modificare importantă a modelelor care afectează instituții stabilite într-un singur stat membru, timpul alocat supraveghetorului consolidant pentru toate aspectele procesului stabilit la articolele 3-9 se limitează la minimum.
   Articolul 14
   Intrarea în vigoare
   Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
      Adoptat la Bruxelles, 16 octombrie 2015.

            Pentru Comisie

            Președintele

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  JO L 176, 27.6.2013, p. 1.

      (2)  Regulamentul (UE) nr. 1093/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 noiembrie 2010 de instituire a Autorității europene de supraveghere (Autoritatea bancară europeană), de modificare a Deciziei nr. 716/2009/CE și de abrogare a Deciziei 2009/78/CE a Comisiei (JO L 331, 15.12.2010, p. 12).

      (3)  Regulamentul delegat (UE) 2016/98 al Comisiei din 16 octombrie 2015 de completare a Directivei 2013/36/UE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește standardele tehnice de reglementare pentru precizarea condițiilor generale de funcționare a colegiilor de supraveghetori (a se vedea pagina 2 din prezentul Jurnal Oficial).